OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Burg-Reuland

Burg-Reuland és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona i a la Comunitat Germanòfona de Bèlgica a les valls del riu Our i el seu afluent l'Ulf. El 2008 tenia uns 3910 habitants. És l'únic municipi de l'estat que toca al Luxemburg i a l'Alemanya.

## Història

* Torre occidental del castell
* Casa noble a Reuland
* Mas
* Campanar de l'església de Sant Esteve
Als romasos d'una infraestructura defensiva dels romans, els francs van construir a Reuland un castell reial o Burg, del qual el primer esment escrit data del 963. El castell molt més tard va donar el nom de Burg-Reuland al neu municipi creat a l'1 de gener de 1977.
Des del segle x, Reuland va ser una senyoria governat per la casa de Reuland, del qual el darrere hereu va morir el 1309 quan la senyoria va passar a la casa del comte de Blankenheim, que van vendre el feu a Joan de Luxemburg, també anomenat Joan el Cec. Després el feu va escaure al seu fill, Wenceslau I de Luxemburg, el primer duc. El seu fill, Wenceslau II de Luxemburg va infeudar la senyoria al seu conseller secret Edmòn d'Engelsdorf. Per casament, va passar al 1410 per a 200 anys a la casa de Pallant, el 1623 va passar a la casa de Berghes. Mentrestant, el 1441, el darrere duc de Luxemburg va vendre el seu ducat a la casa de Borgonya que va integrar-lo als Països Baixos Borgonyons. Des d'aleshores, el feu va seguir la sort de les Disset Províncies i van passar a Espanya fins al 1684, després a França fins a 1697, tornar a Espanya fins al 1713 i finalment a Àustria fins a la revolució francesa quan va ser integrat a la subdivisió administrativa revolucionària del departament de l'Ourte. Després del congrés de Viena del 1815 fins al tractat de Versalles del 1919 va esdevenir prussià abans de ser annexionat per Bèlgica. El 1940 l'Alemanya va annexionar el municipi que el 1945 va tornar a Bèlgica.

## Economia

Les activitats majors de Burg Reuland són l'agricultura i el turisme: l'agricultura ocupa uns 60% del terra.

## Nuclis

Aldringen, Alster, Auel, Bracht, Braunlauf, Diepert, Dürler, Espeler, Grüfflingen, Koller, Lascheid, Lengeler, Maldingen, Malscheid, Maspelt, Oberhausen, Oudler, Ouren, Reuland, Richtenberg, Steffeshausen, Stoubach, Thommen, Weidig, Weisten i Weweler

## Punts d'interès turístic

* El castell de Reuland
* L'església de Sant Esteve de Reuland
* El monument europeu a les tres fronteres compartit entre els tres municipis Burg Reuland, Heinerscheid (Luxemburg) i Arzfeld (Alemanya)
* L'Església de Remacle a Thommen
* La capella d'Hubert a Weweler
* Els paisatges ardenesos travessats per més de 300 km de senderes balitzades
* ↑ «Registre de la població de Bèlgica». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 17 octubre 2009].
# Burg (desambiguació)

«burg» té aquests significats:
* Població: Burg és un terme d'origen germànic per a designar una ciutat.
* Geografia:
** Catalunya: Burg (Farrera) és una població del municipi de Farrera, al Pallars Sobirà.
** França: Burc o Burg és un municipi francès dels Alts Pirineus.
** Suïssa: Burg (Argòvia) és un municipi del districte de Kulm, al cantó de l'Argòvia.
** Suïssa: Burg im Leimental és un municipi del districte de Laufen, al cantó de Basilea-Camp.
** Alemanya: Amt Burg (Spreewald) és un amt (municipi) del districte de Spree-Neiße, a Brandenburg.
*** Burg (Spreewald) és la població capital d'aquest municipi.
** Alemanya: Burg (Saxònia-Anhalt), és una població de l'estat de Saxònia-Anhalt
** Països Baixos: Den Burg és un poble de l'illa i municipi de Texel, a l'Holanda Septentrional.

