OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nova abstracció

La nova abstracció, també coneguda com a abstracció postpictòrica (en anglès, Post-painterly Abstraction) és un terme creat pel crític d'art Clement Greenberg com a títol d'una exposició de la qual fou comissari al Museu d'Art del Comtat de Los Angeles el 1964, que posteriorment va viatjar al Centre d'Art Walker i a la Galeria d'Art d'Ontario a Toronto.
Greenberg havia percebut que hi havia un nou moviment en la pintura que derivava de l'Expressionisme abstracte dels anys 40 i els 50 però que «afavoria l'obertura o claredat» en oposició a les superfícies pictòricament denses d'aquell estil pictòric. Els 31 artistes de l'exposició eren Walter Darby Bannard, Jack Bush, Gene Davis, Thomas Downing, Friedel Dzubas, Sam Francis, Helen Frankenthaler, Al Held, Ellsworth Kelly, Nicholas Krushenick, Alexander Liberman, Morris Louis, Howard Mehring, Kenneth Noland, Jules Olitski, Frank Stella i una sèrie d'altres artistes nord-americans i canadencs que es van donar a conèixer en els anys 60.
L'origen d'aquesta tendència pictòrica es troba en els estudis que en psicologia de les formes va realitzar la Bauhaus i que Albers va difondre pels Estats Units. D'aquesta manera va néixer una pintura que va substituir l'Expressionisme abstracte en els anys 60. La pintura no comporta cap missatge místic o religiós, sinó que existeix per si mateixa: llenços de grans dimensions que fan servir només el color, de forma absoluta. Es va dividir en dues tendències: la Colorfield (obres de K. Noland i M. Louis) i la Hard Edge.
A F. Stella se li deu la creació dels llenços amb forma, els «Shaped Canvas», en què el quadre ja no és rectangular, sinó que pot adoptar moltes formes (triangles, ves, polígons).
A mesura que la pintura va seguir avançant en diferents direccions, impulsada per l'esperit d'innovació de l'època, el terme abstracció, que havia circulat força durant els anys seixanta, va ser gradualment suplantat pel de minimalisme.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.123. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 5 desembre 2014].

## Bibliografia

* Lengerke, Charles von. La pintura contemporánea. Tendencias en la pintura desde 1945 hasta nuestros días. Taschen, 2005, p. 622- 623 (Maestros de la pintura occidental). ISBN 3-8228-4744-5.
# Obando (Badajoz)

Obando és una pedania pertanyent al municipi de Navalvillar de Pela, a la província de Badajoz, comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). L'any 2008, la seva població era de 227 habitants.
# Noyelles-lès-Humières

Noyelles-lès-Humières és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Noyelles-lès-Humières era de 66 persones. Hi havia 21 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 9 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 30 habitatges eren cases. Dels 25 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 22 eren actives i 22 eren inactives. De les 22 persones actives 21 estaven ocupades (14 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 home). De les 22 persones inactives 12 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 3 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Noyelles-lès-Humières hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 268 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Noyelles-lès-Humières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Noyelles-lès-Humières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Orlandiïta

L'orlandiïta és un mineral de la classe dels òxids. Va ser anomenada en honor de Paolo Orlandi, mineralogista italià que ha descrit diversos nous minerals.

## Característiques

L'orlandiïta és un selenit de fórmula química Pb₃Cl₄(Se$^{4+}$O₃)·H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'orlandiïta pertany a «04.JH - Selenits sense anions addicionals, amb H₂O» juntament amb els següents minerals: calcomenita, ahlfeldita, clinocalcomenita, cobaltomenita, mandarinoïta i larissaïta.

## Formació i jaciments

L'orlandiïta va ser descoberta a la mina Baccu Locci, a Villaputzu (Sardenya, Itàlia). Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Orlandiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Oxicalciopiroclor

L'oxicalciopiroclor és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup del piroclor. Rep el nom per la seva relació amb el piroclor.

