OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bartomeu Barceló Pons

Bartomeu Barceló Pons (Palma, 14 de maig de 1932 – 10 d'octubre de 2012) fou un geògraf mallorquí i catedràtic de geografia de la Universitat de les Illes Balears, on fou un dels creadors del Departament de Geografia i vicerector i degà de la Facultat de Lletres. Des del 1991 fou membre de la Secció de Filosofia i Ciències Socials de l'Institut d'Estudis Catalans. Fou premiat amb la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya el 2002.

## Obra

* 1958: La vida en un municipi de la muntanya de Mallorca
* 1958: Inca y su término. Iniciación a la geohistoria del municipio
* 1964: El segle xix a Mallorca
* 1969: Les Illes Balears

## Referències

* ↑ Biografia al bloc de Miquel Alenyà
* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2
* ↑ «El geògraf Bartomeu Barceló i el pediatra Oriol Casassas, s'han mort avui». VilaWeb, 10-10-2012. [Consulta: 10 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Biografia extensa al bloc d'en Miquel Alenyà
* Bartomeu Barceló Arxivat 2009-07-03 a Wayback Machine., Societat Catalana de Geografia.
# Basicerotinis

Els basicerotinis (Basicerotini) són una antiga tribu de formigues de la subfamília dels mirmicinins (Myrmicinae), avui considerada un sinònim de la tribu Attini.

## Taxonomia

La tribu Basicerotini estava formada pels següents gèneres, avui inclosos a la tribu Attini:
* Basiceros Schulz, 1906
* Eurhopalothrix Brown i Kempf, 1961
* Octostruma Forel, 1912
* Protalaridris Brown, 1980
* Rhopalothrix Mayr, 1870
* Talaridris Weber, 1941

## Referències

* ↑ «Basicerotini - AntCat» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Attini - AntCat» (en anglès). [Consulta: 24 novembre 2023].
* Wheeler & Wheeler. 1955: The ant larvae of the myrmicine tribes Basicerotini and Dacetini. Psyche, 61: 111-145.
* Bolton, B. 2003: Synopsis and classification of Formicidae. Memoirs of the American Entomological Institute, 71: 1-370.
* Baroni Urbani & de Andrade. 2007: The ant tribe Dacetini: Limits and constituent genera, with descriptions of new species. Annali del Museo Civico di Storia Naturale Giacomo Doria (Genova), 99: 1-191.
# Baixos Casa Bosch

Els Baixos Casa Bosch és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt format per una porta, d'accés a l'habitatge, i un portal, amb arc de mig punt rebaixat. Els brancals, les llindes i el pany de paret és adovellat. Per sobre la porta hi ha una reixa de ferro forjat.

## Referències

* ↑ «Baixos Casa Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Barbacoll barrat

El barbacoll barrat (Nystalus radiatus) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita la selva humida a la vora de corrents fluvials al centre i est de Panamà, oest i nord de Colòmbia i oest de l'Equador.
# Barbacoll becgròs oriental

El barbacoll becgròs oriental (Notharchus macrorhynchos) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita boscos poc densos i sabanes de l'est de Veneçuela, Guaiana i zona limítrofa del nord del Brasil. Aquest ocell ha estat considerat coespecífic amb el barbacoll becgròs occidental.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Barbus quadripunctatus

Barbus quadripunctatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tanzània.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus punctitaeniatus

Barbus punctitaeniatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs superior del riu Senegal, al riu Níger, al llac Txad, a Costa d'Ivori i a Ghana.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C., 1990. Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum I. Coll. Faune Tropicale núm XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Teugels, G.G., C. Lévêque, D. Paugy i K. Traoré, 1988. État des connaissances sur la faune ichtyologique des bassins côtiers de Côte d'Ivoire et de l'ouest du Ghana. Rev. Hydrobiol. Trop. 21(3):221-237.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus pygmaeus

Barbus pygmaeus és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes present al riu Congo. Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren, Flandes. Vol. 1.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey (Estats Units): Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York (Estats Units): John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Fideus a l'estil de Singapur

Els fideus a l'estil de Singapur són un plat de fideus d'arròs saltats i condimentats amb curri, brots de mongeta, salsa de soia i bitxo en rodanxes. Se serveixen com a plat vegetarià o acompanyat de trossets de pollastre, vedella i gamba.

