OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eagle-Vail

Eagle-Vail és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 2.887 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eagle-Vail tenia 2.887 habitants, 1.083 habitatges, i 552 famílies. La densitat de població era de 563 habitants per km².
Dels 1.083 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,3% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 49% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 0,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 49,5% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 1,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 127,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 87.297 $ i la renda mediana per família de 92.190 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.599 $ mentre que les dones 35.489 $. La renda per capita de la població era de 37.260 $. Cap de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eagle-Vail». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eagle-Vail». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Benslimane

Benslimane (en àrab بن سليمان, Bn Slīmān; en amazic ⴱⴰⵏⵙⵍⵉⵎⴰⵏ) és un municipi de la província de Benslimane, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 57.101 persones.

## Geografia

Benslimane està situada a 60 km de Casablanca i de Rabat, i a 100 km de Khouribga.
Important regió forestal del Marroc, Benslimane té un important microclima i té una de les masses forestals més importants del país: 60.000 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].

## Enllaços externs

* (francès) Ben Slimane sur le site de World Gazetter, par Stefan Helders
* (anglès) Ben Slimane sur le site de Falling Rain Genomics, Inc.
* (francès) «..:: Le Portail Officiel de la Province Benslimane ::..». Arxivat de l'original el 2020-10-20. [Consulta: 23 gener 2022].
# Ca l'Oliveras

Ca l'Oliveras és un habitatge a la vila de Blanes (Selva) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici de planta rectangular entre mitgeres i de tres plantes. La part més interessant i monumentalitzada és la façana que dona al Passeig de Dintre, però també dona al Passeig Cortils i Vieta. De línies senzilles, destaquen les balconades, sobretot la del primer pis, correguda, amb ferro forjat i quatre mènsules decoratives amb forma de cap femení seriat. La planta baixa està formada per una finestra forjada i una entrada amb vestíbul. Les obertures del segon pis tenen els balcons individuals, també mensulats amb motllures vegetals. La cornisa és motllurada de manera senzilla. Una cartel·la de bronze, a tocar la porta d'entrada, indica l'any de construcció i reforma de la casa, 1890. A principis de segle xx estava habitada per Mercè Oliveres Ferrer i Ignasi Pons Ferrer.

## Referències

* ↑ «Ca l'Oliveras». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Parc de Mladen Stojanović

El Parc de Mladen Stojanović és el parc urbà més gran de Banja Luka, República Sèrbia, Bòsnia i Hercegovina. Està situat a la comunitat local de Rosulje, a prop del Carrer del doctor Mladen Stojanovic, i ocupa una superfície de 10 hectàrrees. La vegetació del parc es conserva molt bé tot l'any. És un lloc on se celebren diverses activitats, hi ha atletes professionals que hi entrenen i també és una zona d'esbarjo familiar. Hi ha les pistes de tennis on se celebren partits puntuables per l'ATP.

## Referències

* ↑ «Besplatan fitnes u parku Mladen Stojanović od 5. juna - eTrafika» (en anglès). eTrafika, 18-05-2015. Arxivat de l'original el 2015-05-22 [Consulta: 16 setembre 2017].
* ↑ «Ništa od najavljene rekonstrukcije parka» (en serbi). BanjalukaLive. Arxivat de l'original el 2015-09-23 [Consulta: 16 setembre 2017].
# Pearsonville

Pearsonville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 27 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pearsonville tenia 27 habitants, 12 habitatges, i 8 famílies. La densitat de població era de 2,5 habitants/km².
Dels 12 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,3% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 25% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 0% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 40,7% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pearsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pearsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Peneothello

Peneothello és un gènere d'ocells de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per cinc espècies:
* Peneothello pulverulenta - petroica de manglar.
* Peneothello bimaculata - petroica de carpó blanc.
* Peneothello cryptoleuca - petroica fumada.
* Peneothello cyanus - petroica blavosa.
* Peneothello sigillata - petroica alablanca.
# L'expressió i les emocions en l'home i els animals

L'expressió i les emocions en l'ésser humà i els animals és un estudi de Charles Darwin publicat el 1872 que tracta sobre la forma que tenen de comunicar corporalment emocions i altres coses alguns animals, principalment mamífers i ocells. En particular, arriba a la conclusió que persones de diferents edats i cultures, i fins i tot altres animals mamífers, expressaven de manera semblant les emocions bàsiques amb la cara. Va ser un dels primers llibres publicats amb fotografies i es considera el primer estudi de cinèsica (llenguatge facial i corporal) publicat en la història.
Per a l'estudi, Darwin utilitzà una nova i costosa tecnologia, la fotografia, que havia aparegut el 1839. Va enviar per correu, transportat amb tren i vaixell, un gran nombre de fotografies d'actors, de persones de diferents ètnies, de malalts mentals, de nadons, d'animals, etc., amb qüestionaris a persones de diferents indrets de tot el món; esperà que li enviessin cartes amb els seus comentaris i els va comparar i analitzar. Per a les fotografies que il·lustraven el llibre, s'usaren set planxes d'heliotip. Va ser una publicació de gran èxit i molt popular en la seva època.

