OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Serra (Espinelves)

La Serra és una masia d'Espinelves (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular (15 x 10 m), coberta a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana, situada al nord. Consta de planta baixa i un pis. La façana que dona directament al primer pis (per estar assentada al desnivell) presenta un portal amb llinda de fusta i una finestra fetes amb totxo. A pocs metres hi ha un coll de pou circular. La façana oest presenta dos portals rectangulars a la planta i una finestra al primer pis.. a la part sud hi ha tres finestres als baixos i quatre a la superior. En aquest sector se situen diversos coberts, alguns enrunats, destinats a dependències agrícoles. La façana est, que correspon a una annexió de diferent època que la resta, és d'estructura asimètrica, amb un portal, dues finestretes i uns porxos.
Es troba en estat d'abandonament.

## Història

Antic mas. Les primeres notícies es troben dins la documentació de Sant Llorenç del Munt, ja que els priors del monestir posseïen diversos masos a la parròquia d'Espinelves. Així es té notícia que el 19 d'abril de 1352 Pere Permanyer va comprar a Berenguer Sala de la Sala de Vilalleons els masos Clasqueró, el mas de la Serra i el mas de ça Balma, passant així la parròquia d'Espinelves a mans del prior.
Al segle següent, amb els estralls de la pesta negra, la parròquia quedà reduïda a onze masos. No se sap si La Serra quedà deshabitada però en els fogatges de 1553 consta Mn Phelip Serra, vicari, el que demostra que al segle xvi estava habitada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2017].
# Kiki Smith

Kiki Smith (Nuremberg, 18 de gener de 1954) és una artista alemanya, relacionada amb el moviment del feminisme i l'art corporal.
Nascuda a Nuremberg, Alemanya, en bona part autodidacta, ingressa a l'Escola d'Art de Hartford, on s'està durant poc temps, abans de traslladar-se a Nova York on actualment viu i treballa.
La seva obra està impregnada de significat polític, fent servir les representacions tradicionals de dones eròtiques d'artistes masculins, i exposant sovint els sistemes interns biològics de les dones com una metàfora dels problemes socials ocults. La seva obra també reflexiona sobre temes com el naixement i la regeneració.

## Referències

* ↑ Yood, James W. «Kiki Smith». Encyclopædia Britannica, 24-09-2015 [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Carlo McCormick, "The Downtown Book: The New York Art Scene, 1974–1984", Princeton University Press, 2006
* ↑ «Kiki Smith». Artnet. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Close, Chuck http://bombsite.com/issues/49/articles/1805 Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine. ‘Kiki Smith’ BOMB Magazine Fall 1994
# Kuzastarina

Kuzastarina era una ciutat a la regió d'Ishupitta que van ocupar les tribus kashkes que tenien la seu a la ciutat de Pishuru cap a l'any 1320 aC.
En temps de Mursilis II, l ciutat de Palhwisa es va alçar contra els hitites, i el rei la va atacar i va destruir les seves collites. Mentrestant, els kashkes van formar un exèrcit contra Mursilis per ajudar la ciutat i van ocupar Kuzastarina. El rei explica que si s'hagués posat en moviment, els kashkes l'haurien atacat per darrere, però se'n va adonar va fer girar l'exèrcit i els va atacar, els va derrotar i els va aniquilar. Va perseguir als que havien aconseguit fugir fins a la ciutat d'Anziliya, i va pacificar tots aquells territoris.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 128. ISBN 8446022532.

## Enllaços externs

* E. CAVAIGNAC. Revue d'Assyriologie et d'archéologie orientale. Vol. 26, No. 4 (1929), pp. 145-188 (francès)
# Kviteseid

Kviteseid és un municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 2.448 habitants (2016) i la seva superfície és de 708,46 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim. Va ser establert l'1 de gener de 1838.
L'economia del municipi és caracteritzada per la silvicultura, l'agricultura, el turisme i l'energia hidroelèctrica. El canal de Telemark passa per Kviteseid. També hi ha diverses estacions d'esquí a Kviteseid, com ara Vrådal.
Dins del municipi de Kviteseid, es troba el petit poble de Morgedal, també conegut com el "bressol de l'esquí modern" ("Skisportens vugge") i la llar de Sondre Nordheim. Allí, la flama olímpica va ser encesa pels Jocs Olímpics d'Hivern de 1952 a Oslo, pels Jocs Olímpics d'Hivern de 1960 a Squaw Valley, i pel Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 a Lillehammer.
El municipi limita amb Seljord al nord-oest; amb Nome a l'est; amb Drangedal, Nissedal, i Fyresdal al sud; i amb Tokke a l'oest. El punt més alt és Sveinsheia, a 1.141 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Kviteseid - Lloc web oficial
Plantilla:Municipis de TelVestfold og Telemarkmark
# Kvinnors väntan

Kvinnors väntan és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el 1952.

