OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nestares

Nestares és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, a Camero Nuevo.

## Llocs d'interès

* Església de San Martín. Construïda a principis del segle xvi i ampliada en el xviii, consta d'una nau dividida en tres trams incloent una capçalera quadrada més baixa i estreta. El cor se situa sobre una crucería de tercelete i presenta un cadirat per a 14 seients, i un òrgan rococó del segle xviii. La sagristia presenta una coberta amb cúpula sobre petxines i té en el seu interior un crucifix classicista del segon quart del segle xvii. El retaule major presenta imatges de Sant Pere, Sant Martí i Sant Pau. En la part alta s'alça una Assumpció de grandària natural.
* Ermita de la Verge de Manojar. Aquesta situada en un turó proper al poble. És un edifici construït en maçoneria i maó protegida per un mur de maçoneria obert enfront de la porta d'entrada. Consta d'una nau de tres trams coberts amb voltes d'arestes sobre arcs recolzats en piles toscanes.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Eniwa

Eniwa (恵庭市, Eniwa-shi) és una ciutat de la subprefectura d'Ishikari, Hokkaido, al Japó. El 2015 tenia una població estimada de 68.956 habitants.
El primer assentament conegut a l'àrea de l'actual Eniwa correspon al període Jōmon, al voltant del 7.000 aC. La ciutat actual d'Eniwa fou establerta el 1970.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 12 abril 2016].
* ↑ «カリンバ遺跡パンフレット» (en japonès). Ajuntament d'Eniwa. [Consulta: 5 novembre 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Eniwa (japonès)
# Museu a Cel Obert de Tiana

El Museu a Cel Obert és un projecte de la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Tiana, que entrà en funcionament el desembre del 2016. El projecte té com a objectiu ubicar obres de valor artístic a l'aire lliure dins de l'espai urbà de Tiana.
La primera de les obres a l'aire lliure que acollí fou una pintura mural feta per diversos autors tianencs, pertanyents al col·lectiu Caterva, i coordinada per Josep Maria Galceran, en Fletxa.

## Referències

* 1 2 Membrives, Marta «Tiana fa el primer pas per a la creació del Museu a Cel Obert». El Punt Avui, 18-12-2016 [Consulta: 19 juliol 2020].
* 1 2 Guilera, Alèxia «El Museu a Cel Obert comença la seva aventura el 18 de desembre». La Local. Ràdio Tiana, 02-12-2016 [Consulta: 19 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Museu a Cel Obert Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
# Albalat de Cinca

Albalat de Cinca (en castellà i oficialment Albalate de Cinca, en aragonès Albalat de Cinca) és un municipi aragonès a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Cinca Mitjà.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana, GEC «Albalat de Cinca». Enciclopedia.cat [Consulta: 22 juny 2014].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Albalate de Cinca». Arxivat de l'original el 2020-05-27. [Consulta: 2 setembre 2016].
# Eíones

Eíones o Eíon (en grec antic: Ἠιόνες o Ἠιών) fou una població l'antiga Grècia situada a la Península Argòlica, al Peloponnès. L'esmenta Homer al Catàleg de les naus de la Ilíada, juntament amb Trezè i Epidaure.
Es deia era una de les ciutats que van fundar els dríops quan van ser foragitats per Hèracles dels seus territoris al nord de Grècia. Segons que diu Estrabó, els habitants d'Eíones van ser expel·lits per Micenes, que la van convertir en un port; a la seva època, però, ja havia desaparegut com a ciutat. Es desconeix on havia estat situada.

## Notes

* ↑ Segons Homer.
* ↑ Segons Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Eion». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 gener 2021].
# Premi Tezuka

El Premi Tezuka (手冢赏, Tezuka Sho), iniciat el 1971, és un certamen semianual de manga ofert per l'editorial japonesa Shueisha (集英社), sota els auspicis de la seva revista Weekly Shonen Jump. Destaquen les categories següents: premi al millor artista novell de manga en la categoria d'història; premi homòleg, Premi Akatsuka, al millor artista novell de manga en la categoria de comèdia. El premi és anomenat així pel pioner del manga Osamu Tezuka i està dissenyat per donar a conèixer nous talents. El premi per al millor treball té el valor d'un milió de iens i per a un lloc menor però també digne, mig milió de iens. Aquests premis no es fan efectius (com sol passar en aquests casos) si el jutjat creu que el treball dels candidats no és digne.
Històricament són atorgats a persones joves que no superen de gaire els 20 anys. Alguns d'ells han passat a convertir-se en professionals.