## Referències

* ↑ Teresa Pont Amenós, La comunicació no verbal, Editorial UOC, 2007. ISBN 9788497886659 (català)
# Billé

Billé (en bretó Bilieg , en gal·ló Bilhae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 984 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 739 | 683 | 564 | 702 | 824 | 832 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1965- | Marcel Roussel | |
# Ca l'Oliveres (Lliçà d'Amunt)

Ca l'Oliveres és una masia de Lliçà d'Amunt protegida com a bé cultural d'interès local. Ca l'Oliveres fou construïda l'any 1872 per Joan Sala i Riera descendent de la família Oliveres, documentada des del segle xiii. Actualment allotja les dependències de la biblioteca del poble.
La masia de ca l'Oliveres és una edificació que data de finals del segle xix. El cos principal de la masia consta de planta baixa i dos pisos i coberta a quatre aigües. Està formada per un volum massís de murs de càrrega, al davant d'aquest hi ha un pati tancat amb un pou i una bassa, és el que anomenem barri. També hi ha una gran era a l'est amb una àmplia zona verda. A l'oest trobem un annex de coberts de planta i pis, antigament destinats a corts d'animals. Els coberts estan a tocar del canal de rec de Sots Aigües. El material constructiu emprat és un paredat de còdols, només arrebossat a la façana principal.
La façana principal, encarada vers al sud, té una gran portalada d'accés amb arc rebaixat, a la dovella central hi ha la inscripció 1872, amb brancals de pedra. A banda i banda de la portalada hi ha grans finestres rectangulars, mentre que a la primera i segona plantes hi ha balcons. L'acabat de la façana és a base de morter de calç.
Pel que fa a l'estructura, la masia es divideix en tres crugies estructurals que descansen en els murs de càrrega exteriors fets de paredat de pedra i a l'interior en murs de maó massís de 15 cm de gruix.
El sostre de la planta baixa consta de tres voltes de catalana rebaixada. Al sostre del primer pis hi trobem biguetes de fusta i revoltons de maó massís i al segon pis és visible d'estructura d'encavallades de fusta que suporta la coberta a quatre vessants amb solera ceràmica i teula àrab. Els tres pisos es comuniquen mitjançant una escala feta de volta a la catalana.
Entre les dècades de 1960-1970 l'espai interior es va compartir per a fer petits habitatges.
En la reforma de l'edifici s'ha mantingut la pedra original del terra i les escales, així com el pou, el forn de pa i la volta de tova catalana.

## Referències

* 1 2 «La biblioteca Ca l'Oliveres a la Biblioteca virtual». Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 9 desembre 2012].
* 1 2 3 4 5 «MASIA DE CA OLIVERES». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 nov. 2020].
# Parc de Muskau

El parc de Muskau (en alemany: Muskauer Park; nom oficial: Fürst-Pückler-Park Bad Muskau; en polonès: Park Mużakowski) és un parc d'estil anglès de 545 hectàrees, i és el més extens d'Europa central. Està localitzat a la frontera entre Alemanya i Polònia, amb terrenys a ambdós costats del Neisse. La part alemanya està a la ciutat de Bad Muskau de l'estat federat de Saxònia, i la part polonesa està al poble de Łęknica al Voivodat de Lubusz. El 2004 el parc de Muskau va ser declarat Patrimoni de la humanitat per la UNESCO.
El parc va ser creat entre 1815 i 1844 pel príncep Hermann de Pückler-Muskau a les terres de conreu del seu latifundi, i va ser continuat pel seu deixeble Eduard Petzold. Situat de manera harmoniosa a la vall del Neisse a Lusàcia, també va integrar-se a la petita ciutat de Muskau i els paisatges d'agricultura circumdants. Des dels principis va ser un projecte pioner de nou disseny de paisatge. La iniciativa va contribuir al progrés de l'arquitectura de jardins com una nova professió. El parc embolca el riu Neisse, altres elements hidrogràfics, ponts, edificis, un castell, zones de bosc, un arborètum i senders. És un bon exemple de paisatge cultural que va aprofitar els atributs naturals de l'àrea amb molta destresa, en utilitzar principalment la flora local.

## Referències

* 1 2 «Muskauer Park / Park Mużakowski». Unesco. [Consulta: Data incorrecta].

## Enllaços externs

* Parc de Muskau - Lloc web oficial
# Live in Texas

Live in Texas és el primer àlbum en directe de Linkin Park i el tercer DVD, llançat el 18 de novembre del 2003. El DVD inclou un CD extra amb dotze de les cançons del DVD.

