OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benita von Falkenhayn

Benita Ursula von Falkenhayn, de soltera von Zollikofer-Altenklingen (14 d'agost de 1900 – 18 de febrer de 1935) fou una baronessa alemanya que va treballar d'espia per a la Segona República Polonesa.

## Vida

Falkenhayn va néixer a Berlín en la família aristocràtica Zollikofer, que fa segles que és propietària del Castell d'Altenklingen a la regió suïssa de Turgòvia. El seu primer marit fou el tinent Müller-Eckhardt (1920–1922) i el segon un amic de la infantesa, el tinent retirat Richard von Falkenhayn (1923–1930), parent llunyà del general de la Primera Guerra Mundial Erich von Falkenhayn. Va adoptar el nom de von Falkenhayn en casar-s'hi. No obstant, la parella es va divorciar el 18 de desembre de 1930 de mutu acord, i el 18 d'octubre de 1932 es va casar amb l'enginyer aeronàutic i baró Josef von Berg, i a partir de llavors es va dir Baronessa Benita Ursula von Berg. Aquest tercer casament fou anul·lat per un tribunal el 19 d'octubre de 1934, quan ja era a la presó, i després d'això va tornar a adoptar el nom del seu segon marit.
A finals de la dècada de 1920, Falkenhayn es va fer amiga de l'espia Jerzy Sosnowski, que havia conegut a l'hipòdrom, i es van fer amants. Va fer que socialitzés amb empleats del Ministeri de Defensa per obtenir documents secrets sobre les preparacions per a una invasió de Polònia per Alemanya. Com a mínim a partir de 1932, les seves activitats eren controlades per l'Abwehr, l'agència d'intel·ligència, i quan Sosnowski fou detingut el 27 de febrer de 1934, Falkenhayn també fou arrestada, juntament amb la seva amiga Renate von Natzmer, que també era amant de Sosnowski. Al cap d'un any, el 16 de febrer de 1935, totes dues dones van ser declarades culpables d'espionatge i traïció en un judici al Volksgerichtshof i foren sentenciades a mort. Al cap de dos dies, després de rebutjar les peticions de clemència, es van convertir en dues de les últimes persones executades per decapitació amb destral a Alemanya, al pati de la presó de Plötzensee de Berlín. El 1936, Adolf Hitler va decretar que les futures execucions s'havien de fer per penjament o guillotina. El seu botxí fou Carl Gröpler però no van ser les últimes fetes amb destral; l'última decapitació legal a Alemanya es creu que va ser la de la resistent Olga Bancic, l'any 1944 durant la guerra.
L'ex-marit de Falkenhayn també fou arrestat però va haver de ser alliberat en no trobar proves de la seva participació. Els seus esforços per salvar la seva ex-dona del patíbul no van servir per res.

## Referències

* ↑ Cawthorne, Nigel. Public Executions: From Ancient Rome to the Present Day: From Ancient Rome to the Present Day. Arcturus, 28 September 2006. ISBN 9781848585126.

## Enllaços externs

* «Baroness Beheaded». Time. 25 February 1935. Arxivat de l'original el 2 November 2007.
* Love, Espionage, and the Ax
# Bonnetiàcies

Bonnetiaceae és una família de plantes amb flors que conté 3 gèneres i 35 espècies. Només es troben en la zona neotropical, excepte el gènere Ploiarium, el qual també es troba a Malèsia.
Els Bonnetiaceae són arbusts perennifolis o arbrets poc embrancats. La part interior de la seva fusta és marró vermellosa i pesant. Les espècies més altes d'aquesta família Ploiarium alterniflorum fan 25 m d'alt.
Les espècies de Bonnetiaceae són riques en xantones i antraquinones, les quals també es troben en la família relacionada Hypericaceae (la de l'herba de Sant Joan).

## Referències

* ↑ Angiosperm Phylogeny Group «An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG III» (PDF). Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, pàg. 105–121. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00996.x [Consulta: 6 juliol 2013].
# Bodega

* Bodega d'un vaixell de càrrega.
En nàutica, una bodega, cala o pallol és l'espai d'un vaixell destinat a l'estiba de les mercaderies a transportar.
Les bodegues estan especialment condicionades al tipus de càrrega a estibar al seu interior. Per exemple, els vaixells frigorífics tenen les seves bodegues folrades amb aïllament tèrmic.
En l'actualitat els vaixells de càrrega general procuren que les seves bodegues tinguin forma prismàtica per tal d'afavorir el procés de càrrega, descàrrega i Trincat.
Les bodegues tenen un tancament a la part superior, anomenat tapa escotilla, que garanteix la qualitat de les mercaderies durant la travessia pel mar.
En vaixells destinats al transport de càrrega líquida a granel es reemplacen les bodegues per tancs.