## Vegeu també

* Buerg
* Bourg
* Burgh
* Borg
* Borough
* Bürg
# Cable diplomàtic

Un cable diplomàtic , és un tipus de comunicació també conegut com a telegrama diplomàtic o cable d'ambaixada. És el terme utilitzat per a l'intercanvi de textos entre missions diplomàtiques, com ambaixades o consolats, i el canceller dels seus respectius països.
El terme cable, es deu a l'època on el mitjà per aquests tipus de comunicació eren els cables de comunicació submarins. Per referir-se al cable diplomàtic, sol usar-se únicament la paraula cable.

## Wikileaks

El 28 de novembre de 2010, la pàgina Wikileaks va filtrar a la premsa internacional 251.187 cables dels Estats Units. És la major filtració realitzada fins ara en tota la història de la humanitat. També es coneix com a Cablegate, en clara al·lusió a l'escàndol de Watergate, a principis dels anys setanta sota Administració de Richard Nixon.
# Cal Met Natrus

Cal Met Natrus és una masia del Prat de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia que correspon a la tipologia 2.I de l'esquema de Danés i Torras. Consta de planta baixa, pis i golfes, amb la façana perpendicular a l'eix de la teulada a dues vessants, constitueix una de les excepcions en la disposició de façanes de les masies del Prat (eix de la teulada paral·lela a la façana). El seu estat descuidat és degut al seu abandonament com a habitatge, encara que s'utilitza per a guardar eines i els seus camps són arrendats.

## Història

Apareix a la Consueta Parroquial de principis del segle xix amb el nom de "Natrús". Al 1800 pertanyia a la família Ribas, una de les més notables del Prat (donà diversos alcaldes) i que ja apareix documentada al 1650.

## Referències

* 1 2 «Cal Met Natrus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2018].

## Enllaços externs

* Cal Met Natrus, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Brazoria

Brazoria és un gènere amb sis espècies d'angiospermes que pertany a la família de les Lamiàcies.

## Espècies seleccionades

* Brazoria arenaria
* Brazoria pulcherrima
* Brazoria roemeriana
* Brazoria scuttelarioides
* Brazoria scutellarioides
* Brazoria truncata
# Calcona

Calcona, en anglès:Chalcone, és una cetona aromàtica i una enona que forma el nucli central d'una gran varietat d'importants compostos biològics, que es coneixen col·lectivament com calcones o calconoides. La benzilideneacetofenona és el membre parental de la sèrie de calcones.
Les calcones es poden considerar un tipus de flavonoide amb un dels anells oberts.
Les calcones i els seus derivats mostren un ampli rang d'activitat biològica antiinflamatòria.

## Referències

* ↑ Mahapatra, Debarshi Kar; Bharti, Sanjay Kumar; Asati, Vivek «Chalcone Derivatives: Anti-inflammatory Potential and Molecular Targets Perspectives». Current Topics in Medicinal Chemistry, 17, 28, 20-11-2017, pàg. 3146–3169. DOI: 10.2174/1568026617666170914160446. ISSN: 1873-4294. PMID: 28914193.

## Enllaços externs

* Chalcone on reference.md Arxivat 2020-09-25 a Wayback Machine.
# Calcopirita

La calcopirita és el mineral de coure més àmpliament distribuït i una de les principals fonts d'aquest. Pertany a la classe dels sulfurs. Johann Friedrich Henckel li va donar nom el 1725, del grec chalkos, coure, i pyrites, foc al colpejar.

## Característiques

És un compost de sulfur de coure-ferro (CuFeS₂) que cristal·litza en el sistema tetragonal. Té una duresa d'entre 3,5 a 4 a l'escala de Mohs i el seu pes específic oscil·la entre 4,1 i 4,3. Té lluentor metàl·lica, color groc llautó i sovint està entelat o amb irisacions. Generalment hom la troba a menes metàl·liques o en roques més antigues, moltes vegades amb pirita o altres sulfurs de ferro. Sol confondre's amb la pirita tot i que el seu color és més groguenc.