## Comitè de selecció
### Jurat

* Osamu Tezuka (1971-1988)
* Fujio Akatsuka (1989-2008)

### Membres del comitè suprem

Aquests són els membres més destacats del comitè.
* Akira Toriyama (Jurat d'interpretació)
* Nobuhiro Watsuki
* Eiichiro Oda
* Masashi Kishimoto
* Riichiro Inagaki
* Tezuka Productions
# Nestane

Nestane (en grec antic Νεστάνη) era una antiga vila de l'Arcàdia.
A Nestane hi va acampar Filip II de Macedònia en una expedició que va fer l'any 338 aC quan va voler guanyar-se la confiança dels arcadis i separar-los de l'aliança amb altres estats grecs. Estava situada dalt d'un turó en una plana anomenada Ἀργόν πεδίον («argón pedíon», 'planura no cultivada'), i en temps de Pausànias (segle ii) es mostraven les ruïnes de la ciutat i també les restes de la tenda de Filip. A Nestane hi havia una font anomenada «Font de Filip» (Φιλίππειος Κρήνη), i prop de la ciutat hi havia un santuari de Demèter on els habitants de Mantinea celebraven una festa anual.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mantinea». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VIII, 7,4; VIII, 8,1
# Eleazar ben Azariah

El rabí Eleazar ben Azariah va ser un erudit jueu molt respectat, que va viure al voltant de l'any 100 després de Crist, i va pertànyer a la segona generació dels savis Tanaim. Eleazar era d'ascendència sacerdotal (segons alguns, el seu llinatge es remunta a Esdres) era d'una llar noble i rica, i era un home de gran coneixement. De jove, quan tenia només 18 anys, va esdevenir el líder del moviment rabínic de la ciutat de Yavne, en lloc del Rabí Gamaliel II (després de la reconciliació amb Gamaliel II, tots dos van dirigir una acadèmia rabínica junts). Eleazar tenia un coneixement especial en el camp de la Aggadà. Les seves halachot es caracteritzaven per la seva amabilitat i comprensió, i era particularment conegut per la seva oposició a la pena capital. Eleazar va declarar que si un tribunal de justícia imposava la pena de mort una vegada cada 70 anys, era un tribunal sanguinari. (Tractat Makot 1:10). Diverses persones van parlar sobre el Rabí Eleazar, i totes elles van mostrar la gran estima que els seus companys sentien per ell, fins i tot després de la seva defunció, es diu que:
"Des de la mort del Rabí Eleazar, la corona de la seva saviesa ha desaparegut" (Talmud de Babilònia. Tractat Sotá 49 b).

## Bibliografia

* Zacharias Frankel: Hodegetica, Leipzig, 1859.
* Bacher, Die Agada der Tannaiten, 1884.
* Dubnow, Weltgeschichte ... , 1925. (Bd. III.)
* Ludwig A. Rosenthal, Artikel Eleasar ben Asarja, in: Jüdisches Lexikon, Berlín, 1927 (Bd. II.)
* Günter Stemberger: Einleitung in Talmud und Midrasch. 8. Auflage, Múnic 1992.

## Referències

* 1 2 «Eleazar ben Azariah | rabbinic scholar | Britannica» (en anglès). [Consulta: 27 febrer 2022].
* 1 2 «Eleazar ben Azariah | erudito rabínico» (en castellà), 13-09-2020. Arxivat de l'original el 2022-02-27. [Consulta: 27 febrer 2022].
* 1 2 «ELEAZAR B. AZARIAH - JewishEncyclopedia.com». [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ «The Jewish Spiritual Heroes, Volume I; The Creators of the Mishna, Rabbi Elazar ben Azariah 3». [Consulta: 27 febrer 2022].
* ↑ «Emor - The Jewish Chronicle» (en anglès). THE JC, 02-05-2014. [Consulta: 27 febrer 2022].
# Desmopressina

