OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oloritz

Oloritz (en basc, cooficialment en castellà Olóriz) és un municipi de Navarra, a la Comarca de Tafalla, dins la merindad d'Olite.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 172 | 169 | 179 | 175 | 170 | 164 | 171 | 193 | 193 | 194 | 191 |
| Fonts: Oloriz i institut d'estadística de navarra |||||||||||
# Olíndic

Olíndic (en llatí Olyndicus) va ser un líder celtiber que, al segle ii aC, va promoure una rebel·lió contra els romans en la Hispània Citerior.
Sota l'aparença d'un profeta (vaticinator), i agitant una llança de plata que deia que l'hi havien enviat els déus, es va guanyar la confiança dels numantins. Amb gran temeritat va decidir atacar tot sol el campament del cònsol romà, i va ser abatut per la javelina d'un sentinella. La seva història ens l'explica Florus, a les Gestes dels romans.
Els estudiosos del tema diuen que la llança de plata que sosté Olíndic recorda la que porta el déu celta Lug, símbol del llamp. El nom del personatge té el radical al-, ol- "poderós", que en celta es troba en paraules com ollam, nom del druida del grau més alt. Les qualitats del profeta el fan un sacerdot. Florus es refereix a Olíndic anomenant-lo "summus vir". La mort del personatge també ens dona a entendre el seu caràcter sagrat, ja que en el seu intent de cop de mà solitari anava a fer amb la seva llança un ritual màgic semblant al que practicaven els druides. Florus diu d'ell que hauria estat un mestre en l'astúcia i l'audàcia si hagués sobreviscut.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 229. ISBN 8481641618.
# Palmview South

Palmview South és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.219 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palmview South tenia 6.219 habitants, 1.714 habitatges, i 1.523 famílies. La densitat de població era de 797,7 habitants/km².
Dels 1.714 habitatges en un 49,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 11,1% no eren unitats familiars. En el 9,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,7% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 14,4% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.649 $ i la renda mediana per família de 22.292 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.387 $ mentre que les dones 11.538 $. La renda per capita de la població era de 7.912 $. Aproximadament el 31,6% de les famílies i el 38,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palmview South». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palmview South». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Orchestra of the Eighteenth Century

L'Orchestra of the Eighteenth Century (Orquestra del segle divuit) és una formació instrumental holandesa especialitzada en música antiga. Va ser fundada per Frans Brüggen I Lucy van Dael l'any 1981.
El 1984 s'incorporà al projecte en Sieuwert Verster com a gerent, càrrec que encara manté en l'actualitat. El director musical de l'orquestra va ser des del primer moment en Frans Brüggen, fins a la seva mort el 2014.
L'orquestra està formada per nombrosos intèrprets, originaris de diversos països, i tots ells toquen instruments amb criteris històrics.
Administrativament el conjunt es va formar com una col·lectivitat i, per tant, tots els membres d'orquestra es reparteixen de forma equitativa els ingressos dels concerts.
L'orquestra ha actuat al llarg dels anys a diversos països d'Europa, Amèrica, Àsia i Oceania i ha enregistrat nombrosos discs amb els segells Philips, i Glossa.

## Referències

* 1 2 Daniel J. Wakin , 30-06-2008.
* ↑ Barry Millington , 17-08-2014.
* ↑ Andrew Clements «Beethoven: The Symphonies – review». , 17-10-2012 [Consulta: 23 agost 2014].
* ↑ Andrew Clements «Mozart: The Last Three Symphonies – big drama, delightful detail from Brüggen». , 22-05-2014 [Consulta: 23 agost 2014].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Orquestra del segle XVIII
* Bach-Cantatas.com: Orquestra del segle XVIII
* Entrevista a Sieuwert Verster, 24 setembre 2008
# Oulad Bouali Loued

Oulad Bouali Loued (en àrab أولاد بوعلي الواد, Ūlād Būʿalī al-Wād ; en amazic ⵡⵍⴰⴷ ⴱⵓⵄⵍⵉ ⵍⵡⴰⴷ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.822 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Orótuk