## Vegeu també

* Vaixell de càrrega
* Portacontenidors

## Bibliografia

* Dominique Paulet et Dominique Presles, Architecture navale, connaissance et pratique
* Descàrrega de llavors a granel
* Bodega d'un vaixell de càrrega horitzontal
* Pala de càrrega a la bodega d'un graneler
* Bogeda d'un vaixell mercant
Viccionari
# Brianeitor

Brian Albacete Oliver, més conegut com a Brianeitor, és un actor, youtuber i streamer. Va ser nominat a Premi Goya al millor actor revelació pel seu paper a la pel·lícula Campeonex.

## Biografia

Brian Albacete Oliver va néixer l'11 de maig de 2002 a El Ejido, Almeria. Després d'un mes del naixement de Brian, la seva mare va morir d'un vessament cerebral, i cinc mesos després, va ser diagnosticat d'espina bífica i atròfia muscular degenerativa, condició genètica que afecta els nervis i que provoca que tingui una dependència del 87%.

## Cursa

Va començar el 2019 a fer directe a Twitch i resubir-lo a YouTube i TikTok, però la seva popularitat arribaria el 2022 quan jugaria a videojocs com Fall Guys. Les seves partides jugant a aquest videojoc i donant tota mena de consells i trucs van començar a inundar totes les xarxes socials. Gràcies a la seva popularitat, va arribar a més de 2 milions de seguidors a Tik Tok i més de 100.000 a YouTube i Twitch. A finals del 2022, el creador de contingut va fitxar pel Team Heretics, un dels més importants d''e-sports' a Espanya.
La carrera de Brian Albacete va fer un gir inesperat quan va ser seleccionat per interpretar un paper a la pel·lícula Campeonex (2023), la seqüela de l'reeixida Campions dirigida per Javier Fesser. Sense cap experiència prèvia en l'actuació, Brian va assumir el rol d'una estrella dels e-sports, un paper que el va portar a ser nominat al Premi Goya a la categoria de Millor Actor Revelació a la 38a edició d'aquests premis.
La inspiradora història de Brian se contará en La vida de Brianeitor, un documental dirigido por el premiado cineasta Álvaro Longoria. Este documental, grabado en paralelo al rodaje de Campeonex, se presentó el 29 de setembre en el 71 Festival de San Sebastián. La vida de Brianeitor narra la història de superació de Brian i com els videojocs i les xarxes socials han transformat la vida. La pel·lícula està estructurada en dos arcs temporals: els seus 20 anys de vida com Brian i el seu any de vida com a Brianeitor 2002, des que va publicar el seu primer vídeo a xarxes socials.

## Filmografia

* .Campeonex (2023) - Paper: Estrella d'e-sports (interpretant-se a si mateix)

## Referències

* ↑ «Quién es Brianeitor, el invitado de hoy en 'La Resistencia' que sufre atrofia muscular degenerativa», 21-06-2023. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ Gómez, Iván. «Brianeitor: "Tengo un 87% de discapacidad y soy más feliz que nadie porque estoy cumpliendo mis sueños"», 10-02-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ 20minutos. «¿Quién es Brianeitor? El 'streamer' de Team Heretics que aparece en 'Campeonex'», 04-09-2023. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «¿Quién es Brianeitor? El nuevo rostro de 'Campeones' que triunfa como 'streamer'», 10-02-2024. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «Así es Brianeitor, el actor revelación con gran discapacidad de la nueva película 'Campeonex' | Líder en Información Social | Servimedia», 16-08-2023. [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ Films, Morena. «BRIANEITOR» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 agost 2024].
* ↑ «La vida de Brianeitor». [Consulta: 19 agost 2024].
# Benoisey

