OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Climent d'Amer

Sant Climent d'Amer és una veïnat del municipi d'Amer, a la comarca de la Selva.
El poble se situa a l'est del terme municipal, al marge del Torrent del Rajoler, afluent per l'esquerra del riu Brugent. La població se'n estén de forma dispersa, amb l'antiga església parroquial de Sant Climent com a referència.
Les primeres noticies que es tenen de Sant Climent d'Amer son de l'any 823, on en els seus paratges, hi hagué una batalla entre les tropes de Carlemany, encapçalades pel noble Galceran de Cartellà contra els musulmans. la qual venceren els catalanas, i en aquell Lloc hi construiren les capelles de Sant Climent i de Sant Corneli de Amer.
Les següents referències històriques daten de l'any 993 quan el comte Ramon Borrell fa donació al monestir d'Amer de diverses finques de la zona de Sant Climent d'Amer. L'església parroquial, probablement del segle xvii, fou lloc reial i està dedicada al papa Climent I.
Sant Climent d'Amer va perdre població fins a ser gairebé despoblat. La tendència es va invertir amb l'arribada de gent de fora que va decidir instal·lar-s'hi i actualment es troba habitat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2023 |
| 24 | 26 | 25 | 26 | 27 | 28 | 28 | 33 | 34 | 35 | 35 | 35 | 33 | 34 | 36 | 35 | 39 | 46 | 44 | 46 | 41 | 41 | 43 | 40 | 42 |

## Referències

* ↑ «Amer Selva» (pdf). Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, 2007, pàg. 63. Arxivat de l'original el 2024-04-19 [Consulta: 9 maig 2022].
* ↑ «Sant Climent d'Amer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fuentes Buxó, Alex i Fuentes Buxó, Raimon. 2022. Carlemany i els Cartellà, Sant Climent d'Amer i la capella de Sant Corneli; de l'any 823 al 1626. Amera, la revista d'Amer. Núm. 27. p. 33-42
* ↑ «Sant Climent d'Amer - Dades», 31-03-2010. [Consulta: 9 maig 2022].
# Sant Antoni d'Aramunt

Sant Antoni d'Aramunt és una capella romànica del poble d'Aramunt, pertanyent al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Fins al 1969 formava part del terme municipal d'Aramunt.
Aquesta església, dedicada a sant Antoni Abat, és dins del nucli abandonat d'Aramunt, actualment anomenat Aramunt Vell, en una placeta que s'obria entre els costeruts carrerons del poble, a mitjana distància entre el portal de baix i l'església parroquial de Sant Fructuós, situada al lloc més elevat de la vila.
L'església, ara en ruïnes, era un temple d'una sola nau, amb absis semicircular a llevant. Precisament és l'absis l'únic element que es conserva sencer. També es conserven l'arc presbiterial, lleugerament apuntat, i els murs perimetrals, amb l'artrencada de la volta de la nau, que era de punt rodó.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i RAMOS I MARTÍNEZ, Maria-Lluïsa. "Sant Antoni d'Aramunt". Dins El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Josep Obrer de la Canya

Sant Josep Obrer de la Canya és una església de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església bastida durant els anys 1970. Disposa de planta totalment irregular i teulats plans sense teules. Va ser bastida amb rajols col·locats en alguns sectors a dent de serra, formant entrants i sortints i donant mobilitat als murs. El campanar va ser fet amb una estructura de ferro i setze anelles de formigó prefabricat. Els interiors són també de rajols i la nau és pràcticament circular, ventilada per estretes i llargues finestres a manera d'espitllera. Unida a l'església es troba la casa rectoral. Cal destacar la manca d'angles rectes i de línies paral·leles. L'església és una reunió de diferents cossos semicirculars.

## Referències

* 1 2 3 «Església de la Canya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Salma de Jordània

La princesa Salma de Jordània (àrab: سلمى بنت عبد الله, Salmà bint ʿAbd Allāh) (Amman, 26 de setembre de 2000) és la segona filla i tercera dels quatre fills dels reis Abd-Al·lah II de Jordània i Rània. És part de la família haiximita i descendent del profeta Mahoma en la generació XLIV.
El seu nom, Salma, és la paraula àrab per a ‘pau’ o ‘calma’.

