OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Artàxides d'Ibèria

Els Artàxides d'Ibèria o Artašesiani (en georgià არტაშესიანი) foren els membres d'una branca de la dinastia artàxida d'Armènia que va regnar en aquest país del 189 aC fins vers el 12 dC. La branca georgiana (o d'Ibèria) va regnar allí a partir del 90 aC i fins vers el 189.

## Llista dels reis artàxides d'Ibèria

* Adreki (Aderc) (fill de Bartom/Parnavaz II), seria el mateix personatge que Pharsman I segons Toumanoff, però més probablement seria Mitridates d'Ibèria
* Pharsman I cap al 1 aC-58 dC o 2aC a 55 dC (net adoptiu de Parnavaz II/Bartom)
    Regne dividit?
* Bartom II rei a Mtsekheta vers 55-72 (fill de Pharsman I / d'Adreki, podria ser el mateix personatge que Mitridates d'Armènia)
* Qartam 55-72 (germà) (Rei a Armaz)
* Kaos 72-87 (fill de Bartom II) (Rei a Mtskheta)
* Armazel 87-? (fill) (Rei a Mtskheta)
* Derok ? (fill) (Rei a Mtskheta)
* Mirdat I o Mitridates I (fill) (o segons Cyril Toumanoff fill de Pharsman I) (Rei a Mtskheta)
* Pharsman 72-87 (segons les cròniques fill de Qartam, rei a Armaz)
* Azork 87-1? (fill) (Rei a Armaz)
* Hamazasp I (o Amazap I) 106-116 (fill)) (Rei a Armaz)
* Pharsman II Kveni (el Benfactor) 116-142 o 116-132 (fill) (Rei a Armaz)
* Radamist (Adam) 142-145 o 132-135 (fill)
* Pharsman III 145-185 o 135-185 (fill)
* Hamazasp II (o Amazap II) 185-189 (fill)
* Hamazasp III (o Amazap III), de 260 à 265, pretendent i vassall Sassànida.

## Referències

Vegeu l'article de cada rei.

## Vegeu també

* Regne d'Ibèria
* Artàxides (d'Armènia)
# Tebaida (desambiguació)

«Tebaida» té aquests significats:
# Dom Pérignon (xampany)

Dom Pérignon (pronunciació francesa: [dɔ̃peʁiɲɔ̃]; /ˌdɒmpɛrɪˈnjɒn/ en anglès) és una marca de xampany, produïda per Moët & Chandon. Va rebre el nom de Dom Pérignon en honor de Pierre Pérignon, un monjo benedictí qui suposadament fou el descobridor, de la forma de creació dels vins escumosos.

## Història

La primera collita de Dom Pérignon va ser en 1921 i només va ser posada a la venda el 4 d'agost de 1936, després de la Gran Depressió. Dom Pérignon és una verema de xampany, la qual cosa significa que només s'efectua en els millors anys, i tots els raïms utilitzats per a l'elaboració del vi van ser collides en el mateix any. Molts xampanys, per contra, no són d'època, la qual cosa significa que el xampany es fabrica a partir de raïms collits en diversos anys.

## Producció actual

Al voltant de 5 milions d'ampolles es produeixen en cada collita. El xampany és 55 % Chardonnay i 45 % Pinot Noir, amb 7g/l de sucre faig una mitjana de. Segons Tom Stevenson, "Tots els vins necessiten un mínim de 12 mesos per fomentar l'envelliment del sedoso mousse de la signatura Dom Pérignon". A partir de 2008, la versió actual de Dom Pérignon és de la collita 2000 i la versió actual de Dom Pérignon Rosat és de la collita 1998.
El director des de 2007 és el enóleg Richard Geoffroy, qui ha estat Cap de la cava de Dom Pérignon des de 1998.

## Vegeu també

* Vins francesos
* Vi escumós
* Mètode champenoise

## Bibliografia

* Stevenson, Tom. World Encyclopedia of Champagne and Sparkling Wine (Fully rev. and updated ed.). South San Francisco, Califòrnia: The Wine Appreciation Guild, 2003. ISBN 1-891267-61-2.

