OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quercus obovatifolia

Quercus obovatifolia és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està dins del subgènere Cyclobalanopsis, del gènere Quercus.

## Descripció

Quercus obovatifolia és un arbre perennifoli que creix entre 5 a 11 m d'altura, de vegades més petit. Les fulles fan 2,5-6 x 1,5-2,5 cm, estretament el·líptiques a oblongooboval. L'àpex és arrodonit, de vegades agut o curtament acuminat; cuneïforme comú. El marge de la fulla és sencer, de color verd fosc per sobre, florit per sota, amb alguns pèls estrellats dispersos, convertint-se sense pèl, amb 5-8 parells de venes, prominents per sota de la fulla, remotament impressionades per sobre. Les venes terciàries fosques per sota. Els pecíols fan 2-8 mm de llarg, en un primer moment peluts, convertint-se en glabres. Les flors masculines en 2 cm de llarg del raquis, tenint 1-3 glans. Les glans fan 1-2 cm de diàmetre, subgloboses, solitàries o 2-3 juntes, glabres. Tenen un peduncle de 3-8 mm de llarg, tancades 1/3 de tassa, tassa de mitja canya, 1,5-2 cm de diàmetre, tomentoses a fora, sedós a l'interior, amb 7-9 anells concèntrics denticulats. La cicatriu fa 5-8 mm, plana. L'estil és persistent. Les glans maduren al cap d'1 any.

## Distribució i hàbitat

Quercus obovatifolia creix a les províncies xineses de Fujian, Guangdong, i sud de Hunan, als boscos muntanyencs perennifolis de fulla ampla en vessants i cims, entre 1600 i 1800 m.

## Referències

* 1 2 Cheng Yi, Wu; De-yuan, Hong. «Cyclobalanopsis obovatifolia» (en anglès). Flora of China Editorial Committee. 1999. Flora of China (Cycadaceae through Fagaceae). 4: 1–453 p. 387. Pequín & St. Louis: Science Press i Missouri Botanical Garden. [Consulta: 7 juny 2020].

## Enllaços externs

* Quercus obovatifolia a Flora of China
* Quercus obovatifolia a Tropicos.org
* Quercus obovatifolia a Imatges a Google
# Llista de peixos de Bhutan

Aquesta llista de peixos de Bhutan -incompleta- inclou 49 espècies de peixos que es poden trobar a Bhutan ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Acanthocobitis botia

## B

* Badis badis
* Bagarius bagarius
* Balitora brucei
* Bangana dero
* Barilius barna
* Barilius bendelisis
* Batasio batasio
* Botia dario

## C

* Catla catla
* Channa amphibeus
* Channa gachua
* Channa striata
* Cirrhinus cirrhosus
* Crossocheilus latius
* Ctenopharyngodon idella
* Cyprinion semiplotum
* Cyprinus carpio carpio

## D

* Danio dangila
* Danio rerio
* Devario aequipinnatus

## G

* Garra annandalei
* Garra gotyla gotyla
* Gogangra viridescens

## H

* Hypophthalmichthys molitrix
* Hypophthalmichthys nobilis

## L

* Labeo dyocheilus
* Labeo pangusia
* Labeo rohita

## M

* Mastacembelus armatus
* Mystus bleekeri
* Mystus vittatus

## N

* Nandus nandus
* Neolissochilus hexagonolepis

## O

* Ompok pabda

## P

* Puntius chola
* Puntius sarana
* Puntius sophore
* Puntius ticto

## R

* Raiamas bola
* Rasbora daniconius

## S

* Salmo trutta trutta
* Schistura scaturigina
* Schizothorax molesworthi
* Schizothorax progastus
* Schizothorax richardsonii

## T

* Tor putitora
* Tor tor

## X

* Xenentodon cancila

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Tamang, P., 1993: A preliminary annotated list of fish expected to occur in Bhutanese river systems. National Environmental Commission, Thimphu, Bhutan. A preliminary annotated list of fish expected to occur in Bhutanese river systems: 1-17.
* Petr, T., 1999. Coldwater fish and fisheries in Bhutan. FAO Fisheries Technical Paper. Núm. 385: 6-12. FAO, Roma.