La desmopressina és un medicament que s'utilitza per tractar la diabetis insípida, l'enuresi nocturna, l'hemofília A, la malaltia de von Willebrand i els nivells elevats d'urea en sang. En l'hemofília A i la malaltia de von Willebrand, només s'ha d'utilitzar en casos lleus a moderats. Es pot donar pel nas, per injecció en una vena, per la boca o sota la llengua.
Els efectes secundaris comuns inclouen mal de cap, diarrea i sodi en sang baix. El baix nivell de sodi en sang que resulta pot causar convulsions. No s'ha d'utilitzar en persones amb problemes renals importants o sodi baix en sang. Sembla que és segur utilitzar-lo durant l'embaràs. És un anàleg sintètic de la vasopressina, l'hormona que té un paper en el control de l'equilibri osmòtic del cos, la regulació de la pressió arterial, la funció renal i la reducció de la producció d'orina.
Està a la llista de medicaments essencials de l'Organització Mundial de la Salut. A l'Estat espanyol està comercialitzat com a EFG, Minurin, Nictur, Ostostim, Wetirin.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Desmopressin Acetate». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 3 desembre 2016.
* ↑ Cuzzo, Brian; Padala, Sandeep A.; Lappin, Sarah L. Physiology, Vasopressin. StatPearls Publishing, 2021.
* ↑ World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019. Geneva: World Health Organization, 2019. WHO/MVP/EMP/IAU/2019.06. License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.
* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2022.
# Rhinella justinianoi

Rhinella justinianoi és una espècie de gripau de la família Bufonidae. És endèmica de Bolívia. El seu hàbitat natural inclou montans secs i rius. Està amenaçada d'extinció.
# Telxínoe (satèl·lit)

Telxínoe, també conegut com a Júpiter XLII (designació provisional S/2003 J 22), és un satèl·lit natural de Júpiter. Va ser descobert per un equip d'astrònoms de la Universitat de Hawaii, comandats per Scott S. Sheppard, l'any 2004 a partir d'imatges preses el 2003.
Telxínoe té uns 2 quilòmetres de diàmetre i orbita Júpiter en una distància mitjana de 20,454 Mm en 597,607 dies amb una inclinació de 151° respecte a l'eclíptica (153° respecte a l'equador de Júpiter), en direcció retrògrada i amb una excentricitat orbital de 0,2685. Pertany al grup d'Ananké.
Va ser anomenat el març del 2005 en honor de Telxínoe, una de les quatre muses d'acord amb alguns escriptors grecs, i filla de Zeus.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAUC 8276: S/2003 J 22 25 de gener del 2004 (descoberta)
* ↑ MPEC 2004-B41: S/2003 J 22 24 de gener del 2004 (efemèrides)
* ↑ IAUC 8502: Satellites of Jupiter 30 de març del 2005 (anomenament)
# Nogaredo

Nogaredo és un municipi italià dins de la província de Trento. L'any 2010 tenia 1.959 habitants. Limita amb els municipis d'Isera, Rovereto i Villa Lagarina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2010- | Maria Romana Marzadro | Llista cívica |
# Elinor Wonders Why

Elinor Wonders Why és una sèrie de dibuixos animats. Va ser creada per la televisió estatunidenca creada per Jorge Cham i Daniel Whiteson. Es va començar a emetre al canal SX3 el 2022.

## Argument

L'espectacle de temàtica exploradora anima els nens a seguir la seva curiositat, fer preguntes quan no ho entenen i trobar respostes mitjançant habilitats d’investigació científica. El personatge principal Elinor, el conill de conill més observador i curiós a Animal Town, al nord de Natural Forest, Califòrnia, introdueix els nens de 3 a 5 anys a la ciència, la natura i la comunitat a través d’aventures amb els seus amics Olive i Ari. Cada episodi inclou dues històries animades d’11 minuts més contingut intersticial on Elinor i els seus companys de classe gaudeixen ja sigui del senyor Tapir cantant sobre famosos exploradors de la natura o de la senyora Mole llegint històries.

## Repartiment
### Versió original

* Markeda McKay: Elinor
* Wyatt White: Ari
* Maria Nash: Olive
* Lisette St. Louis: Ranger Rabbit
* Colin Doyle: Mr. Rabbit
* Shoshana Sperling: Mrs. Mole
* Ana Sani: Olive's Mom
* Juan Chioran: Senor Tapir
* Dan Darin-Zanco: Mr. Raccoon
* Eric Khou: Rollie
* Nicole Stamp: Ms. Llama
* Paul Bates: Mr. Dog
* Leo Orgil: Tito Mouse
* Raoul Bhaneja - Mr. Bat
* Kevin Dennis: Mr. Lion
* Ian Ho: Koa
* Norah Adams: Camilla
* Abigail Oliver i Grace Oliver: Mary i Lizzie Goat
* Sergio Di Zio: Alejandro Possum
* Callum Shoniker: Silas
* George Buza: Linda Kash - Baba i Bibi
* Ron Pardo: Deputy Mouse
* Diane Saleme: Ms. Beaver
* Ellen Dublin: Farmer Bear
* Shoshana Sperling: Ms. Bat
* Cliff Saunders: Mr. Hamster
* Simon Pirso: Siggy
* Elana Dunkelman: Lola
* Mike Petersen: Mr. Beaver
* Derek McGrath: Mr. Hippo
* Eddie Glen: Mr. Antelope