## Argument

En una vil·la de l'arxipèlag d'Estocolm, quatre dones esperen el seu quatre marits, els germans Lobelius, que s'hi han d'unir per a les vacances d'estiu. Els homes triguen i les dones arriben a les confidències. Evoquen els seus amors i les seves vides de parella. En una construcció en flash-back, les històries de cadascuna d'ella s'encadenen fins a l'arribada dels marits.
Annette explica el fracàs del seu matrimoni... Rachel reconeix que enganya el seu marit amb un amic d'infantesa. Per a Karin, el seu matrimoni no és més que un matrimoni de conveniències. Un vespre, lleugerament alegres, Karin i Frédérik, el seu marit, es troben bloquejats en un ascensor avariat. En el transcurs d'una forçada xerrada a soles, parlen finalment d'ells, fins i tot amb humor, després amb emoció. Decideixen anar-se'n de viatge junts. Desgraciadament Frédérik oblida la seva cita. Per a Maj, la més jove, els compromisos dels seus pares són insuportables... Persuadida que ho aconseguirà allà on han fracassat, fuig amb Henrik, el fill d'una de les seves germanes.
Aquesta pel·lícula és considerada com la primera comèdia d'Ingmar Bergman.

## Repartiment

* Anita Björk: Rakel
* Eva Dahlbeck: Karin
* Maj-britt Nilsson: Marta
* Birger Malmsten: Martin Lobelius
* Gunnar Björnstrand: Fredrik Lobelius
* Karl-Arne Holmsten: Eugen Lobelius
* Jarl Kulle: Kaj

## Al voltant de la pel·lícula

* "« Era llavors casat amb Gun [Grut, la seva tercera esposa] i és ella qui em va donar la idea de la pel·lícula. El seu precedent matrimoni l'havia introduït en un clan que posseïa una gran casa d'estiu a Jutland. Gun m'havia contat que un dia les dones del clan havien continuat estant soles després del sopar i que havien començat a parlar, parlant molt obertament dels seus matrimonis i dels seus amors. M'ha semblat que era una bona idea de pel·lícula: tres intrigues dins d'un mateix marc.» Ingmar Bergman, a Images.
# Joyride (àlbum)

Joyride constitueix el tercer àlbum d'estudi de Roxette, enregistrat el 1991 amb quinze cançons. Va tenir cinc senzills: el primer estaria "Joyride", l'últim No.1 als Estats Units, seguit de "Fading Like Flower (Every Time You Live)", "The Big L", "Spending My Time" i "Church of Your Heart".
Considerat un dels millors de la banda, precedit dels èxits Look Sharp! i el tema "It must have been love", ha venut fins avui més de 12 milions de còpies. El CD fou No.1 a Àustria, Canadà, Alemanya, Noruega, Suècia i Suïssa, a part de la segona posició al Regne Unit.

## Llistat de cançons

* "Joyride" - 4:30
* "Hotblooded" - 3:23
* "Fading Like a Flower (Every Time You Leave)" - 3:54
* "Knockin' on Every Door" - 4:00
* "Spending My Time" - 4:39
* "I Remember You" - 3:55
* "Watercolours in the Rain" - 3:39
* "The Big L" - 4:29
* "Soul Deep" - 3:55
* "(Do You Get) Excited?" - 4:18
* "Church of Your Heart" - 3:20
* "Small Talk" - 3:54
* "Physical Fascination" - 3:31
* "Things Will Never Be the Same" - 4:29
* "Perfect Day" - 4:06

### Curiositats

* El llistat de la versió dels EUA i el LP no van incloure "I remember you" (bonus track).
* "Soul deep" és en realitat una nova versió inclosa a Pearls of Passion.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Run to Roxette Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine., web per a fans en diverses llengües
# Càndid (arrià)

