OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquel Victorià Amer i Homar

Miquel Victorià Amer i Homar (Palma, 1824 - Barcelona, 1912) fou un poeta i bibliòfil mallorquí.
Estudià filosofia i dret, primer a Mallorca i després a Barcelona, on s'establí ben aviat. Es casà amb la també poeta mallorquina Victòria Peña i Nicolau. Va tenir un càrrec administratiu important a la Companyia dels Ferrocarrils de Madrid a Saragossa i a Alacant. En la seva activitat literària i cultural, tingué un paper rellevant en els primers Jocs Florals de Barcelona. Antoni de Bofarull inclogué algunes poesies seves en l'antologia Los trobadors nous. Entre la seva obra publicada, hi ha un recull de poesies, una edició (1873) del Compendi historial de la Bíblia o Gènesi de l'escriptura de Guillem Serra (1451), i una versió de l'episodi d'Hèctor i Andròmaca, del cant VI de la Ilíada.
El 1861 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona.

## Referències

* 1 2 3 «Miquel Victorià Amer i Homar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fou un dels set mantenidors de la primera edició dels Jocs Florals, el 1859, juntament amb Manuel Milà i Fontanals, Joaquim Rubió i Ors, Víctor Balaguer, Joan Cortada, Josep Lluís Pons i Gallarza i Antoni de Bofarull: Domingo, Josep (ed.). Jocs Florals de Barcelona en 1859. Lleida: Punctum, 2009.
* ↑ Bofarull, Antoni de. Los Trobadors nous : col·lecció de poesias catalanas, escullidas de autors contemporáneos (html). Barcelona: Llibreria Nacional y Estrangera de Salvador Manero, 1858.
* ↑ Amer, Miquel Victorià «Héctor y Andrómaca, del Cant Sisé de la Iliada. Traducció de D. Miquel V. Amer» (html). . Estampa de Viuda y Fiys de Pere J. Gelabert [Palma 1887], 1887 [Consulta: 20 gener 2016]. «(Transcripció al blog De Troia a Ítaca)»
# Francesc Cabanas i Alibau

Francesc Cabanas i Alibau (Barcelona, 12 octubre de 1909- Sant Cugat del Vallès, 1985) fou un pintor i dramaturg català.
Als tretze anys es trasllada amb la seva família a Sant Cugat del Vallès i dos anys més tard comença a treballar a la Fàbrica de la Llana. Estudia perspectiva i escenografia a l'Institut del Teatre junt amb Adrià Gual. Va aprendre l'ofici de pintor a l'Acadèmia Baixas de Barcelona.
Per la Guerra Civil, el 1937, s'incorpora a la secció de topografia pels seus coneixements de dibuix. Finalitzada la guerra es trasllada a Madrid on coneix i estudia les obres clàssiques dels museus. Per la manca de materials de qualitat es decidí a realitzar les seves pròpies teles, que a més distribuïa a altres compradors i empreses.
Als anys setanta es va poder dedicar exclusivament a la pintura, realitzant una àmplia quantitat de producció artística. L'any 1983 culmina el seu recorregut artístic amb una retrospectiva a la Galeria Febo de Sant Cugat.
Va ser un pintor amb una barreja d'estil fauvista, impressionista i expressionista, de pinzellada àmplia, que transmetia una gran vitalitat gestual. A través del color aconseguia els efectes més expressius conjuntament amb la direccionalitat del traç. Va pintar bàsicament paisatges de Catalunya, Castella i Sant Cugat.
El 1943 li fou atorgat el primer premi de Catalunya a l'Exposició Nacional de Belles Arts celebrada a Madrid. De la seva producció literària destaquen una obra teatral, La masia negra (1964), i un recull de narracions, La finestra del meu estudi (Incoherències d'un pintor) (1978).
El seu germà, Miquel Cabanas i Alibau també era pintor i escriptor. El seu nebot Frederic Cabanas i Castells també és pintor.
L'octubre de 2002 s'inaugurarà al costat del Monestir de Sant Cugat una escultura en record seu, obra de Pascal Plasència.

## Referències

* ↑ «Registre Civil Barcelona Homes 1909».
* ↑ «Miquel Cabanas i Alibau». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Berenguer, Àlex. «1985: Mor el pintor Francesc Cabanas». Cugat.cat. [Consulta: 12 agost 2019].