## Patrocinadors

* United States Department of Education (2020-Present).
* Corporation for Public Broadcasting (2020-Present).
* "PBS Viewers Like You" (2020-Present).

## Referències

* ↑ Milligan, Mercedes. «PBS KIDS Announces ‘Elinor Wonders Why’ for Fall. 2020», 29-05-2019. [Consulta: 5 juny 2020].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Divisió Central (NBA)

La Divisió Central és una divisió de la Conferència Est de l'NBA.

## Equips actuals

* Chicago Bulls
* Cleveland Cavaliers
* Detroit Pistons
* Indiana Pacers
* Milwaukee Bucks

## Campions

* 1971-1973: Baltimore Bullets
* 1974: Capital Bullets
* 1975: Washington Bullets
* 1976: Cleveland Cavaliers
* 1977: Houston Rockets
* 1978: San Antonio Spurs
* 1979: San Antonio Spurs
* 1980: Atlanta Hawks
* 1981: Milwaukee Bucks
* 1982: Milwaukee Bucks
* 1983: Milwaukee Bucks
* 1984: Milwaukee Bucks
* 1985: Milwaukee Bucks
* 1986: Milwaukee Bucks
* 1987: Atlanta Hawks
* 1988: Detroit Pistons
* 1989: Detroit Pistons
* 1990: Detroit Pistons
* 1991: Chicago Bulls
* 1992: Chicago Bulls
* 1993: Chicago Bulls
* 1994: Atlanta Hawks
* 1995: Indiana Pacers
* 1996: Chicago Bulls
* 1997: Chicago Bulls
* 1998: Chicago Bulls
* 1999: Indiana Pacers
* 2000: Indiana Pacers
* 2001: Milwaukee Bucks
* 2002: Detroit Pistons
* 2003: Detroit Pistons
* 2004: Indiana Pacers
* 2005: Detroit Pistons
* 2006: Detroit Pistons
* 2007: Detroit Pistons
* 2008: Detroit Pistons
* 2009: Cleveland Cavaliers
* 2010: Cleveland Cavaliers
* 2011: Chicago Bulls
* 2012: Chicago Bulls
* 2013: Indiana Pacers
* 2014: Indiana Pacers
* 2015-2018: Cleveland Cavs
* 2019-2022: Milwaukee Bucks

## Títols

* 9: Detroit Pistons
* 11: Milwaukee Bucks
* 7: Chicago Bulls
* 5: Washington Wizards (Bullets)
* 6: Indiana Pacers
* 3: Atlanta Hawks
* 2: San Antonio Spurs
* 7: Cleveland Cavaliers
* 1: Houston Rockets

## Referències

* ↑ «NBA Team Standings & Stats | NBA.com». [Consulta: 5 octubre 2022].
# Nadéjdine (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Nadéjdino».
Nadéjdine (en (ucraïnès): Надеждине, en rus: Надеждино, Nadéjdino) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 88 habitants. Pertany al districte rural de Krasnoperekopsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Akhtubinka

Akhtubinka (en rus: Ахтубинка) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2014 tenia 296 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Eufrànor (filòsof pitagòric)

Eufrànor (grec antic: Eὐφράνωρ, llatí: Euphranor) fou un filòsof pitagòric grec esmentat per Ateneu de Nàucratis, que diu que va ser autor d'un llibre sobre flautes i músics de flauta (Περὶ αὐλῶν καί περὶ αὐλητῶν). Iàmblic esmenta un filòsof pitagòric de nom Evànor, que podria ser en realitat aquest Eufrànor.

## Referències

* ↑ 3.Euphranor a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 99
# Tim Whelan

Tim Whelan (2 de novembre de 1893 - 12 d'agost de 1957) va ser un director de cinema, escriptor, productor i actor estatunidenc més recordat pels seus crèdits d'escriptor ales comèdies de Harold Lloyd i Harry Langdon s i la seva direcció de pel·lícules majoritàriament britàniques (per exemple, The Thief of Bagdad (1940).
Whelan va morir al a seva llar a Beverly Hills.