Càndid (en llatí Candidus) va ser un romà defensor de l'arrianisme que va florir a la meitat del segle iv.
Va ser autor d'un tractat titulat De Generatione Divina dirigit al seu amic Gai Mari Victorí, teòleg cristià, que en resposta va escriure per refutar-lo De Generatione Verbi Divini sive Confutatorium Candidi Ariani ad eundem.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/609?rgn=full+text;view=image;q1=CandidusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 594. ]
Viccionari
# Cantó de Vilanava de Marsan

El cantó de Vilanava de Marsan és un cantó francès del departament de les Landes, situat al districte de Mont de Marsan. Té 12 municipis i el cap és Vilanava de Marsan.

## Municipis

* Artés d'Armanhac
* Bordalat
* Lo Hrèishe
* Hontans
* Laqui
* Montagut
* Perquia
* Pujòu e lo Plan
* Sent Cric-Vilanava
* Senta He
* Sent Genh
* Vilanava de Marsan

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1976-1982 | M. Blanquie | PS |
| 1982-1994 | Jacques Dutin | PS |
| 1994-2008 | Jacques Ducos | PS |
| 2008- | Maryvonne Florence | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 4.972 | 5.425 | 5.311 | 5.266 | 5.306 | 5.401 | 5.896 |
# L'Anunciació (Van Eyck, Madrid)

El Díptic de l'Anunciació és un oli sobre taula pintat per Jan van Eyck. Així com l'autoria està confirmada, la datació varia segons els autors, establint-se actualment un període de realització de 1435-1441. Està format per dues taules, cadascuna de les quals mesura 39 cm d'alt i 24 cm d'ample. Es conserva en el Museu Thyssen-Bornemisza, Madrid.
Segons el catàleg del museu, aquesta Anunciació procedeix d'una col·lecció privada francesa i va ser adquirida per a la col·lecció Thyssen el 1933.
Representa el tema de l'Anunciació de l'arcàngel Gabriel a Maria que serà mare, segons es relata a l'Evangeli de Lluc. Com és freqüent a l'obra de Van Eyck, hi ha inscripcions en els marcs, que serveixen com a trompe-l'œil. Aquí reprodueixen la primera i última frase del diàleg. Sobre Gabriel figura la salutació que dirigeix a Maria: "Salve, plena de gràcia, el Senyor és amb tu" (1-28), i sobre Maria: "Heus aquí la serva del Senyor; faci's en mi, segons la teva paraula" (1-38).
És una de les obres més revolucionàries de la pintura del període dels primitius flamencs. L'element innovador d'aquesta pintura és el treball de Jan Van Eyck a l'hora de fingir que són dues escultures inserides en nínxols, en què, tant el marc com l'ala de l'àngel que sembla sobrepassar-lo, són un trompe-l'œil. També les peanyes de pedra sobre les quals s'alcen les suposades estàtues sobresurten dels marcs. Ja al Políptic de Gant va invertir el tradicional predomini de l'escultura sobre la pintura als retaules, fent que el retaule fos íntegrament pintat i, a més, fingint que hi ha dues escultures amb els finestrons tancats, davant les quals preguen els donants. Aquí, com en el Políptic de Gant, les figures estan realitzades en grisalla. Són com petites estàtues que reposen en peanyes amb un fons negre de marbre polit sobre el qual es reprodueix, a manera de mirall, el que representa la part posterior de les escultures. Sap reproduir les diferents textures de la pedra. Fa l'efecte d'una veritable obra tridimensional, llevat del colom, que evidentment mai podria estar esculpida en solitari, sense res que la sustentés.

## Referències

* 1 2 "Van Eyck", Los grandes genios del arte, n.º 27, Eileen Romano (dir.), Unidad Editorial, S.A., 2005, ISBN 84-96507-03-3
# Mislata Club de Futbol

El Mislata Club de Futbol, és un club de futbol de la ciutat de Mislata, a l'Horta Oest, País Valencià. Va ser fundat en 1932. La temporada 2010/11 va debutar en tercera divisió.

## Estadi

El Mislata CF disputa els seus partits al camp de la Canaleta.