## Referències

* ↑ D. & P. Kladstrup Champagne pg 38 Harper Collins Publisher ISBN 0-06-073792-1

## Enllaços externs

* Lloc Oficial Dom Pérignon
# Tokushima (desambiguació)

«Tokushima» té aquests significats:
* Tokushima (ciutat)
* Tokushima Vortis, club de futbol japonès de la ciutat de Tokushima
* Prefectura de Tokushima
# Esneux

Esneux (Esneu en való) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona. Al març del 2010 tenia 13.165 habitants.
Esneux està format per una sèrie de pobles típiques del Condroz (Esneux, Méry, Hony i Tilff) a les valls dels rius Ourthe i Magrée a pocs quilòmetres al sud de la ciutat de Lieja. El tren Lieja-Luxemburg passa per les seves quatre poblacions.

## Agermanaments

* Ratzeburg (Alemanya)

## Referències

* ↑ «Registre de la població de Bèlgica». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 28 juny 2010].
# Artàxies II d'Ibèria

Artàxies II o Arxak II (georgià: არშაკ) a vegades també Arsuk (არსუკ) fou rei d'Ibèria, de la dinastia nebròtida vers el 23 al 2 aC o del 20 a l'1 aC segons Tumanof.
Va succeir al seu pare Mirian II a la mort d'aquest. Per la seva mare, era membre de la dinastia artàxida o arxacúnida. Va haver de fer front a l'atac del príncep Adreki, fill pòstum de Kartam (príncep de la Còlquida adoptat per la dinastia Arxacúnida) que finalment va aconseguir la victòria.

## Notes

* ↑ Cyril Toumanoff especula amb la identificació d'Adreki o Aderc de les fonts georgianes amb Pharsman I d'Ibèria conegut per les fonts clàssiques

## Bibliografia

* Rapp, Stephen H. (2003), Studies In Medieval Georgian Historiography: Early Texts And Eurasian Contexts. Peeters Bvba ISBN 90-429-1318-5.
# 985
## Esdeveniments

* 6 de juliol, Barcelona: El Saqueig de Barcelona culmina la campanya contra el comtat de Barcelona dirigida pel militar andalusí Almansor. Les tropes prenen a l'assalt la ciutat de Barcelona després d'un setge d'una setmana. La ciutat és saquejada per les tropes cordoveses i molts habitants són esclavitzats i duts com a part del botí de guerra.
* Joan XV és designat papa.

## Necrològiques

* Bonifaci VII, antipapa.

## Referències

* ↑ «Boniface VII antipope». Enciclopèdia Britànica. [Consulta: 16 gener 2022].
# Jaume de Cardona i de Rocabertí

Jaume de Cardona i de Rocabertí (? - 1568) fou fill de Jaume de Cardona (comanador de l'orde de Sant Jaume) i Caterina de Rocabertí, hereva de la baronia de Sant Mori.
Casat el 14 amb Magina de Segurioles amb qui tingué a Maria de Cardona i de Segurioles; Rafaela de Cardona i de Segurioles, casada amb Bernat de Codina; Jaume de Cardona i de Segurioles; i Pere de Cardona i de Segurioles (mort el 1569).
El 1660 es va casar amb una tal Jacinta, germana de Gispert.
Una de les seves filles fou Isabel de Cardona, que es casaria amb Josep Meca Cassador.
El 12 de maig del 1565 participà en una extracció de prior, mantenidors, clavari i aventurers amb el baró d'Eril, Enric de Cardona, el compte d'Aitona, Bernat de Cruïlles, Joan de Boixadors i Carles de Llupià, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Jesús Mestre i Campi; Josep Termes Diccionari d'història de Catalunya. Edicions 62, 1992, p. 534. ISBN 978-84-297-3521-5.
* ↑ Pedralbes. Departament d'Història Moderna, Facultat de Geografia i Història, Universitat de Barcelona, 1993, p. 258.
* ↑ Agustí Duran i Sanpere. Barcelona i la seva història ...: La societat i l'organització del treball. Curial, 1973, p. 210. ISBN 978-84-7256-012-3.
# Dionís d'Alexandria (bisbe)