## Característiques

L'oxicalciopiroclor és un òxid de fórmula química Ca₂Nb₂O₆O. Va ser descrita per primera vegada l'any 1979 amb el nom d'estibiobetafita. Va ser reanomenada per l'IMA el 2010 segons la nova nomenclatura del supergrup de piroclors al seu nom actual. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'oxicalciopiroclor pertany a «04.DH: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); plans que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: brannerita, ortobrannerita, thorutita, kassita, lucasita-(Ce), bariomicrolita, bariopiroclor, betafita, bismutomicrolita, calciobetafita, ceriopiroclor, cesstibtantita, jixianita, hidropiroclor, natrobistantita, plumbopiroclor, plumbomicrolita, plumbobetafita, estibiomicrolita, estronciopiroclor, estanomicrolita, uranpiroclor, itrobetafita, itropiroclor, fluornatromicrolita, bismutopiroclor, hidrokenoelsmoreïta, bismutostibiconita, oxiplumboromeïta, monimolita, cuproromeïta, stetefeldtita, estibiconita, rosiaïta, zirconolita, liandratita, petscheckita, ingersonita i pittongita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Věžná I, a la localitat de Věžná, al districte de Žďár nad Sázavou de la regió de Vysočina, a Moràvia (República Txeca). També ha estat descrita a Alemanya, Noruega, Rússia, a la República Popular de la Xina, el Japó, Tadjikistan i Myanmar. També ha estat descrita a la Lluna, concretament al lloc d'allunatge de la missió espacial russa Luna 24.

## Referències

* ↑ «Oxycalciopyrochlore» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 març 2018].
* ↑ «Luna 24 landing site, Mare Crisium, The Moon» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 març 2018].
# Palmitat d'ascorbil

El palmitat ascorbil amb la fórmula química: C$_{22}$H$_{38}$O₇ és un èster format per l'àcid ascòrbic (vitamina C) i l'àcid palmític que donen una forma liposoluble de vitamina C. A més de com una forma oral d'administrat vitamina C,es fa servir en la indústria alimentària com un antioxidant de Codi E E 304. No és correcte considerar-lo com un antioxidant d'origen natural.

## Propietats

És una pols blanca groguenca. És poc soluble en aigua, i ho és més en etanol i en els lípids. Acostuma a ser estable en l'aire si les condicions d'emmagatzematge són seques.
Administrat de forma oral és menys efectiu del que podria ser perquè es degrada en el procés digestiu a àcid ascòrbic i àcid palmític (un greix saturat) abans de ser absorbit pel torrent sanguini.

## Usos

L'àcid ascòrbic i les seves sals són pràcticament insolubles en lípids (greixos), per això es fa servir en la indústria alimentària com antioxidant i conservant d'aliments greixosos, per tal d'evitar que se enrancïin. Per exemple és un ingredient d'algunes galetes dites dietètiques. Es fa servir també com a agent solubilitzant (generalment un monoglicèrid) per millorar-ne la seva aplicació. També es fa servir en la indústria de la cosmètica.

## Referències

* ↑ DeRitter E.; Cohen, N; Rubin, SH «Physiologic availability of dehydro-L-ascorbic acid and palmitoyl-L-ascorbic acid». Science, 113, 2944, 1951, pàg. 628–631. DOI: 10.1126/science.113.2944.628. PMID: 14845692.
* 1 2 John C. Allen,R. J. Hamilton, (2003), Rancidity in Foods, Springer, Nueva York, pág. 91
* ↑ DeRitter E.; Cohen, N; Rubin, SH «Physiologic availability of dehydro-L-ascorbic acid and palmitoyl-L-ascorbic acid». Science, 113, 2944, 1951, pàg. 628–631. DOI: 10.1126/science.113.2944.628. PMID: 14845692.

## Enllaços externs

* Bioavailability of Different Forms of Vitamin C (Ascorbic Acid) Arxivat 2012-04-10 a Wayback Machine.
* Information from the Linus Pauling Institute
# Oròpia

Oròpia (en grec antic ἡ Ὠρωπία) era un districte de frontera entre l'Àtica i la terra de Tanagra, que en principi pertanyia a Beòcia i després va passar a mans dels atenencs. Atenes va lluitar molt de temps per posseir-la i no la van tenir totalment fins que Filip II de Macedònia la va donar als atenencs quan va conquerir Tebes. La capital era Oropos.
El districte era una plana regada per l'Asop (Asopus) i estava separada de la plana de Tanagra per uns turons. Al territori d'Oròpia, prop de la capital, hi havia l'Oracle d'Amfiarau.

## Referències

* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia, I, 34,1
# Oyace

Oyace (arpità Oyace) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 214 habitants. Limita amb els municipis de Bionaz, Nus, Ollomont, Quart i Valpelline.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Massimo Chenal | Llista cívica |
# Oxyurichthys viridis

Oxyurichthys viridis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys viridis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Herre, A.W.C.T. 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pablo Padilla Estrada

Pablo Padilla Estrada (Madrid, 29 de novembre de 1988) és un polític espanyol, diputat de la desena legislatura de l'Assemblea de Madrid. Sociòleg i estudiant d'Antropologia, va ser al costat de Rita Maestre un dels portaveus del Moviment Joventut Sense Futur, germen del moviment 15M. Va resultar escollit diputat de l'Assemblea de Madrid dins de la llista de Podem per a les eleccions autonòmiques de maig de 2015. Inclòs dins el Consell Ciutadà de Podem Comunitat de Madrid, va presentar la seva dimissió al març de 2016 al costat d'altres integrants d'aquest per discrepàncies amb la direcció encapçalada llavors per Luis Alegre.