## Ancestres

| 16. Abdal·lah I de Jordània | 16. Abdal·lah I de Jordània | 16. Abdal·lah I de Jordània | 16. Abdal·lah I de Jordània |
| 8. Talal de Jordània | 8. Talal de Jordània | 8. Talal de Jordània | 8. Talal de Jordània | | | |
| 17. Musbah bint Nasser | 17. Musbah bint Nasser | 17. Musbah bint Nasser | 17. Musbah bint Nasser |
| 4. Hussein I de Jordània | 4. Hussein I de Jordània | 4. Hussein I de Jordània | 4. Hussein I de Jordània | | | | | | |
| | | | 18. Jamal 'Ali bin Nasser | 18. Jamal 'Ali bin Nasser | 18. Jamal 'Ali bin Nasser | 18. Jamal 'Ali bin Nasser |
| 9. Zein al-Sharaf Talal | 9. Zein al-Sharaf Talal | 9. Zein al-Sharaf Talal | 9. Zein al-Sharaf Talal | | | |
| 19. Wijdan Shakir Pasha | 19. Wijdan Shakir Pasha | 19. Wijdan Shakir Pasha | 19. Wijdan Shakir Pasha |
| 2. Abd-Al·lah II de Jordània | 2. Abd-Al·lah II de Jordània | 2. Abd-Al·lah II de Jordània | 2. Abd-Al·lah II de Jordània | | | | | | | | | |
| | | | | | | 20. Arthur Gardiner | 20. Arthur Gardiner | 20. Arthur Gardiner | 20. Arthur Gardiner |
| | | 10. Walter Percy Gardiner | 10. Walter Percy Gardiner | 10. Walter Percy Gardiner | 10. Walter Percy Gardiner | | | |
| 21. Mabel Jane Tovell | 21. Mabel Jane Tovell | 21. Mabel Jane Tovell | 21. Mabel Jane Tovell |
| 5. Antoinette Avril Gardiner | 5. Antoinette Avril Gardiner | 5. Antoinette Avril Gardiner | 5. Antoinette Avril Gardiner | | | | | | |
| | | | 22. Arthur Sutton | 22. Arthur Sutton | 22. Arthur Sutton | 22. Arthur Sutton |
| 11. Doris Elizabeth Sutton | 11. Doris Elizabeth Sutton | 11. Doris Elizabeth Sutton | 11. Doris Elizabeth Sutton | | | |
| 23. Dora Elizabeth Alderton | 23. Dora Elizabeth Alderton | 23. Dora Elizabeth Alderton | 23. Dora Elizabeth Alderton |
| 1. Princesa Salma de Jordània | 1. Princesa Salma de Jordània | 1. Princesa Salma de Jordània | 1. Princesa Salma de Jordània | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | 6. Dr. Faisal Sedki Al Yassin | 6. Dr. Faisal Sedki Al Yassin | 6. Dr. Faisal Sedki Al Yassin | 6. Dr. Faisal Sedki Al Yassin | | |
| | | | | | | | | | | | | | 3. Rània de Jordània | 3. Rània de Jordània | 3. Rània de Jordània | 3. Rània de Jordània | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | 7. Ilham | 7. Ilham | 7. Ilham | 7. Ilham |

## Referències

* ↑ Royal Ark
# Sant Antoni Petit (Sant Joan de les Abadesses)

Sant Antoni Petit és un pedró de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pedró situat al principi de la pineda de Sant Antoni, quedant situat en la part de dins d'una corba molt tancada de la carretera a dalt de l'ermita. Té forma de paral·lelepípede de base sensiblement quadrada, rematada per una creu de ferro petita i una discreta ornamentació en forma de columnes amb un petit capitell. A l'alçada del lloc on hi ha el sant fa com una lleixa per a posar-hi gerros de flors o ciris. També la part superior del pedró sobresurt un xic per a protecció del nínxol. Aquest no té la mateixa forma que l'exterior sinó forma d'absis. El sant està protegit per una reixa de ferro i té a la base una caixeta de ferro per almoines i la data gravada en el mateix ferro, 1886. La imatge del sant és de guix d'Olot. Tot el pedró és emblanquinat excepte una espècie d'escut o dibuix que es troba en un rectangle que es forma cap endins a la base del pedró.