## Llista de cançons
### CD

Totes les cançons estan escrites per Linkin Park, excepte "Runaway", escrita per Linkin Park i Mark Wakefield.
* "Somewhere I Belong" – 3:37
* "Lying from You" – 3:07
* "Papercut" – 3:06
* "Points of Authority" – 3:25
* "Runaway" – 3:09
* "Faint" – 2:49
* "From The Inside" – 3:00
* "Pushing Me Away" – 5:05
* "Numb" – 3:05
* "Crawling" – 3:29
* "In the End" – 3:29
* "One Step Closer" – 4:15

### DVD

* "Don't Stay"
* "Somewhere I Belong"
* "Lying from You"
* "Papercut"
* "Points of Authority"
* "Runaway"
* "Faint"
* "From the Inside"
* "Figure.09"
* "With You"
* "By Myself"
* "P5HNG ME A*WY"
* "Numb"
* "Crawling"
* "In the End"
* "A Place for My Head"
* "One Step Closer"
# Parc Wilhelmshöhe

El Bergpark Wilhelmshöhe és un paisatge únic a Kassel, Alemanya. L'historiador d'art Georg Dehio (1850-1932), inspirador de la disciplina moderna de preservació històrica, descriu el parc com "possiblement la combinació més grandiosa de paisatge i arquitectura que el barroc va gosar en qualsevol lloc" (vielleicht das Grandioseste, was irgendwo der Barock in Verbindung von Architektur und Landschaft gewagt hat).
Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 2013.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Bergpark Wilhelmshöhe» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2021].
# Auriglobus amabilis

Auriglobus amabilis és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja larves d'insectes aquàtics.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i pelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Ebert, K., 2001. The puffers of fresh and brackish waters. Aqualog. 96 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Federació Porto-riquenya de Futbol

La Federació Porto-riquenya de Futbol (FPF) és la entitat dirigent del futbol de Puerto Rico, fundada el 1940. Es va afiliar a la FIFA el 1960, una de les últimes a fer-ho en l'hemisferi Occidental. És la responsable de l'organització dels campionats disputats en el país, incloent la Selecció Nacional, el Puerto Rico Soccer League, la Lliga Nacional de Futbol de Puerto Rico, la Lliga Professional de Futbol de Puerto Rico, així com el Puerto Rico FC que disputa a North American Soccer League, que és equivalent la segona divisió dels Estats Units.
A causa del seu estatus únic en relació als Estats Units d'Amèrica, el govern del futbol a Puerto Rico ha estat diferent del format tradicional. El 14 de maig de 2008, la Federació va anunciar la creació de la Lliga de Futbol de Puerto Rico, la primera lliga unificada en la història del futbol de l'illa.

## Presidents

* Paco Bueso
* José Laureano Cantero
* Cristo Manuel Romero Sánchez (1968-1969)
* José Maria Arsuaga
* Dr. Roberto Monroig Pérez (1975-1981 i 1984-1994)
* Esteban Rodríguez Estrella (1982-1984)
* Luis Russi Dilán (1994-2002)
* Joe Serralta (2004-2010)
* Eric Labrador (2011-2019)
* Iván Rivera Gutierrez (2019-)

## Referències

* ↑ Montalvo, Víctor Torres. «Con nuevo presidente la Federación Puertorriqueña de Fútbol» (en castellà). Metro Puerto Rico, 17-03-2019. [Consulta: 21 juny 2019].

## Enllaços externs

* Federació Porto-riquenya de Futbol - Lloc web oficial
* Puerto Rican Football Association Arxivat 2019-06-21 a Wayback Machine.(anglès)
* Federación Puertorriqueña de Futbol a la CONCACAF Arxivat 2019-06-21 a Wayback Machine.
# Bürglen

Bürglen és un municipi del cantó d'Uri (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Partida de Blancafort (Reus)

Blancafort és una partida de terra del terme municipal de Reus, a la comarca catalana del Baix Camp. Es tracta d'una antiga quadra, segons documents del segle xvi, que anteriorment (1390) havia estat un "castell o lloc". Al segle xii figurava entre els béns de Berenguer de Puigverd, quan va vendre el domini de Riudoms a l'arquebisbe Bernat d'Olivella. Està situada a la part occidental del municipi, entre la carretera que va cap a Cambrils al sud, i la que va cap a Riudoms al nord. La rodegen les partides de les Forques Velles, Rubió i Aigüesverds, i la creua el camí de Blancafort. D'altra banda, el nucli urbà de Reus es troba a l'est.
Havia format part de l'antic Territori de Tarragona, unes possessions de l'arquebisbe de Tarragona que comprenien diverses terres de Reus, Vila-seca, La Canonja, Masricard, La Boella i Mascalbó. Recentment ha estat donat el nom de Blancafort a una urbanització.