## Enllaços externs

* Biografia a la Galeria d'Art Canals
* Biografia a la Fundació Cabanas
# Saint-André-d'Hébertot

Saint-André-d'Hébertot és un municipi francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia.

## Personalitats lligades al municipi

* Louis-Nicolas Vauquelin
# Jacques Bainville

Jacques Bainville (Vincennes, 1879 - París, 1936) va ser un historiador i periodista francès. Monàrquic incondicional i líder del partit dretà Action Française.
Nascut a Vincennes. Seguidor de Charles Maurras, va fundar Action Française. Destacava per la seva germanofòbia Remarcava la importància (per a França) de la debilitat alemanya i propugnava el retorn a la situació anterior a la Guerra Franco-Prussiana.
La seva obra Les Conséquences politiques de la paix (Conseqüències Polítiques de la Pau, 1920), on tractava de contestar el punt de vista de John Maynard Keynes' sobre el Tractat de Versailles, va ser traduït a l'alemany durant el nazisme i presentat com l'evidència tenia com a missió la destrucció d'Alemanya.
Bainville va ser nominat per ocupar un seient a l'Académie française el 1936, però no el va ocupar, ja que morí poc després.
# Gigantoraptor

Gigantoraptor és un gènere de dinosaures oviraptorosaurians que visqué fa 85 milions d'anys, durant el Cretaci superior. Fou descobert l'any 2005 al llac salat d'Iren Dabasu a la Mongòlia Interior. Xu et al. descobriren que comparteix un avantpassat comú amb l'Oviraptor i que pertany a la mateixa família. En comparació, emperò, el Gigantoraptor era molt més gros; unes 35 vegades més que el seu parent proper, el Caudipteryx. Amb vuit metres de longitud i un pes d'1,4 tones, té una longitud i un pes molt superiors a l'oviraptorosaure més gros conegut fins aleshores, el Citipati.
Les semblances als ocells inclouen trets anatòmics com ara un bec en lloc de mandíbules dentades. No es veu evidència directa de plomes a l'esquelet, però els científics n'inferiren la presència, ja que el Gigantoraptor es troba dins un grup amb plomes. Molts dels dinosaures amb plomes trobats fins ara són petits; tanmateix, els indicis suggereixen que altres grans oviraptòrids com el Citipati tenien plomes amb quasi total seguretat.
La dieta animal en roman un misteri. Tot i que es creu que alguns oviraptorosaures com el Caudipteryx o Incisivosaurus eren principalment herbívors, el Gigantoraptor tenia unes potes posteriors amb unes proporcions que permetien moviments ràpids (i probablement era més àgil que el pesant tiranosaure) i grans urpes, una combinació que no se sol trobar en herbívors d'aquesta mida.
L'únic espècimen conegut són les restes incompletes i dissociades d'un únic exemplar que morí a una edat d'uns onze anys (coneguda per mitjà de les línies de creixement dels ossos de les cames), que potser encara no era adult. El descobriment quedà enregistrat en vídeo: Xu Xing estava recreant el descobriment d'un sauròpode per a un documental japonès. Quan tragué la pols i la terra de l'os, s'adonà que no era un sauròpode, sinó un teròpode inidentificable de dimensions comparables a l'Albertosaurus.

## Referències

* ↑ Xu, X., Tan, Q., Wang, J., Zhao, X., and Tan, L. (2007). "A gigantic bird-like dinosaur from the Late Cretaceous of China." Nature, 447(7146): 844-847.
# Centre Excursionista Montserrat

