OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ara o Mai

Ara o Mai és una entitat independentista nascuda l'agost de 2010. Es va constituir per Carme Teixidó. A l'inici comptava amb 1900 adhesions.
Va col·laborar com a entitat en la constitució inicial de l'Assemblea Nacional Catalana (Conferència del 30 d'abril) de la que alguns dels seus membres també van formar part del nucli inicial, Consell Permanent, així com en la creació de campanyes com la de sobirania fiscal, o l'assessorament legal al moviment contra els peatges de les autopistes a Catalunya (a través de la creació de la plataforma Catalunya Diu Prou), o en la campanya contra la banalització del nazisme, o en el Pacte Nacional pel Dret a Decidir. També va subscriure una per incitació a l'odi i banalització del nazisme amb una desena més d'entitats, i va col·laborar en l'operatiu logístic de la manifestació del 30 d'abril del 2014 a Brussel·les a favor de l'exercici del dret d'autodeterminació, impulsada per la Comissió Internacional de Ciutadans Europeus.
L'entitat també es va encarregar de l'assessorament jurídic als conductors de la campanya No vull pagar, i va provocar la signatura d'un acord de defensa jurídica amb els partits que hi donaven suport, que va tenir lloc al Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Castro, Liz «Carme Teixidó: "If our coffers are full, we can keep functioning as a country"» (en anglès). VilaWeb, 29-04-2014.
* ↑ Redacció «Un grup de ciutadans reclama una llista unitària de l'independentisme». Avui, 13-08-2010 [Consulta: 26 desembre 2020]. «Ara o Mai és el nom de la iniciativa que compta ja amb 1.900 adhesions»
* ↑ Ainsa, Enric. Els orígens de l'Assemblea Nacional Catalana - Les indiscrecions del majordom. Edicions Publicacions de l'IPIH (Institut de Promoció i Investigació Històriques), 2012, p. 155. ISBN 978-84-616-0960-4.
* ↑ «Més de vint entitats anuncien accions legals contra la banalització del nazisme». VilaWeb, 10-10-2013.
* ↑ «https://directa.cat/pla-c-del-govern-topa-amb-loposicio-dentitats-adherides-al-pacte-nacional-pel-dret-decidir». Arxivat de l'original el 2015-02-22. [Consulta: 22 febrer 2015].
* ↑ «Soberanistas dicen que el 9N es "irrenunciable"» (en castellà). e-notícies, 13-08-2014.
* ↑ «https://www.llibertat.cat/2015/05/presentacio-d-una-querella-criminal-per-incitacio-a-l-odi-i-banalitzacio-del-nazisme-30912».
* ↑ «http://www.directe.cat/noticia/333045/30m2014bru-si-a-la-democracia-si-a-lautodeterminacio». Arxivat de l'original el 2015-02-22. [Consulta: 22 febrer 2015].
* ↑ Teixidó, Carmen «Seguro de beneficio sin límite» (en castellà). El Periódico, 02-06-2012.
* ↑ «Presenten un portal d'assessorament jurídic de #novullpagar». VilaWeb, 19-05-2012.

## Enllaços externs

* Ara o Mai - Lloc web oficial
# Ara i res

Ara i res és el vuitè àlbum d'estudi del grup de pop barceloní Mishima, publicat el 5 de maig de 2017 sota el segell discogràfic The Rest Is Silence i distribuït per Warner. La inspiració de l'àlbum, inclòs el títol, prové d'un poema de Joan Vinyoli, «Tot són preguntes», que de fet apareix musicat a l'àlbum. El líder de la banda David Carabén explicà que és un disc «més figuratiu i despullat» que els anteriors i que està enfocat en la postcrisi dels 40 anys. Pocs dies abans del seu llançament, se'n feu públic el senzill «Qui més estima» en format digital.
Ara i res tengué molt bona rebuda entre el públic i la crítica. Oscar Villalibre en feu una anàlisi positiva a Binaural, lloant la capacitat innovativa del disc i al·legant no veure-hi «símptomes de cansament» tot i ser el seu vuitè. La revista Enderrock l'anomenà el millor àlbum del 2017 i els oients d'iCat el votaren com el millor disc català d'aquell mateix any. Els crítics del diari El Periódico el classificaren com el 10è millor disc nacional del 2017.

