OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Natàlia Gontxarova

Natàlia Gontxarova (Nagaevo-Karbonier, 21 de juny de 1881 $^{(Julià)}$ - París, 17 d'octubre de 1962) fou una prominent pintora russa del cubisme i del futurisme. També és coneguda amb el nom afrancesat de Nathalie Gontcharoff o en rus Наталья Сергеевна Гончарова [Natàlia Serguéievna Gontxarova].
Cal no confondre-la amb la dona d'Aleksandr Puixkin, Natàlia Puixkina, Gontxarova de nom de soltera.

## Biografia

Nascuda a Nagàievo, prop de Tula, Rússia, el 1881, va estudiar escultura a l'Acadèmia d'art de Moscou, però no va començar a pintar fins al 1904, inspirada pels aspectes primitius de l'art folklòric rus, el fauvisme, cubisme i posteriorment pel futurisme.
Al costat del seu marit, Mikhaïl Lariónov, va desenvolupar el raionisme. Van fundar l'avantguardisme rus prerevolucionari i organitzar exposicions com La cua del ruc del 1912, concebuda com una ruptura intencional contra la influència de l'art europeu i l'establiment d'una escola independent russa d'art modern.
Va formar part del grup Der Blaue Reiter des de l'inici, el 1911, i va exposar a Múnic i organitzar xerrades provocatives igual que els seus homòlegs italians. També es va escriure i il·lustrar un llibre futurista. Va dissenyar vestits de ballet i decorats a Ginebra.
El 1914 fa un primer viatge per Europa, per a continuació, el 1915, traslladar-se definitivament a París, on va dissenyar diversos decorats per als Ballets Russos de Serguei Diàguilev. Va morir a París el 1962.
Consta que el 1928 va participar en l'exposició col·lectiva Els Dotze, organitzada per les Galeries Laietanes de Barcelona.
Es conserva obra de Natàlia Gontxarova al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid, a l'Art Institute of Chicago i al Museu Guggenheim de Nova York, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.262. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ Tsvietáieva, Marina. Natalia Goncharova: retrato de una pintora (en castellà). Traducció: Selma Ancira. Primera edición. Barcelona: Editorial Minúscula, 2006, p. 79 (Con vuelta de hoja ; 3). ISBN 9788495587275.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). Institut d'Estudis Catalans, Memòries de la Secció Històrico-Arqueológica, LIX, 2002, p. 162. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ «castellà, anglès i xinès». Museo Thyssen Bornemisza. [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «Art Institute of Chicago. The collection» (en anglès). Art Institute of Chicago. [Consulta: 23 desembre 2019].
* ↑ «The Solomon R. Guggenheim Museum collections» (en anglès). Guggenheim Museum. [Consulta: 23 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Europeana
# Neeltje Jans

Neeltje Jans és una illa artificial dels Països Baixos, a la província de Zelanda, situada entre el Noord-Beveland i Schouwen-Duiveland, a l'Oosterschelde. La seva superfície és de 59 ha.
Va ser creada per facilitar la construcció de l'Oosterscheldekering.
L'illa ha estat batejada segons el nom d'un banc de sorra situat a prop.
# Neelyville

Neelyville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2008 tenia 500 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Neelyville tenia 487 habitants, 194 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 162,1 habitants per km².
Dels 194 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,3% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.719 $ i la renda mediana per família de 25.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.250 $ mentre que les dones 15.735 $. La renda per capita de la població era de 10.598 $. Entorn del 19,9% de les famílies i el 25,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Neelyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Neelyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Norman Holter