Benoisey és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Benoisey era de 73 persones. Hi havia 36 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 51 eren cases i 1 era un apartament. Dels 35 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 7 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Benoisey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 4 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 36 eren actives i 11 eren inactives. De les 36 persones actives 33 estaven ocupades (20 homes i 13 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 11 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Benoisey hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 704 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Benoisey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Benoisey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Paul Scalich

Paul Scalich (1534–1573), també conegut com a Stanislav Pavao Skalić o Paulus Scalichius de Lika, fou un enciclopedista, humanista del Renaixement i aventurer nascut a Zagreb, Croàcia, i que va viure part de la seva vida a Alemanya. El seu cognom pot ser escrit de diverses maneres; p. ex., en anglès, Skalich, Scalich, Scaliger; en llatí, Scalichius o Scaligius; i en castellà, Scalitzius.
Skalić estudià filosofia i teologia a Viena i més tard voltà per Europa. Va viure a Bologna, Roma, Bohèmia, Polònia, França i Alemanya, entre altres llocs.
El seu llibre Encyclopaedia seu orbis disciplinarum tam sacrarum quam prophanarum epistemon ("Enciclopèdia, o Coneixement del Món de Disciplines"; Basel, 1559) és el primer llibre titulat com a enciclopèdia. Robert Collison va escriure més tard que estava mal escrita, i que avui dia només era important perquè feia servir el mot enciclopèdia, i que Joachim Sterck van Ringelbergh havia fet servir la paraula cyclopaedia per descriure el seu treball el 1541 Scalich també va escriure un tractat sobre música: Dialogus de Lyra (Colònia, 1570).
Ell i el predicador Johann Funck van influenciar molt Albert (1490-1568), primer duc de Prússia, i esdevingué ric. Diferències religioses amb el rei de Polònia van causar l'execució de Funck i l'ascens de Skalić.

## Nacionalitat

Hi ha diverses possibles nacionalitats de Scalich. M. Girardi-Karšulin de la Universitat de Zagreb diu que era croat, com també Darko Žubrinić. Tanmateix, moltes enciclopèdies angleses modernes, com l'Encyclopædia Britannica, la Grolier Multimedia Encyclopaedia, i l'Encarta diuen que era alemany. Això podria ser perquè va viure mentre Lika i la resta de Croàcia formven part de la monarquia dels Habsburg, tot i que, com s'ha dit prèviament, va passar major part de la seva vida a Alemanya.
Altres fonts més velles com l'enciclopèdia espanyola Enciclopedia universal ilustrada europeoamericana (Espasa) (vol. 19, (1930) pàgina 1166) diuen que és un comte hongarès ("y esta voz, ya latinizada, se emplea en el rótulo de la obra del conde húngaro Scalitzus"). L'Encyclopædia Britannica Eleventh Edition (1910–1911), a la pàgina 189 diu el mateix, parlant d'ell com a "Paulus Scalichius de Lika, un comte hongarès".

## Referències

* 1 2 Croatian Humanists, Ecumenists, Latinists, and Encyclopaedists (1995)
* ↑ Lovro Županović. "Skalić, Pavao." New Grove Dictionary of Music and Musicians
* ↑ Collison, Robert. Encyclopaedias. 2nd ed. (Hafner, 1966) p. 80
* ↑ Josip Andreis. Music in Croatia. Institute of Musicology, 1974, p. 47 [Consulta: 27 gener 2011].
* ↑ Schaff-Herzog article
* ↑ Basic philosophical problems in Pavao Skaliæ's work Arxivat 2004-09-05 a Wayback Machine. (1994)
* ↑ Encyclopædia Britannica "encyclopaedia"
* ↑ «Encarta "Encyclopedia"». Arxivat de l'original el 2006-04-27. [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ Encyclopædia Britannica 1911 scan

## Enllaços externs

* Pavao Skalić, teòleg croat, humanista i polimàtic, primer a fer servir el mot Encyclopaedia en el seu significat modern Arxivat 2016-01-16 at Archive.is
# Partit Democràtic Popular de l'Afganistan