## Formació

És un mineral molt comú en els filons de sulfurs disseminats per les roques ígnies. Pot formar-se i trobar-se també en roques pegmatites neumatolítiques, roques hidrotermals d'alta temperatura, dipòsits de metamorfisme de contacte, així com a constituent primari de les ja esmentades roques ígnies bàsiques. En els jaciments de coure sol ser el principal mineral d'aquest metall que apareix.

## Grup de la calcopirita

La calcopirita pertany i dona nom al grup de la calcopirita, un grup de sulfurs metàl·lics i selenurs, estructuralment molt relacionats amb el tipus d'estructura de l'esfalerita (ZnS).

## Referències

* ↑ «Chalcopyrite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
* ↑ «Chalcopyrite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 gener 2014].
# Campionat de Catalunya d'escacs de 2011

El Campionat de Catalunya d'escacs de 2011 fou un torneig d'escacs que es va disputar del 14 i el 21 de maig de 2011 a l'Hotel Verdi de Sabadell, per decidir el campió absolut de Catalunya de 2011. Fou organitzat pel SCC Sabadell i presidit per Pere Reginaldo, amb l'arbritatge de Josep Maria Salvans. El torneig fou jugat pel sistema d'eliminatòries amb 16 jugadors. El campió fou Marc Narciso Dublan per tercer cop (fou campió els anys 1992 i 1995).

## Participants

Relació dels 16 participants en el Campionat de Catalunya de 2011:
    Núm.TítolJugadorEloClub 1GMDaniel Alsina i Leal2545UGA 2GMMarc Narciso Dublan2532UE. Montcada 3MIXavier Vila Gázquez2494UGA 4MIÀlvar Alonso Rosell2493SCC Sabadell 5GMAlfons Romero Holmes2491 6MIJoan Fluvià Poyatos2472UGA 7MIJordi Fluvià Poyatos2469UGA 8MIAntoni Gual Pascual2446EEB 9MIAlfonso Jérez Pérez2415Foment Martinenc 10MIVíctor Manuel Vehí Bach2402EEB 11MFGuillem Arias Boo2323CE. Barcelona 12MCAlbert Ramon Solans2274CE. Tàrrega 13MCDidier Fernández Pérez2225CE. Santa Eugènia 14MCMarc Capellades Subirana2222CE. Peona i Peó 15MCErik Martínez Ramírez2206CE. Sant Martí 16Carla Marín Benito1860CE. Peona i Peó

## Resultats

Els resultats del campionat foren:
| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinal | Semifinal | Semifinal | Final | Final | Final |
| 1 | Daniel Alsina | 2 |
| 16 | Carla Marín | 0 |
| 16 | Carla Marín | 0 | 1 | Daniel Alsina | 1½ |
| | | | 8 | Antoni Gual | ½ |
| 8 | Antoni Gual | 4 | 8 | Antoni Gual | ½ |
| 9 | Alfonso Jérez | 3 | | | |
| 9 | Alfonso Jérez | 3 | | | | 1 | Daniel Alsina | ½ |
| | | | | | | 4 | Àlvar Alonso | 1½ |
| 5 | Alfons Romero | 3 | | | | 4 | Àlvar Alonso | 1½ |
| 12 | Albert Ramon | 1 | | | | | | |
| 12 | Albert Ramon | 1 | 5 | Alfons Romero | ½ | | | |
| | | | 4 | Àlvar Alonso | 1½ | | | |
| 4 | Àlvar Alonso | 2 | 4 | Àlvar Alonso | 1½ | | | |
| 13 | Didier Fernández | 0 | | | | | | |
| 13 | Didier Fernández | 0 | | | | | | | 4 | Àlvar Alonso | ½ |
| | | | | | | | | | 2 | Marc Narciso | 1½ |
| 3 | Xavier Vila | 2 | | | | | | | 2 | Marc Narciso | 1½ |
| 14 | Marc Capallades | 0 | | | | | | |
| 14 | Marc Capallades | 0 | 3 | Xavier Vila | ½ | | | |
| | | | 6 | Joan Fluvià | 1½ | | | |
| 6 | Joan Fluvià | 2 | 6 | Joan Fluvià | 1½ | | | |
| 11 | Guillem Arias | 0 | | | | | | |
| 11 | Guillem Arias | 0 | | | | 6 | Joan Fluvià | ½ | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc | Tercer lloc |
| | | | | | | 2 | Marc Narciso | 1½ |
| 7 | Jordi Fluvià | 3 | | | | | | | 1 | Daniel Alsina | 1½ |
| 10 | Víctor Manuel Vehí | 1 | | | | | | | 6 | Joan Fluvià | ½ |
| 10 | Víctor Manuel Vehí | 1 | 7 | Jordi Fluvià | 2 | | | | 6 | Joan Fluvià | ½ |
| | | | 2 | Marc Narciso | 4 |
| 2 | Marc Narciso | 2 | 2 | Marc Narciso | 4 |
| 15 | Erik Martínez | 0 |