Norman Holter (anglès: Norman Jefferis Holter) (Helena, 1 de febrer de 1914 - Helena, 21 de juliol de 1983) va ser un biofísic americà, fill de Norman Bernard Holter i Florence Jefferies. Germà de Aubery L. i Edwin O. Va inventar el monitor Holter, un dispositiu portàtil per controlar contínuament l'activitat del cor durant 24 hores o més. Va inventar el monitor a finals dels anys 40 i es va popularitzar a partir dels anys 60 quan es va aplicar a la medicina (cardiologia). Holter es va graduar al Caroll College i després va continuar els seus estudis a Los Angeles, a la Universitat de Califòrnia, on es va treure el títol de químic, el 1937. Abans de la Segona Guerra Mundial va fer un viatge a Alemanya que el va marcar molt. Tot i l'ascens del nazisme es va trobar a gust en aquella cultura i invertia el seu temps lliure a l'òpera, l'art visual i la literatura. Allà a aprendre l'idioma, per això alguna de les seves obres és escrita en alemany. Durant la segona guerra mundial va servir a la Marina dels Estats Units com a físic, estudiant les onades. Un any després que s'acabés la guerra, va dirigir un equip d'investigació del Govern per participar en la prova de la bomba atòmica d'atol de Bikini. Posteriorment va seguir treballant a la Comissió de l'Energia Atòmica dels Estats Units i va exercir com a president de la societat de Medicina Nuclear durant un any. L'any 1964 va entrar a la Universitat de Califòrnia San Diego com a professor, coordinant les activitats de l'Institut de Geofísica i Física Planetària. El 1979, l'Associació per a l'Avanç de la Instrumentació Mèdica (AAMI) va atorgar Holter el Premi de la Fundació AAMI Laufman - Greatbatch per les seves contribucions a la tecnologia mèdica.

## Estudis

Després de graduar-se al Carroll College (Helena, Montana) va traslladar-se a Los Angeles, a la Universitat de California (llicenciat en química). Un any després es va graduar a la University of Southern California (master en física). L'estiu de 1973 es va traslladar a Heidelberg (Alemanya), on va obtenir un postgrau a la Universitat de Heidelberg. També va fer postgraus a la Universitat de Chicago, al Oak Ridge Institute of Nuclear Studies, i a University of Oregon Medical School.

## Obres

* Eberhard J. Wormer, Syndrome der Kardiologie und ihre Schöpfer, Münich, 1989, p. 125-133 (alemany)
* W. C. Roberts et M. A. Silver, « Norman Jefferis Holter and Ambulatory ECG Monitoring », American Journal of Cardiology, no 52, 1983 (anglès)
* A. Cuppett, « Norman J. Holter, DSc, the Father of the Holter Electrocardiograph », CVP, nº8, 1980 (anglès)
Holter va ser autor de diverses obres com Goethe's 1790 study of plant metamorphosis, Versuch die Metamorphose der Pflanzen zu erklaren o And Albrecht Durer's stunning work on the proportions of the human body, Hierin sind begriffen vier Bucher von menschlicher Proportion of 1528, tots ells escrits en alemany.

## Referències

* http://www.drumlummon.org/images/DV_vol2-no1-PDFs/DV_vol2-no1_Newby1.pdf Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
# Noranta-quatre

El noranta-quatre és un nombre natural que segueix el noranta-tres i precedeix el noranta-cinc. S'escriu 94 o XCIV segons el sistema de numeració emprat.

## En altres dominis

* És el nombre atòmic del plutoni.
* Designa l'any 94 i el 94 aC.
* És el codi telefònic internacional de Sri Lanka.
* És el sisè nombre de Smith.
* És un nombre d'Erdős-Woods.

## Referències

* ↑ (successió A006753 a l'OEIS)
* ↑ (successió A059756 a l'OEIS)
# Nerobergbahn

Nerobergbahn és un funicular de la ciutat alemanya de Wiesbaden que n'uneix la part alta amb el muntanya de Neroberg. Va ser inaugurat el 1888, cosa que el convertí en el primer d'Alemanya. El 2000 s'hi feu una remodelació.
* Longitud de la línia 440 m
* Desnivell 80 m
* Pendent 26%
* Vehicles 2
* Capacitat dels vehicles 50 persones
* Velocitat 2 m/s (o 7,3 km/h)
# Nizam al-Din Ahmad III