El Partit Democràtic Popular de l'Afganistan (PDPA) (paixtu: د افغانستان د خلق دموکراټیک ګوند; dari: حزب دموکراتيک خلق افغانستان, Hezb-e dimūkrātĩk-e khalq-i Afganistan) va ser un partit polític comunista de l'Afganistan, un estat de l'Àsia central. El partit fou fundat l'1 de gener de 1965. Des de 1967 va estar dividit en dues ales: la radical marxista Khalq i la moderada progressista Parcham. Aquest darrer corrent va donar suport el 1973 el cop d'estat de Mohammed Daud Khan contra la monarquia. No obstant això, Daud es va revelar aviat com un enemic del PDPA, empresonant diversos dels seus dirigents, cosa que va desembocar en la Revolució d'Abril de 1978. Després de la revolució, el PDPA va començar a governar l'Afganistan fins al 1992, quan va ser derrocat pels muyahidins (fonamentalistes islàmics). 70,000–100,000 (April–June 1982)

## Referències

* 1 2 Anthony Arnold. Afghanistan's Two-Party Communism: Parcham and Khalq. Google Books. ISBN 978-0-8179-7792-4 [Consulta: 22 març 2009].
* ↑ «Internal Refugees: Flight to the Cities».
# Partit Democràtic Liberal Català

Partit Democràtic Liberal Català (PDLC) fou un partit polític català de centredreta, creat el novembre de 1976 per Josep Antoni Linati i Bosch i Higini Torras i Majem, procedents del Club Catalònia. A començaments de 1977 varen mantenir una entesa amb grups obertament neofranquistes com la Unió Catalana de Santiago Udina i Martorell, de manera que a les eleccions generals espanyoles de 1977 es presentaren com a part de la coalició Aliança Popular-Convivència Catalana, que només va obtenir 108.333 vots (el 3,55%) i un escó per Barcelona. Després del fracàs, el PDLC es va dissoldre.

## Referències

* Joan B. Culla L'evolució de l'espai centrista a Catalunya (1976-1982) (1989) UAB, Working Paper n.4 Versió online
# Papa Little

Papa Little (en nòrdic antic: Papey Litla) és una illa localitzada en l'arxipèlag de les Shetland, a Escòcia. El seu nom procedeix de petita illa de papar (monjos gaèlics), en distinció a Papa Stour.
L'illa està situada al nord-oest de l'illa de Mainland i al sud de Muckle Roe, i porta deshabitada des dels anys 1840.
L'illa ocupa una superfície de 226 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 82 metres.

## Referències

* ↑ «Overview of Papa Little». Gazetteer for Scotland. [Consulta: 11 novembre 2007].
* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
# Parèntesi

Els parèntesis (en singular, parèntesi) són signes de puntuació. S'utilitzen de dos en dos per separar o intercalar un text dintre d'un altre.
Per distingir-los, se'ls sol anomenar:
* parèntesi que obre o parèntesi esquerre, al símbol (
* i parèntesi que tanca o parèntesi dret, al símbol)
En matemàtica, els parèntesis s'utilitzen per indicar precedència o definir un argument.

## Ús en el llenguatge

En el llenguatge, habitualment tenen els següents usos:
* En les clàusules o frases intercalades amb un sentit explicatiu independent. Per exemple: La ciutat de Gandesa (capital de la Terra Alta) ha estat triada com a capital de la cultura catalana.
* Per indicar una data. Per exemple: Pau Claris era el President de la Generalitat quan esclatà la Guerra dels Segadors (1640).
* Per contenir els aclariments corresponents a abreujaments i sigles. Per exemple: L'OMS (Organització Mundial de la Salut) és un organisme internacional.
* Per tancar traduccions. Per exemple: Alea iacta est (la sort està tirada).
Al llenguatge SMS i els escrits a Internet s'usen com a part de les emoticones per indicar l'expressió dels llavis, de manera que un parèntesi que tanca és un somriure i un parèntesi que obre és un símbol de tristor.

## Ús en matemàtica

En matemàtica els parèntesis serveixen per definir com s'ha d'avaluar una fórmula. Per exemple:
    2·(3 + 4) ≠ (2·3) + 4
Serveixen també per definir l'argument d'una funció. Per exemple:
    f(x) és l'especialització de f en x
Per denotar tuples s'usen tant els parèntesis comuns com els parèntesis angulars.
    (1, 2) és la coordenada x = 1, y = 2
    G = <V, E> vol dir que G és una estructura matemàtica composta d'altres dues, V i E.
En informàtica, els llenguatges funcionals es caracteritzen per requerir molts parèntesis. Un dels quals és el LISP.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.152. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
Viccionari
# Parçac