## Referències

* ↑ «Mishima, tot és ara i res». Enderrock, 05-05-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Mishima lanza su octavo disco 'Ara i res', con una sonoridad más "figurativa y desnuda"». La Vanguardia, 05-05-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Mishima adelanta el primer 'single' de su nuevo álbum, 'Ara i res'». El Periódico, 31-03-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ Villalibre, Oscar. «Mishima – Ara i Res». Binaural, 13-07-2017. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Els 50 millors discos del 2017 (10-1)». Enderrock, 29-12-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «"Ara i res", de Mishima, i "I see you", de The XX, millors discos català i internacional del 2017 segons el oients d'iCat». CCMA, 28-12-2017 [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «Los mejores discos nacionales del 2017». El Periódico, 24-12-2017. [Consulta: 3 maig 2018].
# Antoni Llorens

Antoni Llorens és el nom dels següents personatges:
* Antoni Llorens i Solé (Solsona, 1904-1988), prevere, historiador i músic català.
* Antoni Llorens i Olivé (Cambrils, 1940), distribuïdor i productor de cinema català.
# Andressa de Morais

Andressa Oliveira de Morais (João Pessoa, 21 de desembre de 1990) és una atleta brasilera especialista en la disciplina de llançament de disc.
A nivell iberoamericà va guanyar la medalla d'or en la seva disciplina durant el XV Campionat Iberoamericà d'Atletisme de 2012 realitzat a Barquisimeto, Veneçuela. Va ser en aquesta instància on el 10 de juny de 2012, i amb un total de 64,21 m, va marcar l'actual plusmarca sud-americana en llançament de disc.
D'altra banda, en l'àmbit sud-americà va rebre la medalla d'or en el llançament de disc pel Campionat Sud-americà d'Atletisme realitzat en Buenos Aires 2011. En la categoria sub-23 d'aquest mateix torneig va guanyar la medalla de plata a Lima 2008 i en Medellín 2010 en la mateixa especialitat; mentre que en aquest últim campionat, va rebre la medalla d'or en llançament de martell.
Ha representat al seu país en diversos esdeveniments esportius internacionals, entre ells el Campionat Mundial d'Atletisme de 2011 en Daegu, els Jocs Panamericanos de 2011 a Guadalajara i els Jocs Olímpics de Londres 2012. D'altra banda, i mentre era juvenil, va ser campiona panamericana en llançament de disc i subcampiona en llançament de martell.

## Referències

* ↑ «Athlete Profile for Andressa de Morais» (en anglès). International Association of Athletics Federations - IAAF. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Andressa Oliveira» (en portugués). Atletas. Comitê Olímpico Brasileiro. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Andressa Oliveira de Morais». all-athletics.com. Arxivat de l'original el 2013-06-23. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Andressa Oliveira de Morais». Grupo Estado. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «IbAmC Barquisimeto VEN 8 - 10 June. 15th Campeonato Iberoamericano de Atletismo» (en anglès/español). tilastopaja.org. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Discus Throw Records» (en anglès). International Association of Athletics Federations - IAAF. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Lo mejor del atletismo sudamericano en los Grand Prix de la Argentina». Terra Network S.A, 19-04-2013. Arxivat de l'original el 2017-02-21. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Windy 14.59m Triple Jump for Ibargüen in Buenos Aires – South American Champs, Day 3» (en anglès). International Association of Athletics Federations - IAAF. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Resultados Oficiales,». Confederación deportiva peruana de atletismo. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Women Discus Throw Athletics ODESUR Games 2010 Medellin (COL) - Monday 22.03» (en anglès). todor66.com. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Geração 2016 defende o Brasil no Sul-Americano de atletismo» (en portugués). Internet Group. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Andressa de Morais» (en anglès). SR/Olympic Sports. Arxivat de l'original el 2013-02-05. [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Pan American Junior Championships 2009 - 7/31/2009 to 8/2/2009» (en anglès). cfpitiming.com. [Consulta: 28 abril 2013].

