OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aqüeducte de la Font del Llorito

L'Aqüeducte de la Font del Llorito és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'any 1607 es va construir una conducció amb canonada de fusta de pi des de la font de les Morisques. L'aigua arribava a les escales de la Seu, on es va fer un dipòsit i una font el 1609. Posteriorment es va intentar refer la conducció amb pedra i calç però no va arribar a funcionar bé. Al segle xviii l'aqüeducte es va intentar reparar però no es va reeixir.

## Referències

* ↑ «Aqüeducte de la Font del Llorito». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Andorra als Jocs Olímpics d'Hivern de 2022

Andorra competí als Jocs Olímpics d'Hivern de 2022 a Pequín, que se celebraren del 4 al 20 de febrer del 2022. Fou la tretzena vegada que el principat participà als Jocs d'hivern, en aquesta ocasió amb una delegació de cinc esportistes.

## Esportistes

| Esport | Homes | Dones | Total |
| Esquí alpí | 1 | 1 | 2 |
| Esquí de fons | 1 | 1 | 2 |
| Surf de neu | 0 | 1 | 1 |
| Total | 2 | 3 | 5 |

## Esquí alpí

Andorra aconseguí una plaça masculina i una de femenina d'esquí alpí perquè complia els criteris bàsics de qualificació.
| Esportista | Prova | Mànega 1 | Mànega 1 | Mànega 2 | Mànega 2 | Total | Total |
| Esportista | Prova | Temps | Posició | Temps | Posició | Temps | Posició |
| Joan Verdú Sánchez | Eslàlom gegant | 1:04.48 | 13 | 1:06.80 | 3 | 2:11.28 | 9 |
| Joan Verdú Sánchez | Supergegant | N/A | N/A | N/A | N/A | 1:22.92 | 22 |
| Cande Moreno | Combinada | 1:34.05 | 16 | 1:00.29 | 14 | 2:34.34 | 12 |
| Cande Moreno | Descens | N/A | N/A | N/A | N/A | No acabà | No acabà |
| Cande Moreno | Supergegant | N/A | N/A | N/A | N/A | 1:16.72 | 30 |

## Esquí de fons

Andorra complí els criteris bàsics de qualificació per a enviar dos homes i dues dones, però només va fer servir una quota per gènere.
| Esportista | Prova | Clàssic | Clàssic | Lliure | Lliure | Final | Final | Final |
| Esportista | Prova | Temps | Posició | Temps | Posició | Temps | Dèficit | Posició |
| Irineu Esteve Altimiras | 15 km clàssics | N/A | N/A | N/A | N/A | 40:39.4 | +2:44.6 | 24 |
| Irineu Esteve Altimiras | 30 km skiatló | 41:37.9 | 27 | 38:54.1 | 16 | 1:21:08.2 | +4:58.4 | 20 |
| Irineu Esteve Altimiras | 50 km lliures | N/A | N/A | N/A | N/A | 1:15:09.8 | +3:37.1 | 25 |
| Carola Vila | 10 km clàssics | N/A | N/A | N/A | N/A | 31:45.0 | +3:38.7 | 47 |
| Carola Vila | 15 km skiatló | 25:09.6 | 43 | 24:32.5 | 50 | 50:28.8 | +6:15.1 | 47 |

## Surf de neu

Andorra rebé una quota després de l'assignació definitiva entre els comitès nacionals.
| Esportista | Prova | Classificació | Classificació | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinal | Final |
| Esportista | Prova | Temps | Posició | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinal | Final |
| Maeva Estevez | Snowboard cross | No acabà | 31 | No començà | No es classificà | No es classificà | No es classificà |

## Referències

* ↑ «Cinc esportistes i un destí olímpic, els Jocs d'hivern de Pequín». Andorra Difusió. [Consulta: 3 febrer 2022].
# Teatre gal·loromà de Bardiaux