Parçac (en francès Parsac) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 592 habitants. Està integrada a la Communauté de communes du Carrefour des Quatre Provinces.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 768 | 681 | 644 | 619 | 592 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Denise Gaumer | |
| 2008- | François Riva | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Parèmia

La parèmia és un enunciat breu, sentenciós i enginyós que transmet un missatge instructiu, que incita a la reflexió intel·lectual i moral. Hi ha moltes classes de parèmies, com els adagis, aforismes, axiomes, proverbis, refranys i dialogisme o wellerisme. El tipus més comú és el refrany. El refrany, al seu torn, comprèn diversos tipus, com els refranys morals, meteorològics, supersticiosos, geogràfics, etc.
Etimologia
El mot parèmia, prové de la veu grega paroimia, compost pel prefix "per-" que significa "al costat de" o "de part de" i de la veu "oimos", que significa "camí". Per tant, una definició partint de la seva etimologia seria com les coses que es diuen al llarg del camí.
Paremiologia
L'estudi de les parèmies es denomina paremiologia i la paremiografia és la disciplina científica que es dedica a recullir-les en repertoris, diccionaris o corpus. En els darrers anys, s'elaboren importants corpus de parèmies, com el Refranyer multilingüe coordinat per M. I. Teresa Esquerrà i Julia Sevilla Muñoz (Centre Virtual Cervantes, Institut Cervantes), BADARE coordinat per José Enrique Gargallo (Universitat Central de Barcelona).
En l'actualitat, molts grups de recerca es dediquen a l'estudi de les parèmies conjuminant-ho amb la recerca fraseològica, com PAREFRAS (Universitat Complutense de Madrid), PHASEONET (Universitat Complutense de Madrid), FRASEMIA (Universitat de Múrcia).

## Vegeu també

* Apotegma

## Referències

* Pedrosa, José Manuel y Nieves Gómez López (2003). Las voces sin fronteras: didáctica de la literatura oral y de la literatura comparada. Almería: Universidad de Almería. ISBN 84-8240-682-5.
* Sevilla Muñoz, Julia (1988). Hacia una aproximación conceptual de las paremias francesas y españolas. Madrid: Editorial Complutense. ISBN 84-7491-270-9.
* Corpas Pastor, Gloria (1996). Manual de fraseología española. Madrid: Editorial Gredos. ISBN 84-249-1829-0
* Llista de refranys elaborat per l'Institut Cervantista. (refranyer multilingüe)

## Enllaços externs

* Revista Paremia
* Paremias Filosoficas
* Grup de Recerca UCM 930235 Fraseologia i Paremiologia (PAREFRAS)
* Biblioteca fraseològica i paremiològica
# Pattersonita

La pattersonita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser anomenada per Arthur Lindo Patterson, cristal·lògraf que va desenvolupar el mètode Patterson emprat en la determinació de l'estructura dels cristalls. És un mineral dimorf amb la kintoreïta.

## Característiques

La pattersonita és un fosfat de fórmula química PbFe₃$^{3+}$(PO₄)₂(OH)₅·H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. El mineral tipus presenta cristalls d'hàbit tabular (pinacoidal), de fins a 0,5 mm, que tendeixen a formar agregats de tipus roseta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pattersonita pertany a «08.BL: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 3:1» juntament amb els següents minerals: corkita, hidalgoïta, hinsdalita, kemmlitzita, svanbergita, woodhouseïta, gal·lobeudantita, arsenogoyazita, arsenogorceixita, arsenocrandal·lita, benauita, crandal·lita, dussertita, eylettersita, gorceixita, goyazita, kintoreïta, philipsbornita, plumbogummita, segnitita, springcreekita, arsenoflorencita-(La), arsenoflorencita-(Nd), arsenoflorencita-(Ce), florencita-(Ce), florencita-(La), florencita-(Nd), waylandita, zaïrita, arsenowaylandita, graulichita-(Ce), florencita-(Sm), viitaniemiïta i beudantita.

## Formació i jaciments

Es forma com a mineral secundari damunt de goethita en vetes meteoritzades de sulfurs. S'ha descrit associada amb kintoreïta, goethita i piromorfita i només ha estat trobada a la seva localitat tipus (Mina Vereinigung, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Pattersonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Pattersonite Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 26 juny 2019].
* ↑ «Pattersonite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 26 juny 2019].