OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pia Klemp

Pia Klemp (Bonn, 1983) és una biòloga, navegant i activista política pels drets humans alemanya.
Se la coneix per haver capitanejat les embarcacions de salvament Iuventa i Sea Watch 3. L'agost de 2017, les autoritats italianes retingueren el Iuventa (també escrit Juventa) al port de Lampedusa. L'Estat italià, i més concretament la fiscalia de Trapani, volgué iniciar un procés penal contra Klemp i altres socorristes marítims per aquesta activitats de rescat, sota l'acusació de presumpte socors i ajuda a la immigració il·legal. L'acusació eleva la condemna a 20 anys de presó o una multa de 15.000 euros per persona rescatada. Segons Klemp, Iuventa salvà a 14.000 persones en greus dificultats en un any.
Un equip d'Oceanografia Forense i Arquitectura Forense de la Goldsmiths, Universitat de Londres afirmà que, després d'haver comparat les denúncies amb totes les dades disponibles, arribaren a la conclusió que les acusacions contra la tripulació del Iuventa eren equivocades.

## Vida i educació

Klemp estudià Biologia i treballà en projectes de conservació de la natura a Indonèsia. Durant sis anys treballà per a l'organització de conservació marina Sea Shepherd. En fer-ho, passà per les etapes més importants a bord d'un vaixell fins que arribà al grau de capitana. A partir de 2015 participà en el rescat de refugiats al Mar Mediterrani.

## Premis

* Premi Clara Zetkin de les dones, atorgat pel partit alemany L'Esquerra el març de 2019.
* Premi Paul Grüninger (Iuventa-Crew)

## Vegeu també

* Carola Rackete

## Referències

* 1 2 «Schuldig der Solidarität» (en alemany). Mosaik-blog.at. [Consulta: 20 juny 2019].
* 1 2 3 «Das würde das Ende der zivilen Seenotrettung bedeuten» (en alemany). TagesSpiegel.de, 04-04-2019. [Consulta: 20 juny 2019].
* 1 2 «Die Vorwürfe sind knüppelhart» (en alemany). Neues Deutschland, 02-02-2019. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ Eder, Franziska. «Die EU nimmt billigend in Kauf, dass das Mittelmeer tatsächlich die tödlichste Außengrenze der Welt ist» (en alemany). Bayrischer Rundfunk, 05-04-2019. [Consulta: 20 juny 2019].
* 1 2 Oschmann, Roswitha. «Sea-Watch-Kapitänin spricht in Bad Honnef» (en alemany). General-Anzeiger, 05-04-2019. Arxivat de l'original el 6 de maig 2019. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ Klemp, Pia «Die Würde Europas ertrinkt» (en alemany). Disput, 01-03-2019, pàg. 14. ISSN: 0948-2407.
* ↑ «The Iuventa Case» (en anglès). BlamingTheRescuers.org. Arxivat de l'original el 2020-11-12. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ «Die Blockade der EU wird wanken» (en alemany). Taz.de, 03-11-2017. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ Leben retten statt die Helfenden kriminalisieren - Paul Grüninger Preis für ein Rettungsschiff.

## Enllaços externs

* Solidarity at Sea (anglès) (alemany)
# Pic del Solempí

El Pic del Solempí és una muntanya de 641,1 metres d'altitud del límit entre les comunes de Conat i de Rià i Cirac, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona oest del terme de Rià i Cirac i al sud-est del de Conat. És al capdamunt de la partida del Solempí, al nord-oest d'en Caçà i a ponent del poble de Rià.

## Referències

* ↑ El Pic del Solempí en els ortofotomapes de l'IGN
# Plaça de Sant Jaume (Espolla)

La Plaça de Sant Jaume és una plaça pública d'Espolla (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al bell mig del nucli urbà de la població d'Espolla, prop de l'ajuntament.