Dionís d'Alexandria (grec antic: Διονύσιος; llatí: Dionysius) va ser bisbe d'Alexandria de l'any 247 al 265. Probablement nascut en aquella ciutat, de pares pagans però persones influents.
Va estudiar filosofia i les opinions de diverses sectes, i finalment va abraçar el cristianisme. Orígenes, que va ser un dels seus mestres, va tenir una gran influència en aquest pas. Després d'haver estat prevere durant un temps, l'any 232 va succeir a Hèracles d'Alexandria al front de l'escola teològica d'Alexandria. Hèracles va ser nomenat bisbe d'Alexandria i a la seva mort l'any 247, també el va succeir en aquest càrrec. Durant l'anomenada persecució de Deci Dionís va ser detingut i portat a Taposiris (entre Alexandria i Canop) on probablement havia de ser executat, però es va poder escapar i va descriure detalladament la forma en què ho va fer, segons recull Eusebi de Cesarea.
L'any 257, a l'anomenada persecució de Valerià I, va fer una confessió de la seva fe davant del prefecte Emilià i com a conseqüència va ser enviat a l'exili al districte de Cefro, al desert de Líbia i va haver de marxar immediatament encara que estava molt malalt. Al cap de tres anys un edicte de Gal·liè a favor dels cristians li va permetre retornar a Alexandria, on es va destacar en el combat contra les heretgies, especialment contra Sabel·li i els sabel·lians, i es va sobrepassar en el seu zel, arribant a proferir en els seus discursos teories que no eren pas ortodoxes. El Papa Dionís el va convidar a participar en un sínode i allà va reconèixer que havia actuat precipitadament i de forma desconsiderada.
L'any 265 va ser convidat a un altre sínode a Antioquia de l'Orontes per debatre amb Pau de Samòsata però no hi va poder anar per la seva edat i per estar malalt, encara que va escriure una carta dirigida a la reunió de bisbes on defensava els seus punts de vista. Va morir uns mesos després. Havia ocupat a seu d'Alexandria durant disset anys. L'Església de Roma el considera sant. Epifani Escolàstic diu que tenia una església dedicada a ell a Alexandria.
Va escriure diverses obres (tractats i cartes) dirigides als bisbes i a les comunitats, però només uns fragments s'han conservat, principalment per Eusebi de Cesarea. Els escrits més importants són:
* Sobre les promeses, en dos llibres, dirigit contra Nepot, bisbe d'Arsínoe.
* Una obra dirigida al Papa Dionís I, bisbe de Roma, en 4 llibres o cartes, en què parla contra els sabel·lians.
* Una obra dirigida a Timoteu, "Sobre la Naturalesa".

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dionysius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 gener 2023].
# Lowell (Massachusetts)

Lowell és una ciutat del Comtat de Middlesex (Massachusetts) als Estats Units d'Amèrica. Es troba a la confluència dels rius Merrimack i Concord, al nord-est de l'estat.

## Demografia

Segons el cens del 2007 tenia 103.512 habitants. Segons el cens del 2000, Lowell tenia 105.167 habitants, 37.887 habitatges, i 23.982 famílies. La densitat de població era de 2.948,8 habitants/km².
Dels 37.887 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 17,4% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 11,9% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 17,9% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.192 $ i la renda mediana per família de 45.901$. Els homes tenien una renda mediana de 33.554 $ mentre que les dones 27.399$. La renda per capita de la població era de 17.557$. Entorn del 13,6% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Bette Davis (1908 - 1989) actriu
* Jack Kerouac (1922 - 1969) escriptor

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lowell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lowell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fundació Ramon Noguera