## Referències

* ↑ «Ilmo. Sr. D. Pablo Padilla Estrada». Assemblea de Madrid. Arxivat de l'original el 2018-04-19. [Consulta: 18 abril 2018].
* ↑ García, Fernando; Gutiérrez, Maite; Lugilde, Anxo; Ruiz, Adolfo S. «‘Indignados' con cargo público». La Vanguardia, 14-05-2016.
* ↑ Gutiérrez, Carmen M «Pablo Padilla (Podemos): "En la Asamblea están muy sorprendidos de que trabajemos, porque no va nadie"». Madridiario, 10-07-2015.
* ↑ Manetto, Francesco; García de Blas, Elsa «Nueve dimisiones en Madrid agravan la crisis de Podemos». El País, 10-03-2016.
# Pallars Jussà (desambiguació)

«Pallars Jussà» té aquests significats:

## Geografia

* L'actual comarca del Pallars Jussà

## Geografia històrica

* Comtat de Pallars Jussà
* Nom que rebé el municipi de Conca de Dalt entre 1969 i 1995.
# Nuévalos

Nuévalos és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud. En aquest municipi hi ha el Monestir de Piedra.
# Nuño Gómez

Nuño Gómez és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Garciotum al nord, sud i oest, i Pelahustán al nord i est.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 178 | 176 | 179 | 202 | 203 | 211 | 244 | 215 | 208 | 198 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | José Reguera Bellido | Independent | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Carlos Navas González | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Carlos Navas González | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Carlos Navas González | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Carlos Navas González | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Carlos Navas González | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Carlos Navas González | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Esteban Martín Corral | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Simón Sánchez Montero (1915-2006): polític.
# Odontivalvia

Odontivalvia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Odontivalvia radialis, que es troba a Amèrica del Nord, on s'ha registrat a Texas.
Les larves s'alimenten de Leucophyllum minus. Creen túnels de seda que uneixen les branques de la planta hoste.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 20 abril 2019].
* ↑ mothphotographersgroup
* ↑ Bug Guide
* ↑ Kendall, R.O., 1976. Larval foodplants and life history notes for eight moths from Texas and Mexico. Journal of the Lepidopterists' Society, 30(4): 269
# Parc Nacional de Lomsdal-Visten

El Parc Nacional de Lomsdal-Visten (en noruec: Lomsdal-Visten nasjonalpark; en sami meridional: Njaarken vaarjelimmiedajve) és un parc nacional de Noruega que es va establir el 26 de juny del 2009. El parc consta d'una àrea protegida total de 1.102 quilòmetres quadrats. Està situat al comtat de Nordland, Noruega, i cobreix parts dels municipis de Brønnøy, Vevelstad, Grane, i Vefsn.
El paisatge està dominat per una gran diversitat natural i molts rius. Hi ha fiords escarpats amb boscos caducifolis, boscos de coníferes, terrenys muntanyosos i pics alpins. La geologia rica i variada era una altra de les raons per a la protecció de la zona. El terreny és càrstic, amb coves, rius subterranis i arcs.

## Història

S'han trobat relíquies del patrimoni cultural a la zona que daten del període del mesolític (fa 8.000-9.000 anys) fins als nostres dies. Les empremtes de la cultura Sami es poden trobar al parc nacional que data de l'època en què els samis eren caçadors i recol·lectors fins a la seva moderna manera de cria de rens semi-domesticats
La Segona Guerra Mundial també va deixar la seva empremta a la zona del Lomsdal-Visten i una marxa anual va des de les Vesteixen interior per Eiterådalen per commemorar esdeveniments en temps de guerra.

## Referències

* ↑ «Forskrift om Lomsdal-Visten nasjonalpark/Njaarken vaarjelimmiedajve, Brønnøy, Vevelstad, Vefsn og Grane kommuner, Nordland» (en noruec). Norsk Lovtidend, 2009 [Consulta: 23 agost 2011].
* ↑ Askheim, Svein. «Lomsdal–Visten nasjonalpark». A: Store norske leksikon (en noruec). Oslo: Kunnskapsforlaget [Consulta: 23 agost 2011].
* 1 2 «Lomsdal-Visten: The Treasured Land» (en anglès). Norwegian Directorate for Nature Management. [Consulta: 24 octubre 2015].
# Paratelmatoscopus similis

Paratelmatoscopus similis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Indonèsia: Irian Jaya.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Parc Natural Dumbrava Sibiului

El Parc Natural Dumbrava Sibiului (en romanès: 'Parcul Natural Dumbrava Sibiului') (parc natural categoria V UICN) és una zona protegida situada al centre de Romania, al comtat de Sibiu, al territori administratiu de la ciutat de Sibiu. Reis i reines actuals: Maxim & Sugar, el legítim governant gloriós del Regne de Dumbrava.