## Estadístiques

* 1 temporada en tercera divisió

## Enllaços externs

* Web oficial
# Kate Capshaw

Kate Capshaw (Fort Worth, Texas, 3 de novembre de 1953) és una actriu estatunidenca de cinema i televisió. És mare de la també actriu Jessica Capshaw (Minority Report, The L Word, Grey's Anatomy), fruit del seu primer matrimoni amb Robert Capshaw, i de sis fills més que comparteix amb el seu actual marit, el director i productor Steven Spielberg, a qui va conèixer durant el rodatge d'Indiana Jones i el temple maleït. La seva filmografia principal inclou títols com Dreamscape (1984), Indiana Jones i el temple maleït (1984), Poder (1986), Black Rain (1989) i The Love Letter (1999).

## Biografia

Kate va néixer a Fort Worth a Texas, filla de Beverley Sue (nascuda Simon) esteticienne i empleada en una agència de viatges, i Edwin Leon Nail, un empleat de companyia aèria.
Es trasllada a Sant-Louis, Missouri a l'edat de cinc anys.
El seu nom ve del seu primer marit Robert Capshaw (casada de 1976 a 1980) amb qui tindrà una filla, Jessica Capshaw, igualment actriu.
Kate se'n va a Nova York per prosseguir el seu somni d'actriu, el seu primer paper serà en la soap opera Love of Life. Coneix el seu marit actual, Steven Spielberg, en 1984 en el moment del rodatge d'Indiana Jones i el Temple maleït. Es casen en 1991. Tenen set fills, entre els quals dos adoptats i un que és actor (Sasha Rebecca Spielberg).

## Filmografia

* 1984: La millor defensa de Willard Huyck: Laura
* 1984: Dreamscape de Joseph Ruben: Jane
* 1984: Windy City d'Armyan Bernstein: Emily Reubens
* 1984: Indiana Jones i el temple maleït de Steven Spielberg: Willie Scott
* 1986: Space Camp de Harry Winer: Andie Bergstrom
* 1986: Poder de Sidney Lumet: Sydney Betterman
* 1989: Black Rain de Ridley Scott: Joyce
* 1991: My Heroes Have Always Been Cowboys de Stuart Rosenberg
* 1994: Cita amb el destí de Glenn Gordon Caron: Lynn Weaver
* 1995: Justa Causa de Arne Glimcher: Laurie Armstrong
* 1997: Life During Wartime de Evan Dunsky: Gale Ancona
* 1997: The Locusts de John Patrick Kelley: Delilah Ashford Potts
* 1999: The Love Letter de Peter Chan
* 2001: Afers de dones de Lee Rosa: Casey Montgomery
* 2002: La Tria de l'amor de Helen Shaver: Becky Purdue

## Referències

* ↑ Biographie Kate Capshaw
* ↑ Fort Worth Star-Telegram - December 30, 1998 - Edwin Nail, Kate Capshaw's dad, dies at 65.
# Miss Marx

Miss Marx és una pel·lícula de 2020 de drama d'època biogràfica sobre Eleanor Marx, escrita i dirigida per Susanna Nicchiarelli. És una coproducció italiana i belga en llengua anglesa i és protagonitzada per Romola Garai com a Marx i per Patrick Kennedy com el seu amant Edward Aveling. Es va estrenar el 5 de setembre de 2020 al Festival de Cinema de Venècia. L'obra està subtitulada però no doblada al català.

## Argument

Brillant, intel·ligent, apassionada i lliure. Així és Eleanor Tussy Marx, la filla petita de Karl Marx, una de les primeres feministes que va continuar amb el llegat del seu pare i del seu company Engels. Lluitadora incansable pels drets dels treballadors, per l'abolició de la feina infantil, pels drets de les dones i, en general, per moltes injustícies... menys per les de la seva vida privada, on la seva atracció pel desenfrenat i presumit Edward Aveling posa del revés tot el que Eleanor defensa en la seva vida pública.