El Teatre galoromà de Bardiaux, situat en un indret anomenat Les Bardiaux, al poble d'Arleuf, a la Nièvre, en el cor del Morvan, és un teatre edificat a finals del segle ii. Es desconeix el nom de la població antiga que ocupava aquest indret (potser Boxum). El teatre feia 45 metres de llargada per 40 metres d'amplada. Posseïa 6 terrasses concèntriques de grades. Aquest teatre rural tenia una capacitat aproximada de 600/700 places.
# Nínox de Jacquinot

El nínox de Jacquinot (Athene jacquinoti; syn: Ninox jacquinoti) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita els boscos de les Illes Salomó. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Tradicionalment el nínox de Jacquinot estava classificat al gènere Ninox. Tanmateix el Congrés Ornitològic Internacional el transferí al gènere Athene en la seva llista mundial d'ocells (versió 11.1, gener 2021). Altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara classificat en el gènere Ninox.

## Subespècies

Actualment l'espècie està formada per 4 subespècies:
* A. j. eichhorni (Hartert, 1929), de les illes de Buka, Bougainville i Choiseul a les Salomó septentrionals.
* A. j. mono Mayr, 1935, de l'illa de Mono, a les Salomó nord-occidentals.
* A. j. jacquinoti (Bonaparte, 1850), de Santa Isabel i San Jorge, ales Salomó centrals.
* A. j. floridae Mayr, 1935, de les illes Florida.
En la seva llista mundial d'ocells (versió 11.2, gener 2022) el COI segmentà en noves espècies 3 tàxons que fins aleshores considerava subespècies del nínox de Jacquinot:
* nínox de Guadalcanal (Athene granti)
* nínox de Malaita (Athene malaitae)
* nínox de Makira (Athene roseoaxillaris)

## Referències

* ↑ «Nínox de Jacquinot». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* 1 2 «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 250. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «West Solomons Boobook. Ninox jacquinoti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Species Updates IOC Version 9.1» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 20-01-2019. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Species Updates IOC Version 11.2» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 10-07-2021. [Consulta: 29 gener 2023].
# Font de la Riera

La Font de la Riera és una surgència als afores de Santpedor, de llarga tradició a la vila.
La font és a 2,5 km al sud-est de Santpedor, a tocar de la séquia. Tot i trobar-se just al costat de la séquia, les seves aigües tenen un origen completament independent. Com que era una de les escasses fonts del terme, les famílies i les colles d'amics acostumaven a anar a celebrar-hi fontades en els caloross dies d'estiu i a banyar-se a les aigües –abans més cabaloses– del Riu d'Or.

## Referències

* ↑ Illa, Josep; Soler, Bernat. Història natural. Ajuntament de Santpedor, 1992, p. 61. ISBN 846061090X.
* ↑ «Indrets». Santpedor Info. [Consulta: 15 gener 2023].
# Argentopearceïta

La argentopearceïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la pearceïta-polibasita.

## Característiques

La argentopearceïta és una sulfosal de fórmula química Ag$_{16}$As₂S$_{11}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020 i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: p1p 35/2020.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Lehnschafter, situada a la localitat txeca de Mikulov, al districte de Teplice (Regió d'Ústí nad Labem). També ha estat descrita a Bella Tola, al comtat de Valais (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Argentopearceite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ S. Ansermet (SA), S. Cuchet (SC), P. Roth (PR), N. Meisser (NM) «Topographie minéralogique de la Suisse et des régions limitrophes 3ème partie − Vals d’Anniviers et de Tourtemagne (VS)». Le Cristallier Suisse, 55, 1, 2021, pàg. 2-15 [Consulta: 22 març 2022].
# Teatre grec de Tíndaris

El Teatre grec de Tíndaris és un teatre de Tíndaris (Sicília), construït al final del segle iv aC i posteriorment remodelat en l'època dels romans, amb una nova decoració i adaptació dels espais per als jocs de l'amfiteatre. Tenia una capacitat per a 3.000 espectadors. Des de 1956 s'hi ha creat un festival d'art que inclou demostracions de dansa, música i, per descomptat, teatre.
# Löhne

Löhne és un municipi del districte de Herford, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia, a Alemanya.