## Descripció

Conjunt arquitectònic format pels números 2 (can Giró) i 9 de la plaça de Sant Jaume. Es tracta d'edificis cantoners de planta rectangular, amb les cobertes de dos vessants i distribuïts en planta baixa i pis, i també dues plantes. Ambdós habitatges presenten obertures rectangulars amb els emmarcaments arrebossats als pisos superiors, mentre que els portals d'accés són d'arc rebaixat i estan bastits en pedra desbastada i maons. Can Giró compta amb senzills balcons exempts i finestres balconeres als pisos superiors. Pel que fa a la casa del número 9, cal especificar que presenta un petit cos adossat a la façana principal, cobert per una terrassa al pis, a la que s'accedeix des d'unes escales exteriors ubicades a la plaça.
Ambdues construccions són bastides en pedra sense treballar, disposada irregularment i lligada amb abundant morter de calç. A les cantonades hi ha pedres desbastades. Els paraments tenen revestiments arrebossats, tot i que degradats.

## Història

El nucli antic d'Espolla apareix com una de les possessions del monestir de Sant Pere de Rodes, tal com es troba documentat en una notícia de l'any 882. L'any 1319, consta que Dalmau, vescomte de Rocabertí, va retre homenatge al bisbe de Girona amb motiu del delme d'aquest nucli. Durant el segle xviii es va notar un creixement econòmic a tot Catalunya degut al bon moment de les explotacions agrícoles, particularment de la vinya. Igualment va ser un període d'obertura dels mercats americans també per a Catalunya. Aquest període de prosperitat queda palès en la presència de diferents casals i cases de pedra que encara avui es conserven. En aquest context econòmic dels segles XVIII-XIX va ser quan es van edificar la majoria de cases i edificis. La població va experimentar un notable descens durant el segle xx, provocant, igualment, que moltes de les masies de la serra de l'Albera quedessin abandonades.

## Referències

* 1 2 3 4 «Plaça de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Pere Font i Puig

Pere Font i Puig (Barcelona, 24 de desembre de 1888 - 25 de maig de 1959) fou un filòsof, psicòleg i pedagog català, acadèmic de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.

## Biografia

Va començar els estudis al Seminari Conciliar de Barcelona i el 1912 es llicencià amb premi extraordinari en filosofia i dret (juntament amb Demófilo de Buen Lozano) a la Universitat de Barcelona. Va mantenir contactes amb les joventuts del Partit Conservador. El 1913 es va doctorar en ambdues carreres a la Universitat Central de Madrid. Tornà a Barcelona com a professor auxiliar fins que el 1916 fou nomenat catedràtic de lògica de la Universitat de Múrcia, on es va mantenir fins que el 1924 es va traslladar la càtedra de psicologia de la Universitat de Barcelona per substituir el difunt Cosme Parpal i Marquès. Ocuparia la plaça, que s'acumularia a les càtedres d'estètica i cosmologia, fins a la seva jubilació el 1958.
Va fer una gran tasca de divulgació a través dels seus articles al Diari de Barcelona de la seva línia filosòfica, influïda per Jaume Balmes, Francesc Xavier Llorens i Barba i el cricicisme d'Immanuel Kant. Tot i que defensa el lloc de l'ànima en la psicologia, propugna com a fonament de la psicologia el coneixement de la biologia, alhora que defensa l'obertura de la lògica tradicional als nous corrents. També fou professor de l'Escola de Treball de la Diputació de Barcelona i col·laborà amb el Consell Superior d'Investigacions Científiques.
Fou membre de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i de l'American Academy of Political and Social Science de Filadèlfia.

## Obres

* Dialéctica normativa (1920)
* La belleza de la ciencia (1921)
* Los valores estéticos y la virtud artística en la ciudad española (1925)
* Filosofía, economía, sociología (1940)
* La doctrina social del brahmanismo: Aspecto social del budismo (1942)
* Introducción general lógica y psicológica a la filosofía (1949)

## Referències

* ↑ Pere Font Puig a filosofia.org
* ↑ «Pere Font i Puig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Plaça de l'Estació de Figueres

La Plaça de l'Estació de Figueres és una plaça pública del municipi de Figueres (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una plaça jardí situada davant de l'estació de tren amb planta triangular. Per la seva forma triangular distribueix a la gent que arriba en tren cap als diferents carrers de la ciutat. Es troba limitada per parterres i plataners, i també té bancs. A l'interior trobem tres camins paral·lels als costats del triangle, que defineixen un espai central triangular enjardinat, amb una font circular amb una gran copa al centre de la qual surten tres grans peixos la boca dels quals són brolladors. Aquesta font dona lloc a un espai circular dintre del triangle central. Aquesta plaça dona accés a l'estació.