Orótuk (en rus: Оротук) és un poble de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2015 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Численность населения Российской Федерации по муниципальным образованиям на 1 января 2015 года Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (en rus).
# Pandòsia (Epir)

Pandòsia (en llatí Pandosia, en grec antic Πανδοσία) era una antiga colònia d'Elis i ciutat dels cassopeis al districte dels Tesprotis, a l'Epir a la vora del riu Aqueront (Acheron). En parlen Estrabó, Plini el Vell i Titus Livi.
Probablement correspondria a la moderna Kastri, muntanya que té al seu cim les muralles d'una antiga acròpoli, i restes de la ciutat construïda a la seva faldilla.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pandosia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 24 abril 2021].
# Nuxia congesta

Nuxia congesta és una espècie d'arbre de la família de les estilbàcies, nativa de Sud-àfrica, Moçambic i Zimbàbue. El gènere Nuxia va ser anomenat després del senyor de la Nux, un botànic aficionat francès, a l'illa Reunió. L'epítet específic congesta es refereix a les inflorescències de flors amuntegades. Nuxia Congesta es produeix naturalment en pastures seques i rocoses, en sabana i en els marges dels boscos a Limpopo, Nord-oest, Gauteng, Mpumalanga, KwaZulu-Natal i el Cap Oriental. També es troba a Swazilàndia, Botswana i Moçambic, que s'estén cap al nord d'Etiòpia. Nuxia congesta a vegades es confon amb Nuxia glomerulata on les fulles són més el·líptiques, coriàcies i glabres. Aquesta espècie té una distribució restringida entre Pretòria i Zeerust.

## Morfologia

És un arbre de fulla perenne de floració hivernal o arbust amb belles grans inflorescències de petites, perfumades i duradores flors, de color blanc o crema. És una planta focal excel·lent per a un petit jardí i és fàcil de mantenir-se en bon estat. És de creixement ràpid i pot fer una alçada de 2 a 20 metres. Té una escorça de color gris-marró pàl·lid a color marró fosc i els branquillons són peluts. Les fulles són peludes, verd fosc, lleugerament coriàcies i variables en forma i grandària. Es troben agrupades en els extrems de les branquetes. Les fulles de garriga o matoll són suaus, suculentes i verd fosc amb el marge serrat. Les flors són petites, d'uns 5 mm de llarg, tubular i de color blanc cremós, sovint tenyides de color malva o porpra, especialment en el rovell. Tenen un perfum dolç i estan disposats sovint en grans inflorescències congestionades, en forma de fong de cim pla, en els extrems de les branques. Els fruits són petits, d'uns 3 mm de llarg, peluts i de color marró. Es desenvolupen dins del calze persistent i contenen bé, la llavor poc visible. Temps de floració: de febrer a novembre.

## Referències

* ↑ «Nuxia congesta a EOL» (en anglès). [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Nuxia congesta a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ http://www.plantzafrica.com/plantnop/nuxiacongesta.htm Arxivat 2015-04-04 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees des Plantes a Fleurs D'Afrique.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. v. Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* «Nuxia floribunda». PlantzAfrika. Arxivat de l'original el 2010-03-22. [Consulta: 4 març 2010].
# Odonterpeton triangulare

Odonterpeton triangulare és una espècie extinta de microsaure microbracomorf que va viure a finals del Carbonífer en el que actualment són els Estats Units.

## Referències

* ↑ Carroll, R. L.; and Gaskill, P. «The Order Microsauria». Memoirs of the American Philosophical Society, 126, 1978, pàg. 1–211.
# Ogbronuagum

L'Ogbronuagum (o Bukuma) és una llengua que es parla a l'estat de Rivers del sud de Nigèria. Es parla concretament a la LGA de Degema, a la zona de la ciutat de Bukuma.
L'ogbronuagum és una llengua que forma part de les llengües Central Delta de les llengües del riu Cross de la família lingüística de les llengües Benué-Congo.Segons l'ethnologue el 2000 tenia 12.000 parlants. L'ogbronuagum té gramàtica.
El 55% dels parlants d'ogbronuagum professen confessions cristianes: el 60% són protestants, el 20% són catòlics i el 20% són d'esglésies independents, i el 8% són evangèlics. El 45% restant creuen en religions tradicionals africanes.