## Origen

El plat apareix al menú de gairebé tots els restaurants d'estil xinès (principalment cantonesos) a Hong Kong, així com en els de Singapur, essent el plat també molt popular en la cuina anglesa, australiana i xino-americana. És important assenyalar que no procedeixen de Singapur, basant-se el seu nom en l'estereotip que la cuina singapuresa sol ser picant. La recepta podria haver estat inventada per algun restaurador emprenedor ansiós de donar un toc d'exotisme al seu menú. Plats de fideus picants saltejats, tanmateix, són típics de la cuina del sud de la Xina i de Singapur.

## Enllaços externs

* Recepta de ideus a l'estil de Singapur Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. (anglès)
* Recepta a BBC Food (anglès)
# Nossa Senhora do Perpétuo Socorro (Santa Maria)

Nossa Senhora do Perpétuo Socorro és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri amb les següents villas: Perpétuo Socorro, Vila do Carmo, Vila Getúlio Vargas, Vila Jane, Vila Neumayer, Vila Nossa Senhora do Perpétuo Socorro, Vila Tietze.

## Galeria de fotos

| Santo Antão | Campestre do Menino Deus | Campestre do Menino Deus |
| Chácara das Flores | | Campestre do Menino Deus |
| Salgado Filho Carolina | Nossa Senhora do Rosário / Centro | Itararé |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# Henjō

Henjō (816 - 12 de febrer del 890) fou un monjo budista i poeta yamato-uta japonés. El seu nom de naixement era Yoshimine no Munesada (良岑宗貞). Segons el Kokin Wakashū era a la llista dels sis millors poetes de waka i un dels trenta-sis immortals de la poesia.
Fou el vuité fill del Dainagon Yoshimine no Yasuyo, que era fill de l'emperador Kanmu i que fou relegat a la vida civil. Henjō començà la seua vida com a cortesà, fou assignat com a kurôdo o camarlenc de l'emperador Ninmyō. Al 849 fou cap del Kurōdo. Després de la mort de l'emperador Ninmyō, Henjō es feu monjo per esmenar el seu sofriment.
Fou monjo de l'escola del Tendaishū. El 877 funda el Gankei-ji a Yamashima, actualment al sud-est de Kyoto. El 869 havia fundat un altre temple, Urin-in, a Murasakino, al nord de Kyoto i administrava tots dos temples. El 885 ascendí a Sōjō (summe sacerdot) i l'anomenaven Kazan Sōjō.
S'aplegaren 35 waka seus en les antologies imperials, incloent el Kokin Wakashū.
El seu fill, el monjo Sosei, també fou un poeta de waka.

## Referències

* Peter McMillan (2008) One hundred poets, one poem each: a translation of the Ogura Hyakunin Isshu. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-14398-1.

## Enllaços externs

* Poemas de Henjō (en japonés)
# Monte Sant'Angelo

Monte Sant'Angelo és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la província de Foggia. L'any 2011 tenia 13.168 habitants. Limita amb els municipis de Cagnano Varano, Carpino, Manfredonia, Mattinata, San Giovanni Rotondo, San Marco in Lamis, Vico del Gargano i Vieste.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2012- | Antonino di Iasio | |

## Llocs d'interès

* Santuari de Sant Miquel Arcàngel
* San Giovanni in Tumba: L'edifici és conegut com la Tomba de Rotari, a causa d'una incorrecta interpretació d'una inscripció que es llegeix a l'interior. Segurament va ser construït com a baptisteri de la propera església de S. Pietro. L'interior és de planta quadrada envoltada d'arcs ogivals i amb un paredat fet per superposició de bandes concèntriques de pedres, primer en forma octogonal i després cilíndrica, oberta amb finestres i acabada amb una cúpula el·lipsoïdal.

## Referències

* ↑ «San Giovanni in Tumba» (en italià). turismomontesantangelo.it. [Consulta: 9 novembre 2017].
# Nossa Senhora do Rosário

Nossa Senhora do Rosário és una freguesia (parròquia civil) de Cap Verd. Cobreix la gran part orientaldel municipi de Ribeira Brava, a l'illa de São Nicolau.