Nizam al-Din Ahmad III fou sultà bahmànida del Dècan (1461-1463), fill i successor d'Ala al-Din Humayun.
A la mort de Humayun, assassinat mentre dormia per un servidor de palau el 4 de setembre de 1461, Nizam al-Din Ahmad III el va succeir quan només tenia 8 anys. Tenia el suport de Shah Muhib-ul-la i de Syed-us-Sadat Syed Hanif. El rei difunt havia designat un consell de regència format per Khwaja-e-Jahan Turk, el primer ministre Mahmud Gawan i la reina mare Makhduma-e-Jahan Nargis Begum. Aquesta darrera fou qui realment va governar. Tots els presoners del període d'Humayun foren alliberats.
Ahmad III va morir la mateix nit del dia que es va casar el 30 de juliol de 1463. El va succeir el seu germà petit Muhammad Khan amb el nom de Shams al-Din Muhammad III.

## Referències

* Cambridge History of India, volum III, 1937.
* Dinastia Bahmànida Arxivat 2006-10-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús (Tortosa)

El Noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús és un edifici del raval de Jesús a Tortosa (Baix Ebre) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La planta de l'edifici principal és d'"U" (no obstant s'apropa més a una "H"). El recinte del noviciat és d'unes proporcions bastant considerables, i està envoltat, bona part d'ell, per una tàpia. Una important porció de terreny es dedica al cultiu d'arbres fruiters, mentre que l'altra presenta les diferents edificacions, així com jardins i grups d'arbres. L'edifici central i principal té planta baixa i dos pisos, amb terrat. El costat esquerre, a nivell de planta, és on es troba la façana i la porta principal. Per tal de trencar la regularitat de la façana o del pany de paret d'excessiva horitzontalitat s'hi afegeix a la part central un cos central sobresortit, realçat per grans finestres amb vitralls de colors i rematada amb escut de la companyia i una imatge de Crist. La particularitat més notable d'aquest edifici, o sigui l'element que li dona més austeritat -tot i les grans obertures-, és l'aparell dels seus murs, fet tot de maçoneria i utilitzant el maó pels registres de limitació dels pisos, cornises i cantonades.

## Història

Aquest noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús fou fundat per Enric d'Ossó cap a la segona meitat de la dècada de 1870, en un lloc molt proper al convent de carmelites descalces (d'aquell primer edifici es conserva una maqueta de la façana principal a la petita casa-museu Enric d'Osso que hi ha dins del recinte del noviciat), convent construït pocs anys abans i que de seguida es va enfrontar amb la fundació teresiana degut a unes hipotètiques pertorbacions de la necessària pau que demana la clausura. L'actual edifici es va iniciar el 1897, un any després de la mort del seu gran protector i benefactor, Enric d'Ossó, i fou inaugurat en 1901. Durant la Guerra Civil es va transformar en hospital de la C.N.T., amb la sort de no sofrir desperfectes de consideració. El 1940, les novícies hi tornaren, i fins al 1965 ha estat l'únic noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús existent a Espanya. Des del 1972 també funcionà com a internat del col·legi teresià de Tortosa.

## Referències

* 1 2 «Noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Noviciat de la Companyia de Santa Teresa de Jesús». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Nilssonia (animal)

Nilssonia és un gènere de tortugues de closca tova de la família Trionychidae i de la subfamília Trionychinae, amb hàbitats que s'estenen per Pakistan, l'Índia, Bangladesh i Myanmar.

## Taxonomia

* Nilssonia formosa (Gray, 1869), Espècie tipus.
* Nilssonia gangeticus (Cuvier, 1825)
* Nilssonia hurum (Gray, 1831)
* Nilssonia leithii (Gray, 1872)
* Nilssonia nigricans (Anderson, 1875)

## Sistemàtica

Fins fa poc, aquest gènere estava format per una única espècie, la tortuga de closca tova de Myanmar (Nilssonia formosa), però recentment, i basant-se en anàlisis genètiques, Engström et al. (2004) proposen sinonimitzar els gèneres Aspideretes i Nilssonia, tenint prioritat aquest últim, de manera que ara s'inclouen a Nilssonia les quatre espècies que abans formaven el primer (Aspideretes gangeticus, A. Hurum, A. leithii i A. nigricans).