## Enllaços externs

* «Andressa de Morais». Olympics at Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. Arxivat 2013-02-05 a Wayback Machine.
# Appuleia de majestatis

Apuleia de majestatis va ser una llei romana establerta a proposta d'Apuleu Saturní, tribú de la plebs l'any 652 de la fundació de Roma (100 aC), sota els cònsols Gai Mari i Luci Valeri Flac, per impedir la Majestas (sedició). Declarava culpable de traïció a tot aquell que interrompia a un tribú de la plebs quan aquest parlava per proposar una llei.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 16-17 [Consulta: 14 bril 2022].
# André I de Kibangu

André I Mvizi a Mkanga va ser governador de Kibangu i un dels dos principals pretendents Kinlaza al tron del regne del Congo durant la guerra civil del Congo, juntament amb el rei de Lemba. Va governar al regne de Kibangu durant un curt període de 1685. la seva mort marcà la successió de Manuel Afonso que va portar a una lluita interna pel poder dins de Kibangu.

## Referències

* ↑ http://www.historyfiles.co.uk/KingListsAfrica/AfricaAngola.htm
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthony: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 20. Cambridge University, 1998
# Gavinot capnegre

El gavinot capnegre (Ichthyaetus ichthyaetus) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita, en estiu, les vores dels mars interiors i llacs salats de l'Àsia central, a Crimea, costa dels Mars Caspi i d'Aral, nord del Kazakhstan, sud-est del Massís de l'Altai, Muntanyes del Pamir i Mongòlia. Passa l'hivern a les costes d'Àsia meridional i Àfrica nord-oriental, des del Mar Roig cap a l'est fins a Myanmar i Tailàndia.

## Referències

* ↑ Gavinot capnegre a CERCATERM Rev. 19/03/2012
# Deskaheh

Deskaheh és el nom nadiu de Levi General (Grand River, Ontario, 1873 - Reserva Tuscarora, Nova York, 1925). Fou un líder cayuga, educat en una família tradicional del clan shao-hyowa (Gran Cel). Va anar el 1923 a la seu de la Societat de Nacions a Ginebra, tot viatjant amb passaport de la Confederació Iroquesa, i hi presentà el memorial The red man's appeal for Justice, tot aportant el Wampum de dues fileres, el pacte més antic signat amb europeus. Reberen suport de Pèrsia, Irlanda, Estònia i Panamà, però el març del 1924 tots reberen pressions britàniques i ho paralitzaren. El 7 d'octubre del 1924 la Policia Muntada dissolgué el parlament de les Sis Nacions, robant documents i wampums, i convocant noves eleccions. Aleshores s'exilià als EUA, on va morir.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2006-08-31 a Wayback Machine.
# Cristina Moreno Fernández