## Història

Sembla que aquest pedró es va posar en aquest lloc amb posterioritat a l'edificació de l'ermita de Sant Antoni, uns metres més amunt. Hi ha una data gravada al pedró, de l'any 1886, probablement és l'any de la seva construcció o d'una important restauració. L'any 1986 la imatge de Sant Antoni Petit va ser robada i posteriorment substituïda per una de nova.

## Referències

* 1 2 «Sant Antoni Petit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Sant Antoni Abat de Ro

Sant Antoni Abat de Ro és església, antigament parroquial, del vilatge de Ro, actualment pertanyent a la comuna de Sallagosa, a l'Alta Cerdanya, de la Catalunya del Nord.
És a l'extrem meridional del poblet, ran de la carretera de Sallagosa a Llívia.

## Història

Ja esmentada al segle xi, l'església original va ser posteriorment reemplaçada per un edifici més modern. Amb l'edificació del nou temple, es canvià l'advocació de l'església i de la parròquia.

## Mobiliari

Conserva un retaule de Josep Sunyer i Raurell esculpit el 1704 i daurat i pintat el 1711. Presideix el retaule sant Antoni Abat, amb sant Isidre i sant Francesc Xavier als costats, i és dominat, a dalt, per una Immaculada Concepció, flanquejada per sant Francesc de Paula i una representació de l'Adoració dels Reis Mags. Dues figuretes dels sants protectors de la pesta, sant Sebastià i sant Roc, completen el retaule.

## Referències

* ↑ Sant Antoni Abat de Ro en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Sallagosa i els seus llogarets, al Portal Turístic de la Cerdanya». Arxivat de l'original el 2016-01-15. [Consulta: 1r juliol 2015].
* ↑ «L'histoire d'un village, al web "Saillagouse, coeur de Cerdagne"» (en francès). [Consulta: 7 agost 2020].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «- Sallagosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Cerd 158. Sant Antoni Abat de Ro». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Sallagosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Sant Lluc de Montferrer

Sant Lluc de Montferrer, inicialment dedicada a Sant Joan Baptista, és una capella del cementiri del poble vallespirenc de Montferrer, a la comuna del mateix nom, a la Catalunya del Nord.
Està situada a l'extrem de llevant del poble de Montferrer, també a llevant de la carretera que el travessa. Té el cementiri tot al voltant, a migdia de l'església parroquial de Santa Maria, perfectament paral·lela a ella.
Aquesta església estava situada a la cellera de Montferrer, avui dia quasi del tot desapareguda. La seva advocació original a sant Joan Baptista sembla indicar una funció auxiliar, potser baptisteri, de la veïna església parroquial.
Es tracta d'una església romànica de nau única amb absis semicircular a llevant. L'absis és més alt i estret que la nau. Els murs exteriors del temple han estat repicats i mostren un aparell de blocs de pedra calcària i de travertí, simplement trencats i bastant regulars, disposats en filades uniformes. Es pot datar a finals del segle xi o principis del XII. L'interior de la nau està cobert per un arrebossat de calç que no permet veure'n la factura. La teulada ha estat refeta, i és pràcticament plana, amb biga de suport central. Al frontis, a ponent, s'obre la porta actual, totalment modificada, damunt de la qual hi ha una antiga finestra de doble esqueixada, modificada per tal de convertir-la en fornícula. Tres finestres més són a la façana de migdia; també han estat molt modificades, mentre que la central de l'absis és la que ha rebut menys intervencions, i mostra la doble esqueixada i l'arc de petites dovelles que la corona.