El Centre Excursionista Montserrat és una entitat fundada el 9 d'abril del 1922 a Manresa, que l'any 2010 tenia uns 570 socis. Té seccions d'excursionisme, bicicleta de muntanya, esquí de muntanya, esquí nòrdic i alpí, espeleologia, alpinisme i escalada. També practica curses d'orientació, barranquisme, escafandrisme, caiac polo i parapent.
El 22 d'agost del 1920, és constituí com a "Grup Excursionista Manresà", i el 2 d'octubre del mateix any, es va fer un conveni amb el Grup Excursionista de Rellinars, que va a portar a un canvi de nom, i es va anomenar "Grup Excursionista Montserrat".
El 6 de març del 1921, van ingressar com entitat autónoma en el Centre Excursionista de la Comarca del Bages (C.E.C.B.) de Manresa, però en breu van iniciar gestions per crear una nova entitat. L'1 de gener del 1922 van decidir donar-se de baixa del C.E.C.B., i el 4 de gener del 1.922, en assemblea van acordar anomenar-se Centre Excursionista Montserrat (C.E.M.).
El 9 d'abril del 1.922, amb l'assisténcia del President de la Lliga de Societats Excursionistes de Catalunya, en César August Torras, es va constituir oficialment.
En juny del 1932, el C.E.M. començar a construir un Xalet-Refugi en el anfiteatre de la Coma de Calders, Rasos de Peguera, terme municipal de Castellar del Riu. En desembre del 1933, s'inaugurà el Xalet dels Rasos de Peguera. El cost del Refugi va ser de 500.000 pessetes, que van aportar en la gran majoria pels seus socis.
Durant els primers anys es crearen les seccions de fotografia, publicacions, ciències naturals, arqueologia, folklore i esquí. El grup de muntanya es denomina Club Alpí Montserrat.

## Notes i referències

* ↑ «Enciclopèdia de l'esport català». [Consulta: 10 març 2020].

## Bibliografia

* Ferrández i Rubió, Jaume: Diccionari de l'excursionisme català. 1a edició. Barcelona. Grup Enciclopèdia Catalana, 2001. ISBN 9788441207257.
* VARIS AUTORS: Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona. Grup Enciclopèdia Catalana, 2012

## Enllaços externs

* Web del Centre Excursionista Montserrat Arxivat 2020-01-08 a Wayback Machine.
# Formiguer de plomall blanc

El formiguer de plomall blanc (Phlegopsis borbae) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de les terres baixes de l'oest del Brasil amazònic.

## Taxonomia

Ha estat ubicat al monotípic gènere Skutchia Willis, 1968, però recents estudis han propiciat la inclusió al gènere Phlegopsis.

## Referències

* ↑ «Formiguer de plomall blanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
* ↑ RT Brumfield, JG Tello, ZA Cheviron, MD Carling, N Crochet et KV Rosenberg. 2007. Phylogenetic conservatism and antiquity of a tropical specialization: army-ant-following in the typical antbirds (Thamnophilidae). Molecular Phylogenetics and Evolution 45: 1–13.
# Sundamys muelleri

Sundamys muelleri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.650 msnm a Brunei, Indonèsia, Malàisia, Myanmar, les Filipines i Tailàndia. El seu hàbitat natural són els boscos primaris o secundaris. Està amenaçada per la destrucció del seu medi. Aquest tàxon fou anomenat en honor del naturalista Salomon Müller.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Sundamys muelleri. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 20 març 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 286. ISBN 978-0801893049.
# Jacques Barrelier

Jacques Barrelier (París, 1606 - 17 de setembre de 1673) va ser un biòleg i botànic francès que pertanyia a l'orde religiós dels dominics.
Es va doctorar en medicina el 1634 i es dedicà a la botànica. Visità la Provença, el Languedoc, Espanya i Itàlia. Passà 23 anys a Roma i formà un jardí botànic. Va escriure Hortus Mundi o Orbis botanicus, on descriu les plantes recollides en les seves expedicions botàniques. Il fait graver sur cuivre de nombreuses illustrations destinées à figurer dans son livre. Morí a París abans d’acabar les seves obres i un incendí destruí totes les seves notes excepte les planxes de coure dels gravats. Antoine de Jussieu va publicar l’obra pòstuma de barrelier sota el títol d’Icones Plantarum per Galliam, Hispaniam et Italiam observatæ. Aquesta obra conté unes cent espècies noves per a l’època i moltes d’elles li van ser dedicades (Barrelieri).

## Obra pòsthuma

* 1714: Plantae per Galliam, Hispaniam et Italiam observatae, iconibus aeneis exhibitae a R. P. Jacobo Barreliero,... opus posthumum accurante Antonio de Jussieu,... in lucem editum... (S. Ganeau, Paris), 2 parties en 1 vol. in-fol., front. et pl. gravés. – exemplaire numérique consultable sur Cervantes Virtual.
La seva signatura com a botànic és: Barrel.