## Referències

* Engstrom, Tag N.; Shaffer, H. Bradley y McCord, Willuam P. (2004): «Multiple Data Sets, High Homoplasy, and the Phylogeny of Softshell Turtles (Testudines: Trionychidae)». Syst. Biol., 53(5): 693–710
* Gray, J.E. (1869): «Notes on the families and genera of tortoises (Testudinata), and on the characters afforded by the study of their skulls». Proc. Zool. Soc. London, 1869: 165-225
# Numeri Fabi Vibulà

Numeri Fabi Vibulà (en llatí Numerius Fabius Q. F. M. N. Vibulanus) va ser un magistrat romà. Era el segon fill de Quint Fabi Vibulà II, tres vegades cònsol i un dels decemvirs.
Va ser elegit cònsol romà l'any 421 aC amb Tit Quint Capitolí Barbat I. Va fer la guerra contra els eques als que va posar en fuita sense dificultat. No se li van concedir els honors del triomf, però si una ovació. Va ser en aquest any que els consols van proposar que a més dels dos qüestors de la ciutat, dos altres serien nomenats per ajudar els cònsols en temps de guerra. Aquesta proposta era conflictiva, ja que els tribuns de la plebs exigien que algun qüestor fos escollit entre els plebeus.
L'any 415 aC va ser tribú amb potestat consular i va repetir aquest càrrec el 407 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1255-1256.
# Nikolai Pudov

Nikolai Pudov (7 de març de 1930 - 26 de març de 1999) fou un atleta rus, especialista en curses de fons, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en els 10.000 metres al Campionat d'Europa d'atletisme de 1958, rere Zdzisław Krzyszkowiak i Ievgueni Jukov. A nivell nacional no guanyà cap campionat soviètic, però fou subcampió dels 5.000 metres el 1955 i medallista de bronze el 1958 i medallista de bronze en els 10.000 metres el 1957.
Entre 1963 i 1974 exercí d'entrenador de l'equip soviètic de fons. Posteriorment exercí diversos càrrecs a la Federació Soviètica d'atletisme

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 01.4" (1960)
* 10.000 metres. 29' 02.2" (1958)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ DD.AA. Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах. T. 1: А–Н. Moscou: Txelovek, 2012, p. 272. ISBN 978-5-904885-80-9.
* 1 2 «Пудов Николай Иванович | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 26 octubre 2020].
# Noordwijk

Noordwijk és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 25.421 habitants repartits sobre una superfície de 51,53 km² (dels quals 16,07 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

Noordwijk aan Zee i Noordwijk-Binnen

## Ajuntament

* PvdA/GroenLinks/D66, 4 regidors
* VVD, 4 regidors
* CDA, 3 regidors
* WenS, 2 regidors
* JES, 2 regidors
* Verenigd Noordwijk, 2 regidors
* Noordwijk Totaal, 1 regidor
* ChristenUnie, 1 regidor

## Vegeu també

* Centre Europeu de Recerca i Tecnologia Espacials

## Enllaços externs

* www.noordwijk.nl
# Nou ateisme

Nou ateisme és el terme que fa referència a un moviment dins d'ateisme al segle xxi.
El nou ateisme és un moviment molt crític amb la religió. Estableix que l'ateisme, basat en el fort avanç científic en els últims anys, ha arribat a un punt segons el qual ha de deixar de tenir una actitud tan acomodatícia amb la religió, la superstició i el fanatisme religiós com ha vingut tenint fins ara i que ha estat estesa pels moviments seculars i alguns moviments ateus.
Segons la cadena CNN, el que els nous ateus comparteixen és la idea que la religió no hauria simplement ser tolerada, sinó portada a l'anàlisi i crítica mitjançant arguments racionals, allà on la seva influència creix.
Apareix el novembre de 2006 a la revista Wired i s'aplica, algunes vegades de forma pejorativa, a la sèrie de sis supervendes de cinc autors que van aparèixer en el període 2004-2008. Aquests autors són Sam Harris, Daniel C. Dennett, Richard Dawkins, Victor J. Stenger i Christopher Hitchens. La representació de Harris, Dawkins, Dennett i Hitchens ha estat també anomenada " els quatre genets ", a partir d'un debat en 2007.

