OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus

Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 78 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus era de 78 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 29 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien una cambra, 2 en tenien dues, 4 en tenien tres, 4 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 26 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 29 eren actives i 15 eren inactives. De les 29 persones actives 24 estaven ocupades (14 homes i 10 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 15 persones inactives 4 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.
L'any 2000 a Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Minaucourt-le-Mesnil-lès-Hurlus a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Boys in the Sand

Boys in the Sand és una pel·lícula pornogràfica gai estatunidenca de referència estrenada en els inicis de l'edat d'or de la pornografia. La pel·lícula de l'any 1971 va ser dirigida per Wakefield Poole i protagonitzada per Casey Donovan. Boys in the Sand va ser la primera pel·lícula porno gai en incloure crèdits, en aconseguir l'èxit, en ser criticada per Variety, i una de les pel·lícules porno més primerenques, després de Blue Movie (1969) d'Andy Warhol, en guanyar credibilitat entre la cultura de masses, gairebé un any abans del film Deep Throat (1972).
Produïda amb un pressupost de 8.000 dòlars, la pel·lícula és una col·lecció solta de tres segments que representen les aventures sexuals de Donovan en una platja turística gai. Promoguda per Poole amb una campanya publicitària sense precedents per a un film pornogràfic, Boys in the Sand es va estrenar a la ciutat de Nova York el 1971 i va ser un èxit crític i comercial immediat. La pel·lícula va portar Donovan al reconeixement internacional. El 1986 es va estrenar una seqüela, Boys in the Sand II, però no va ser capaç d'igualar l'èxit de l'original.
El títol de la pel·lícula és una referència paròdica de l'obra i la pel·lícula The Boys in the Band de Mart Crowley.

## Referències

* ↑ Powell, Mimi; Scott Dagostino; Bhisham Kinha.
* ↑ "40 Years of Gay History: the Early Seventies".
* 1 2 3 'Wakefield Poole: Theater, Dance, and Porn', The Rialto Report, audio interview with Wakefield Poole
* ↑ Jeffrey Escoffier, "Beefcake to Hardcore: Gay Pornography and the Sexual Revolution," in Sex Scene.
* ↑ Canby, Vincent (July 22, 1969).
* ↑ Canby, Vincent (August 10, 1969).
* ↑ Comenas, Gary (1969).
* ↑ Haggerty, George E. (2015).
* ↑ Halter, Ed (June 18, 2002).

## Bibliografia

* Burger, John Robert (1995). One-Handed Histories: The Eroto-Politics of Gay Male Video Pornography. New York: Haworth. ISBN 1-56024-860-2.
* Edmonson, Roger (1998). Boy in the Sand: Casey Donovan, All-American Sex Star New York: Alyson. ISBN 1-55583-457-4.
* Holmlund, Chris and Justin Wyatt (eds.), (2004). Contemporary American Independent Film: From the Margins to the Mainstream, Routledge. ISBN 0-415-25486-8
* Rutledge, Leigh (1989). The Gay Fireside Companion. New York: Alyson. ISBN 1-55583-164-8.
* Rutledge, Leigh (1992). The Gay Decades. Nova York: Penguin. ISBN 0-452-26810-9.
* Stevenson, Jack (2000). Fleshpot: Cinema's Sexual Myth Makers & Taboo Breakers. Critical Vision. ISBN 1-900486-12-1.
* Weitzer, Ronald John (2000). Sex for Sale: Prostitution, Pornography, and the Sex Industry. New York: Routledge. ISBN 0-415-92294-1.

## Enllaços externs

* 'Wakefield Poole: Theater, Dance, and Porn', The Rialto Report, audio interview with Wakefield Poole
# Extranjeros de sí mismos

Extranjeros de sí mismos és una pel·lícula documental espanyola dirigida per José Luis López-Linares i Javier Rioyo l'any 2001.

## Argument

És una recerca sobre els joves que van lluitar en la guerra civil espanyola per una cosa en el que creien. El documental recull els testimoniatges d'antics combatents ara ja més que octogenaris que van lluitar en diferents bàndols: els italians que van venir a Espanya a fer costat al bàndol revoltat amb les armes, els estrangers que es van allistar a les Brigades Internacionals i els espanyols integrants de la Divisió Blava que van marxar a Rússia a combatre el comunisme. Intentant evitar les valoracions polítiques, "Extranjeros de sí mismos" reflecteix els diferents sentiments que van impulsar a aquells joves a presentar-se voluntaris a agafar les armes i arriscar la seva vida per uns ideals en els que creien, fossin els que fossin.