## Subdivisions

La freguesia consta dels següents assentaments, amb població segons el cens de 2010:
* Água das Patas (pob: 108)
* Belém (pob: 132)
* Boqueirão (pob: 15)
* Cachaço (pob: 393)
* Caleijão (pob: 300)
* Campinho (pob: 266)
* Canto Fajã (pob: 238)
* Carriçal (pob: 190)
* Chã de Norte (pob: 17)
* Figueira de Cocho (pob: 1)
* Juncalinho (pob: 433)
* Lompelado (pob: 416)
* Morro (pob: 146)
** Morro Alto
* Morro Brás (pob: 188)
* Pico Agudo (pob: 118)
* Pombas (pob: 125)
* Preguiça (pob: 567)
* Ribeira Brava (pob: 1,936)
* Talho (pob: 308)
# Barbut de D'Arnaud

El barbut de D'Arnaud (Trachyphonus darnaudii) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) que habita sabanes, estepes amb arbres i encara ciutats d'Àfrica oriental

## Taxonomia

Tradicionalment s'han descrit unes quatre subespècies:
* T. d. darnaudii (Prévost et Des Murs, 1847). Des del sud-est del Sudan i sud-oest d'Etiòpia fins l'oest de Kenya.
* T. d. boehmi Fischer, GA et Reichenow, 1884. Des del sud i est d'Etiòpia fins al sud de Somàlia, est de Kenya i nord-est de Tanzània.
* T. d. usambiro Neumann, 1908. Del sud-oest de Kenya i nord-oest de Tanzània.
* T. d. emini Reichenow, 1891. Del centre i est de Tanzània.
Les dues últimes subespècies han estat separades recentment en espècies de ple dret, per alguns autors com:
* barbut de Tanzània (Trachyphonus usambiro).
* barbut d'Emin (Trachyphonus emini).

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Rev. 02/01/2018
# Monte San Savino

Monte San Savino és un municipi situat al territori de la província d'Arezzo, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Arezzo, Bucine, Civitella in Val di Chiana, Lucignano, Marciano della Chiana i Rapolano Terme.
Pertanyen al municipi de Monte San Savino les frazioni d'Alberoro, Dreini, Gargonza, Montagnano, Palazzuolo i Verniana.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
* Vista del Monte San Savino
* Palau del Monte dai giardini pensili
* Castell Gargonza
# Hyles salangensis

Hyles salangensis és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels esfíngids (Sphingidae) que únicament s'ha trobat al Pas de Salang i a muntanyes properes, a l'Afganistan, entre 2.000 i 2.700 metres d'altitud. Envergadura alar d'entre 55 i 70 mm; per l'aspecte, sembla un híbrid entre Hyles euphorbiae i Hyles hippophaes. Es tracta d'una espècie molt poc coneguda. Vola a principis de juliol.

## Referències

* ↑ «Hyles salangensis Ebert, 1969» (en castellà). GBIF. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Pittaway, A.R. «HYLES SALANGENSIS (Ebert, 1969)» (en anglès). [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ Hundsdoerfer, Anna K.; Päckert, Martin; Kehlmaier, Christian; Strutzenberger, Patrick; Kitching, Ian J. «Museum archives revisited: Central Asiatic hawkmoths reveal exceptionally high late Pliocene species diversification (Lepidoptera, Sphingidae)». Zoologica Scripta, 46, 5, 14-03-2017, pàg. 552–570. DOI: 10.1111/zsc.12235. ISSN: 0300-3256.

## Enllaços externs

* Sphingidae of the Western Palaearctic (anglès)
# Illa Flaherty

Flaherty és l'illa més gran del grup de les illes Belcher, a la badia de Hudson. Administrativament pertany a la regió de Qikiqtaaluk de Nunavut, Canadà. Té una superfície de 1.585 km² i el seu punt més alt es troba a tan sols 34 msnm.
La comunitat inuit de Sanikiluaq es troba a la seva costa nord i és la comunitat més al sud de Nunavut. El 2021 tenia 1.010 habitants.
L'illa rep el seu nom en honor a l'antropòleg visual Robert J. Flaherty.

## Referències

* ↑ «Flaherty Island». geonames.org. [Consulta: 4 agost 2009].
* ↑ «Population and dwelling counts: Canada, provinces and territories, and census subdivisions (municipalities), Nunavut». Statistics Canada, 09-02-2022. [Consulta: 19 febrer 2022].
* ↑ Christopher, Robert J.; Flaherty, Frances Hubbard; Flaherty, Robert Joseph. Robert and Frances Flaherty: a documentary life, 1883-1922. McGill-Queen's Press, 2005, p. 429. ISBN 0-7735-2876-8.
# Iedinka

Iedinka (en rus: Единка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 17 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Control de redundància cíclica