## Història

El 1879 es dugué a terme l'adquisició dels terrenys. Durant molt temps va ésser només un accés a l'estació. El propi urbanisme va anar definint-la i posteriorment va ésser enjardinada

## Referències

* 1 2 «Plaça de l'Estació de Figueres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Pharus

Pharus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pharus ecuadoricus Judz.
* Pharus longifolius Swallen
* Pharus parvifolius Nash
# Pizonyx

Pizonyx és un subgènere de ratpenats vespertiliònids del gènere Myotis. Fou descrit com a gènere per Gerrit Smith Miller el 1906 i considerat monotípic fins al 1989, quan fou descrita l'espècie fòssil P. wheeleri, però el 1993 aquesta última fou traslladada al gènere Antrozous i Pizonyx es tornà a convertir en un tàxon monotípic. Tanmateix, el 2021 se'n descrigué una nova espècie, Myotis (Pizonyx) moratellii. Els representants d'aquest grup són oriünds de les Amèriques.

## Referències

* ↑ Czaplewski, 1993, p. 378.
* ↑ Novaes et al., 2021, p. 10.

## Bibliografia

* Czaplewski, N. J. «Pizonyx wheeleri Dalquest and Patrick (Mammalia: Chiroptera) from the Miocene of Texas Referred to the Genus Antrozous H. Allen» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 13, 3, 1993, pàg. 378-380.
* Novaes, R. L. N.; Cláudio, V. C.; Carrión-Bonilla, C.; Abreu, E. F.; Wilson, D. E.; Maldonado, J. E.; Weksler, M. «Variation in the Myotis keaysi complex (Chiroptera, Vespertilionidae), with description of a new species from Ecuador» (en anglès). Journal of Mammalogy, gyab139, 2021. DOI: 10.1093/jmammal/gyab139.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Gavina relicta

La gavina relicta (Ichthyaetus relictus) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita els llacs d'aigua salada de les estepes de l'Àsia central, al Kazakhstan, Mongòlia i nord de la Xina.
# Abu-l-Abbàs al-Fadl ibn Àhmad al-Isfaraïní

Abu-l-Abbàs al-Fadl ibn Àhmad al-Isfaraïní (? - vers 1014) fou un visir gaznèvida.
Va exercir funcions importants amb els samànides. A petició de Subuktegin, el samànida Nuh II ibn Mansur (976-997) el va enviar a Nishapur per fer les funcions de wazir de Mahmud de Gazni, llavors comandant de les tropes al Khurasan (995), nomenat des de feia uns quants mesos (994). Va continuar com a wazir de Mahmud fins al 1013. Acusat aleshores de corrupció, va quedar en custòdia a la guarnició de Gazni, on va morir al cap de pocs mesos (1013 o 1014).

## Bibliografia

* C. E. Bosworth, The Gaznavids: their empire in Afghanistan and Eastern Iran, Edimburg 1963.
# Infern als núvols

Infern als núvols (original: Flying Leathernecks) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Nicholas Ray, estrenada el 1951 i doblada al català.

## Argument

Aquesta pel·lícula comença en el context de la batalla de Guadalcanal. Els pilots d'una esquadrilla de l'USMC esperen el seu nou comandant. Cometen un error, no és l'estil tipus fraternal, com l'anterior comandant. És un nouvingut, un dur, inflexible sobre la disciplina. La petita col·lació que havien organitzat de manera maldestra es deixa sense fer. Aquests joves pilots, esvalotadors i indisciplinats són brutalment castigats pel nou cap. L'adjunt, no promogut, té discussions amb aquest cap que jutja inflexible.
El títol d'origen "Flying leathernecks" al·ludeix a l'ús, pels Soldats d'Infanteria de Marina d'abans, de portar el barret reglamentari, amb la jugular lligada al clatell, cosa que els havia valgut el sobrenom de "clatells de cuir".