* No s'ha de confondre amb Fundació Noguera.
La Fundació Ramon Noguera és una institució fundada el 1965 que treballa per a garantir qualitat de vida a les persones amb discapacitat intel·lectual, contribuint a la seva integració social i laboral. Ofereix suport pel que fa al benestar personal i a la participació social, i treballa per a millorar la situació dels infants que presenten dificultats en el seu desenvolupament o estiguin en risc de patir-ne, i per a fer costat a les famílies. Es va fundar amb el nom d'Associació Àngelus fins que el 1995 passà a ser una fundació i canvià el nom. El 2017 se li va concedir la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Fundació Ramon Noguera». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 29 personalitats i 24 entitats». Govern.cat, 11-04-2017 [Consulta: 12 abril 2017]. Arxivat 19 de maig 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-05-19. [Consulta: 12 abril 2017].
# Tokushima

* Per a altres significats, vegeu «Prefectura de Tokushima».
TokushimaTokushima-shi (徳島市) és una ciutat del Japó, capital de la prefectura de Tokushima, a l'illa de Shikoku, Japó. És un important port comercial i té indústria tèxtil (fibres artificials) i químiques. La ciutat és al nord-est de la prefectura de Tokushima, a la desembocadura del riu Yoshino. La indústria del tint va permetre el desenvolupament de la zona. Tokushima és famosa per acollir el festival de dansa Awa Odori, que se celebra el mes d'agost. Durant el festival, els residents (que van de nens petits a companyies de dansa professionals) participen en la dansa, una forma peculiar de dansa clàssica japonesa que inclou vestits regionals i està acompanyada per cintes, timbals i cants (normalment són els mateixos ballarins els que canten). Tokushima presenta les característiques típiques, pel que fa a disposició i organització, d'una ciutat-fortalesa japonesa. Tokushima es va desenvolupar sota el clan Hachisuka. Tokushima va rebre l'estatus de ciutat l'1 d'octubre de 1889.
* Estació de bus de Tokushima
* Festival de dansa Awa Odari
* Estàtua de Hachisuka Iemasa

## Ciutats agermanades

* Saginaw, Michigan, Estats Units d'Amèrica
* Leiria, Portugal
* Dandong, Liaoning, Xina

## Vegeu també

* Tsukasa Shiotani

## Referències

* ↑ «Tokushima». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# 988
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 10 de març (o algun altre dia d'aquest mes) - Catalunya: Borrell II no renova el jurament de fidelitat al rei franc: esdevé, de facto, comte independent i comença a encunyar moneda pròpia; aquesta independència la confirmarà legalment el tractat de Corbeil (1258).
* 3 de Novembre - Catalunya: Primera referència que es té del barri de Santa Eugènia de Ter (Girona), comunitat i antic municipi del gironès.

### Món

* Es funda la universitat d'al-Azhar al Caire.
* Es funda Baile Átha Cliath (Dublín) a Irlanda.

## Referències

* Quatre Pobles en un segle (1862-1963).Ajuntament de Girona. Servei de Gestió Documental, Arxius i Publicacions (SGDAP). 2003. Manel Mesquita. Pàgina 81.
# Acrossocheilus fasciatus

Acrossocheilus fasciatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Shanghai (Xina).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Steindachner, F. 1892. Über einige neue und seltene Fischarten aus der ichthyologischen sammlung des k. k. naturhistorischen Hofmuseums. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 59 (1. abth.): 357-384, Pls. 1-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Torneig de Bucarest 2016

«Torneig de Bucarest 2016» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: BRD Năstase Ţiriac Trophy 2016
* Torneig de tennis femení: BRD Bucharest Open 2016
# Torre de Can Valentí

La Torre de Can Valentí és una obra de Montcada i Reixac (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa d'estiueig presenta una fisonomia inspirada en les pròpies masies de la contrada amb teulada a dues vessants i una sola planta. La coberta presenta poca inclinació, un ràfec incipient constituït per una doble filada de teules decoratives. La façana presenta una distribució simètrica de tots els seus elements amb una porta d'arc rodó i sengles finestres a cada costat de la mateixa tipologia que la porta. Murs arrebossats amb simulació de pedres cantoneres.
Tot l'edifici es troba construït sobre una plataforma, se suposa que és en part originària per la morfologia del terreny i, per la part davantera i els laterals, està reforçada per un mur front l'erosió del terra. A partir d'aquest mur s'origina una barana que envolta la casa així com l'assentament d'una pèrgola circumdant, sostinguda per columnes rodones i llises amb capitells jònics per la part de la barana, i després, per l'interior, directament a la paret mitjançant l'embigat.