## Referències

* 1 2 «Butlletí d'Escacs». Federació Catalana d'Escacs, 146-147, 01-07-2011, pàg. 44-47 [Consulta: 3 febrer 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya Absolut 2011». chess-results.com. [Consulta: 3 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Web de la Federació Catalana d'Escacs
# Campellolebias

Campellolebias és un gènere de peixos de la família Rivulidae i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Campellolebias brucei (Vaz-Ferreira & Sierra de Soriano, 1974)
* Campellolebias chrysolineatus (Costa, Lacerda & Brasil, 1989)
* Campellolebias dorsimaculatus (Costa, Lacerda & Brasil, 1989)
* Campellolebias intermedius (Costa, 2006)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cal Foix de Rocafort de Vallbona

Cal Foix de Rocafort de Vallbona és una casa de Rocafort de Vallbona, al municipi de Sant Martí de Riucorb (Urgell), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa. Visiblement restaurada i reformada, respectant l'estil originari de la construcció. Els murs estan realitzats amb pedres tallades irregularment. La porta principal és d'arc de mig punt dovellat. En una de les dovelles es conserva la inscripció de la data: 1669.

## Referències

* ↑ «Cal Foix de Rocafort de Vallbona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Bèlgica al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La televisió pública de la comunitat neerlandòfona, VRT, va anunciar que escolliria internament el seu representant a l'edició de 2012. La VRT va anunciar el 18 de novembre de 2011 l'artista que ha escollit internament. Posteriorment, el 19 de desembre de 2011 va obrir una convocatòria perquè els compositors presentin propostes per a la cançó que interpretarà al Festival. El termini de la convocatòria finalitza el 16 de gener de 2012.
Iris representarà Bèlgica al Festival de 2012.

## Referències

* ↑ ‘De EBU vindt het Songfestival te duur’ www.eurosong.be (neerlandès)
* ↑ http://www.esctoday.com/news/read/17986
* ↑ http://www.eurosong.be/36968/video-maurice-engelen-nummer-tegen-februari
* ↑ http://esctoday.com/news/read/17837 Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Caixubis

Els caixubis (en caixubi: Kaszëbi; en polonès: Kaszubi; en alemany: Kaschuben) són un grup ètnic eslau que viu al nord-oest de Polònia. La seva capital no oficial és Wejherowo (Wejrowo). Entre les principals ciutats, Gdynia (Gdiniô) conté el percentatge més gran de gent d'origen caixubi. Els principals oficis dels caixubis eren l'agricultura i pesca; avui dia, l'agricultura i el sector serveis (principalment, agroturisme).
Donald Tusk, president del Consell Europeu des de 2014 és caixubi. La mare de Günter Grass, escriptor en llengua alemanya també era d'identitat caixúbia.

## Referències

* ↑ Sollars, Michael D. The Facts On File Companion to the World Novel, 1900 to the Present (en anglès). Infobase Publishing, p.327. ISBN 0816062331.

## Enllaços externs

* http://www.zk-p.pl/ Arxivat 2004-09-26 a Wayback Machine. (polonès).
* http://www.kaszubia.com/ (caixubi, polonès i alemany).
* http://www.republika.pl/modraglina/kaszlink.html Arxivat 2003-02-18 a Wayback Machine. (polonès, anglès i alemany).
* http://www.cassubia-slavica.com/ Arxivat 2006-10-05 a Wayback Machine..
# Caixão Grande

Caixão Grande és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Mé-Zóchi, al nord-est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.014 (2008 est.). Es troba aproximadament al sud i sud-oest de la capital nacional.