## Bibliografia

* Badia i Homs, Joan. «Montferrer: Sant Lluc de Montferrer». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.
* Becat, Joan. «92 - Montferrer». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatébia-Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 48. Sant Lluc de Montferrer». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Montferrer». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Lluc de Montferrer en els ortofotomapes de l'IGN
# Savannah College of Art and Design

El Savannah College of Art and Design (SCAD) és una escola d'art privada situada a Savannah, Geòrgia; Atlanta, Geòrgia i La Còsta, França. Va ser fundada l'any 1978 amb l'objectiu d'oferir graus universitaris que no s'oferien aleshores al sud-est dels Estats Units. La universitat registra més de 14.000 estudiants d'arreu dels Estats Units i del món, amb un percentatge d'estudiants internacionals del 17%.

## Referències

* ↑ «SCAD facts» (en anglès). [Consulta: 18 agost 2023].
# Santa Catarina

«Santa Catarina» té aquests significats:
* Santa Catarina (sicilià) o Santa Caterina Villarmosa (italià), municipi italià de la província de Caltanissetta
* Estat de Santa Catarina, estat del Brasil al centre de la Regió Sud
* Illa Santa Catarina, illa costanera del Brasil
# Santena

Santena és un municipi italià de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. Està situat al sud-est de Torí. El juliol del 2021 tenia 10.519 habitants. Limita amb els municipis de Chieri, Cambiano, Trofarello, Poirino i Villastellone.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2012- | Ugo Baldi | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Bilancio demografico anno 2021 (dati provvisori)» (en italià). Istituto Nazionale di Statistica. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «UGO BALDI» (en italià). Comune di Santena. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
# Sanchidrián

Sanchidrián és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
Hi nasqué Tomás Luis de Victoria (1548 - Madrid, 1611) un dels més coneguts polifonistes del Renaixement.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 746 | 793 | 781 | 762 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Sancho Busto de Villegas

Sancho Busto de Villegas (Ocaña, ? - Madrid, 19 de gener de 1581) va ser un religiós castellà, que va ser governador de l'arquebisbat de Toledo i bisbe d'Àvila.
Fill d'Andrés de Bustos i de Mencia de Villegas. Es va formar a la Universitat de Salamanca, i va ser col·legial de Santa Cruz de Valladolid. Va prendre els hàbits el 17 de febrer de 1554. Llicenciat en cànons el 1560. Va ser oïdor de la Cancelleria de Valladolid, el 1564 és promogut al Consell Suprem de la Santa Inquisició i el 1569 és nomenat governador de l'arquebisbat de Toledo, en absència del titular fra Bartolomé de Carranza. Va ser canonge de Sevilla i elegit bisbe d'Àvila, del qual va prendre possessió el 2 de febrer de 1579, durant el seu mandat es va erigir el col·legi jesuïta d'Arévalo. Va morir a Madrid el 19 de gener de 1581. Va ser enterrat a la seva vila natal, a la capella de la Concepció del convent de Nuestra Señora de la Esperanza, sense epitafi.

## Referències

* ↑ González Dávila, 1647, p. 301.
* ↑ Carramolino, 1873, p. 241.

## Bibliografia

* Carramolino, Juan Martín. Historia de Ávila, su provincia y obsipado (en castellà). Tom III. Madrid: Librería Española, 1873.
* González Dávila, Gil. Teatro eclesiastico de las iglesias metropolitanas y catedrales de los reynos de las dos Castillas (en castellà). Tom II. Madrid: Imprenta de Pedro Horna y Villanueva, 1647.
# Sclerostachya

Sclerostachya és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Miscanthus.

## Taxonomia

* S. fusca (Roxb.) A.Camus

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 02.07.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 2 juliol 2008].
# Sauret

«Sauret» té aquests significats:
* Font del Sauret a Torrelameu (Noguera)
* Sauret-Besserve, municipi francès al departament del Puèi Domat
* Émile Sauret (Dun-le-Roi, 1852 - Londres, 1920), violinista i compositor francès
* Joan Sauret i Garcia (Balaguer, 1899-1985), periodista català
* Joaquim Viola i Sauret (Cebreros, 1913 - Barcelona, 1978), polític català
# Segell de Washington

El Segell de l'Estat de Washington conté un retrat de George Washington, pintat per Gilbert Stuart. L'anell exterior conté el text "The Seal of the State of Washington" ("El Segell de l'Estat de Washington") i "1889", any en què l'Estat de Washington va ser admès a la Unió. El segell es va presentar com el principal element a ambdues cares de la bandera de Washington.
El segell va ser dissenyat per Charles Talcott, basat en una pintura de Gilbert Stuart. Originalment el segell anava a ser una escena amb Mount Rainier, però Talcott va proposar el disseny amb George Washington en el seu lloc.