## Repartiment

* Robert Ryan
* John Wayne
* Don Taylor
* Jay C. Flippen
* Janis Carter

## Referències

* ↑ Infern als núvols
# Puça del gat

La puça del gat (Ctenocephalides felis) és una espècie d'insecte sifonàpter de la família Pulicidae, una de les més abundants i de major distribució mundial.

## Efectes en l'hoste

Unes poques puces en els gossos o gats adults no causen dany seriós tret que l'hoste sigui al·lèrgic a les substàncies en la saliva. Aquesta malaltia es diu dermatitis al·lèrgica de puces. Els animals petits atacats per gran nombre de puces poden sofrir seriosos danys com a deshidratació.

## Transmissió de malalties

Les puces dels gats poden transmetre altres paràsits i infeccions als gats, els gossos i fins i tot als humans. Les més destacades són el bacteri Bartonella, el cuc intestinal Dipylidium caninum, el tifus.

## Referències

* ↑ European wildcat species account IUCN Species Survival Commission. Cat Specialist Group
* ↑ Sue Paterson. Manual of Skin Diseases of the Dog and Cat. John Wiley & Sons, 16 març 2009, p. 122. ISBN 978-1-4443-0932-4.
* ↑ «Cat flea». Connecticut Agricultural Experiment Station. [Consulta: 17 octubre 2008].
* ↑ Rust, MK; Dryden, MW «The biology, ecology, and management of the cat flea». Annual review of entomology, 42, 1997, pàg. 451-73. DOI: 10.1146/annurev.ento.42.1.451. PMID: 9017899.
* ↑ «Isolation of Borrelia burgdorferi from arthropods collected in Texas.». Am J Trop Med Hyg., 44, 5, 01-05-1991, pàg. 469–74. PMID: 2063950.

## Enllaços externs

* Integrated Flea Control from University of Nebraska-Lincoln Extension in Lancaster County
* Puça de gat a UF / IFAS site
* About Ctenocephalides felis (cat flea): taxonomia, cicle vital, malalties que transmet i erradicaciño a MetaPathogen Arxivat 2010-12-28 a Wayback Machine.
# Benny Wenda

Benny Wenda (Vall de Baliem, 17 d'agost de 1975) és un dirigent independentista de Papua Occidental, que exerceix de president del Moviment Unit d'Alliberament de Papua Occidental (MUAPO) des del 2017.
Wenda viu exiliat al Regne Unit d'ençà l'any 2003 i ha fet funcions de representant de Papua Occidental al Parlament britànìc, Nacions Unides i Parlament Europeu. L'any 2017 va ser nomenat president del MUAPO. Wenda va néixer a Pylramid Village a la regió central de la Vall de Baliem. Durant els bombardejos del 1977 per part d'Indonèsia, Wenda va ser ferit i diversos membres de la seva família van ser assassinats.

## Referències

* ↑ «Office of Benny Wenda – West Papua Independence Leader» (en anglès). https://www.bennywenda.org/,+02-10-2019.+[Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «Indonesia condemns political exile's Oxford honour» (en anglès). https://www.bbc.com/news, 19-07-2019.
* ↑ «Exiled West Papuan leader: 'A referendum is the only solution'» (en anglès). DW.com, 02-10-2019. [Consulta: 2 octubre 2019].
* ↑ «Benny Wenda: ‘West Papuans are living in a prison'» (en anglès). https://newint.org,+05-08-2014. Arxivat de l'original el 2019-10-02. [Consulta: 2 octubre 2019].
# Pizza (desambiguació)

«Pizza» té aquests significats:
La pizza és un plat italià popular.
Pizza també pot referir-se a:
Viccionari
# Polidor d'Esparta