Cristina Moreno Fernández (València, 10 de juny de 1963) és una economista i política valenciana, diputada de la V a la VIII legislatures.
Es llicencià en Econòmiques i Empresarials a la Universitat de València i treballa com a funcionària a la Conselleria de Treball, Indústria i Comerç de la Generalitat Valenciana. El 1985 es va afiliar a la UGT, de la qual entre 1990 i 1999 fou membre de la comissió executiva al País Valencià, i el 1987 al PSPV-PSOE, i en el seu nom fou membre de l'executiva comarcal de València el 2000-2004. Fou escollida diputada per la província de València a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999, 2003, 2007 i 2011, on ha estat portaveu d'economia del grup socialista.
Amb l'arribada del govern del Botànic de Ximo Puig el 2015 Cristina Moreno fou nomenada directora general de Treball i de l'Institut Valencià de Seguritat i Salut en el Treball dins la Conselleria d'Economia Sostenible dirigida per Rafael Climent (Compromís). En la segona legislatura del Botànic (2019) passà a ser sots-secretària de la Conselleria d'Hisenda del socialista Vicent Soler per a fer el salt, el maig de 2021, a la presidència de la Societat Estatal d'Infraestructures del Transport Terrestre (Seittsa), empresa pública inclosa en l'organigrama del Ministeri de Transports, Mobilitat i Agenda Urbana del valencià José Luis Ábalos.
A les eleccions generals espanyoles de 2023 va obtindre l'acta de senadora al Senat espanyol per la circumscripció de València.

## Referències

* 1 2 «Fitxa del diputat/ada | Cristina Moreno Fernández». Corts Valencianes. [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.386-387. ISBN 9788495484802.
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Cristina Moreno deja la Conselleria de Hacienda y sustituirá Julián López al frente de Seittsa» (en castellà). [Consulta: 19 maig 2021].
# Cteniza sauvagesi

Cteniza sauvagesi és una espècie d'aranya migalomorfa de la família dels ctenízids (Ctenizidae). Mesura fins a 25 mm de longitud, té un cos rabassut i robust de color marró. Posseeix un prosoma brillant. És una aranya sedentària. La posada d'ous es produeixen al juny, en el fons del cau, i no comporta la creació d'un autèntic capoll. Es troba a Itàlia, Còrsega, Sardenya i Sicília.

## Sinònims

* Aranea sauvagii
* Aranea sauvagesii
* Mygale sauvagesi
* Mygale fodiens
* Nemesia fodiens
* Cteniza fodiens
El ctenízid de Còrsega, va ser descrit com a Arenea sauvagii per Pietro Rossi el 1788. El nom es corregeix com a Aranea sauvagesii per Latreille el 1799. L'espècie passa a pertànyer al gènere Mygale per Latreille el 1804, i posteriorment al gènere Cteniza per Ausserer el 1871.
L'espècie Mygale fodiens, es trasllada al gènere Nemesia per Carruccio el 1871, i al gènere Cteniza per Octavius Pickard-Cambridge el 1873, abans de ser reconeguda com a sinònim de Cteniza sauvagesi per Eugène Simon el 1873.

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 4 de gener de 2014. [Consulta: 17 octubre 2009].
* ↑ Canard & Rollard, 2015: A la découverte des Araignées : Un guide de terrain pour comprendre la nature. Dunod, p. 1-192
* ↑ Latreille, 1799: Mémoire sur les araignées mineuses. Mémoires de la Société d'Histoire Naturelle de Paris, vol.1, p.118-128.
* ↑ Latreille, 1804 : Histoire naturelle générale et particulière des Crustacés et des Insectes. Paris, vol.7, p.144-305. (Text integral)
* ↑ Ausserer, 1871 : Beiträge zur Kenntniss der Arachniden-Familie der Territelariae Thorell (Mygalidae Autor). Verhandlungen der Kaiserlich-Königlichen Zoologisch-Botanischen Gesellschaft in Wien, vol.21, p.117-224. (pdf)
* ↑ Walckenaer, 1826 : Aranéides. Faune française ou histoire naturelle générale et particulière des animaux qui se trouvent en France, constamment ou passagèrement, à la surface du sol, dans les eaux qui le baignent et dans le littoral des mers qui le bornent par Viellot, Desmarrey, Ducrotoy, Audinet, Lepelletier et Walckenaer, Paris, vol.11-12, p.1-96.
* ↑ Carruccio, 1871 : Sulla piú esatta determinazione dei caratteri della Nemesia fodiens, Th. Bollettino della Società Entomologica Italiana, Genova, vol.3, p.55-56 (Text integral).
* ↑ Moggridge, 1873 : Harvesting ants and trap-door spiders. London II, p.1-156.
* ↑ Simon, 1873 : Aranéides nouveaux ou peu connus du midi de l'Europe. (2ª memòria). Mémoires de la Société royale des sciences de Liège, ser.2, vol.5, p.187-351, réimprimé seul p.1-174 (Text integral).
# Cteniloricaria platystoma

Cteniloricaria platystoma és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Surinam.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# David Brockhoff

John David "Brock" Brockhoff (8 de juliol de 1928 - 17 de juny de 2011) fou un jugador de rugbi, entrenador i home de negocis australià que va jugar vint-i-cinc partits internacionals. Va jugar a la selecció de Nova Gal·les del Sud entre els anys 1949 i 1954. Nascut a Rose Bay, Brockoff fou educat al Scots College. Provinent d'una família que va tenir èxit en el negoci de la de farina a Sydney, va ser molt reeixit en la producció de galetes.
Després de retirar-se, va continuar tenint un paper actiu en el rugbi australià assistint a sessions d'entrenament de diversos equips.
# Demònice

Segons la mitologia grega, Demonice (en grec antic Δημονίκη) va ser filla d'Agènor, heroi etoli, i d'Epicasta. El seu germà era Portàon.
Se li atribueixen relacions amb Ares, amb qui va tenir diversos fills: Pilos, Testi, Molos i Evè.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Age'nor». [Consulta: 21 juny 2021].
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 63. ISBN 8429741461.
# Dinho Chingunji

Eduardo Jonatão «Dinho» Chingunji (fill de Kafundanga Chingunji) (nascut el 7 de setembre de 1964) és un polític angolès que va ser líder d'UNITA, un grup rebel angolès pro-Occidental. Durant la Guerra Civil angolesa (1975-2002), tots els germans de Chingunji (el més destacat Tito Chingunji) van morir en estranyes circumstàncies, llevat ell. Els rumors van atribuir la seva mort a plans d'assassinat ordenats pel líder Jonas Savimbi.
Les tropes angoleses van matar Savimbi el 2002, de manera que va acabar la guerra civil. Unita va celebrar el seu IX Congrés a Viana del 24 al 27 de juny de 2003. Chingunji, Isaías Samakuva, i Paulo Lukamba competiren en el congrés per la presidència d'UNITA. Chingunji només va rebre 20 vots, mentre que Samakuva en va rebre 1,067 i Paulo Lukamba 277. Posteriorment va abandonar el partit i denunciar «pràctiques dictatorials» de Samakuva.

## Referències

* ↑ Martin, James W. Historical Dictionary of Angola, 2004, p. 169.
* 1 2 Brittain, Victoria. Death of Dignity: Angola's Civil War, 1998, p. 18–19.
* ↑ Saga dos Chinjunji a ovimbundu.org
* ↑ Dinho Chingunji alerta: há sinais de ditadura na UNITA, angonoticias.com, 29 de gener de 2011
* ↑ Dinho Chingunji : “O presidente da UNITA controla a máquina toda” Arxivat 2017-06-02 a Wayback Machine., O Pais, 4 de desembre de 2015
# Districte de Château-Salins

El Districte de Château-Salins és un dels nou districtes amb què es divideix el departament del Mosel·la, a la regió del Gran Est. Té 5 cantons i 128 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Château-Salins.

## Cantons

* cantó d'Albestroff
* cantó de Château-Salins
* cantó de Delme
* cantó de Dieuze
* cantó de Vic-sur-Seille

## Vegeu també

* Cantons de Mosel·la
# Dioptasa

La dioptasa és un mineral del grup dels silicats, subgrup ciclosilicats és un mineral de la classe 9 segons la classificació de Strunz. El seu nom procedeix del grec dia i opto, que signifiquen respectivament a través i visió, per la seva transparència.

## Usos

Mineral de col·lecció, escàs. Ocasionalment, com a gemma, a causa de la seva excessiva exfoliació. I De vegades s'usa tallada com a pedra fina

## Galeria

* Cristalls de Dioptasa de la República Democràtica del Congo
* Dioptasa de mina Christoff, Regió de Kunene, Namíbia. 6.9 x 5.7 x 4.8 cm
* Dioptasa a Crisocol·la, Otjikoto, Regió de Kunene, Namíbia. 6.8 x 5.5 x 4.5 cm
* Dioptasa de Kimbedi, departament de Pool, República del Congo (Brazzaville). 2.0 x 1.7 x 1.4 cm
* Cristalls de dioptasa de Tsumeb Mine, Tsumeb, Namíbia. 4 x 4 x 1 cm
* Dioptasa a Shattuckita, Kaokoveld Plateau, Regió de Kunene, Namibia. 2.5 x 2.1 x 2.0 cm

## Referències

* ↑ «Dioptase» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., ISBN 0-471-80580-7
* Dades sobre dioptasa i la seva localització
* Informació de la dioptasa
* Galeria de minerals amb informació de la dioptasa
# Districte de Nyanza

El districte de Nyanza és un akarere (districte) de la província del Sud, a Ruanda. La seva capital és Nyanza, que també és la capital provincial. Nyanza és una paraula bantu que significa llac, que potser fa referència al gran llac que hi ha a l'est de la ciutat de Nyanza.

## Geografia i turisme

El districte es troba entre Gitarama i Butare, a cavall de la carretera principal de Kigali a Bujumbura. Conté la Laiterie de Nyabasindu, una de les majors productores de llet i iogurt de Ruanda. El palau del mwami (rei tradicional) de Ruanda està situat a la ciutat de Nyanza.

## Sectors

El districte de Nyanza està dividit en 10 sectors (imirenge): Busasamana, Busoro, Cyabakamyi, Kibirizi, Kigoma, Mukingo, Muyira, Ntyazo, Nyagisozi i Rwabicuma.

## Referències

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte de Nyanza
# Districte de Nymburk

El districte de Nymburk (en txec Okres Nymburk, en alemany Nimburg) - és un dels tres districtes de la regió de Bohèmia Central, a la República Txeca. La capital és Nymburk.

## Llista de municipis

Běrunice - Bobnice - Bříství - Budiměřice - Černíky - Chleby - Choťánky - Chotěšice - Chrást - Chroustov - Čilec - Činěves - Dlouhopolsko - Dobšice - Dvory - Dymokury - Hořany - Hořátev - Hradčany - Hradištko - Hrubý Jeseník - Jíkev - Jiřice - Jizbice - Kamenné Zboží - Kněžice - Kněžičky - Kolaje - Kostelní Lhota - Kostomlátky - Kostomlaty nad Labem - Košík - Kounice - Kouty - Kovanice - Krchleby - Křečkov - Křinec - Libice nad Cidlinou - Loučeň - Lysá nad Labem - Mcely - Městec Králové - Milčice - Milovice - Netřebice - Nový Dvůr - Nymburk - Odřepsy - Okřínek - Opočnice - Opolany - Oseček - Oskořínek - Ostrá - Pátek - Písková Lhota - Písty - Poděbrady - Podmoky - Přerov nad Labem - Rožďalovice - Sadská - Sány - Seletice - Semice - Senice - Sloveč - Sokoleč - Stará Lysá - Starý Vestec - Straky - Stratov - Třebestovice - Úmyslovice - Velenice - Velenka - Vestec - Vlkov pod Oškobrhem - Vrbice - Vrbová Lhota - Všechlapy - Vykáň - Záhornice - Zbožíčko - Žitovlice - Zvěřínek

## Referències

* ↑ «Okres Nymburk» (en txec). Územně identifikační registr ČR [Registre d'identificació territorial]. República Txeca. [Consulta: 30 desembre 2021].