## Clubs esportius

Caixão Grande acull el Bairros Unidos FC (també conegut com a Caixão Grande) que juga a la Lliga de São Tomé de futbol.

## Evolució de la població

Població de Caixão Grande (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 890 | 1.014 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Calpúrnia (esposa de Cèsar)

Calpúrnia (en llatí Calpurnia) era filla de Luci Calpurni Pisó Cesoní, cònsol l'any 58 aC i la darrera esposa de Juli Cèsar, amb qui es va casar l'any 59 aC. D'aquesta unió no en va néixer cap fill.
No va intervenir en política i va disculpar la relació de Cèsar i Cleòpatra, a la qual va tractar bé quan va anar a Roma el 46 aC. Havien arribat informes sobre un possible assassinat de Cèsar que Calpúrnia va conèixer, i això, unit amb un somni que l'avisava de la mort del seu marit, va fer que l'advertís de no sortir de casa durant els idus de març (15 de març del 44 aC), però ell no li va fer cas i va seguir cap al senat, on va ser mort. Després de la mort de Cèsar, no es va tornar a casar.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Cèsar 63.
* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 582.
# Can Solias

Can Solias és una obra de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular amb coberta a dues aigües. Té semisoterrani, planta baixa i un pis. A la dreta de la part davantera hi ha un porxo afegit que sobresurt de la façana, formant una petita terrassa. Aquesta construcció ha estat molt modificada i restaurada per tal de transformar-la en torre residencial. Entorn enjardinat bastant descuidat.

## Història

Finca que s'havia dedicat al conreu de la terra fins que es començà a urbanitzar. Fou adquirida per uns veïns, propietaris de la torre senyorial Can Feliu, que uniren les dues propietats. El 1985 l'adquireix la Fundació ASPASIM, entitat per a l'atenció a les persones amb greu discapacitat psíquica. L'edifici ha estat condicionat per la Generalitat de Catalunya, que costejà les obres per tal d'adaptar-lo a la seva funció actual.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Solias». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ Tort, Maria Josep «Jardins de la Fundació Aspasim a Vallvidrera». El Jardí de Sant Gervasi i Sarrià, 01-04-2023, pàg. 38.
# Can Flor

Can Flor és un edifici del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Forma part de l'antic terme medieval d'Aqualonga.

## Descripció

És una masia formada per un conjunt de tres edificacions que presenten una característica en comú: balustrada que recorre el pis superior i que forma una gran balconada. El primer edifici també presenta una galeria de dos arcs de punt rodó de gran obertura i el tercer pis té un gran ràfec sostingut per dues columnes salomòniques. Al edifici central una cornisa motllurada recorre el coronament de façana. Tot el conjunt queda tancat en un barri al qual s'accedeix per una gran porta coberta per teulada.

## Referències

* 1 2 «Can Flor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Candidià

Candidià, en llatí Gaius Valerius Candidianus, nascut aproximadament el 297 i mort el 313, va ser fill de l'emperador romà Galeri.
Candidià va néixer d'una concubina de Galeri, i la seva legítima esposa, Galèria Valèria, el va adoptar. Galeri havia ideat un pla per a aconseguir que abdiqués Constanci I Clor, i ell mateix fos nomenat August amb Licini, regnar durant uns vint anys, i abdicar després a favor de Candidià. Amb aquesta idea, Candidià va ser nomenat Cèsartítol que va ostentar de l'any 310 al 311, quan va fracassar tot el projecte per la mort sobrevinguda de Galeri.
Galèria Valèria va demanar acolliment a Maximí Daia (fill d'una germana de Galeri) i Candidià l'acompanyava juntament amb la seva àvia Prisca, l'esposa de Dioclecià. Els tres van haver de marxar a l'exili cap als deserts de Síria, quan Valèria es va negar a casar-se amb Maximí.
Quan Maximí va morir, el nou emperador Licini va acollir amb benevolència a Candidià i la seva mare. Però el mateix Licini per evitar competidors, va iniciar una purga contra les famílies dels antics membres de la Tetrarquia. Candidià va ser mort, i també la filla de Maximí, de només set anys, que estava promesa amb ell en matrimoni.