El CRC és un tipus de checksum basat en un codi cíclic. La linealitat dels codis cíclics en permet la representació polinòmica. El seu ús està molt estès perquè poden implementar-se en maquinari amb pocs components lògics i assoleixen una velocitat de càlcul admirable.
Aquests codis es basen en l'ús d'un polinomi generador G(X) de grau r, i en el principi que n bits de dades binàries es poden considerar com els coeficients d'un polinomi d'ordre n-1.
Per exemple, les dades 10111 poden tractar-se com el polinomi x$^4$ + x² + x¹ + x$^0$
A aquests bits de dades s'afegeixen r bits de redundància de manera que el polinomi resultant sigui divisible pel polinomi generador. El receptor verificarà si el polinomi rebut és divisible per G(X). Si no ho és, hi haurà un error en la transmissió.
Els bits de dades es divideixen en blocs (també anomenats trames o frames en anglès), i a cada bloc se li calcula r, que s'anomena seqüència de comprovació de bloc (Frame Check Sequence, FCS, en anglès).
Els polinomis generadors més utilitzats són:

## Procés de codificació

* Suposem que volem transmetre la paraula de 4 bits P=1010, de manera que el polinomi equivalent seria P(x)=x$^3$ + x¹.
* Per a la codificació necessitem el polinomi generador (que serà el mateix en el receptor que en el emisor), en aquest cas utilitzarem G(x)=x² + x + 1.
* Es multiplica P(x) pel grau de G(x), en aquest cas P(x)*x² obtenint M(x)=x⁵ + x$^3$
* Es divideix M(x)/G(x) i sobté un residu R(x), en aquest cas R(x)=x+1
* La paraula a retransmetre està formada per la paraula original P(x) seguida de R(x), en aquest es formaria una paraula de 6 bits, els 4 primers d'informació i els 2 últims de control (paraula a retransmetre P(x)R(x)=101011).
# Control de tot o res

El control de tot o res és un sistema de control a llaç tancat amb un element actuador que només té dues posicions fixes de funcionament, que en molts casos solen ser un estat apagat i un d'encès. Idealment, un control de tot o res actua corregint qualsevol error per petit que sigui. A la pràctica, se sol implementar amb una zona morta o amb histèresi, que redueixen els canvis d'estat, per allargar la vida de l'actuador.
El control de tot o res és simple i assequible, però pot tenir una desviació important respecte el senyal de referència i pot desgastar ràpidament l'actuador. Per aquestes raons se sol emprar en aplicacions que no són crítiques, com sistemes de control de temperatura o altres aparells domèstics.

## Funcionament

El funcionament d'un control de tot o res es pot descriure com:
$u(t)={\begin{cases}U_{1}\quad si\quad e(t)>0\\U_{2}\quad si\quad e(t)<0\end{cases}}$
On $u(t)$ és l'actuació del sistema i $e(t)$ és l'error de control. L'error de control també es pot expressar com $e(t)=r(t)-y(t)$, la diferència entre el senyal de referència, $r(t)$, i la sortida del sistema, $y(t)$. Els valors $U_{1}$ i $U_{2}$ són constants i se solen correspondre a un estat apagat i encès o a actuacions contràries.
El sistema prèviament exposat minimitza l'error, però l'actuador pot haver de canviar ràpidament d'estat quan s'acosta al senyal de referència. Depenent del tipus d'actuador aquest canvi ràpid d'estats pot reduir-ne la vida útil. Per aquest motiu és habitual incorporar una zona morta, un estat intermedi que s'aplica quan la sortida del sistema s'acosta al senyal de referència. La zona morta se sol aplicar, especialment, per obtenir dues sortides contràries i una de repòs. Matemàticament, un control de tot o res amb zona morta, de valor constant $d$, es pot descriure de la següent manera:
$u(t)={\begin{cases}U_{1}\quad si\quad e(t)>d\\0\quad si\quad -d<e(t)<d\\U_{2}\quad si\quad e(t)<-d\end{cases}}$
Per motius similars, reduir els canvis d'estat de l'actuador, també es pot aplicar histèresi o una escletxa diferencial. Aquest mètode fa que es mantingui l'estat de l'actuador, encara que l'error torni a créixer, fins a una certa constant. L'amplitud de l'oscil·lació de la sortida, per tant, augmenta si l'escletxa diferencial és més gran. Això redueix els canvis d'estat de l'actuador, augmentant la vida útil del component, però fa menys precís el sistema.