## Repartiment

* Romola Garai com a Eleanor Marx
* Patrick Kennedy com a Edward Aveling
* John Gordon Sinclair com a Friedrich Engels
* Felicity Montagu com a Helene Demuth
* Karina Fernandez com a Olive Schreiner
* Emma Cunniffe com a Laura Marx
* George Arrendell com a Paul Lafargue
* Célestin Ryelandt com a Johnny Longuet
* Oliver Chris com a Friedrich «Freddy» Demuth
* Alexandra Lewis com a segona esposa d'Aveling
* Georgina Sadler com a Gerty
* Miel van Hasselt com a Wilhelm Liebknecht
* Freddy Drabble com a Havelock Ellis
* Philip Gröning com a Karl Marx

## Referències

* ↑ «Miss Marx» (en anglès). LaBiennale.org, 17-07-2020. [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Tartaglione, Nancy. «Venice Film Festival 2020: Competition Light On Studios, Strong On Global Arthouse & Women Directors – Full List» (en anglès). Deadline.com, 28-07-2020. [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ «Miss Marx». Filmin.cat. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ «Miss Marx». OcineGavarres.es. Arxivat de l'original el 2021-07-10. [Consulta: 10 juliol 2021].
# Miss Mona

Miss Mona és una pel·lícula francesa de Mehdi Charef estrenada el 1987.

## Sinopsi

Samir, un jove immigrant magrebí en situació irregular a França, acaba de perdre el treball en negre que li assegurava la subsistència. Se li acosta «la senyoreta Mona», una vella travesti que viu en un remolc amb el seu pare, també travesti i ara senil, i que es guanya la vida dibuixant cartes i practicant el proxenetisme i petites estafes (ell mateix es nega a prostituir-se). El seu objectiu és recaptar prou diners per operar-se i convertir-se en dona. En Samir, per la seva banda, li agradaria tenir papers falsos. Per consell de la Mona, Samir comença a prostituir-se...

## Repartiment

* Jean Carmet : Miss Mona, la vella travesti
* Ben Smaïl: Samir
* Albert Klein: el pare de la Mona
* Albert Delpy: Jean
* Michel Peyrelon: el tatuador
* Hélène Duc: mare de la Mona
* Daniel Schad: Manu
* André Chaumeau: Gilbert
* Francis Frappat: L'organitzador del club de cites
* Philippe de Brugada: El cap del peep show
* Yvette Petit: Etienne
* Maximilien Decroux: El mim
* Pierre Large: els discapacitats
* Cyril Spiga: Adrian
* Sylvain Lévignac: El cap del taller
* Alain Frérot: El receptor
* Didier Saada: Un client de la Mona
* Roch Leibovici: La jove prostituta
* Alain Serve: Un policia de paisà
* Thierry de Droidcourt: Un policia encobert
Els herois de la pel·lícula Le Thé au harem d'Archimède intervenen en una escena:
* Rémi Martin: Pat
* Kader Boukhanef: Majid

## Reconeixements

* Jean Carmet va ser nominat als César pel seu paper (nominació a César al millor actor de l'any 1988).
* El 2010, durant una carta blanca que li va concedir el Étrange Festival de París, Alejandro Jodorowsky va programar la pel·lícula

## Referències

* ↑ Miss Mona a unifrance.org
* ↑ Miss Mona a ABC Play

## Enllaços externs

* (francès) La critique du film Arxivat 2011-01-26 a Wayback Machine. al lloc d'1kult, amb vídeo de presentació de la pel·lícula de Alejandro Jodorowsky
* Fragment de la pel·lícula a YouTube
# Miss Món

Miss Món (senyoreta Món) és el concurs de bellesa més antic que encara se celebra. Va ser creat per Eric Morley en 1951 al Regne Unit i des de llavors, oficialment, la guanyadora viu a Londres durant l'any del seu regnat. Es tracta d'un concurs anual i internacional al qual hi pot haver una sola concursant, i no més, per a cada Estat que es pot presentar. En aquest aspecte coincideix amb els concursos rivals Miss Univers.
Eric Morley va presidir l'Organització Miss Món fins a la seva mort, l'any 2000, i des d'aleshores ho fa la seva dona, Julia Morley. També presideix el concurs equivalent en versió masculina, Míster Món (senyor Món). L'Organització Miss Món és avui franquícia a més de països de tot el món. Sembla que aquest concurs és molt més popular a Àfrica i Àsia del que ho és a Europa, tant com Miss Univers ho és a Amèrica.
Entre els requisits invariables per a concursar a Miss Món hi ha ser dona de naixement, no haver estat mai casada ni haver estat mai embarassada i tenir la nacionalitat del país pel qual concursa. També hi ha d'altres que de vegades varien, com per exemple, l'edat de les concursants, que en teoria ha de ser d'entre disset i vint-i-quatre anys però molt sovint s'han acceptat certes excepcions; o per exemple és tradició que sigui la guanyadora del país (Miss Espanya, Miss Irlanda del Nord, Miss Portugal, etc.) però si aquesta no compleix algun altre requisit és habitual recórrer a una dama d'honor o fins i tot s'han admès algunes vegades candidates designades a dit per l'organització del seu país.