## Ciutats agermanades

* Spittal an der Drau ( Àustria)
* Columbus ( Estats Units)
* Condega ( Nicaragua)
* Röbel ( Alemanya)
* Mielec ( Polònia)
# Oliveres del Parc Temàtic de l'Oli

Les Oliveres del Parc Temàtic de l'Oli (Olea europaea var. europaea) són un conjunt d'oliveres de grans dimensions, de diferents varietats, recol·lectes en diferents territoris i que es troben al Parc Temàtic de l'Oli (les Borges Blanques, les Garrigues).

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 5,23 m.
* Perímetre de la base del tronc: 8,35 m.
* Alçada: 4,34 m.
* Amplada de la capçada: 8,19 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 269 m.

## Entorn

S'emplaça en un recinte delimitat i ordenat amb tots els elements que intervenen en la producció d'oli i la plantació d'oliveres. El caràcter ordenat de l'espai no evita que hi hagi algunes plantes silvestres, com ortiga, lletsó, fumdeterra, dent de lleó, calabruixa, lleteresa serrada, esparreguera boscana, malva, ravenissa blanca i civada borda. Pel que fa a la fauna, hi ha cuereta blanca, pardal comú, tórtora i colom. A les parets seques hi viu la serp blanca.

## Aspecte general

Fa uns anys una forta glaçada va malmetre gairebé totes les oliveres del Parc Temàtic de l'Oli i les va deixar amb la capçada defoliada. Actualment, moltes segueixen en aquest estat de defoliació, però la majoria, això sí, presenten importants brotades de soca i de mitjana alçada, que, en la majoria dels casos, impedeixen poder observar les dimensions de la soca d'aquest conjunt excepcional d'oliveres vellíssimes i d'estructura recaragolada. La majoria es troben en un estat fitosanitari estable i correcte. N'hi ha diferents exemplars d'envergadura: l'Avi, per exemple, és d'origen local (del poble de Bovera) i de la varietat verdiell. Es calcula que té una edat de 1.400 anys i a finals del segle xix produïa uns 700 quilos per temporada. Un altre arbre estrella per les seues dimensions és el Besavi, el qual prové de l'Arion (Ulldecona), on hi ha un dels conjunts d'oliveres centenàries més importants de la península. Es tracta d'una olivera, de la varietat farga, que supera els 9 m de perímetre a 1,30.

## Accés

Des de les Borges Blanques, agafem la N-240 en direcció a Juneda. Aproximadament al km 70, al peu de la carretera, hi trobem el parc temàtic, situat a la masia Lo Salat. GPS 31T 0320243 4599902.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 124-125.

## Enllaços externs

* Parc Temàtic de l'Oli a les Borges Blanques (català)
* Parc Temàtic de l'Oli - Catalunya.com Arxivat 2015-09-27 a Wayback Machine. (català)
# Premi Tchicaya U Tam'si de Poesia Africana

El Premi Tchicaya O Tam'si de poesia Africana, establert en 1989, premia un escriptor que es distingeix per una innovadora obra poètica, amb un alt valor artístic. El premi rep el nom per l'escriptor congolès Tchicaya U Tam'si (1931–1988).
Ha estat creat durant el Fòrum de la ciutat d'Asilah (Marroc), per iniciativa de Mohamed Benaissa, l'ex ministre marroquí de Cultura i actual alcalde d'Asilah. El premi es concedeix generalment a l'agost, durant el moussem (festival) internacional i culturals d'Asilah.
Alioune Badara Beye va dirigir en jurat en l'edició de 2014.