Polidor d'Esparta (en llatí Polydorus, en grec antic Πολύδωρος) va ser el desè rei d'Esparta de la línia dels Agíades, fill d'Alcàmenes d'Esparta i pare d'Eurícrates I que va ser el seu successor.
Va governar al temps de la primera guerra messènica i va viure per ajudar a finalitzar-la cap a l'any 724 aC. Va ser assassinat per Polemarc, un espartà de família noble del grup dels Homoioi. Tenia fama de ser un rei just i amable. El poble va comprar la seva casa a la seva viuda, i els magistrats segellaven tots els documents públics amb la seva imatge.
Junt amb el seu col·lega Teopomp d'Esparta va establir alguns canvis constitucionals, i Plutarc diu que durant el seu regnat Polidor va reorganitzar el repartiment de lots de terres i que s'haurien fundat les colònies de Crotona i Locres Epizefiris a la Magna Grècia, com diuen Heròdot, Pausànias i el mateix Plutarc.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ 1.Polydorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 461
# Pedostibes rugosus

Pedostibes rugosus és una espècie d'amfibi que viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M. & Yambun, P. 2004. Pedostibes rugosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 d'abril del 2008.
# Pont de les Codines

El Pont de les Codines és una obra entre Montesquiu i Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont d'una sola arcada de petites proporcions que travessa la riera de Sora, afluent per la dreta del riu Ter, just al límit entre els municipis de Sora i de Montesquiu. És construït per blocs de pedra tallats de forma irregular i units amb argamassa. Antigament presentava dues baranes de pedra, avui desapareguda. La seva secció és lleugerament apuntada, dent doble pendent a banda i banda. El terra és empedrat. Fa cinc metres de llarg i un parell d'amplada, i la seva alçada sobre el nivell de l'aigua és d'un metre i mig, aproximadament. Tot i l'estat d'abandonament és perfectament transitable.

## Història

Tot i que la tradició l'anomena pont medieval de les Codines, possiblement dati del segle xvii. El seu estat és actualment deplorable degut al desmuntatge de la pràctica totalitat dels murs laterals o baranes al passar-hi camions (ningú se'n va fer ressò). La bellesa del lloc i la senzillesa de les seves línies fan que habitualment sigui visitat per pintors. Tot i que és transitable, el seu estat és lamentable. Caldria una restauració de les baranes i del pis. És un més dels atractius i del patrimoni del Parc Comarcal de Montesquiu.

## Referències

* 1 2 «Pont de les Codines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Pont de les Graus

El Pont de les Graus és un pont de Moià (Moianès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta del pont de les Graus, d'un sol arc, tot de pedra, pla. Actualment està fora d'ús. Es troba a l'antic camí ral de Mià a Vic. Té una pedra en què hi pareix una data 1868 que segons el Sr. Jordi Sarri correspon a una restauració.
Està sobre la riera de Grandia, afluent de la riera de Castell Nou, afluent per la dreta de la riera Golarda o de Marfà, afluent per l'esquerra del Llobregat.

## Referències

* 1 2 «Pont de les Graus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 març 2019].
# Platja del Molló (Llançà)

La platja del Molló és una petita barra sorrenca del municipi de Llançà (Alt Empordà), situada entre la platja de les Tonyines al nord, i la platja del Cau del Llop al sud. Té una longitud de 65 m i una amplada mitjana de 10 m, formada de sorra gruixuda de color grisós, està orientada al nord-est. S'hi accedeix pel camí de ronda.

## Referències

* ↑ «Platja del Molló». Ajuntament de Llançà.
* ↑ «Platja del Molló». Costa Brava's.
# Houilles

Houilles és un municipi francès, situat al departament d'Yvelines i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 30.163 habitants.
Forma part del cantó de Houilles, del districte de Saint-Germain-en-Laye i de la Comunitat d'aglomeració Saint Germain Boucles de Seine.
# Impacte astronòmic a Júpiter del 2009

El juliol del 2009 va ocórrer un impacte astronòmic a Júpiter: causà una taca fosca en la seva atmosfera, aproximadament de la mida de l'oceà Pacífic. S'espera que la marca de l'impacte es mantingui durant tan sols una o dues setmanes i després es dilueixi en l'atmosfera joviana.