## Enllaços externs

* Cold water fishes of the Trans-Himalayan Region: Bhutan (anglès)
* Coldwater Fish and Fisheries in Bhutan (anglès)
# Molí de Més a Prop

El Molí de Més a Prop és una obra de Taradell (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Molí de planta rectangular (8x10), adossat al desnivell del terreny, cobert a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a ponent. Forma quatre o cinc desnivells fins a arribar al torrent. La façana presenta un portal rectangular amb la llinda datada (1825), diverses obertures a la planta i dues finestres al 1er.p. En aquesta part s'hi adossa un cobert d'uralita. Al N s'hi adossa un cos cobert a una vessant, la part E es la més baixa i es troba a pocs metres de la fàbrica, amb un portalet rectangular amb llinda de fusta que comunica al 1er pis. Al S hi ha un portal rectangular amb una finestra amb ampit al 1er. p., part reformada en construir-hi la fàbrica. En aquest indret hi ha el mur de l'antiga bassa amb un corredor de lloses que mena fins a l'entrada del carcabà i una trapa que s'obria en cas que de crescuda, ja que la bassa obstrueix tot el torrent i no té resclosa.

## Història

Molí situat al marge dret a prop del pont del camí de l'església de Tarradell i la font del Grau.
Fou molí i masia i el trobem documentat des del 1742. També es troba registrat en el nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860 com molí fariner, edifici habitat habitualment, d'una sola construcció i de dues plantes.
A principis del S.XIX es degué reformar i fa 25 anys també va sofrir transformacions amb la construcció de la fàbrica del Tint.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí de Més a Prop». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Gavignano

Gavignano (en cors Gavignanu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 55 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 87 | 97 | 43 | 42 | 51 | 55 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1971-1989 | François Baptiste Delfini |
| 1989-1991 | Marius Pasqualini |
| 1991- | Marie-Jeanne Pasqualini |
# Galina Kojévnikova

Galina Vladímirovna Kojévnikova (en rus: Гали́на Влади́мировна Коже́вникова) (Kazan, 16 de març de 1974 - Moscou, 5 de març de 2011) va ser una periodista i activista en defensa dels drets humans russa. També va ser directora adjunta del Centre SOVA, una organització no governamental russa en pro dels drets humans. Va ser coneguda a Rússia per ser una gran experta en el nacionalisme, investigant la xenofòbia i l'odi ètnic.

## Trajectòria

El 1997 es va llicenciar a l'Institut d'Història i Arxivística de la Universitat Estatal Russa d'Humanitats, on també va continuar els estudis al departament acadèmic d'història de les institucions governamentals i organitzacions públiques.
El 1995 va començar a treballar al Centre d'Informació i Recerca "Panorama", investigant temes relacionats amb les activitats de les autoritats executives federals i les autoritats estatals de Rússia. Quan, l'any 2002, amb l'ajuda del Panorama i el Grup Moscou Hèlsinki, es va crear el Centre SOVA, una organització no governamental que investigava la xenofòbia i l'odi ètnic, va continuar treballant-hi com a investigadora en cap. Mentre investigava l'odi ètnic al Centre SOVA, sovint rebia amenaces, tasca que va seguir realitzant fins a la seva mort.
El 5 de març de 2011, quan tenia 36 anys, va morir després de patir una llarga i greu malaltia de càncer. Els seus companys, expressant simpaties per la seva mort prematura, van dir sobre ell que era una investigadora valenta del nacionalisme i l'odi ètnic a Rússia. Tània Lokxina, companya de Human Rights Watch, va dir d'ella que era la millor investigadora de la xenofòbia a Rússia perquè «tenia una ment completament enciclopèdica. Sabia més sobre aquest tema que ningú».

## Publicacions

* Radical Nationalism in Russia in 2008, and Efforts to Counteract It

## Referències

* 1 2 «Russia's anti-fascist movement loses a champion» (en anglès). OpenDemocracy.net. Arxivat de l'original el 2018-06-13. [Consulta: 8 abril 2018].
* 1 2 3 Ловкис, Е. «Скончалась известная правозащитница Галина Кожевникова» (en rus). DW.com, 05-03-2011. [Consulta: 11 febrer 2021].
* 1 2 «В Москве скончалась замглавы правозащитного центра «Сова» Галина Кожевникова» (en rus). Forbes.ru, 05-03-2011. [Consulta: 11 febrer 2021].
* ↑ «Galina Kozhevnikova. Radical Nationalism in Russia in 2008, and Efforts to Counteract It» (en anglès). SOVA-Center.ru. [Consulta: 8 abril 2018].
# Malad City

Malad City és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 2.158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Malad City tenia 2.158 habitants, 797 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 498,9 habitants/km².
Dels 797 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 27,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.235 $ i la renda mediana per família de 38.068 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.125 $ mentre que les dones 19.338 $. La renda per capita de la població era de 13.926 $. Aproximadament el 6,2% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Malad City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Malad City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Biometria

La biometria en biologia és el conjunt de tècniques científiques de mesura i el seu tractament matemàtic i o bioestadístic per mesurar paràmetres d'éssers vius.