## Referències

* ↑ Hooper, Simon. «The rise of the New Atheists». CNN. [Consulta: 16 març 2010].
* ↑ Wolf, Gary. «The Church of the Non-Believers». Wired. [Consulta: 16 març 2010].
* ↑ "The Four Horsemen" Arxivat 2009-08-26 a Wayback Machine. at The Richard Dawkins Foundation for Reason and Science
# Ocrísia

Ocrísia o Oclísia (en llatí Ocrisia o Oclisia) va ser la mare del rei de Roma, Servi Tul·li.
Segons les llegendes romanes era filla del rei de la ciutat de Corniculum, i en la guerra que Tarquini Prisc va encetar contra aquesta ciutat va ser conduïda com esclava a Roma una vegada sotmesa la població. Per la seva bellesa i modèstia Tarquini Prisc la va donar com a dama de companyia a la reina Tanaquil, la seva dona. Un dia en una cerimònia va quedar suposadament embarassada d'un déu i va néixer Servi Tul·li. Altres relats menys llegendaris diuen que va ser la dona d'Espuri Tul·li a Corniculum o a Tibur i que després de ser portada a Roma es va casar amb un client de Tarquini Prisc. Va tenir amb ell un fill, Servi Tul·li.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 394. ISBN 9788496061972.
# Novibipalium miyukiae

Novibipalium miyukiae és una espècie de planària terrestre que pertany a la subfamília dels bipalins. S'ha trobat a la ciutat de Hakodate, Hokkaido, Japó. El nom específic fa referència a la filla de Masaharu Kawakatsu, l'autor principal de l'espècie, que durant molts anys ha ajudat al seu pare en els estudis de turbel·laris.

## Descripció

És una espècie de mida petita, preservada mesura uns 26 mm. N. miyukiae presenta un cos allargat i aplanat amb el cap en forma de mitja lluna típic dels bipalins. El color de la superfície dorsal és entre fosc i marró negrós uniforme i no presenta bandes.

## Referències

* 1 2 Kawakatsu, Masaharu; Sluys, Ronald; Ogren, Robert E. «Seven new species of land planarian from Japan and China (Platyhelminthes, Tricladida, Bipaliidae), with a morphological review of all Japanese bipaliids and a biogeographic overview of Far Eastern species» (en anglès). Belgian Journal of Zoology, 135, 1, 2005, pàg. 201-204.
# Nürburg

Nürburg és un poble alemany del districte d'Ahrweiler, a l'estat de Renània-Palatinat.
El poble comparteix nom amb el castell local, el Burg Nürburg ("castell de Nurburg").
Nurburg és més conegut pel seu circuit per curses de 24 kilòmetres, Nürburgring, on es disputen curses de diferents modalitats esportives, destacant-ne la Fórmula 1.

## Dades bàsiques

* Població: 178
* Superfície: 3,63 km²
* Codi postal: 53520

## Enllaços externs

* Pàgina oficial: http://www.nuerburg.de
# Nurcan Baysal

Nurcan Baysal (1975) és una periodista i activista kurda de Turquia. El 2018, va ser nomenada Laureada Global per a Defensors de Drets Humans a Risc per Front Line Defenders, una ONG irlandesa de drets humans.