## Història

És una de les cases d'estiueig i segona residència de la família Valentí.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Can Valentí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 novembre 2017].
# The River

«The River» té aquests significats:
* The River (pel·lícula de 1929), pel·lícula dirigida per Frank Borzage.
* The River (pel·lícula de 1951), pel·lícula dirigida per Jean Renoir.
* The River (pel·lícula de 1984), pel·lícula dirigida per Mark Rydell.
* The River (àlbum de Bruce Springsteen), àlbum publicat l'any 1980
* The River (sèrie de televisió), sèrie de televisió estatunidenca (2011-2012).
# Torre de Peracamps

La Torre de Peracamps o Castell de Peracamps és una torre del municipi de Llobera, al Solsonès. És un monument declarat bé cultural d'interès nacional.

## Situació

La torre es troba al nucli de Peracamps, al nord-oest del terme municipal, sobre un pujol, dominant una gran extensió de camps de conreu amb moltes masies i controlant la vall que baixa, per la Rasa dels Quadros, cap a la Torre de Vallferosa.
Per anar-hi cal prendre la carretera asfaltada que surt, en direcció oest (indicació a Peracamps), del km. 23 de la C-451 de Biosca a Solsona a l'indret de l'Hostal Nou (41° 55′ 18″ N, 1° 27′ 38″ E﻿ / ﻿41.92167°N,1.46056°E﻿ / 41.92167; 1.46056). Passa per sota de les masies Soler Desposada i Secanella i arriba a Peracamps en 2,4 km.

## Descripció

El conjunt el formen la torre i estructures annexes dins un clos emmurallat. Es conserva bé només la part de ponent. És de planta rectangular. Els murs són molt gruixuts, entre 2,10 m i 2,30 m a la part baixa. L'espai interior de la torre a la part baixa és de 2,35 m. Les parets s'aprimen a mesura que pugem: 10 cm al primer pis a 8 m d'alçada, uns 30 cm al segon pis a 13 m d'alçada. La porta es trobava al primer pis al cantó meridional. L'única paret que resta sencera és la de ponent. De les altres només en resten trossos. Les cantoneres són de pedres grosses (30x40 cm i 30x80 cm) i ben treballades. El parament de les parets és més petit (15x25 cm), de pedres només lleugerament escalabornades. Hi ha restes també d'opus spicatum matusser. El morter és de calç. Hi ha indicis que l'edifici devia estar arrebossat. Hi ha nombrosos forats als murs, segurament per alçar les bastides. Hi ha vestigis al voltant de la torre d'altres construccions. A l'angle nord-oest hi ha un dipòsit cavat a la roca (2,3x1,3x100 cm).

## Notícies històriques

La primera notícia és de l'any 1042. Bonfill, senyor de Peracamps deixava el castell a la seva muller Amaltruda. El 1067 Amaltruda el donava al seu fill Arnau. L'any 1084 Arnau cedí la meitat del castell i de l'església de Peracamps a la Canònica de Sta. Maria de la Seu d'Urgell. El 1122 n'eren senyors els germans Umbert i Ramon Currià. Durant uns anys depengué, doncs, dels canonges d'Urgell, fins que el 1447, el castell i la baronia de Peracamps foren comprats per la Confraria laical de la Mare de Déu dels Colls de la vila de Sant Llorenç de Morunys a Ramon Altarriba, senyor d'Oliana. Aquesta senyoria s'acabà cap al 1837. Aquest castell fou mig enrunat per encàrrec reial després de la guerra de Successió (1716). Quan s'ensorrà hi hagué aprofitaments posteriors: un cobert.