## Guanyadors

* 1989 : Édouard J. Maunick
* 1991 : René Depestre
* 1993 : Mazisi Kunene
* 1996 : Ahmed Abdel Muti Hijazi (o Mo'ti Higazi)
* 1999 : Jean-Baptiste Tati Loutard
* 2001 : Vera Duarte
* 2004 : Abdelkarim Tabbal
* 2008 : Niyi Osundare
* 2011 : Fama Diagne Sène i Mehdi Akhrif
* 2014 : Josué Guébo
* 2018 : Amadou Lamine Sall

## Referències

* ↑ (fr) Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Cisse, Alassane. «Poésie : Lancement à Dakar du Prix Tchikaya U Tam'si». xibaaru.com, 14-03-2014. Arxivat de l'original el 24 agost 2014.
* 1 2 3 4 5 6 University, Bloomington. «African Book Awards Database». .indiana.edu, 2008.
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Panapress, lson. «Vera Duarte wins African poetry award». Panapress, 17-08-2001. Arxivat de l'original el 25 agost 2014.
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Nana, Walter Wilson. «Prof. Osundare Wins Continent's Most Prestigious Poetry Award». AllAfrica, 08-08-2008. Arxivat de l'original el 25 agost 2014.
* ↑ (fr) Alm. «Assilah : Mehdi Akhrif et Fama Diagne Sène obtiennent le Prix Tchicaya U Tam'si». aujourdhui.ma, 18-08-2011. Arxivat de l'original el 25 d’agost 2014. [Consulta: 11 novembre 2017].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Le Matin (Maroc). «L'Ivoirien Josué Guébo remporte à Assilah l'édition 2014». www.lematin.ma, 17-08-2014. Arxivat de l'original el 24 agost 2014.
* ↑ Prix Tchicaya U Tamsi de la poésie africaine : Amadou Lamine Sall distingué a lequotidien.sn, 30 de juny de 2018

## Enllaços externs

* African Book Awards Database
* Vera Duarte wins African poetry award
* Osundare and the Tchicaya U’Tamsi Award
* (fr) 2011 Winners Arxivat 2011-08-28 a Wayback Machine.
* (fr) Josué Guébo, lauréat du Prix Tchicaya U Tamsi 2014 Arxivat 2020-10-26 a Wayback Machine.
# Lenox (Geòrgia)

Lenox és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 889 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lenox tenia 889 habitants, 351 habitatges, i 237 famílies. La densitat de població era de 276,8 habitants/km².
Dels 351 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 15,4% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.681 $ i la renda mediana per família de 26.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 18.523 $. La renda per capita de la població era de 12.144 $. Entorn del 22,8% de les famílies i el 27,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lenox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lenox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Francolí noble

El francolí noble (Pternistis nobilis) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita la selva de les muntanyes de l'est de la República Democràtica del Congo, oest d'Uganda i Ruanda.
# Apogon norfolcensis

Apogon norfolcensis és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ogilby, J. D. 1888. On a small zoological collection from Norfolk Island. Fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. (Ser. 2) v. 2 (pt 4): 990-993.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Amerang

Amerang fou una senyoria imperial mediatitzada que fou governada per la branca alemanya dels della Scala de Verona, després Von der Leiter.

## Senyors d'Amerang (dinastia Von der Leiter)

* Joan I della Scala, després Von der Leiter, mort el 20-11-1490
* Joan II von der Leiter ?-1541 (fill)
* Joan Cristòfol I 1541 - 14 d'abril de 1544 (mort a la batalla de Ceresato el 14 d'abril de 1544) (fill)
* Joan Veremund I 14 d'abril de 1544 - 24 d'abril de 1592 (fill)
* Joan Diètric I 24 d'abril de 1592 - 25 d'octubre de 1598 (fill)
* Joan Cristòfol II (mort el 22 d'octubre de 1572) (fill)
* Joana 25 d'octubre de 1598 - 17 d'agost de 1644), germana, heretà Amerang que va passar als barons de Lamberg.
# Teatre gal·loromà de Fourvière