## Urbanització Blancafort

És un barri de Reus, amb unes cent parcel·les, pràcticament totes amb cases unifamiliars, amb carrers drets i plans que tanquen illes regulars. Una rambleta que du el nom de carrer de Grècia, ben plantada i ben cuidada, mostra una terra fèrtil i agraïda, i confereix al conjunt un aspecte de ciutat-jardí. Les cases, molt semblants, ocupen bona part de les parcel·les i estan construïdes amb materials tradicionals.

## Referències

* ↑ Capdevila, Tomàs. Treballs històrics. Tarragona: Els llibres de la Medusa, 1987, p. 79-81. ISBN 8400065891.
* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 97. ISBN 8486387655.
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 06: camí de Cambrils. Reus: l'Ajuntament; COAC, 2024, p. 07. ISBN 9788409559350.
# Parsonsita

La parsonsita és un mineral de la classe dels minerals fosfats. Va ser descoberta l'any 1923 a la localitat de Shinkolobwe de la província de Katanga (República Democràtica del Congo), sent nomenada així en honor d'Arthur Leonard Parsons (1873–1957), mineralogista canadenc.

## Característiques químiques

És un uranil-fosfat de plom anhidre, o dit d'una altra forma un fosfat d'urani i plom. Per aquesta composició és fortament radioactiu.
Forma una sèrie de solució sòlida amb la hal·limondita (Pb₂(UO₂)(AsO₄)₂·nH₂O), el seu anàleg uranil-arsenat, en la qual la substitució gradual del fòsfor per arsènic va donant els diferents minerals de la sèrie.
Existeix controvèrsia segons les fonts si cristal·litza en el sistema cristal·lí triclínic o en el monoclínic.

## Formació i jaciments

Es forma com a mineral secundari a la zona d'oxidació d'alguns jaciments d'alteració hidrotermal de minerals d'urani.
Sol trobar-se associat a altres minerals com: torbernita, kasolita, dewindtita, autunita, fosfuranilita o piromorfita.

## Usos

Extret de les mines per la importància estratègica de l'urani, ha de manipular-se amb precaució: no ha d'emmagatzemar-se en àrees habitades, evitant la seva inhalació i rentant-se les mans després de la seva manipulació.

## Referències

* ↑ Schoep, 1923.
* Parsonsita, mindat.org.
* Parsonsita, webmineral.com.
* Manual de parsonsita, Mineral Data Publishing.
# Eleccions legislatives albaneses de 1997

Les eleccions legislatives albaneses de 1997 se celebraren el 29 de juny i el 6 de juliol de 1997 per a renovar els 155 diputats de l'Assemblea de la República d'Albània, després de la revolta popular que va obligar a dimitir el primer ministre Alexander Meksi. El més votat el Partit Socialista d'Albània. El càrrec de primer ministre d'Albània fou ocupat per Fatos Nano.

## Referències

* Informe de l'OSCE sobre les eleccions Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
Eleccions i referèndums a Albània :
# Federació Regional Espanyola

La Federació Regional Espanyola va ser una organització obrera que es va constituir com a secció espanyola de la Primera Internacional en 1870 i en la que convivien dues tendències, la marxisme i la bakunista. Subsistint en la clandestinitat, va acabar per dissoldre's formant-se posteriorment i en la legalitat la Federació de Treballadors de la Regió Espanyola d'influència bakunista.
# Fryco Rocha

Fryco Rocha (* 19 de gener de 1863 a Schönhöhe (Šejnejda); † 24 d'abril de 1942 a Klingmühl) fou un mestre i poeta popular sòrab. De petit va estudiar a una escola sòrab i es va distingir pel fet que va fer l'ensenyament en sòrab als nens del poble de Tauer entre 1891 i 1915 quan oficialment estava prohibit. Pel que feia al material didàctic i llibres de texts, va escriure al voltant de 300 contes i cançons que va incloure als seus cursos. El 1931 també va col·laborar amb Mina Witkojc com a editor del periòdic sòrab Serbski Casnik fins que va fer fallida el 1933. Se'l considera un dels precursors de l'escola sòrab.

## Obres

* Wobraz mojogo žywjenja (Imatges de la meva vida) autobiografia

## Referències

* Łužyca (rbb) núm 19. Maig de 2007
# Maurice Van Ranst

Maurice Van Ranst (valor desconegut - valor desconegut) va ser un genet belga que va competir a començaments del segle xx.
El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu d'Anvers, on va disputar dues proves del programa d'hípica. En la prova de figures per equips guanyà la medalla d'or, mentre en la de figures individual fou quart.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Maurice Van Ranst». [Consulta: 19 agost 2024].