## Vegeu també

* Bandera de Washington

## Referències

* ↑ «Lloc del secretari d'Estat de Washington». Arxivat de l'original el 2010-01-08. [Consulta: 20 abril 2013].
# Saraca dives

Saraca dives és una espècie d'arbre de la família de les lleguminoses. Segons una llegenda, la Reina de Jiapiluowei (fa uns 2.500 anys) va donar a llum a Sakyamuni, el fundador del budisme, sota aquest arbre. Per aquesta raó, aquest és un arbre sagrat pels budistes, i els seus monjos han adoptat el color taronja daurat de les seves flors, com el color de la seva roba.

## Distribució i hàbitat

L'espècie es troba al nord-est del sud-est asiàtic (Xina, Vietnam i Laos), on té lloc a les riberes dels rius i rierols, en alçades compreses entre els 200 i els 1.000 metres.

## Descripció

Es tracta d'una espècie que pot arribar als 20 metres d'alçada, i un diàmetre del tronc principal, a l'alçada del pit d'un home, de 25 centímetres de gruix. Els seus pecíols fan entre 7 i 12 centímetres, i connecten les branques o branquetes amb les fulles, les quals estan formades per 5 o 6 parells de folíols que tenen forma el·líptica. Els folíols són estrets i allargats. Tenen flors de color taronja daurat, que floreixen entre l'abril i el maig, i que cauen entre el juliol i l'octubre.

## Ús

L'escorça s'utilitza en medicina per alleujar el reumatisme i la menorràgia, mentre que les flors, que són grans i vistoses, sovint s'utilitzen de forma ornamental.

## Referències

* ↑ Eguchi, K.; Bui, T.V «Ecological notes on a plant ant, Cladomyrma scopulosa Eguchi & Bui (Hymenoptera, Formicidae, Formicinae) associating with a tree species Saraca dives Pierre (Leguminosae)». ASIAN MYRMECOLOGY, 1, 2007, pàg. 51-57. (anglès)
* 1 2 Li, Shugang; Xu, Langran; Chen, Dezhao; Zhu, Xiangyun et. al.. Zhengyi, Wu; Raven, P.H i Deyuan, Hong. Volume 10: Fabaceae. vol.10. Missouri Botanical Garden Press, 2010, p.23 (Flora of China). (anglès)
Gèneres i espècies de la tribu Detarieae :
Regne: Plantae  • Divisió: Magnoliophyta  • Classe: Liliopsida  • Ordre: Arecales  · Família: Fabaceae  · Subfamília: Caesalpinioideae :
Subgrup 1 :
Llinatge 1a :
Llinatge 1b :
Subgrup 2 :
Llinatge 2a (continua més avall) :
Llinatge 2a (continua més amunt) :
Llinatge 2b :
Llinatge 2c (continua més avall) :
Llinatge 2c (continua més amunt) :
# Schindler

«Schindler» té aquests significats:
* Biografies:
** Alma Marie Schindler (1879 – 1964), compositora i pintora vienesa
** Bill Schindler (1909), pilot d'automòbils estatunidenc
** Kurt Schindler
** Oskar Schindler (1908 - 1974), industrial txec d'origen alemany, conegut per haver salvat de l'holocaust 1200 treballadors d'origen jueu
* Miscel·lania: La llista de Schindler, pel·lícula guanyadora de diversos Òscars sobre la vida d'Oskar Schindler
# Schuppan

Schuppan és el nom dels següents personatges:
* Adolf Schuppan (Berlín, 1863 - 1931), compositor alemany
* Vern Schuppan, pilot de Fórmula 1 australià
# Santjoanenc