## Filmografia selecta

* Safety Last! (1923)
* Why Worry? (1923)
* Girl Shy (1924)
* Hot Water (1924)
* The Freshman (1925)
* Tramp, Tramp, Tramp (1926)
* The Strong Man (1926)
* Exit Smiling (1926)
* My Best Girl (1927)
* Adam's Apple (1928)
* When Knights Were Bold (1929)
* The Fall Guy (1930)
* The Crooked Circle (1932)
* Girl Crazy (1932)
* It's a Boy (1933)
* Aunt Sally (1933)
* The Camels are Coming (1934)
* The Murder Man (1935)
* The Perfect Gentleman (1935)
* Two's Company (1936)
* Farewell Again (1937)
* Action for Slander (1937)
* Smash and Grab (1937)
* The Mill on the Floss (1937)
* El divorci de Lady X (1938)
* Sidewalks of London (1938)
* Q Planes (1939)
* The Thief of Bagdad (1940)
* The Mad Doctor (1941)
* Una dona internacional (1941)
* Tres parelles (1942)
* Un permís de set dies (1942)
* Swing Fever (1943)
* En marxa (1944)
* Cada cop més alt (1944)
* This Was a Woman (1948)
* Rage at Dawn (1955)

## Referències

* ↑ «Tim Whelan Sr. - Biography, Movie Highlights and Photos».
* ↑ «Mona Ray and Judy King: Kelly Sisters of Stage and Screen», 17-01-2019.
* ↑ «Miriam Seegar». Telegraph, 09-01-2011 [Consulta: 19 octubre 2018].
# Nicolaas Pieneman

Nicolaas Pieneman (Amersfoort, 1 de gener de 1809 - Amsterdam, 30 desembre de 1860) fou un pintor i litògraf neerlandès del segle xix.

## Biografia

Segons l'RKD, era fill de Jan Willem Pieneman, i fou alumne del seu pare i de Jean Baptiste Madou. Nicolaas Pieneman era amic de Guillem II dels Països Baixos, i el pintà durant la seva inauguració el 1840. Els seus alumnes foren Jan Daniël Beijnon, Johannes Arnoldus Boland, Conradijn Cunaeus, Bernard te Gempt, Hendrik Hollander, Willem Johann Martens, Johan Heinrich Neuman, Jan Frederik Tack, i Antonie Frederik Zürcher.

## Referències

* 1 2 Nicolaas Pieneman a l'RKD
* ↑ «Nicolaas Pieneman». Arxivat de l'original el 2012-02-11. [Consulta: 22 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Nicolaas Pieneman». Biografisch Portaal.
* Nicolaas Pieneman a artnet
# Elinvar

Elinvar és el nom d'un aliatge d'acer al níquel, Ni, amb mòdul d'elasticitat que varia molt poc amb la temperatura. Elinvar està compost per un 56% de ferro, Fe, un 36% de níquel, Ni, i un 8% de crom, Cr. El nom prové d'una contracció dels mots francesos elasticité invariable (elasticitat invariable) que indiquen la principal característica d'aquest aliatge. Fou inventat en la dècada de 1920 per Charles Edouard Guillaume, un físic suís que també inventà un altre aliatge, l'Invar, de níquel i ferro, que té una molt baixa expansió tèrmica, i que rebé el premi Nobel de física el 1920 per aquests descobriments que permeteren la construcció d'instruments científics de precisió, com els cronòmetres.

## Referències

* ↑ «elinvàr - Treccani» (en italià). [Consulta: 28 desembre 2023].
* ↑ «Elinvar | metallurgy | Britannica» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2023].
# Dominique Fernandez

Dominique Fernandez (Neuilly-sur-Seine, 25 d'agost de 1929) és un novel·lista, assagista i crític francès. Premi Goncourt de l'any 1982, Membre de l'Acadèmia Francesa.