## Referències

* 1 2 Ogbronuagum, Bukuma a Joshuaproject
* 1 2 ogbronuagum a l'ethnologue
# Parc Nacional d’Ujung Kulon

El Parc Nacional d'Ujung Kulon està situat en l'Estret de la Sonda, entre la província de Banten a la costa sud-occidental de l'illa de Java i la província de Lampung, a la costa sud-oriental de l'illa de Sumatra, a l'arxipèlag d'Indonèsia. Va ser declarat com a Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1991.
El parc nacional inclou la península d'Ujung Kulon i diverses illes properes a la platja, envoltant al volcà del Krakatoa. A més de la seva bellesa natural i interès geològic, especialment per a l'estudi dels volcans, conté la major àrea de selves tropicals de plana de l'illa de Java.

## Geografia

El parc abasta una superfície de 1.206 km² (443 km² marí), la major part qual és una península que s'endinsa a l'oceà Índic. L'explosió del Krakatoa el 1883 en els voltants va produir un tsunami (onada gegant) que va eliminar els pobles i cultius de les zones costaneres a la península occidental, i es va cobrir l'àrea completa amb una capa de cendra d'una mitjana de 30 cm de gruix. Això va provocar l'evacuació total de la península pels éssers humans, permetent d'aquesta manera que es converteixi en un santuari de gran part de la flora i fauna de Java, i la majoria dels boscos de terres baixes que queda a l'illa.
Alberga a diverses espècies de plantes i animals en perill d'extinció, sent la més destacable el rinoceront de Java (Rhinoceros sondaicus) del que es creu en queden uns 60 exemplars.

## Conservació

Parts del avui parc nacional i Patrimoni de la Humanitat es troben protegits des de principis del segle xx. Krakatoa (o més aviat, els tres illots menors que hi queden) varen ser declarats com a Reserva Natural el 1921, seguit de Pulau Panaitan i la reserva natural de Pulau Peucang el 1937, la reserva natural de Ujung Kulon, el 1958, la Reserva Natural de Gunung Honje el 1967 i més recentment com a Parc Nacional de Ujung Kulon el 1992. El 2005 el parc va ser declarat com a parc de l'ASEAN.

## Referències

* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/608
* ↑ http://www.bbc.com/news/world-asia-34194581
# Pardal sud-africà

El pardal sud-africà (Passer diffusus) és un ocell de la família dels passèrids (Passeridae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes i boscos de l'Àfrica Meridional, des d'Angola, sud i est de Zàmbia, Malawi, i est de Tanzània, incloent Unguja, Mafia i cap al sud, al sud de Namíbia, Botswana, Zimbàbue, Moçambic i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Pardal sud-africà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
# Festival Internacional de Teatre de Sibiu

El Festival Internacionalt de Teatre de Sibiu (oficiament i en romanès Festivalul Internațional de Teatru de la Sibiu) és un dels fesitvals d'arts en viu més destacats del món, i el tercer més gran, després del Festival d'Avinyó i el Festival d'Edimburg. El FITS té lloc a la ciutat de Sibiu, Romania, i se sol celebrar durant el mes de juny. Fundat el 1993 per Constantin Chiriac, el programa de festival presenta noms famosos de l'escena internacional, oferint més de 500 esdeveniments de d'una setantena de països per edició.

## Referències

* ↑ Romania, Sibiu. «Sibiu International Theatre Festival» (en anglès), 30-06-2016. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «Over 600 performances and artists from 37 countries at the International Theatre Festival in Sibiu» (en anglès britànic). [Consulta: 23 agost 2021].
# Neolamprologus brevis

Neolamprologus brevis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Tanganyika (Àfrica oriental)

## Comportament

N. brevis, a diferència d'altres cíclids propers com Neolamprologus similis, els dos membres de la parella viuen tots dos sempre en una mateixa closca. El mascle, més gran, acostuma a sortir-ne abans per a inspeccionar si hi ha cap perill abans que ho faci la femella.