## Referències

* ↑ «Biometria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Identificació biomètrica, àrea del reconeixement de patrons centrada en la identificació de persones a partir de característiques físiques.
* Sensor biomètric, transductor per captar un paràmetre

## Enllaços externs

* Negreverd. «L'auge de la biometria». Indymedia.
# Quimioselectivitat

En química orgànica, la quimioselectivitat és la preferència d'un reactiu per reaccionar en particular amb un d'entre dos o més grups funcionals diferents. Quan s'aconsegueixen unes condicions de reacció que permeten fer reaccionar exclusivament un grup funcional d'entre dos o més grups funcionals diferents, sobretot quan aquests són de característiques similars, es diu que la reacció és quimioselectiva.
Per exemple, el NaBH₄ és capaç de reduir de manera quimioselectiva un grup cetona a alcohol en presència d'un grup èster dins de la mateixa molècula sense afectar aquest últim, mentre que un reductor més potent com el LiAlH₄ reduiria tots dos grups a alcohol.
També es pot aplicar el terme quimioselectivitat quan un grup funcional en una molècula reacciona de forma selectiva o diferent enfront de diferents reactius o condicions de reacció.

## Bibliografia

* IUPAC Compendium of Chemical Terminology. Versió electrònica (anglès)

## Referències

* ↑ «What does CHEMOSELECTIVITY mean?». [Consulta: 10 setembre 2021].
# Mitiaro

Mitiaro és una de les illes Cook meridionals. Està situada a 229 km al nord-est de Rarotonga.

## Geografia

L'illa és d'origen volcànic i està rodejada d'una anella de corall fossilitzat (makatea) de 6 a 9 m d'alçada. La superfície total és de 22,3 km². El centre de l'illa és pla amb dos llacs interiors: Rotonui i Rotoiti (literalment, llac gran i llac petit). En els llacs es troben unes anguiles (itiki) molt apreciades pels habitants. Degut a la makatea les platges són escasses, però la gent es banya en amples coves subterrànies. La població total era de 213 habitants al cens del 2001.

## Història

Històricament l'illa s'anomenava Nukuroa. Els habitants patien sovint els atacs dels veïns guerrers d'Atiu, i per això van construir la rara fortalesa Te Pare. Quan hi va arribar el missioner anglès John Williams, el 1823, quedaven menys de 100 habitants.
# Misgurn del Japó

El misgurn del Japó (Misgurnus anguillicaudatus) és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes. Pot fins a 28 cm de llargària total. Menja cucs, crustacis petits, insectes, larves d'insectes i d'altres organismes aquàtics petits. Viu als rius, llacs, estanys, pantans i camps arrosers de zones de clima subtropical. Es troba a l'àrea compresa entre Myanmar, el nord-est d'Àsia i la Xina central. Ha estat introduït en altres països (com ara, Hawaii) i, si més no pot esdevenir una espècie invasora, sobretot per la negligència i la irresponsabilitat d'aquariòfils que evacuen peixos superflus al clavegueram o a rius i estanys.
És una espècie popular en aquariofília. Tolera temperatures compreses entre 2 i 30 °C, i pot respirar aire per tal de complementar les seues necessitats respiratòries en aigües poc oxigenades. El fet d'ésser emprat pels pescadors com a esquer viu ha contribuït a la seua propagació fora del seu hàbitat original. Es molt semblant al també invasor Paramisgurnus dabryanus que és simpàtric. Per les similituds «hom considera probable que en algunes exportacions per temes d'aquariofília s'hagin barrejat ambdues espècies».