## Descobriment

L'astrònom aficionat Anthony Wesley va descobrir l'impacte aproximadament a les 13:30 h (UTC) del 19 de juliol de 2009, gairebé exactament 15 anys després de l'impacte que va sofrir el planeta quan el cometa Shoemaker-Levy 9 (SL9) es va estavellar contra ell. Wesley es trobava al seu observatori casolà, situat a Murrumbateman, Nova Gal·les del Sud, Austràlia, usant un telescopi reflector de menys de 37 centímetres de diàmetre, equipat amb una càmera de vídeo amb un dispositiu incorporat per funcionar amb poca llum. Wesley va dir:
| « | Quan el vaig veure per primera vegada a prop de la circumferència (i en males condicions) no era més que una taca vagament fosca, [vaig pensar] que probablement seria una tempesta polar fosca normal. Tanmateix, quan la rotació el va posar més a la vista i les condicions van millorar, em vaig adonar de cop que no solament era fosc, era negre en tots els canals, la qual cosa volia dir que realment era una taca negra. | » |
A continuació, va enviar un correu electrònic informant de la seva observació a diversos destinataris, inclòs el Laboratori de Propulsió a Raig de la NASA de Pasadena (Califòrnia).
Paul Kalas i els seus col·laboradors, que tenien programat l'ús del telescopi Keck II de l'observatori Mauna Kea per observar Fomalhaut b, van confirmar les observacions de Wesley. Les observacions infraroges realitzades des del telescopio Keck i el telescopi infraroig de la NASA a Mauna Kea van mostrar un «punt brillant» de 190 milions de quilòmetres quadrats que assenyalava que l'impacte havia escalfat l'atmosfera inferior situada a 305°O, 57° S, a prop del pol sud del planeta.

## Referències

* ↑ Dennis Overbye. «Hubble Takes Snapshot of Jupiter's 'Black Eye'». The New York Times.
* 1 2 3 Jupiter pummeled, leaving bruise the size of the Pacific Ocean. University of California, Berkeley press release.
* ↑ Mackey, Robert. «Amateur Finds New Earth-Sized Blot on Jupiter». The New York Times.
* ↑ Wesley, Anthony. «Impact mark on Jupiter, 19 th July 2009». (jupiter.samba.org). Arxivat des de l'original.
* ↑ O'Loughlin, Toni and agencies. «Amateur astronomer spots Earth-size scar on Jupiter». The Guardian.
* ↑ Jupiter adds a feature Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.. Keck Observatory observations
# Hulín

Hulín (en hebreu: מסכת חולין) (transliterat: Masechet Chullin) és el tercer tractat de la Mixnà, de l'ordre de Kodaixim. Hulín tracta sobre les lleis relatives al sacrifici de mamífers i aus per al consum de carn com aliment, no pas per un ús sagrat, i sobre la caixrut, la llei jueva sobre l'alimentació.

## Contingut

Hulín, tracta sobre el sacrifici d'animals no consagrats. El tractat consta de 12 capítols que tracten sobre les lleis per al sacrifici de mamífers i aviram per a un consum alimentari, i no pas per a un ús sagrat, i també tracta sobre altres normes relacionades amb el consum de carn, i sobre les lleis dietètiques en general. Les regles prescrites per a la matança caixer, que es coneix com a Shechita, inclouen 5 coses que han de ser evitades:
* En primer lloc, no ha d'haver-hi cap retard en el sacrifici de l'animal.
* En segon lloc, no es pot exercir pressió sobre el moviment del ganivet cap endavant i cap enrere.
* En tercer lloc, no s'ha de permetre que el ganivet llisqui més enllà d'una àrea determinada de la gola.
* En quart lloc, no ha d'haver-hi embranzida del ganivet sota la pell de l'animal, o entre l'esòfag i la tràquea.
* En cinquè lloc, la gola i la tràquea no han de ser arrencades de la seva posició durant el sacrifici de l'animal.

## Referències

* ↑ «www.jewishvirtuallibrary.org».
* ↑ Epstein, Isidore. Soncino Press. The Babylonian Talmud: Kodashim, 1948, p. 17–21.
* ↑ «Jewish Encyclopedia», 1906.
# Hyperolius kibarae

Hyperolius kibarae és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* Schiøtz, A. & Channing, A. 2004. Hyperolius kibarae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.