## Referències

* 1 2 «Neolamprologus brevis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Neolamprologus. p. 274-294. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Knightsen

Knightsen és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 861 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Knightsen tenia 861 habitants, 281 habitatges, i 214 famílies. La densitat de població era de 66,4 habitants/km².
Dels 281 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.929 $ i la renda mediana per família de 64.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.500 $ mentre que les dones 32.708 $. La renda per capita de la població era de 22.191 $. Entorn del 7,3% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Knightsen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Knightsen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Gotti

Gotti és el nom dels següents personatges:
* Giovanni Gotti (Sedrina, Llombardia, 1912 – Bèrgam, 1988), ciclista italià professional entre 1934 i 1940
* Ivan Gotti
* Leah Gotti (Sherman, Texas, Estats Units, 1997), model i actriu pornogràfica
I de la pel·lícula Gotti, de 1996
# Phyllotis wolffsohni

Phyllotis wolffsohni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Andes del centre-oest de Bolívia, on viu a altituds d'entre 1.300 i 3.875 msnm. El seu hàbitat natural són els matollars situats a les valls seques. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg britànic John A. Wolffsohn.

## Referències

* ↑ Dunnum, J.; Vargas, J.; Bernal, N. Phyllotis wolffsohni. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 9 abril 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 449. ISBN 978-0801893049.
# Transports Municipals d'Ègara

Transports Municipals d'Ègara SA (abreviat TMESA) és l'empresa municipal de transports de la ciutat de Terrassa. La seva participació del 80% és de CTSA, i el 20% de l'Ajuntament de Terrassa. El servei de TMESA va començar a gestionar el servei de transport públic de viatgers l'any 1989, i al 2003 TMESA es va integrar al sistema tarifari integrat de l'ATM. Dona servei a tota la ciutat, a Terrassa, el 99% de la població disposa d'una parada d'autobús urbà a menys de 5 minuts a peu. Té un total de 16 línies, i al 2019 va ser utilitzat per un total de 13.992.585 viatgers. La xarxa de l'ATM està subdividida en sis zones i Terrassa forma part de la zona 3C, junt amb Viladecavalls i Castellar del Vallès.
Actualment, la xarxa compta amb 68 autobusos, 21 dels quals proporcionen servei amb tecnología híbrida.

## Operadors de la xarxa

Transports Municipals d'Ègara
Dades de TMESA :
| Busos hora punta | Interval de pas hora punta |
| 7 | 15 min |
| 5 | 15 min |
| 8 | 15 min |
| 5 | 20 min |
| 5 | 15 min |
| 4 | 22 min |
| 4 | 20 min |
| 5 | 10 min |
| 6 | 10 min |
| 2 | 30 min |
| 3 | 21 min |
| 1 | A demanda |
| 1 | 60 min |
| 1 | 45 min |

## Aplicació mòbil

El desembre del 2014 es va llançar l'aplicació mòbil que permet consultar informació sobre els autobusos urbans de la ciutat de Terrassa. Permet seleccionar una parada (segons la ubicació o buscant-la manualment) i veure a temps real el pas dels autobusos urbans de la ciutat, així com consultar quant trigaran els pròxims autobusos en arribar a la parada seleccionada. També permet identificar qualsevol punt de venda de títols de transport i amb l'ajut de l'aplicació Google Maps planificar com arribar a un punt determinat de la ciutat. L'aplicació està disponible tant per a l'Android com per a l'iOS.