## Referències

* ↑ «Jacques Barrelier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Chiaverano

Chiaverano és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 50 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.058 habitants.
Chiaverano limita amb els següents municipis: Donato, Andrate, Borgofranco d'Ivrea, Sala Biellese, Torrazzo, Montalto Dora, Burolo, Ivrea i Cascinette d'Ivrea.
Entre els llocs d'interès hi ha l'església romànica de Santo Stefano di Sessano (segle xi) i les restes del castell de San Giuseppe.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 1r abril 2020].
# Molí d'en Cabana

El molí d'en Cabana és un molí de vent fariner que forma part del molinar de Fartàritx, a Manacor. En el Passeig de Fartàritx, 9, s'ubica en els límits del nucli urbà, està enrevoltat de solars sense edificar. Hi ha altres molins a prop d'ell, donant lloc a bones perspectives visuals, destorbades en tot cas pels edificis d'es Serralt. Destaca pel forn de pa i cisterna de capelleta, tot i que el parament presenta nombrosos descrostats i erosions.

## Tipologia i elements

El molí d'en Cabana consisteix en una torre de base quadrangular d’una sola planta amb paraments que combinen la paret verda i els carreus de marès. L’interior es configura mitjançant voltes d’aresta i de canó. A la façana de ponent s’hi obre un portal i s’hi localitzen un forn de pa i una cisterna de capelleta. A la façana de migjorn s’obren un portal allindanat i dues finestres. També s’observa la imprompta d’una finestra. A la façana de llevant s’hi adossa una porxada amb coberta de teules i un aiguavés. La torre també combina la paret verda (part inferior) i els carreus de marès (part superior). Al migjorn s’obre un portal allindanat emmarcat en marès i a la part superior s’obren dos finestrons.

## Referències

* 1 2 «CATÀLEG D’ELEMENTS I ESPAIS PROTEGITS DEL TERME MUNICIPAL DE MANACOR» (en català).
# Filadèlfia (desambiguació)

Filadelfia o Filadèlfia (grec antic: Φιλαδέλφεια Philadélpheia) és un topònim propi de diverses ciutats de l'antiga Grècia i posteriorment aplicat també a diverses ciutats modernes:
* Antiga Grècia:
** Filadelfia (Lídia), ciutat de Lídia, actualment Alaşehir (Turquia), anomenada per Èumenes II de Pèrgam en referència al seu germà
** Filadelfia, ciutat de l'antiga Palestina, actualment Amman, anomenada en referència a Ptolemeu II Filadelf
** Filadelfia, ciutat d'Egipte, actualment El Faium, anomenada en referència a Ptolemeu II Filadelf
** Filadelfia, ciutat de Cilícia
* Ciutats modernes:
** Filadèlfia, ciutat dels Estats Units, a l'estat de Pennsilvània, anomenada en referència a la Filadèlfia de Lídia
** Filadèlfia (Itàlia), població de la Calàbria, anomenada en referència a la Filadèlfia nord-americana
** Filadèlfia (Paraguai), població del Paraguai, anomenada en referència a la Filadèlfia nord-americana
* Miscel·lània: Filadèlfia (pel·lícula), pel·lícula de Jonathan Demme, estrenada el 1993 guanyadora de dos Oscars

## Vegeu també

* Philadelphia, grafia en anglès i en altres llengües
* Filadelf, sobrenom de reis hel·lenístics que vol dir "que estima el seu germà"
# Tadeusz Kuntz

Tadeusz Kuntz o Tadeusz Kuntze (20 d'abril de 1727 a Zielona Góra - 8 de maig de 1793 a Roma) va ser un pintor polonès nascut a Zielona Góra (Silèsia)
La mare del pintor Federico de Madrazo i Kuntz, Isabel Kuntz y Valentini, era filla de Tadeusz Kuntz.
Va ser un dels pintors més destacats en el segle xviii. Era l'artista de la Cort del bisbe Stanislaw Zaluski. Va passar la major part de la seva vida a Itàlia on l'anomenaven Tadeo Pollacco. Va fer especialment pintura religiosa a ciutats de Polònia i Itàlia.
Té un museu dedicat a ell a Zielona Góra anomenat: Muzeum Ziemi Lubuskiej w Zielonej Górze