El Teatre gal·loromà de Fourvière és el teatre romà de Lugdúnum (Lió), recolzat prop del cim del turó Fourvière, centre de la ciutat romana. Forma amb l'Odèon un jaciment arqueològic notable. El teatre va ser construït en dues etapes: primer sota el mandat d'August, probablement l'any -15, un teatre de 90 m de diàmetre; i a principis del segle ii, sota el mandat d'Hadrià, s'afegeix a la part superior de l'estructura una tercera sèrie de grades, amb la qual cosa el seu diàmetre passa a 108 m i amb una capacitat estimada de 10 000 seients. Abandonat al final de l'imperi, va ser identificat erròniament en el segle xix com l'amfiteatre de les tres Gàl·lies. La seva restauració va començar el 1933. Actualment, se'l coneix també com Grand Théâtre de Fourvière i està situat en el número 5 del carrer de l'Antiquaille.

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Les nuits de Fourvière que es fan en el Teatre i l'Odèon
# Luciano Pacomio

Luciano Pacomio (Villanova Monferrato, 4 de novembre de 1941) és un religiós i bisbe italià. Va ser ordenat sacerdot el 23 de juny de 1951. El 3 de desembre de 1996, el papa Joan Pau II el nomenà bisbe de Mondovì, succeint Enrico Masseroni.
Va ser consagrat bisbe per Joan Pau II el 6 de gener 1997.

## Referències

* ↑ (italià) Rivista Diocesana Monregalese (gennaio-giugno 2015) Arxivat 2017-12-05 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Diócesis de Mondovì Arxivat 2010-01-22 a Wayback Machine.
# Manuel Zelaya

José Manuel Zelaya Rosales, també conegut com a "Mel" Zelaya, (Catacamas (Hondures), 20 de setembre de 1952) fou President Constitucional de la República d'Hondures del 2006 al 2009. Després d'haver guanyat les eleccions el 27 de novembre del 2005, davant del seu contrincant del Partit Nacional, Porfirio "Pepe" Lobo. El 28 de juny de 2009 va ser arrestat per membres de l'exèrcit hondurenc en el marc d'un cop d'estat i expulsat del país.

## Biografia

José Manuel Zelaya Rosales va néixer en una família acomodada a la ciutat de Catacamas, departament d'Olancho. Els seus pares van ser Hortensia Esmeralda Rosales Sarmiento i José Manuel Zelaya Ordóñez. Manuel Zelaya està casat amb Xiomara Castro Sarmiento, amb qui té quatre fills: Zoe, Héctor, Hortensia y José Manuel. Zelaya Rosales va rebre la seva educació escolar en els col·legis Niño de Jesús de Praga i Luis Landa, i a l'Institut Salesià San Miguel, a Tegucigalpa.

## Inicis en la seva carrera política

Ingressà al Partit Liberal d'Hondures (PLH) el 1970 com a coordinador d'organització i conseller departamental d'Olancho pel moviment Rodista (MLR). L'any 1983 José Azcona Hoyo va trencar amb el MLR, fet que va donar lloc a una nova facció del Partit Liberal, la qual es va denominar "Moviment Azconista," al que es va unir Manuel Zelaya Rosales. El novembre de 1985 José Azcona Hoyo va guanyar les eleccions presidencials, i 'Mel' Zelaya va obtenir la seva primera acta de diputat (pel departament d'Olancho) al congrés hondurenc. Durant el seu primer període com a diputat, Manuel Zelaya també va ser President de les comissions de Recursos Naturals i Petroli del Congrés Nacional de la República. Així mateix, va ocupar el càrrec de Secretari de la Junta Directiva del Congrés Nacional.
El 1990, durant la presidència del nacionalista Rafael Leonardo Callejas, Zelaya va ser escollit de nou diputat al Congrés Nacional. Novament el 1994, sota la presidència de Carlos Roberto Reina, va ocupar el Ministeri i direcció executiva del Fons Hondureny d'Inversió Social (FHIS). També va ser Diputat pel departament de Francisco Morazán de 1998 a 1999; Assessor del president Carlos Roberto Flores Facussé el 1998; Secretari d'Organització i propaganda del Consell Central Executiu de 1999-2004; membre del Fòrum Nacional de Convergència (FONAC), entre altres càrrecs públics. En el 2005, el Partit Liberal va presentar a Manuel Zelaya Rosales com el seu candidat per a les eleccions presidencials, de les que 'Mel' en va sortir guanyador, derrotant en les urnes al candidat del governant Partit Nacional, Porfirio Lobo Sosa. El 27 de gener de 2006 Manuel Zelaya Rosales succeïx en el càrrec presidencial a Ricardo Maduro. Durant el seu període presidencial, i contrariant a membres del seu propi partit, Zelaya va donar un gir inesperat en la política nacional en promoure mesures de tendència socialista.