### Informació addicional

* Última actualització: 17 d'agost del 2016
* Versió d'Android requerida: 2.2 i posteriors
* Desenvolupador: GeoActio
* Instal·lacions: 10.000 - 50.000
* Classificació del contingut: PEGI 3
* Versió actual: 3.2
* Permisos:
** Ubicació
** Fotos/multimèdia/fitxers
** Emmagatzematge
** Altres
* Valoració al Play Store: 3,2

## Referències

* ↑ «Informació de Transports Municipals d'Ègara S.A. (TMESA)». Grupo Avanza. TMESA. Arxivat de l'original el 18 de novembre 2016. [Consulta: 18 novembre 2016].
* ↑ «Aplicacions mòbils». Internet. Ajuntament de Terrassa. Arxivat de l'original el 24 de desembre 2016. [Consulta: 23 desembre 2016].
* ↑ «TMESA - Bus Terrassa». Aplicacions d'Android a Google Play. Google. [Consulta: 23 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Aplicació mòbil a l'App Store
# Unst

Unst (/ˈʌnst/; escocès: Unst; Norn: Ønst) és una illa de l'arxipèlag de les Shetland, Escòcia. És l'illa habitada més septentrional de les illes britàniques i és la tercera illa més gran de les Shetland després de Mainland i Yell. Té una superfície de 120 km². El 2011 tenia 632 habitants.
La superfície d'Unst és coberta en gran part per pastures, amb penya-segats costaners. El nucli de població més important és Baltasound, antigament el segon port de pesca d'arengada més gran després de Lerwick i avui la ubicació d'un centre d'oci i de l'aeroport de l'illa. Altres assentaments inclouen Uyeasound, seu de Greenwell's Booth (un magatzem hanseàtic) i el castell de Muness (construït el 1598 i saquejat pels pirates el 1627); i Haroldswick, ubicació d'un museu de vaixells i un centre patrimonial.

## Etimologia

Hi ha tres noms d'illes a les Shetland d'origen desconegut i possiblement precèltic: Unst, Fetlar i Yell. Les primeres formes registrades d'aquests tres noms tenen significats nòrdics: Fetlar és el plural de fetill i significa "espatlles", Ǫmstr és "pila de blat de moro" i í Ála ve d'ál que significa "solc profund". Tanmateix aquestes descripcions no són òbvies com a noms d'illes i probablement són adaptacions d'una llengua pre-nòrdica. potser el picte, tot i que no hi ha proves clares d'això. Taylor el 1898 va suggerir com a possible origen etimològic d'Unst una derivació del mot en nòrdic antic Ornyst, que significa "niu d'àguila".

## Geografia i geologia

L'illa té moltes localitzacions que són les que es troben més al nord de tot el Regne Unit: el petit assentament de Skaw, al nord-est de l'illa, és l'assentament més al nord del Regne Unit; Haroldswick és el lloc amb església més al nord del Regne Unit; el far de Muckle Flugga, a l'extrem nord d'Unst, innaugurat el 1858, és el far més al nord del Regne Unit, que està situat a prop de l'Out Stack, l'illot més al nord del Regne Unit.
L'oest de Noruega és a 300 km.
Les illes d'Unst i Fetlar estan formades principalment per roques ígnies ultramàfiques i màfiques que s'interpreta que formen part d'una ofiolita, una secció d'escorça oceànica de l'oceà Jàpet que va ser destruïda durant l'orogènia caledoniana. Unst va ser la ubicació de diverses pedreres de cromita.

## Referències

* ↑ Haswell-Smith, 2004, p. 481-485.
* ↑ «2011 census: Statistical bulletins» (en anglès). National Records of Scotland, 2011. [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ Gammeltoft, 2010, p. 17.
* ↑ Gammeltoft, 2010, p. 19-20.
* ↑ Gammeltoft, 2010, p. 9.
* ↑ Taylor, 1898.

## Bibliografia

* Gammeltoft, Peder «Shetland and Orkney Island-Names – A Dynamic Group» (en anglès). Northern Lights, Northern Words, 2010.
* Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands (en anglès). Edimburg: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* Taylor, Isaac. Names and Their Histories: A Handbook of Historical Geography and Topographical Nomenclature (en anglès), 1898. ISBN 9780559296673. «Nova edició del 2008 publicada per BiblioBazaar»

## Enllaços externs

* Visit Unts. (anglès)