## Referències

* ↑ Romànic Obert. «Torre o castell de Peracamps». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2013. [Consulta: 4 octubre 2013].
* ↑ «Torre de Peracamps». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 setembre 2014].
* Torre de Peracamps
* Des del nord
* Des de sud
* Des de llevant
# Tolu-e-Islam

Tolu-e-Islam (en català: Ressorgiment de l'Islam), també conegut com a Bazm-e-Tolu-e-Islam, és una organització que se centra en la comprensió de l'Alcorà mitjançant una metodologia lògica, empírica i amb l'aplicació apropiada de les normatives de l'àrab clàssic. Les paraules “Tolu-e-Islam,” traduïdes com a “alba” o “ressorgiment” de l'Islam, van sorgir de "Tulu'i Islam", títol d'un poema del filòsof i poeta Muhammad Iqbal.

## Història i filosofia

El moviment va ser iniciat per Muhammad Iqbal, i posteriorment liderat per Ghulam Ahmed Pervez. En els seus escrits i en els seus discursos, Ghulam Ahmed Pervez, successor d'Iqbal com a principal líder del Tolu-e-Islam, ha analitzat de manera deductiva els versos de l'Alcorà amb poc o cap èmfasi en el hadith. També va proveir un nou comentari sobre l'Alcorà a partir d'una nova transcripció dels versos claus, basant-se en les normes pròpies de l'àrab clàssic i les seves convencions, les quals han estat ignorades per les principals sectes de l'Islam. A més, també va publicar un diccionari sobre l'Alcorà (Lughat-ul-Quran), traduint moltes de les paraules clau utilitzades en aquesta obra. Ghulam Ahmed Pervez no va rebutjar tots els hadiths; no obstant, només acceptava els haddiths els quals "estiguin en concordança amb l'Alcorà o que no toquin el caràcter del profeta o els seus companys". The organization publishes and distributes books, pamphlets, and recordings of Pervez's teachings.

## Afiliació

Tolu-e-Islam no pertany a cap partit polític ni pertany a cap grup religiós o secta. Es considera estrictament contrari a les sectes, ja que considera que la creació de sectes o divisions dins de l'Islam és tant greu com el "Shirk", és a dir, el rebuig del monoteisme. Tolu-e-Islam busca propagar l'ensenyament de l'Alcorà per establir el sistema del “Khilafat ‘Ala Minhaj-e-Risalat” (la regència directa de Déu sobre la terra, amb l'Alcorà com a única font d'on deriva la llei).

## Vegeu també

* Islam liberal

## Referències

* ↑ «The aim and objective of the Tolu-e-Islam». Arxivat de l'original el 25 de setembre 2015. [Consulta: 28 agost 2015].
* ↑ Latif, Abu Ruqayyah Farasat, The Qurʾāniyūn of the Twentieth Century, academia.edu, Accessed December 5, 2013
* 1 2 «Bazm-e-Tolu-e-Islam». Arxivat de l'original el 22 de novembre 2011. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ «The Quran, Verse 30:31-32». Quran Surah Ar-Room (Verse 31) , Quran Surah Ar-Room (Verse 32)

## Enllaços externs

* Pàgina principal de Tolu-e-Islam Arxivat 2011-11-22 a Wayback Machine.
* G.A. Pervez Audio,Video and books online
* Sobre el Corà
# Topľa

El Topľa és un riu d'Eslovàquia, afluent per la dreta de l'Ondava, amb una llargària de 129,8 km i una conca de 1.544 km². Neix a les muntanyes Čergov, flueix per la regió històrica d'Ondava, travessa les ciutats de Bardejov, Giraltovce, Hanušovce nad Topľou i Vranov nad Topľou.

## Referències

* ↑ Plán manažmentu povodňového rizikavčiastkovom povodí Bodrogu Arxivat 2021-08-30 a Wayback Machine., p. 51