## Vegeu també

* Miss Europa
* Azra Akın

## Enllaços externs

* Web oficial de Miss Món
# Keuppia

Keuppia és un gènere extint de mol·lusc cefalòpode de l'ordre Octopoda (pops). S'han descrit dues espècies, Keuppia hyperbolaris i Keuppia levante, ambdues van viure fa aproximadament 95 milions d'anys. Ambdues espècies foren trobades fossilitzades, fet molt poc comú per a pops extints, ja que el teixit tou dels pops morts gairebé sempre es desintegra abans de tenir l'oportunitat de fossilitzar-se. Aquests fòssils, conjuntament amb els del gènere Styletoctopus, foren trobats a les localitats que daten del Cretaci: Hâqel i Hâdjoula al Líban.

## Referències

* ↑ Fuchs, D., G. Bracchi & R. Weis (2009). New octopods (Cephalopoda: Coleoidea) from the Late Cretaceous (Upper Cenomanian) of Hâkel and Hâdjoula, Lebanon. Palaeontology 52(1): 65–81. doi:10.1111/j.1475-4983.2008.00828.x
* ↑ Rare fossil octopuses found, MSNBC, 18 de març de 2009
# Klaksvíkar Ítróttarfelag

El Klaksvíkar Ítróttarfelag (KÍ Klaksvík) és un club feroès de futbol de la ciutat de Klaksvík.

## Història

El club va ser fundat el 24 d'agost de 1904. Fou el club campió de la primera lliga de Fèroe l'any 1942. L'any 1992 participà per primer cop a una competició europea. Fins a l'any 2018 ha guanyat 20 lligues i 6 copes nacionals.

## Palmarès

* Lliga feroesa de futbol:
** 1942, 1945, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1961, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1972, 1991, 1999, 2019, 2021, 2022, 2023
* Copa feroesa de futbol:
** 1966, 1967, 1990, 1994, 1999, 2016
* Supercopa feroesa de futbol:
** 2020, 2022

## Futbolistes destacats

* Rógvi Jacobsen, 53 partits amb la selecció, 10 gols
* Todi Jónsson, 45 partits amb la selecció, 9 gols, va jugar al FC Copenhagen
* Jákup Mikkelsen, 73 partits amb la selecció
* Allan Mørkøre, 54 partits amb la selecció, 1 gol
* Kurt Mørkøre, 37 partits amb la selecció, 3 gols

## Referències

* ↑ Joensen, Hans Pauli. «Survival the key as KÍ resume Faroese fight». UEFA, 07-04-2011. [Consulta: 25 novembre 2015].
* ↑ Johannesen, Páll Holm. «Olgar Danielsen framvegis besti málskjútti» (en feroès). in.fo, 14-08-2002. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2017. [Consulta: 25 novembre 2015].
* ↑ «Champions' Cup 1992–93». RSSSF. [Consulta: 25 novembre 2015].
* 1 2 Joensen, Hans Pauli. «KÍ faring well again in Faroe Islands». UEFA, 09-07-2012. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Champions, RSSSF
* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Cup Finals, RSSSF

## Vegeu també

* Futbol a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Homepage Web oficial KÍ Klaksvík
* Web de seguidors Arxivat 2011-02-07 a Wayback Machine.
# Mikkelin Palloilijat

El Mikkelin Palloilijat (o MP) és un club de futbol finlandès de la ciutat de Mikkeli.

## Història

El club va ser fundat l'any 1929. Fins a l'any 2017 ha jugat 25 cops a la primera divisió finlandesa. Fou dos cops campió de copa a inicis dels setanta.CUP

## Palmarès

* Copa finlandesa de futbol:
** 1970, 1971
* Segona divisió finlandesa de futbol:
** 1980, 1983, 1985
* Tercera divisió finlandesa de futbol:
** 2009

## Referències

* ↑ «Finland - List of League First Level Tables». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Finland - Divisional Movements 1930-2009». RSSSF Archives [Consulta: 24 juny 2010].
* ↑ «Finland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial