OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Futbol a Guinea Bissau

El futbol és l'esport més popular a Guinea Bissau. És dirigit per la Federació de Guinea Bissau de Futbol.

## Competicions

* Lligues:
** Primeira Divisão
** Segunda Divisão
** Terceira Divisão
* Copes:
** Taça Nacional da Guiné-Bissau
** SuperTaça Nacional da Guiné-Bissau

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Sport Bissau e Benfica
* Sporting Clube de Bissau
* União Desportiva Internacional de Bissau
* Associação Desportiva e Recreativa Mansabá
* Sport Clube dos Portos de Bissau
* Clube de Futebol Os Balantas
* Sporting Clube de Bafatá
* Mavegro Futebol Clube
* Futebol Clube de Canchungo
* Atlético Clube de Bissorã
* Nuno Tristão Futebol Clube
* Estrela de Cantanhez Futebol Clube

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi 24 de Setembro | 20.000 | Bissau |
| 2 | Estadi Lino Correia | 5.000 | Bissau |

## Vegeu també

* Federació de Guinea Bissau de Futbol
* Selecció de futbol de Guinea Bissau

## Referències

* ↑ «Guinea-Bissau: FIFA Goal Programme». FIFA.com. Arxivat de l'original el 2014-01-06. [Consulta: 18 gener 2014].
* ↑ «Guinea Bissau - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Guinea Bissau - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# Four Moods

Xi nu ai le (喜怒哀乐), comercialitzada internacionalment com a Four Moods és una pel·lícula de Taiwan en esquetxos dirigida per Li Han-hsiang, King Hu, Pai Ching-jui i Lee Hsing estrenada el 10 de setembre de 1970. Consta de quatre segments: alegria, ira, tristesa i felicitat, totes històries de fantasmes, incloent temes com desig de mort, presó i alcoholisme. Les dones bones i dolentes tenen un paper destacat en els diferents segments.

## Producció

La pel·lícula va ser rodada gratuïtament per Lee Hsing, King Hu i Pai Hsing-jui per tal d'ajudar el seu amic Li Han-hsiang a millorar la seva precària situació financera després del fracàs de l'estudi GMP que havia fundat; tanmateix, els costos de producció amb prou feines es van cobrir amb els rebuts, ja que els directors es van centrar més en la vessant artística que en la vessant comercial, segons Li. Fou projectada com a part de la secció oficial de la V Setmana Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges.

## Segments
### 李行 ("alegria")

* Dirigit per: Lee Hsing
* Repartiment: Chen Chen

### 胡金铨 ("ràbia")

* Dirigit per: King Hu
* Història: en una fonda amb un ambient acollidor, diversos protagonistes amb dissenys entrecreuats s'enfronten en un ballet giratori típic de l'estil Huien.
* Repartiment: Hu Chin (l'hostaler)

### 白景瑞 ("tristesa")

* Direcció : Pai Hsing-jui
* Repartiment : Chang Mei-yao

### 李翰祥 ("felicitat")

* Direcció : Li Han-hsiang
* Repartiment : Li Li-hua

## Referències

* ↑ Li Han-hsiang, Storyteller, Hong Kong Film Archive, 2007, pp. 147 et 262
* ↑ Four Moods (喜怒哀樂, Pai Ching-Jui, King Hu, Li Hsing, Li Han-Hsiang, 1970), Windows on Worlds
* ↑ V Semana de Cine Fantástico y de Terror, la Vanguardia, 30 de setembre de 1972

## Enllaços externs

* Four Moods has become somewhat of a landmark for Taiwan
* tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Burlit

Burlit (en rus: Бурлит) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 223 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края» Arxivat 2014-10-09 a Wayback Machine.
# François-Xavier Gautrelet

François-Xavier Gautrelet (15 de febrer del 1807, Sampigny - 4 de juliol del 1886, Montbrison) fou un escriptor catòlic francès jesuïta. Criticà la influència de la maçoneria en la Revolució Francesa contra la religió catòlica. El 1844 fundà una comunitat catòlica: l'Apostolat de la Prière.

## Obres

* L'Apostolat de la prière, 1846.
* La Franc-maçonnerie et la révolution, Lyon, Briday, 1872.
* Le salut de la France par le S. Cœur (1873)
* Le Prêtre et l'Autel (1874).
# Dipodomys ingens

Dipodomys ingens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. És endèmica de Califòrnia (Estats Units). S'alimenta principalment de llavors, tot i que també consumeix herba i insectes. El seu hàbitat natural són les planes. Està amenaçada per la transformació del seu entorn per a usos agrícoles, industrials i urbans, juntament amb l'ús de rodenticides.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Williams, D. F.; Hammerson, G.). Dipodomys ingens. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 juliol 2015.
# Clot de Planers

El Clot de Planers és un clot del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà. Pertany a l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situat a ponent d'Herba-savina i dels paratges de les Clots, les Solanes i la Parada, a migdia de la Vinya de la Sala i al nord-est del Tros de Llinars.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Bassecourt

Bassecourt és un municipi suís del cantó del Jura, situat al districte de Delémont.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Hectorita

L'hectorita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la smectita. Va ser anomenada en honor de la localitat d'Hector, a Califòrnia, on va ser descoberta.

## Característiques

L'hectorita és un fil·losilicat de fórmula química Na$_{0.3}$(Mg,Li)₃(Si₄O$_{10}$)(F,OH)₂·nH₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'1 a 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'hectorita pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, chernykhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroaluminoceladonita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

L'hectorita va ser descoberta a la mina Hector Bentonite No. 1, a Hector (Califòrnia, Estats Units) com a producte d'alteració de la clinoptilotita derivada de tuf i cendra volcànics amb un alt contingut de vidre, relacionats amb l'activitat de fonts termals. També ha estat descrita al Brasil, França i Namíbia.

## Referències

* 1 2 «Hectorite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Shady Cove

Shady Cove és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 2.307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shady Cove tenia 2.307 habitants, 989 habitatges, i 689 famílies. La densitat de població era de 445,4 habitants per km².
Dels 989 habitatges en un 24,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.429$ i la renda mediana per família de 38.819$. Els homes tenien una renda mediana de 31.250$ mentre que les dones 23.533$. La renda per capita de la població era de 17.564$. Aproximadament el 6,4% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shady Cove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shady Cove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pseudophoxinus beoticus

Pseudophoxinus beoticus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Grècia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Economidis, P.S., 1995. Endangered freshwater fishes of Greece. Biol. Conserv. 72:201-211.
* ↑ International Union for Conservation of Nature and Natural Resources (UICN), 1994. 1994 IUCN Llista Vermella de la UICN. International Union for Conservation of Nature and Natural Resources, Gland, Suïssa i Cambridge, Gran Bretanya.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fričovce

Fričovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1320.
# Cantera Base 1939 Canarias

El Cantera Base 1939 Canarias, també conegut amb el nom de Club Baloncesto Canarias o Ciudad de La Laguna, és un club de bàsquet de San Cristóbal de La Laguna (Illes Canàries).
Va ser fundat l'any 1939 amb el nom de Club Baloncesto Canarias. L'actual CB 1939 Canarias va ser fundat el 1994. En 2013 es va convertir en societat anònima per poder disputar la ACB després de guanyar el campionat de la LEB Oro. El 30 d'abril de 2017 l'Iberostar Tenerife es va proclamar campió de la primera edició de la Basketball Champions League, en una final a quatre disputada a Tenerife, i va guanyar les edicions de 2017 i 2020 de la Copa Intercontinental de la FIBA.

## Patrocinadors

* Universidad Canarias Pepsi (1970–1975)
* Caja Rural Canarias (1975–1980)
* Cofisa Canarias (1982–1984)
* Lucky Canarias (1984–1985)
* CajaCanarias (1985–1991)
* AutoLaca Canarias (1995–1996)
* Bodegón Juanito Canarias (1996–1998)
* Canarias Yamaha (1998–1999)
* Ciudad de La Laguna (1999–2001)
* Organización Socas Canarias (2001–2010)
* Isla de Tenerife Canarias (2010–2011)
* Iberostar Canarias (2011–2012)
* Iberostar Tenerife (2013–2021)
* Lenovo Tenerife (2021–present)

## Equips canaris a la màxima categoria

| Equip | Temporades | Categoria | Any de fundació | Municipi | Illa |
| Club Baloncesto Gran Canaria | 32 | Masculina | 1963 | Las Palmas de Gran Canaria | Gran Canaria |
| Club Baloncesto Canarias | 19 | Masculina | 1939 | San Cristóbal de La Laguna | Tenerife |
| Real Club Náutico de Tenerife | 11 | Masculina | 1952 | Santa Cruz de Tenerife | Tenerife |
| Tenerife Club de Baloncesto | 2 | Masculina | 1996 | San Cristóbal de La Laguna | Tenerife |
| Tenerife Amigos del Baloncesto | 2 | Masculina | 1986 | Santa Cruz de Tenerife | Tenerife |
| Club Baloncesto Islas Canarias | 31 | Femenina | 1980 | Las Palmas de Gran Canaria | Gran Canària |
| Club Baloncesto Isla de Tenerife Aguere | 12 | Femenina | 1985 | San Cristóbal de La Laguna | Tenerife |
| Club Baloncesto Uni Tenerife | 3 | Femenina | 2003 | Santa Cruz de Tenerife | Tenerife |
| Club Baloncesto Tenerife Krystal | 3 | Femenina | 1971 | Santa Cruz de Tenerife | Tenerife |

## Referències

* ↑ «Relación de SAD — Portal del Consejo Superior de Deportes» (en castellà). Consejo Superior de Deportes. Arxivat de l'original el 2 abril 2017.
* ↑ «El CB Canarias se convierte en SAD y garantiza su presencia en la Liga Endesa» (en castellà). ABC, 30-07-2013. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «El Iberostar Tenerife se presenta a nivel internacional para seguir soñando» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2017-05-04. [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Iberostar Tenerife crowned FIBA Intercontinental Cup 2020 champions» (en anglès). FIBA, 09-02-2020. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Iberostar Tenerife será el nombre comercial del equipo» (en castellà). El Dia, 21-11-2013. [Consulta: 28 juny 2020].

## Enllaços externs

* Cantera Base 1939 Canarias - Lloc web oficial (castellà)
# Saka (Marroc)

Saka (àrab: صاكة, Ṣāka) és un municipi rural de la província de Guercif de la regió de L'Oriental al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 21.048 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sean St Ledger

Sean Patrick St Ledger-Hall (nascut el 28 de desembre de 1984) és un exfutbolista que jugava com a defensa. Tot i que va néixer a Anglaterra, va ser internacional amb la selecció irlandesa.

## Referències

* ↑ Sky Sports Football Yearbook 2012–2013. 43rd. Londres: Headline, 2012, p. 485. ISBN 978-0-7553-6356-8.
# Sauvian

Sauvian és un municipi occità del Llenguadoc francès, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Seebek

«Seebek» té aquests significats:
* Toponímia
** Seebek (Osterbek), afluent del llac Bramfelder See i afluent de l'Osterbek a Hamburg
** Seebek o Rönne (Alster), afluent de l'Alster
** Seebeck-Strubensee, municipi a Brandenburg
* Biografies
** Thomas Johann Seebeck (1770-1831), físic alemany
** Sven Seebeck, futbolista
* Miscel·lània:
** Efecte Seebeck, efecte termoelèctric descobert per a Thomas Johann Seebeck
** Schickau Seebeck Werft, drassanes a Bremen
# Seedorf

«Seedorf» té aquests significats:
Toponímia
* Suïssa
** Seedorf (Berna)
** Seedorf (Uri)
* Alemanya
** Seedorf (Baixa Saxònia), població del districte de Rotenburg, Baixa Saxònia.
** Seedorf (Lauenburg), població del districte de Herzogtum Lauenburg, Slesvig-Holstein.
** Seedorf (Segeberg), població del districte de Segeberg, Slesvig-Holstein.
Onomàstica
# Sara Björk Gunnarsdottir

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Sara Björk Gunnarsdottir és una centrecampista de futbol amb 94 internacionalitats per Islàndia, amb la qual ha arribat als quarts de final de l'Eurocopa (2013). També ha jugat els quarts de final de la Lliga de Campions en quatre ocasions amb el Rosengard.

## Trajectòria

| Temporades | Equip | Títols |
| 2004 - 2008 | Haukar |
| 2008 - 2010 | Breidablik |
| 2011 - 2016 | FC Rosengard | 4 Lligues |
| 16/17 - act. | VfL Wolfsburg |

## Referències

* ↑ KSI
* ↑ UEFA
# Seiji Hisamatsu

Seiji Hisamatsu (久松 静児, Hisamatsu Seiji) (Ibaraki, 20 de febrer de 1912 - 28 de desembre de 1990) va ser un director de cinema japonès. Va dirigir 101 pel·lícules entre 1934 i 1965. Una de les seves pel·lícules, Onna no Koyomi, va ser seleccionada al 8è Festival Internacional de Cinema de Canes (1955).

## Filmografia selectiva

* 1938: Futari wa wakai (二人は若い)
* 1939: Hyōban gonin musmume (評判五人娘)
* 1940: Musume no haru (娘の春)
* 1947: Chōchō shissō jiken (蝶々失踪事件)
* 1949: Omokage Sanshirō (面影三四郎)
* 1950: Hyōchū no bijo (氷柱の美女)
* 1950: Bibō no umi (美貌の海)
* 1950: Tōkaidō wa kyōjō tabi (東海道は兇状旅)
* 1952: Asakusa kurenai-dan (浅草紅団)
* 1952: Atakake no hitobito (安宅家の人々)
* 1952: Himitsu (秘密)
* 1953: Yōsei wa hana no nioi ga suru (妖精は花の匂いがする)
* 1953: Jūdai no yūwaku (十代の誘惑)
* 1954: Hōrōki (放浪記)
* 1954: Onna no koyomi (女の暦)
* 1954: Haha no hatsukoi (母の初恋)
* 1955: Keisatsu nikki (警察日記)
* 1955: Ofukuro (おふくろ)
* 1955: Wataridori itsu kaeru (渡り鳥いつ帰る)
* 1955: Tsukiyo no kasa (月夜の傘)
* 1955: Zoku keisatsu nikki (続警察日記)
* 1956: Kamisaka Shirō no hanzai (神阪四郎の犯罪)
* 1956: Zakkyo kazoku (雑居家族)
* 1956: Jōshū to tomo ni (女囚と共に)
* 1957: Ujō (雨情)
* 1958: Haha sannin (母三人)
* 1958: Ikari no kotō (怒りの孤島)
* 1958: Tsuzurikata kyodai (つづり方兄妹)
* 1958: Mimizuku (みみずく説法)
* 1960: Shin jōdaigaku (新・女大学)
* 1960: Robo no ishi (路傍の石)
* 1960: Chi no hate ni ikuru mono (地の涯に生きるもの)
* 1962: Sōtome ke no musume tachi (早乙女家の娘たち)
* 1962: Kigeki ekimae onsen (喜劇 駅前温泉)

## Referències

* ↑ «久松静児» (en japonès). www.jmdb.ne.jp. [Consulta: 27 maig 2009].
* ↑ «Festival de Cannes: Onna no Koyomi». festival-cannes.com. [Consulta: 1r febrer 2009].
* ↑ Alexandre Mangin et Laurent Bareille «Ikari no kotō, un scandale effacé des mémoires». iatj.wordpress.com, 01-07-2018.
# Jules Wijdenbosch

Jules Albert Wijdenbosch és un polític de la República de Surinam. Va néixer el 2 de maig de 1941 a Paramaribo. Fou president de Surinam entre 1996 i 2000.
El pont que uneix Paramaribo, la capital de Surinam, a Meerzorg, en el districte Commewijne, va rebre el nom Jules Wijdenbosch.

## Referències

* ↑ triposo.com. «Jules Wijdenbosch Bridge». Arxivat de l'original el 2013-12-14. [Consulta: 14 desembre 2013].
# Gavià de Cortés

El gavià de Cortés (Larus livens) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae) que habita les illes del Golf de Califòrnia.
# Fórmula màgica

En la política suïssa, la fórmula màgica (alemany: Zauberformel, francès: formule magique, italià: formula magica) és una fórmula per repartir els set seients executius del Consell Federal entre els quatre principals partits governants. La fórmula va ser aplicada per primera vegada en 1959, i va atorgar dos seients al Partit Radical Democràtic (PRD), al Partit Popular Democristià (PDC) i al Partit Socialista Suís (PSS), i un seient al Partit Popular Suís (PPS), també conegut com a Unió Democràtica del Centre (UDC). Després de les eleccions generals del 2003 la fórmula va ser modificada, per donar-li dos seients a la UDC a costa del PDC.
La fórmula no és una llei oficial, sinó un acord entre els membres de la coalició de quatre partits. També respecta l'equilibri lingüístic nacional i atribueix de manera tàcita quatre seients als suïssos de parla alemanya i tres seients als llatins.
# Gavineta beccurta

La gavineta beccurta (Rissa brevirostris) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae). D'hàbits pelàgics habita al Pacífic nord, criant a penyasegats de les Illes Pribilof, Aleutianes, i del Comandant.
# Galeria Municipal Hugh Lane

La Galeria Municipal de Hugh Lane (Dublin City Gallery the Hugh Lane) és una galeria d'art fundada pel Consell de la Ciutat de Dublín i situada a Charlemont House a Dublín (Irlanda). Charlemont House va ser originàriament la casa de James Caulfeild, el 1r Duc de Charlemont i va ser dissenyada per Sir William Chambers.
Prèviament anomenada la «Galeria Municipal», va ser tornada a anomenar com la «Galeria de la Ciutat de Dublín», però és normalment coneguda com «La Hugh Lane». La galeria va ser fundada per Hugh Lane a Harcourt Street el 1908, i fou la primera galeria pública d'art modern coneguda del món.
Des que es va reubicar a Parnell Street, el museu té una col·lecció permanent i allotja exposicions, principalment d'artistes irlandesos contemporanis. L'estudi que el pintor Francis Bacon tenia a South Kensington (Londres) va ser reconstruït a la galeria l'any 2001. Se'n van catalogar més de 7 000 objectes, amb el que es va aconseguir informatitzar, per primera vegada, el contingut total d'un estudi d'un artista de fama mundial.
La galeria va ser tancada per ser reconstruïda el 2004, reobrint al maig de 2006. Inclou una ampliació realitzada pels arquitectes de Gilroy McMahon, presentant una sala dedicada a Sean Scully. També, la col·lecció sencera donada per Hugh Lane -que és habitualment compartida amb la National Gallery de Londres-.

## Galeria

* Waterloo Bridge (1900) Claude Monet
* Escena de platja (1876-1877) Edgar Degas
* Jove Bretona (1903) Roderic O'Conor
* The Village, Twilight (1902) Henri Le Sidaner

## Referències

* ↑ «Francis Bacon Studio. History of Studi Relocation» (en anglès). Hugh Lane. Arxivat de l'original el 2010-08-05. [Consulta: 16 gener 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Hugh Lane (anglès)
# Capella de casa Rossell

La capella de casa Rossell és un petit edifici religiós d'estil barroc situat enfront de la casa Rossell, a la qual pertany, en la parròquia d'Ordino, al Principat d'Andorra. Classificada com a monument, fou construïda cap a finals del segle xviii i fou restaurada a principis del XXI, entre els anys 2001 i 2002. El juliol de 2003 va ser declarada Bé d'interès cultural, el 2013 i 2014, rehabilitat i condicionat tot el seu exterior i, el 2015, oberta puntualment al públic en general.

## Descripció

És una petita església barroca amb una única nau de planta rectangular, que fou construïda l'estiu de l'any 1780 i consagrada el setembre del mateix any. A l'interior, es troba un cor que té accés directe a la casa pairal per un passadís cobert, de fusta i segurament l'original, als peus d'un altar dedicat a la nostra Senyora de la Puríssima Concepció.
L'estructura original ha estat molt alterada; hi han documentades obres de reforma i millora en moments no determinats entre els anys 1890 i el 1930. La façana principal està orientada enfront del portal d'entrada de la casa, al sud-oest, i s'hi troben la porta d'entrada principal a la capella, l'obertura d'una fornícula per sobre d'aquesta i un òcul. La paret es troba a pedra vista i presenta diverses franges decoratives fetes amb fileres de pissarra que sobresurten. A la façana sud-est, arrebossada, es troben dues finestres, una de circular i una altra de quadrada. Presenta també un petit campanar d'espadanya amb un sòl ull, posterior a 1890.

## Notes

* ↑ Antigament anomenada com a casa Fiter-Riba.
* ↑ Com a curiositat, Jacint Verdaguer va oficiar missa a aquest indret, l'agost de l'any 1883, durant una estada a Andorra en què es va allotjar a la casa.

## Referències

* 1 2 3 «390.000 euros per rehabilitar l'exterior i obrir els jardins de la Casa Rossell». Bon dia ad, 10-06-2013. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2016. [Consulta: 29 setembre 2016].
* 1 2 3 «Capella de casa Rossell». Patrimoni Cultural d'Andorra. Comú d'Andorra la Vella. [Consulta: 29 setembre 2016].
* ↑ «Adjudicats tres projectes de delimitació d'entorns de protecció». Cultura. Govern d'Andorra. [Consulta: 29 setembre 2016].
* ↑ «Inaugurat el nou entorn de Casa Rossell d'Ordino». Noticies: Societat. Ràdio i Televisió d'Andorra. [Consulta: 29 setembre 2016].
* 1 2 «La Capella de la Casa Rossell - Ordino». Esglésies. Oficina de turisme d'Ordino. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2016. [Consulta: 29 setembre 2016].