## Trajectòria

Va estudiar Ciències Polítiques a la Universitat d'Ankara i es va llicenciar a la Bilkent University.
És la fundadora del Diyarbakır Institute for Political and Social Research (DISA). En acceptar el premi de Front Line Defenders, Baysal va descriure un moment formatiu en la seva infància quan va presenciar l'atac de l'exèrcit turc a una processó fúnebre per l'activista dels drets kurds i cap de la secció Diyarbakir de l'Associació Turca de Drets Humans, Vedat Aydin, que va ser torturat i assassinat el 1991. El premi va ser presentat el maig del 2018 al Dublin Castle per l'alta comissionada de l'ONU per als drets humans Kate Gilmore.
El gener de 2018, Baysal va ser detinguda per la policia turca a casa seva a Diyarbakir, al sud-est de Turquia. Human Rights Watch va declarar que havia estat detinguda en relació amb els seus tuits en què criticava l'operació militar turca a Afrin, Síria. Ella li va dir a The Journal que les forces de seguretat de Kalashnikov havien irromput a casa seva una nit, dient que “Al principi vam pensar que era un terratrèmol. Estaven tractant d'enderrocar la nostra porta". Al febrer va ser declarada culpable en un altre cas de "denigració de les forces de seguretat turques" en un article que va escriure. Encara que va ser condemnada a deu mesos de presó, va ser posada en llibertat a condició que no repetís el delicte en un termini de cinc anys", segons els defensors de Front Line Defenders.
Baysal va treballar per al Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament a Turquia i ha publicat quatre llibres en turc amb İletişim Publishers. És també periodista a la web de notícies turca Ahval. Ha estat publicada per T24 i OpenDemocracy i és assessora de la Fundació Heinrich Böll.

## Llibres

* O Gün (2014), Kürdistan'da Sivil Toplum (2015), Ezidiler: 73. Ferman (2016)

## Referències

* ↑ España, Amnistía Internacional. «Cuatro nombres, infinitas historias» (en castellà). www.es.amnesty.org. [Consulta: 11 diciembre 2018].
* ↑ «Nurcan Baysal» (en alemany). Heinrich-Böll-Stiftung Türkei. [Consulta: 11 diciembre 2018].
* ↑ «Profile: Nurcan Baysal». Frontline Defenders, 2018. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «Nurcan Baysal | Ahval» (en anglès). Ahval. Arxivat de l'original el 2021-07-27. [Consulta: 20 maig 2018].
# Nureddin al-Atassi

Nureddin Mustafa Ali al-Atassi (àrab: نور الدين بن محمد علي الأتاسي, Nūr ad-Dīn ibn Muḥammad ʿAlī al-Atāsī) (Homs, 1929 - París, 3 de desembre de 1992) va ser President de Síria des de febrer de 1966 a novembre de 1970.

## Primers anys i educació

Atassi va néixer a Homs, el 1929 a la famosa família al-Atassi.

## Trajectòria

Atassi va ser metge de formació, i en aquesta condició va ajudar a les forces algerianes contra els francesos en la Guerra de la Independència Algeriana. Encara que durant molt de temps fou el ideòleg del poderós Partit Baas, Atassi es va convertir en el seu Secretari General a la caiguda d'Amin al-Hafiz sent nomenat President de la República el 25 de febrer de 1966. Va ser considerat en gran part una figura cerimonial, amb poder real resideix en el Secretari General Adjunt (o segon secretari), Salah Jadid. El 1970, va ser eliminat juntament amb Salah Jadid en un cop d'estat intern per Hafez al-Assad, el seu ministre de defensa.

## Detenció i mort

Atassi va ser posat sota arrest domiciliari sense judici. A continuació, va ser traslladat a la presó militar de Mezze a Damasc, on va restar de 1970 a l'any 1992. Després de 22 anys de presó, va ser alliberat i traslladat a París per rebre tractament mèdic a França el 22 de novembre de 1992, i va morir a un hospital el desembre de 1992.

## Referències

* ↑ Atassi, Nureddin (Mustafa) al- a juliol 2012
* 1 2 3 «Nureddin al-Atassi, 63; Former Syria President». The New York Times, p. 27.
* ↑ «Nureddin Atassi; Ex-President of Syria, Toppled in Coup». The Los Angeles Times, 05-12-1992 [Consulta: 5 setembre 2010].
* ↑ Further information on medical letter writing action- Syria: Dr Nour al-Din al-Atassi and others, 7 December 1992, accés 5 setembre 2010