## Nominacions
### XVI Premis Goya

* Goya a la millor pel·lícula documental (nominada).

## Referències

* ↑ 'Extranjeros de sí mismos' relata la lucha de los jóvenes en tierras lejanas, El País, 22 de maig de 2001
* ↑ Extranjeros de sí mismos a Fotogramas
* ↑ Extranjeros de sí mismos, al web dels Premis Goya

## Enllaços externs

* Extranjeros de sí mismos, a Youtube
# Pèrdix (germana de Dèdal)

Pèrdix (en grec antic Πέρδιξ) era una germana de Dèdal, i com ell, filla d'Eupàlam, o de Mecíon.
Va ser la mare de Pèrdix, un noi que de molt jove va treballar com a aprenent al taller del seu oncle Dèdal, que envejós de les seves habilitats, el va matar tirant-lo pel penya-segat de l'Acròpoli. A la mort del seu fill, Pèrdix es va penjar desesperada. Els atenesos li van tributar honors divins.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 429. ISBN 9788496061972.
# Gibellina

Gibellina (sicilià Gibbiddina) és un municipi italià, dins de la província de Trapani. L'any 2007 tenia 4.433 habitants. Limita amb els municipis de Salemi, Santa Ninfa, Partanna, Poggioreale, Castelvetrano, Salaparuta i Vita.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Vito Bonanno | UDCC |
# Minaya

Minaya és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 53 km de la capital de la província. El 2006 tenia 1.773 habitants, segons dades de l'INE.
# Província de Tomina

La província de Tomina és una de les 10 províncies del Departament de Chuquisaca a Bolívia. La seva capital és Padilla.
# Mamília

«Mamília o Mamilia» té aquests significats:
* Gens Mamília, gens plebea romana
* Lex Mamilia de limitibus, Mamilia finium regundorum, Mamilia agraria o Mamilia de coloniis, llei romana establerta el 164 aC a proposta de Gai Mamili
* Lex Mamilia de senatoribus, Lex Mamilia de senatoribus o Mamilia de Jugurthae fautoribus, llei romana establerta a proposta de Mamili Limetà (110aC)
# Benson

«Benson» té aquests significats:
* Toponímia:
** Benson (Arizona), població dels Estats Units a l'estat d'Arizona
** Benson (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
** Benson (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** Benson (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Benson (Pennsilvània), població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Benson (Utah), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah
** Benson (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont
* Biografies:
** Diane Benson (Yakima, Washington, 1959), intel·lectual i política tlingit
** Howard Benson (Havertown, Pennsylvania, 1956), productor musical
* Obres: Benson (sèrie), sèrie de televisió estatunidenca de 1979 de Susan Harris
# Queralt Albinyana

Queralt Albinyana (Terrassa, 24 de gener de 1980) és una actriu, professora de cant, blueswoman i e-mànager, més coneguda pel seu paper de Txell en la sèrie de televisió catalana de TV3, la Riera.

## Biografia
### Televisió

Albinyana nasqué a Terrassa, però es crià a la població menorquina d'Alaior. Llicenciada en interpretació per l'Institut del Teatre de Barcelona, és coneguda per les seves aparacions en sèries de televisió de TV3 com ara Nit i dia, la Riera, el cor de la ciutat, Valeria; així com a sèries emesses a IB3 Televisió com Treufoc i Llàgrima de sang.

### Teatre

Queralt Albinyana és una artista força polifacètica ja que compta també amb una amplia trajectòria al món del teatre vinculada a la companyia els Comediants, o al teatre musical clàssic a la Companyia Dei Furbi amb espectcles com La flauta màgica i Trilogia Mozart. Així mateix, també ha actuat al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, i, fins i tot, en grans produccions musicals de caràcter més contemporani com ara Grease, Hair, Els miserables o, més recentment, Fama, al teatre Apolo de Barcelona. Encara en el marc dels espectacles musicals, Albinyana també ha treballat en espectacles per als més petits, com a Alícia al país de Siri, al Petit Romea.

### Món musical

De la mateixa manera, Albinyana té, a més a més, una faceta com a blueswoman. Formada al taller de músics com a cantant, ha realitzat actuacions per bona part de la geografia catalana amb diverses formacions. Destaquem el trio de blues, Queralt Albinyana Blues Trio format per ella a la veu, Tota Blues a l'harmònica i veus i Martín J. Merino a la guitarra. És professora de cant i de veu des del 2014.

## Discografia

* When I met the Blues (Blussi Records, 2012).

## Premis

* Premi Anita - Memorial Ana Lizarrán a la millor actriu per Lucrècia, adaptació de Joan Ramis i Ramis (2015).