## Referències

* ↑ M. Wnuk, W sprawie daty urodzenia Tadeusza Kuntzego, "Biuletyn Historii Sztuki" 2000, z. 3-4, s. 631. We wcześniejszej literaturze występuje data 3 października 1733, błędnie ustalona przez J. Koniusza w 1960 r.
# Rupert Neve

Rupert Neve (anglès: Arthur Rupert Neve) (Newton Abbot, 31 de juliol de 1926 - Wimberley, 12 de febrer de 2021) va ser un enginyer britànic conegut per les seves contribucions al desenvolupament d'equips d'àudio electrònics professionals, sobretot a través de les seves diferents empreses. Els seus mescladors han estat utilitzats per grups com Pink Floyd, Fleetwood Mac o Nirvana.

## Biografia

Després de treballar a Rediffusion i Ferguson, Rupert Neve es va convertir en enginyer en cap de CQ Audio, on va dissenyar altaveus Hi-Fi.
El 1961 va fundar l'empresa d'equips d'àudio de gamma alta Neve, que va vendre el 1973 al grup Bonochord (futur ESE) i que va deixar el 1978.
El 1985, quan la seva antiga empresa va ser adquirida per Siemens, va fundar Focusrite que va vendre el 1989 a Phil Dudderidge, antic enginyer de so de Led Zeppelin i fundador de Soundcraft, arran de dificultats financeres.
A partir d'aleshores, Rupert Neve va treballar com a consultor per a ARN Consultants, més tard rebatejat com a Rupert Neve Designs, i va ajudar a dissenyar els productes Amek.
El 1997, va ser la tercera persona a rebre els premis Grammy tècnics especials després de Thomas Stockham i Ray Dolby.

## Referències

* ↑ Cuesta, Albert «Tecnonecrològica del 2021». Diari ARA, 30-12-2021, pàg. 35.
* ↑ http://business.highbeam.com/967/article-1G1-154167686/another-milestone-mr-rupert-neve%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «Technical GRAMMY Award» (en anglès). GRAMMY.com, 18-10-2010. Arxivat de l'original el 2014-10-26. [Consulta: 6 setembre 2020].
# Sander (cràter)

Sander és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 47 km de diàmetre. Porta el nom del fotògraf alemany August Sander (1876-1964), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.
Es troba en la conca Caloris. Té parets fosques i parts brillants al sòl. A diferència dels raigs del cràter Bashō, les àrees brillants no es veuen acabades, però són inherentment brillants.

## Referències

* ↑ «Sander». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 13-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].
* ↑ "A Closer Look at Albedo and Color Variations on Mercury" Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine., Johns Hopkins University, Applied Physics Laboratory

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Joan Coma i Roura

Joan Coma i Roura (Vic, 1981) és un sociòleg català, regidor a l'ajuntament de Vic. Llicenciat en sociologia des del 2010 per la Universitat Autònoma de Barcelona i màster en relacions internacionals i en formació de professorat, va treballar durant deu anys de fuster.
El 2016 es converteix en investigat per l'Audiència Nacional d'Espanya arran d'una denúncia de Josep Anglada, aleshores president del partit d'extrema dreta Plataforma per Catalunya, per una intervenció seva al ple municipal del 9 de desembre del 2015. En aquesta intervenció, Coma apel·lava a la desobediència als tribunals espanyols en el marc del debat d'una moció de suport a la declaració de ruptura del Parlament., El 27 de desembre de 2016 va ser detingut pels Mossos d'Esquadra, acusat d'un possible delicte de sedició, i traslladat a Madrid per declarar davant de Ismael Moreno Chamarro, el jutge que portà el cas. En el judici, el dia 28 de desembre, el fiscal s'interessa en concret per les frases "Desobediència, fa temps que en reclamem" i "Nosaltres hem dit que per fer la truita primer s'han de trencar els ous" i la possible incitació a la violència que impliquen.