## Referències

* ↑ Städele, A. «Der Tod Diokletians und die Morde des Licinius». A: Enkyklion kēpion (en alemany). München: Saur, 2004, p. 223-224. ISBN 9783598730177.
* ↑ MacKay, Christopher «Lactantius and the Succession to Diocletian». Classical philology, 94, 1999, pàg. 199-201.
# Can Fontanals

«Can Fontanals» té aquests significats:
* Can Fontanals (Cabrera de Mar), masia de Cabrera de Mar
* Can Fontanals (Sant Cugat del Vallès), masia a Sant Cugat del Vallès
* Can Fontanals (Sant Feliu de Codines), font de Sant Feliu de Codines
* Can Fontanals (Sant Pere de Ribes), masia a Sant Pere de Ribes
# Cantó de Montreuil-1

El cantó de Montreuil-1 és un cantó francès del departament del Sena Saint-Denis, dividit entre el districte de Bobigny i el districte de Le Raincy. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Montreuil (en part)
* Rosny-sous-Bois

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-217 du 21 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de la Seine-Saint-Denis
# Cantó de Montreal

* Per a altres significats, vegeu «Cantó de Montrejau deu Gèrs».
El cantó de Montreal és un cantó francès el departament de l'Aude, a la regió d'Occitània. S'inclou al districte de Carcassona, té 9 municipis i el cap cantonal és Montreal. El formen els municipis de: Alairac, Arzens, La Valeta, Montclar, Montreal, Preissa, Rofiac d'Aude, Rollens i Vilanòva de Montreal.
# Cantacorbs

Cantacorbs és el nom dels següents llocs:
* Cantacorbs (Alàs i Cerc), serra entre els municipis d'Alàs i Cerc, la Seu d'Urgell i de Ribera d'Urgellet (Alt Urgell)
* Cantacorbs (Cabassers), serralada al municipi de Cabassers (Priorat)
* Cantacorbs (Cornudella de Montsant), muntanya al municipi de Cornudella de Montsant (Priorat)
* Cantacorbs (Ivars d'Urgell), muntanya al municipi d'Ivars d'Urgell (Pla d'Urgell)
* Cantacorbs (Montblanc), serra al municipi de Montblanc (Conca de Barberà)
* Cantacorbs (Mura), turó al municipi de Mura (Bages)
# Cantacuc

La serra o muntanyeta de Cantacuc és un accident geogràfic elevat que es troba a la vall de Planes i fa de fita del seu terme municipal amb els municipis de la Vall d'Alcalà i Benimassot. L'altura màxima d'aquesta serra és de 880 metres sobre el nivell del mar. A l'altiplà present en la muntanyeta, es troba una construcció en estat degradat d'origen morisc. Hi predomina el matorral baix en forma de romer, timonet i sàlvia, a més del típic pi mediterrani i la carrasca. Pel que fa a la fauna, hi predomina el conill, el senglar, a més de diverses àguiles reials.

## Referències

* https://web.archive.org/web/20130615045220/http://lamarinaenlamochila.blogspot.com.es/2012/05/serra-de-cantacuc.html
# Can Fàbregas

* No s'ha de confondre amb Can Fàbrega.
«Can Fàbregas» té aquests significats:
* Can Fàbregas o Can Sentmenat, casa al municipi d'Esplugues de Llobregat (el Baix Llobregat)
* Can Fàbregas (Mollet del Vallès), fàbrica sedera al carrer Berenguer III de Mollet del Vallès
* Can Fàbregas (Riudellots de la Selva), casa a Riudellots de la Selva
* Can Fàbregas (Tiana), masia gòtica a Tiana (el Maresme)
* Can Fàbregas de Baix, edifici gòtic a Tiana (el Maresme)