## Referències

* 1 2 3 «Misgurnus anguillicaudatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Yamamoto, M.N. i A.W. Tagawa 2000 Hawai'i's native and exotic freshwater animals. Mutual Publishing, Honolulu, Hawaii. 200 p.
* ↑ Maciolek, J.A.. «Exotic fishes in Hawaii and other islands of Oceania». A: W.R. Courtenay, Jr. i J.R. Stauffer, Jr.. Distribution, biology, and management of exotic fishes. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1984, p. 131-161. ISBN 0-8018-3037-0.
* ↑ Freyhof, J.; Korte, E. «The first record of Misgurnus anguillicaudatus in Germany» (en anglès). Journal of Fish Biology, 66, 2, 01-02-2005, pàg. 568–571. DOI: 10.1111/j.0022-1112.2005.00606.x.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola. Pla d'erradicació del Paramisgurnus dabryanus (pdf). Generalitat de Catalunya, 22.05.2020.
# GenoPro

GenoPro és una aplicació de programari per dibuixar arbres genealògics i genogrames. GenoPro pot emmagatzemar informació addicional com ara imatges, contactes, llocs, fonts, ocupació i història d'educació per a cada individu, així com documentar les relacions entre individus.
Està disponible en 56 llengües, entre les quals, el català.

## Història

GenoPro va ser creat l'any 1998 per Daniel Morin mentre estudiava enginyeria informàtica a la Universitat de Waterloo. La idea va sorgir quan el seu pare li va demanar de dissenyar un genograma quan estudiava per esdevenir conseller familiar.
La primera versió 1.00, es va anomenar Generations. Aquesta versió era una petita versió portàtil de programari gratuït de 32 bits de només 202 kB que funcionava amb Windows. Amb tota la informació útil i la possibilitat d'editar de manera molt senzilla un arbre generacional de pares i fills.
GenoPro ha tingut moltes actualitzacions i millores constants al llarg dels anys. La següent és una llista de les actualitzacions principals de números de versió.
* Desembre de 2006 - GenoPro 2007 també conegut com GenoPro 2.0
* Agost de 2009 - GenoPro 2.5.0.0
* Desembre, 2010 - GenoPro 2011
* Octubre de 2015: es va llançar GenoPro 2016.
# Los Prats (Talarn)

Los Prats és un indret del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà.
Estan situats al sud-oest de la vila de Talarn, al sud-est de los Seixells i al nord de la ciutat de Tremp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Quenelle

La quenelle és una especialitat gastronòmica francesa, típica de la regió de Lió i, en menor mesura, de Bourg-en-Bresse. Té una forma ovalada o cilíndrica. Les quenelles es fan amb una pasta de sèmola de blat o farina barrejada amb mantega, ous i llet o aigua a la qual s'afegeix bé algun tipus de carn esmicolada de peix, bou, aus, o bé medul·la.

## Característiques

La pasta base es diu panade i en depèn la qualitat de les quenelles. Perquè es pugui barrejar amb els ingredients que li donaran el seu sabor específic, cal deixar-la reposar fins a 24 hores. Se'ls dona forma amb dues culleres soperes o a mà. S'escalden en aigua o en un brou (Bolhon) de carn o peix amb el qual s'elabora una salsa blanca, una beixamel o una salsa de tomàquet en la qual s'acabaran d'inflar, o per napar-les. També es poden incorporar a un gratinat o al farciment dels vol-au-vents. Les quenelles de lluç de riu se solen acompanyar amb una salsa Nantua, feta amb una mantega de cranc de riu.
Aquesta especialitat és típica de Lió des del segle xix, on les quenelles de brochet (quenelles de lluç de riu) van adquirir una fama que es va estendre a tot el país i es pot trobar en qualsevol lloc de França. Es venen fresques als mercats o en les botigues denominades traiteurs, o precuinades en llaunes, envasades al buit o congelades, en totes les grans superfícies.

## Història

Les quenelles ja eren freqüents en els menús dels reis francesos dels segles XVII i XVIII, però poc tenien a veure amb les actuals quenelles de Lió. Els receptaris del segle xix les descriuen com unes croquetes cuites que no es feien encara amb una panade sinó amb altres tipus de massa o amb molla de pa, amb patata o amb pasta choux. Es feien també tradicionalment al Franc Comtat i a Alsàcia. Al voltant de 1830, apareixen les quenelles de Lluç de riu de Lió, un peix molt abundant en els rius d'aquesta part de França. Durant la Segona Guerra Mundial, la penúria d'aliments va fer que s'inventessin les quenelles al natural (quenelles nature), fetes només amb massa sense addició de carn o peix. Al segle XX també van aparèixer les quenelles dolces, generalment embolicades en xocolata.
Des de principis del segle XXI, s'ha popularitzat el nom quenelle que tendeix a utilitzar-se en molts països per a qualsevol preparat que tingui la típica forma ovalada donada per les dues cullerades. En països anglosaxons, quenelle es refereix sovint únicament a una manera de presentació de purés, gelats o preparats pastosos, modelant-los en porcions individuals entre dues culleres.