## Referències

* 1 2 «Transparència UVic». Fundació Universitària Balmes, 22-07-2015. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2016. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ Llansana, Marina «La gran mentida sobre el cas Joan Coma». elperiodico, 27-12-2016.
* ↑ «El discurs de Joan Coma que li ha valgut la persecució judicial: ‘Per fer la truita s'han de trencar els ous'». Vilaweb. [Consulta: 10 setembre 2017].
* ↑ Comajoan, Josep. «Set centes adhesions en tres dies al manifest de suport al regidor de Vic imputat.». La Directa, 14-04-2016. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2017. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ Sallés, Quico «Los Mossos detienen al edil de la CUP en Vic Joan Coma Roura». La Vanguardia, 27-12-2016.
* ↑ Directa «El fiscal interroga Joan Coma: "¿Los huevos no se rompen solos, implica o no el uso de violencia?"». Directa. Arxivat de l'original el 2017-11-27 [Consulta: 10 setembre 2017].
# Claro Open Colombia 2013

El Torneig de Bogotà 2013, oficialment conegut com a Claro Open Colombia 2013, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. L'edició inaugural del torneig es va celebrar entre el 13 i el 21 de juliol de 2013 al Centro de Alto Rendimiento de Bogotà, Colòmbia.
El tennista croat Ivo Karlović va tornar a guanyar un torneig cinc anys després del seu últim del 2008 i superar un important malaltia per la qual va estar a punt de retirar-se.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| 1 | J. Tipsarević | 6 | 7 | |
| | R. Bemelmans | 4 | 5 | | 1 | J. Tipsarević | 6 | 2 | 3 |
| | M. Ebden | 6¹ | 1 | | | A. Falla | 3 | 6 | 6 |
| | A. Falla | 7 | 6 | | | | | | | | A. Falla | 6$^4$ | 6 | 6 |
| 4 | É. Roger-Vasselin | 3 | 5 | | | | | | | | V. Pospisil | 7 | 3 | 4 |
| | M. Viola | 6 | 7 | | | M. Viola | 6 | 3 | 2 | | | | | |
| | V. Pospisil | 7 | 3 | 7 | | V. Pospisil | 3 | 6 | 6 | | | | | |
| | J. Duckworth | 5 | 6 | 5 | | | | | | | | | | | A. Falla | 3 | 6$^4$ |
| 5 | A. Mannarino | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | I. Karlović | 6 | 7 |
| Q | V. Estrella | 1 | 2 | | 5 | A. Mannarino | 6⁵ | 6$^3$ | | | | | | |
| | I. Karlović | 6 | 7 | | | I. Karlović | 7 | 7 | | | | | | |
| 3 | I. Sijsling | 3 | 6¹⁴ | | | | | | | | I. Karlović | 6 | 6$^4$ | 6 |
| 6 | S. Giraldo | 3 | 6 | 6 | | | | | | 2 | K. Anderson | 4 | 7 | 3 |
| Q | C. Guccione | 6 | 3 | 4 | 6 | S. Giraldo | 3 | 3 | | | | | | |
| Q | E. Gómez | 3 | 6² | | 2 | K. Anderson | 6 | 6 | |
| 2 | K. Anderson | 6 | 7 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 4 | 7 | [10] |
| Alt | Marcelo Arévalo Víctor Estrella | 6 | 6$^3$ | [8] | 1 | Juan Sebastián Cabal Robert Farah Maksoud | 2 | 3 |
| 4 | Purav Raja Divij Sharan | 3 | 6 | [10] | 4 | Purav Raja Divij Sharan | 6 | 6 |
| | Nicholas Monroe Vasek Pospisil | 6 | 3 | [6] | | | | | 4 | Purav Raja Divij Sharan | 7 | 7 |
| | James Cerretani Chris Guccione | 6⁶ | 6$^3$ | | | | | | 2 | Édouard Roger-Vasselin Igor Sijsling | 6$^4$ | 6$^3$ |
| | Ivo Karlović Frank Moser | 7 | 7 | | | Ivo Karlović Frank Moser | 1 | 6$^3$ |
| | Adrian Mannarino Matteo Viola | 6$^0$ | 6 | [2] | 2 | Édouard Roger-Vasselin Igor Sijsling | 6 | 7 |
| 2 | Édouard Roger-Vasselin Igor Sijsling | 7 | 3 | [10] | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Bogotà :
2013
2014
2015 :
ATP World Tour 2013
< 2012
2014 > :
ATP World Tour Finals, Londres :