## Referències

* ↑ «Queralt Albinyana recomana diversificar, crear marca i afinar amb les xarxes per poder viure de la música». IB3 Notícies, 04-08-2022. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ «Albinyana, Queralt». Institut del Teatre. [Consulta: 5 març 2022].
* 1 2 «Queralt Albinyana, biografía, galería y obras» (en castellà). Institut d'Estudis Baleàrics - Promoting Balearic Culture Overseas. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «Dossier de premsa - Fama, el musical». Teatre Apolo, 2021.
* ↑ Sanfeliu, Mariona. «Alícia al país de la Siri». Núvol, el digital de cultura, 03-02-2021. [Consulta: 22 març 2022].
* 1 2 «Queralt Albinyana». Associació d'Actors i Directors Professionals de Catalunya (aadpc). [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «Queralt Albinyana Blues Trio» (en castellà). JazzTerrassa, 2022. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ Boladeras, Mercè. «A ritme de blues i de grans big bands». Diari de Terrassa, 11-03-2022. [Consulta: 21 març 2022].
* ↑ «Queralt Albinyana Trio tanca el Sona Amer 2021 amb un balanç positiu». Web oficial de l'Ajuntament d'Amer, 2021. [Consulta: 22 març 2022].
# Mont-Saint-Martin (Aisne)

Mont-Saint-Martin és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 61 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mont-Saint-Martin era de 61 persones. Hi havia 18 famílies de les quals 6 eren parelles sense fills, 9 parelles amb fills i 3 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 22 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 3 estaven desocupats. Tots els 22 habitatges eren cases. Dels 19 habitatges principals, 17 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 14 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mont-Saint-Martin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 26 eren actives i 10 eren inactives. De les 26 persones actives 26 estaven ocupades (14 homes i 12 dones) i 1 aturada (1 home). De les 10 persones inactives 5 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mont-Saint-Martin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mont-Saint-Martin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pululahua

El Pululahua és un volcà adormit que es troba al nord del cantó de Quito, a la província de Pichincha, Equador. El cim s'eleva fins als 3356 msnm. Es troba a la Serralada Occidental, una secció de la gran serralada dels Andes, a l'oest-sud-oest del volcà Mojanda i al nord del Casitahua. Presenta una caldera d'uns 5 km d'amplada, parcialment omplerta per un grup de doms de lava dacítica. La zona oriental de la caldera està poblada i utilitzada per a l'agricultura.
A finals Plistocè i començaments de l'Holocè es van produir grans erupcions explosives que van produir fluxos piroclàstics. La formació de la caldera va tenir lloc durant una sèrie d'erupcions que van durar entre 150 i 200 anys que van començar fa uns 2.650 anys. Aquestes erupcions van enviar cendra volcànica sobre bona part de les regions de les terres baixes de l'Equador occidental, la qual cosa va contribuir a reduir les expressions de les cultures Chorrera i Cotocollao. La darrera erupció documentada va tenir lloc cap al 290 dC.
Es troba dins el parc nacional de la Reserva Geobotánica Pululahua.

## Referències

* 1 2 3 «Global Volcanism Program | Pululahua» (en anglès). [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «Cotocollao (1800–350 a.C.)» (en castellà). Ministerio de Cultura y Patrimonio. [Consulta: Jul 31, 2019].
* ↑ Zeidler, J. A.. Handbook of South American archaeology. New York, NY: Springer, 2008, p. 471. ISBN 978-0-387-75228-0.
* ↑ «Reserva Geobotánica Pululahua | Sistema Nacional de Áreas Protegidas del Ecuador». [Consulta: 19 abril 2024].
# Campionats del món de ciclisme en ruta de 1970

Els Campionats del món de ciclisme en ruta de 1970 es disputaren el 13 al 16 d'agost de 1970 a Leicester, Regne Unit.