## Biografia

Dominique Fernandez va néixer el 25 d'agost de 1929 a Neuilly sur Seine. Fill de Ramon Fernandez, celebre crític literàri, amic de Marcel Proust i André Gide.
Va estudiar a l'Escola Normal Superior (ENS). Catedràtic d'italià (1955) i professor a l'Institut Francès de Nàpols (1957). Va obtenir el Doctorat en Lletres, amb la tesi "L'échec de Pavese" sobre Cesare Pavese. Va fer de professor d'italià a la Universitat de Rennes (Haute-Bretagne).
A partir del 1958 va començar la seva carrera com a escriptor i crític literàri a " Quinzaine Littéraire", "L'Express" i més tard a "Nouvel Observateur"."
Se'l considera com l'inventor de la "psicobiografia".

## Premis i distincions

* 1974: Premi Médicis, per "Porporino ou les Mystères de Naples"
* 1982: Premi Goncourt per "Dans la main de l'ange"
* 2007: Membre de l'Academia Feancesa, amb el sillò de Jean Bernard (num. 25).
* Oficial de la Legió d'Honor (França)
* Comandant de l'Orde nacional del Mèrit (França)
* Comandant de l'Orde de la Creu del Sud (Brasil)
* Oficial de l'Orde nacional del Merit (Romania)

## Obres destacades

Dominique Fernandez es autor d'un nombre considerable d'obres, més de cinquanta, entre novel·les, assaig, llibres de viatge (Roma, Sant Petersburg, Sicília, Palerm, Praga, Síria, etc.) i llibres d'art, alguns d'ells amb fotografies de Ferrante Ferranti (Nàpols, Alger, Sibèria, Florència, etc.)
El 1959 va publicar la seva primera novel·la : L'Écorce des pierres i durant molts anys va estar lligat a l'editorial Grasset.
* 1962: L'Aube
* 1968: L'échec de Pavese
* 1969: Lettres à Dora
* 1971: Les Enfants de Gogol
* 1972: L'arbre jusqu’aux racines
* 1974: Porporino ou les Mystères de Naples
* 1978: L'Étoile rose
* 1981: Signor Giovanni
* 1982: Dans la main de l'ange
* 1984: Le Banquet des anges
* 1986: L'Amour
* 1994: Le Dernier des Médicis
* 2001: L'Amour qui ose dire son nom
* 2008: Dictionnaire amoureux de l'Italie
* 2009: Ramon
* 2014: On a sauvé le monde
* 2015: Fragments d'exil
* 2015: Amants d'Apollon - L'homosexualité dans la culture
* 2017: La société du mystère
* 2018: Où les eaux se partagent
* 2018: Stendhal
* 2018: Venise
* 2019: Le peintre abandonné
* 2020: L'Italie Buissonnière
* 2021: L'homme de trop (Grasset, ISBN 9782246822660
* 2022: L'homme de trop,2 (Grasset) ISBN 9782246826804
* 2023: Le roman soviétique, un continent à découvrir (Grasset)
* 2024: Un jeune homme simple (Grasset)

## Referències

* ↑ Dictionnaire de la litterature francaise du XXe siecle.. France: Encyclopædia Universalis, [2016]. ISBN 2-85229-147-9.
* ↑ «Fernandez, Dominique» (en francès). [Consulta: gener 2019].
* ↑ «Dominique Fernandez» (en francès). [Consulta: gener 2019].
* 1 2 «Dominique Fernandez» (en francès). Academie française. [Consulta: gener 2019].
* ↑ Méjeam, Jean-Max. «Le nouveau Dominique Fernandez» (en francès), 28-12-2018. Arxivat de l'original el 2019-09-24. [Consulta: gener 2019].
# Nadorita

La nadorita és un mineral de plom, antimoni, oxigen i clor, químicament és un oxiclorur de fórmula química PbSbO₂Cl, de color marró tabac, groc marronós a groc, una duresa de 3,5-4 i una densitat de 7,02-7,06 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. El seu nom fou fa referència al jaciment on fou descoberta el 1870, el Djebel Nador, Algèria
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nadorita pertany a «03.DC - Oxihalurs, hidroxihalurs i halurs amb doble enllaç, amb Pb (As,Sb,Bi), sense Cu» juntament amb els següents minerals: laurionita, paralaurionita, fiedlerita, penfieldita, laurelita, bismoclita, daubreeita, matlockita, rorisita, zavaritskita, zhangpeishanita, perita, aravaipaïta, calcioaravaipaïta, thorikosita, mereheadita, blixita, pinalita, symesita, ecdemita, heliofil·lita, mendipita, damaraïta, onoratoïta, cotunnita, pseudocotunnita i barstowita.

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Nadorite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 31 març 2012].