## Enllaços externs

* Biografia de la Fundació Cidob Arxivat 2012-11-26 a Wayback Machine.
# Tel·lurobismutita

La tel·lurobismutita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom per la seva composició, formada de tel·luri i bismut. Probablement formi part del grup de la tetradimita.

## Característiques

La tel·lurobismutita és un tel·lurur de fórmula química Bi₂Te₃. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1,5 i 2. Forma una sèrie de solució sòlida amb el tel·luroantimoni.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tel·lurobismutita pertany a «02.DC - Sulfurs metàl·lics, amb variable proporció M:S» juntament amb els següents minerals: hedleyita, ikunolita, ingodita, joseïta-B, kawazulita, laitakarita, nevskita, paraguanajuatita, pilsenita, skippenita, sulfotsumoïta, tel·lurantimoni, tetradimita, tsumoïta, baksanita, joseïta-C, protojoseïta, sztrokayita, vihorlatita i tel·luronevskita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie ha estat descrita gràcies als exemplars trobats a tres localitats diferents: a la mina Mosnap, a la localitat de Skafså (Telemark, Noruega), a la mina Bily Field, a Dahlonega, al comtat de Lumpkin (Georgia, Estats Units), i a la mina Little Mildred, al districte de Sylvanita, al comtat d'Hidalgo (Nou Mèxic, Estats Units). Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Atrevida, a la localitat de Vimbodí (Conca de Barberà, província de Tarragona).

## Referències

* ↑ «Tellurobismuthite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ «Tellurantimony-Tellurobismuthite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 juny 2017].
# Llibreria Lagun

La llibreria Lagun és una llibreria creada en el barri vell de Sant Sebastià el 1968. Els seus fundadors van ser Ignacio Latierro, María Teresa Castells i José Ramón Rekalde. Al llarg del temps la llibreria ha sofert nombrosos atacs.

## Història

Va ser fundada en l'ambient polític de l'any 1968 a la plaça de la Constitució de Donostia. La botiga es va fundar vinculada al mon de l’esquerra i durant el franquisme venia llibres prohibits. El 1972 va patir el primer atac de l'extrema dreta. A partir de 1983 es va posicionar contra ETA i, va patir atacs de la Kale borroka. L’any 2000, van decidir tancar la botiga. Uns mesos més tard, el 3 d'agost de 2001, amb suport econòmic, es va reobrir al centre de Donostia, al carrer Urdaneta.

## Referències

* ↑ «Lagun, la librería que resistió dos dictaduras» (en castellà), 03-09-2023. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Guenaga, Aitor. «Confundador de 'Lagun': "Una gran parte de la izquierda abertzale ve el final de ETA como una liberación"» (en castellà). elDiario.es, 24-03-2018. [Consulta: 3 setembre 2023].
# Francolí gris

El francolí gris (Francolinus pondicerianus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita zones obertes, matolls i conreus de cereals des del sud-est de l'Iran i nord-est d'Aràbia, a través del sud de l'Afganistan i Pakistan fins a l'Índia i Sri Lanka. S'ha introduït a mols indrest, com ara les Seychelles i Hawaii.