## Referències

* ↑ «Control de tot o res». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 14 març 2020].
* 1 2 Åström i Murray, 2008, p. 23.
* ↑ Ogata, 2010, p. 22.
* ↑ Ogata, 2010, p. 23.
* ↑ Ogata, 2010, p. 24.

## Bibliografia

* Ogata, Katsuhiko. Modern Control Engineering. 5ena edició. Upper Saddle River, New Jersey: Prentice Hall, 2010, p. 22-24. ISBN 978-0-13-615673-4 [Consulta: 14 març 2020].
* Åström, Karl Johan; Murray, Richard M. Feedback Systems. An Introduction for Scientists and Engineers. Princeton, New Jersey: Princeton University Press, 2008, p. 23. ISBN 978-0-691-13576-2 [Consulta: 15 març 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina de Mathworks: Model Bang-Bang Temperature Control System (anglès)
# Corgémont

Corgémont és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte de districte de Courtelary i a l'actual Berner Jura.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Honda Insight

L'Honda Insight és un cotxe híbrid i va ser el primer model d'aquest fabricant que va incorporar la tracció elèctrica combinada amb la de gasolina (tecnologia híbrida). La primera generació de l'Insight va ser produïda del 2000 al 2007, amb capacitat només per a dues places. La segona generació, presentada per Honda a la primavera del 2009, té cinc places.

## Primera generació 1999-2006

La primera versió de l'Insight era un vehicle dissenyat per aconseguir un mínim consum de gasolina. Era un cotxe molt lleuger, amb una tara una mica per sobre dels 800 kg, gràcies a la seva carrosseria d'alumini. Una aerodinàmica molt estudiada li permetia circular amb un motor molt reduït, de tan sols 1 litre de cilindrada i només 3 cilindres, assolint uns consums de gasolina de tan sols 3,4 litres/100 km. Aquestes qualitats anaven lligades a que fos un cotxe petit, de només dues places, i un confort no gaire depurat.
El preu de venda, molt semblant al que després tindria la segona generació del model, no va estimular gens la seva difusió, que segons la mateixa empresa Honda, es va quedar en unes 18.000 unitats venudes arreu del món.

## Segona generació - 2009-present

Al primer trimestre del 2009 es va posar a la venda, a tot el món, el nou model de l'Insight. D'una dimensió i disseny molt diferents del model inicial, acull cinc places, i té un maleter ampli. També incrementa la potència dels dos motors, tant l'elèctric com el de gasolina, que passa a cubicar 1.339 c.c. Aquests motors són una versió millorada del sistema IMA, ja utilitzat en l'Honda Civic Hybrid.
En molts aspectes aquest nou model Honda híbrid segueix el camí marcat pel Toyota Prius, especialment per la carrosseria específica i per la seva capacitat familiar, tot oferint, almenys inicialment, un preu inferior.

## Referències

* ↑ RACC. "El nou híbrid d'Honda estarà a la venda per 19.800 Euros" 03-03-09
* ↑ «Honda Insight 2022: plec de prescripcions tècniques, el preu, la data de llançament».
* ↑ Jerry Garret (27-08-2006)"The Once and Future Mileage King" The New York Times (en)

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial d'Honda Insight Arxivat 2009-01-25 a Wayback Machine.
# Castell de Cēsis

El Castell de Cesis està situat a Cesis (Letònia). Es troba enmig del poble de Cesis un poble tranquil situat al nord de Letònia. Aquest castell medieval va ser parcialment destruït durant la Guerra del Nord. Aquest castell representa un dels monuments més importants a escala arquitectònica de l'època medieval a Letònia.

## Referències

* ↑ «Cesis Medieval Castle» (en anglès). Latvia Travel. [Consulta: 15 setembre 2026].
* ↑ «Cesis Castle» (en anglès). Cesis Tourism. Arxivat de l'original el 2015-09-27. [Consulta: 15 setembre 2026].

## Vegeu també

* Llista de castells de Letònia
* Edat mitjana
# Nossa Senhora de Fátima (Santa Maria)

Nossa Senhora de Fátima és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede.

## Villas

El barri amb les següents villas: Fátima, Vila Antônio Corrêa, Vila Holtermann, Vila Militar, Vila Selmer.

## Galeria de fotos

| Noal Patronato | Bonfim | Bonfim Centro |
| Patronato | | Centro |
| Duque de Caxias Nossa Senhora Medianeira | Nossa Senhora Medianeira | Centro Nossa Senhora Medianeira |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.