## Referències

* 1 2 3 «Recettes de la véritable quenelle lyonnaise et son histoire» (en francès). Scribium, 26-02-2012. Arxivat de l'original el 3 d'octubre de 2016.
* ↑ «Recettes de quenelles de Chef Simon» (en francès). Le Monde. Arxivat de l'original el 2017-07-14. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «La Gastronomie Lyonnaise» (en francès). patrimoine-lyon.org; HISTORICAL-CITIES.ORG.
# Mithly

Mithly (en àrab مجلة مثلي) és una revista marroquina sobre temes LGBT editada mensualment. És la primera revista en paper orientada a un públic homosexual que s'imprimeix al món àrab islàmic. El nom és un joc de paraules que significa «homosexual» i «jo mateix» en àrab.

## Història

Fou llançada en 2007 per l'activista Samir Bargachi, inicialment com un butlletí de notícies, després de participar en una conferència sobre el VIH a Madrid. Va començar com una publicació trimestral «online» amb la idea de potenciar les xarxes de suport entre homosexuals, educar sobre les malalties de transmissió sexual i discutir sobre drets i assumptes d'interès per al col·lectiu LGBT.
Va ser presentada originalment com una revista d'estil de vida LGBT amb un enfocament en homes gais amb cobertura principal sobre entreteniment, viatges, i esment ocasional d'assumptes polítics. Amb l'evolució de la revista, es va convertir en una revista bimestral en 2009 i després mensual en 2010, i el seu contingut es va concentrar més en l'entreteniment i es va allunyar de la política.
La seva versió impresa va sortir al carrer per primera vegada l'1 d'abril 2010, encara que no sense grans dificultats per ser impresa i de forma totalment clandestina. Mithly, editada pel grup Kifkif («d'igual a igual» en àrab) que agrupa a gais, lesbianes, bisexuals i transsexuals, suposa un desafiament a l'autoritat i una aposta arriscada en un país on ser homosexual està penat per llei.

## Vegeu també

* Drets del col·lectiu LGBT al Marroc
* Kifkif
* Samir Bargachi

## Referències

* ↑ «Mithly, la primera revista gay musulmana». Webislam.com. [Consulta: 15 juliol 2011].
* ↑ Trinidad Deiros. «Una revista libera de la mordaza a los gays marroquíes» (en español). El Público, 2 de maig de 2010. Arxivat de l'original el 2010-05-06. [Consulta: 5 maig].
* ↑ Flick. «Mithly, primera revista LGTB del mundo árabe, se distribuye de forma clandestina y a través de internet» (en español). Dos Manzanas, 4 de maig de 2010. [Consulta: 10 maig].
* ↑ El Jueves. «Nace una revista gay en el Islam: para los que deciden vivir la vida en ‘difficult mode’». El Jueves. [Consulta: 15 juliol 2011].
* ↑ «Mithly, la primera revista homosexual del mundo árabe». marruecosdigital.net. [Consulta: 15 juliol 2011].
# Mikhàilovka (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Mikhàilovka».
Mikhàilovka (en rus: Михайловка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.015 habitants. Pertany al districte municipal de Saràtov.

## Referències

* ↑ «О преобразовании Соколовского, Михайловского, Краснооктябрьского, Вольновского, Дубковского, Расковского, Усть-Курдюмского, Александровского муниципальных образований Саратовского муниципального района Саратовской области, муниципального образования "Город Саратов" и внесении изменений в некоторые законодательные акты Саратовской области от 25 ноября 2021 - docs.cntd.ru». Arxivat de l'original el 2021-12-27.
* ↑ «Карта села Александровки в Саратовской области с улицами и номерами домов». mapdata.ru. Arxivat de l'original el 2020-10-17. [Consulta: 30 març 2020].
# Burlington Junction

Burlington Junction és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 632 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burlington Junction tenia 632 habitants, 254 habitatges, i 170 famílies. La densitat de població era de 217,9 habitants per km².
Dels 254 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.722 $ i la renda mediana per família de 34.808 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.068 $ mentre que les dones 18.214 $. La renda per capita de la població era de 13.065 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burlington Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burlington Junction». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].