## Resultats

| Proves : | Or | Or | Argent | Argent | Bronze | Bronze |
| Masculines |||||||
| Cursa en línia masculina detalls | Jean-Pierre Monseré Bèlgica | 6h 33' 58" | Leif Mortensen Dinamarca | + 2" | Felice Gimondi Itàlia | m. t. |
| Cursa en línia masculina amateur | Jorgen Schmidt Dinamarca | 4h 08' 12" | Ludo van der Linden Bèlgica | + 3" | Tony Gakens Bèlgica | + 5" |
| Contrarellotge per equips masculins | Unió Soviètica Valeri Iardi Vladímir Sokolov Borís Xúkhov Valeri Likhatxov | 2h 12' 28" | Txecoslovàquia Jiri Mainus Frantisek Rezac Milan Puzrla Petr Matousek | + 18" | Països Baixos Fedor den Hertog Popke Oosterhof Tino Tabak Adri Duyker | + 31" |
| Femenines |||||||
| Cursa en línia femenina detalls | Anna Konkina Unió Soviètica | 1h 39' 54" | Morena Tartagni Itàlia | m. t. | Raisa Obodovskaja Unió Soviètica | m. t. |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 2 | Bèlgica | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Dinamarca | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Itàlia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1970 - Hommes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 22 setembre 2013].
* «Cyclisme - Championnats du Monde - 1970 - Femmes» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 22 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 22 setembre 2013].
* «Campeonato del Mundo, Ruta, 100 km Contrarreloj por Equipos, Diletantes» (en castellà). sitiodeciclismo.net. [Consulta: 22 setembre 2013].
# Macèl·lum de Pozzuoli

El macèl·lum de Pozzuoli és un punt arqueològic situat a la ciutat del mateix nom, a la província de Nàpols. Pel doble interès que genera, científic i arqueològic, és un dels punts més importants del món antic. L'edifici, que data de Flavià, ha estat durant molt de temps impròpiament anomenat Temple de Serapis, pel descobriment d'una estàtua del déu egipci el 1750, en el moment de les primeres excavacions. Estudis posteriors han trobat en canvi, que és el lloc on se situava l'antic macèl·lum, és a dir, el mercat públic de la colònia romana de Puteoli, actual Pozzuoli. És, pel que fa a la mida, el tercer monument romà més important d'aquest tipus, després dels de Roma i Càpua.
# Feminacionalisme

Feminacionalisme o femonacionalisme (acrònim de feminisme i nacionalisme) és un terme que descriu l'associació entre un tipus d'ideologia nacionalista i alguns postulats del moviment feminista amb motivacions xenòfobes.
El terme va ser originalment proposat per l'acadèmica Sara R. Farris per referir-se als processos pels quals certs poders s'alineen amb algunes les reivindicacions del moviment feminista amb la finalitat de justificar posicions racistes, xenòfobes o aporòfobes, recolzant-les sobre els prejudicis que les persones migrants han de ser forçosament masclistes i que la societat occidental és completament igualitària. D'aquesta forma, es fa ús de les dones i els drets aconseguits per sostenir postures en contra de la immigració, sent cada vegada més comuna entre partits d'ultradreta.
Les principals crítiques a aquest fenomen se centrar l'ús parcial i sectari que es fa del moviment feminista per emparar finalitats basades en la intolerància, obviant el propi sexisme i la falta d'una igualtat real en la societat occidental en el seu conjunt.

## Vegeu també

* Purplewashing
* Capitalisme morat
* Homonacionalisme
* Feminisme radical transexcloent
* Etnocentrisme
* Islamofòbia
* Feminisme islàmic
* Feminisme negre
* Feminisme postcolonial

## Referències

* 1 2 Farris, Sara R. In the Name of Women's Rights: The Rise of Femonationalism (en anglès). Duke University Press, 2017. ISBN 9780822369608.
* 1 2 3 Gutiérrez, Icíar «Cuando la extrema derecha recurre al feminismo para adornar su discurso xenófobo». eldiario.es, 20-05-2019.
* 1 2 Maroño, Álex «¿Un feminismo de derechas?». El Orden Mundial, 14-06-2018.
* ↑ Miralles, Nora «Gènere i Polítiques de la Inseguretat». Centre Delàs d'Estudis per la Pau, 01-01-2019. Arxivat de l'original el 2019-08-11 [Consulta: 11 agost 2019].
# Pseudophoxinus handlirschi

Pseudophoxinus handlirschi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Balik, S., 1995. Freshwater fish in Anatolia, Turkey. Biol. Conserv. 72:213-223.

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Missions franciscanes de la Sierra Gorda de Querétaro

Les missions franciscanes de la Sierra Gorda de Querétaro a Mèxic, són cinc missions construïdes entre 1750 i 1760, la fundació de les missions és atribuïda a Juníper Serra, qui també va fundar les més importants missions de Califòrnia. Van ser declarades Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO l'any 2003.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Franciscan Missions in the Sierra Gorda of Querétaro» (en anglès). [Consulta: 11 març 2021].
# Puig Estela (Ogassa/Pardines)

El Puig Estela és una muntanya de 2.013 metres que es troba entre els municipis d'Ogassa i Pardines, a la comarca catalana del Ripollès. Pertany a la Serra Cavallera, separada de la Serra de Conivella per la Portella d'Ogassa.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].

## Vegeu també

* Vall del Segadell