«Santjoanenc» té aquests significats:
* Gentilici de:
** Sant Joan Despí
** Sant Joan les Fonts
** Relatiu a les Festes de Sant Joan
* Esport:
** Club Poliesportiu Santjoanenc
# Festival Internacional de Pallasses

El Festival Internacional de Pallasses d'Andorra (FIPA) és un certamen creat per Pepa Plana i Tortell Poltrona per promoure la presència femenina en les arts escèniques i en especial en el món de la comicitat, on constataven la manca de pallasses.
La celebració del festival, a Andorra la Vella, va tenir una periodicitat bianual des del 2001 fins al 2009, i al llarg d'aquests anys hi van participar companyies arribades d'arreu –Suïssa, França, Espanya, Brasil, Argentina, Finlàndia, Bèlgica, Àustria, Polònia...–, que actuaven al Teatre Comunal, al Centre de Congressos del Comú d'Andorra, el Centre Cultural del Comú a Sant Julià de Llòria o als mateixos carrers de la ciutat. Després de cinc edicions la seva celebració es va veure interrompuda.
A l'estela del festival, únic fins aleshores al món, havien anat apareixent arreu altres trobades de característiques similars: Clownin Festival de Viena, Red Pearl Women Clown Festival de Hèlsinki, o Festival Esse Monte de Mulher Palhaça de Río… O bé altres a Recife, Brasília, Barcelona (Almacen) o Sant Esteve de Palautordera (Circ Cric).

## La represa

L'any 2018 el Comú d'Andorra la Vella ha recuperat l'esdeveniment, transformat en una edició més modesta, amb un pressupost més reduït i, en canvi, una periodicitat anual. I altre cop amb Pepa Plana com a directora.

## Referències

* 1 2 «Festival Internacional de Pallasses 2018. Les pallasses tornen a treure el nas a Andorra!». Comú d'Andorra la Vella. Festival Internacional de pallasses d'Andorra la Vella, 01-05-2018. [Consulta: gener 2020].
* ↑ «Torna el Festival de Pallasses d'Andorra». Associació de Professionals de Circ de Catalunya. [Consulta: gener 2020].
* ↑ «Les pallasses i el circ». Vilaweb, 28-05-2007.
* ↑ «Entrevista a Pepa Plana, directora artística del FIPA. Passió absoluta». artdeviure.com. [Consulta: gener 2020].
* ↑ «El Festival Internacional de Pallasses 2019 fa una aposta per l'humor i els duos». Comú d'Andorra la Vella, 09-04-2019. [Consulta: gener 2020].
* ↑ «Marsol i Plana confirmen el retorn definitiu del Festival de Pallasses». El Periódico, 10-04-2019.
# Hernán Jasen

Hernán Emilio Jasen Cicarelli, més conegut com a Pancho Jasen, (Bahía Blanca, 4 de febrer de 1978) és un exjugador de bàsquet argentí.

## Carrera esportiva

Després d'iniciar la seva carrera a l'Argentina, Jasen va passar a Espanya, on va fitxar el 1999 pel Gijón Baloncesto. El 2001 va fitxar per l'Estudiantes de Madrid, club en el qual s'hi va quedar durant onze temporades, i del qual va ser capità i el jugador més emblemàtic. El 15 d'agost de 2011 va fitxar pel CB Sevilla.

### Selecció nacional

Jasen és internacional amb la selecció argentina. El 2011 formà part de la Selecció de bàsquet de l'Argentina que va guanyar el Torneig de les Amèriques de 2011.

## Referències

* 1 2 «P. Jasen: "Daré mi máximo para ayudar a crecer al Cajasol Banca Cívica"» (en castellà). acb.com, 19-08-2011. Arxivat de l'original el 2012-05-25. [Consulta: 3 agost 2012].

## Enllaços externs

* Hernán Jasen - Lloc web oficial (castellà)
* Hernán Jasen jugador a l'ACB
# Superposició

«Superposició» té aquests significats:
* Càlcul de superposició
* Principi de superposició d'estrats en geologia
* Principi de superposició en matemàtica.
* Principi de superposició en física.
* Superposició quàntica
* Teorema de superposició, en electrònica.
* Tweening