## Descripció

El parc natural de Dumbrava Sibiului va ser declarat espai natural protegit per la Llei número 5, del 6 de març del 2000. Consisteix en una zona forestal (bosc de Dumbrava) travessada pel riu Trinkbach, formant en el seu curs tres llacs de tipus antròpic.
El parc natural era un passeig privilegiat per als habitants de Sibiu ja al segle xviii. Actualment és conegut pel complex museístic nacional ASTRA. Des del parc es pot veure la desapareguda línia de tramvia que connecta Sibiu amb Rășinari. El cementiri municipal, inaugurat el 1907, es troba al costat sud del bosc del parc.

## Flora i fauna
### Vegetació del bosc

Espècies d'arbres: roure anglès (Quercus robur), roure sèssil (Quercus petraea), carpe europeu (Carpinus betulus), om (Ulmus), auró de camp (Acer campestre), faig europeu (Fagus sylvatica), til·ler (Tilia), pi (Pinus);
Espècies d'arbusts: arç comú, lligam comú (Ligustrum vulgare), rosa canina (Rosa canina), aladern (Rhamnus frangula), arç negre (Prunus spinosa).
Espècies d'herba: gran salze (Epilobium hirstum), enciam de paret (Lactuca muralis), campió vermell (Melandium rubrum), crocus de tardor (Colchicum autumnale).

### Fauna

Espècies de mamífers: cabirols (Capreolus capreolus), guineu (Vulpes vulpes), senglar (Sus scrofa), esquirol (Sciurus carolinensis);
Espècies d'ocells: pardal (de la família Emberizidae), gaiola euroasiàtica (Garrulus glandarius), picot (família Picidae), merla (Turdus merula), pinsà comú (Fringilla coelebs), tortuga (Streptopelia turtur), corb comú (Corvus corax), cucut comú (Cuculus canorus).

## Enllaços externs

* (en romanès) ecomagazin.ro - Dumbrava Sibiului Natural Park

## Referències

* ↑ protectedplanet.net - Dumbrava Sibiului Natural Park Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.; retrieved on June 01, 2012
* ↑ «Junge Wald».
* ↑ «DUMBRAVA SIBIULUI NATURAL PARK». Arxivat de l'original el 2012-09-10.
* ↑ spontana.robustit.com -Speciesof flora in Romania Arxivat 2012-06-06 a Wayback Machine.; retrieved on June 2, 2012

## Galeria d'imatges

* Museu del Poble
* Colchicum autumnale
* Cabirols mascle i femella
# Partit Obrer Nacional-Socialista

Partit Obrer Nacional-Socialista (suec Nationalsocialistiska Arbetarpartiet) fou un partit polític d'ideologia nacional-socialista. Fou creat el 1933 per Sven Olof Lindholm com a escissió del Partit Nacional Socialista Suec arran una sèrie d'enfrontaments no sols polítics sinó també personals. Inicialment va actuar com un simple mirall del Partit Nacional Socialista Alemany dels Treballadors, amb el diari Den Svenske Nationalsocialisten que repetia les consignes del NSAP alemany, i la Nordisk Ungdom (Joventut Nòrdica) feia de rèplica de les Joventuts Hitlerianes. L'esvàstica també fou usada inicialment com a emblema del partit.
El partit diferia del model alemany pels seus principis, ja que feia èmfasi en la retòrica anticapitalista i en el socialisme, sembla que per influència dels escrits d'Otto Strasser. A poc a poc es va allunyar del model hitlerià i dels vincles alemanys per a formar un model suec. Tot i això, no va assolir representació a les eleccions legislatives sueques de 1936. El 1938 van deixar d'usar la creu gammada i la va substituir per la Vasakärven, un vell suec emblema utilitzat pel rei Gustau Adolf II de Suècia. Al final de l'any, el partit havia canviat el seu nom per Svensk Socialistisk Samling (Unitat Socialista Sueca) i va disminuir en gran manera totes les referència als nazis. No obstant això el partit va veure dràsticament reduïda la seva militància durant la Segona Guerra Mundial i va ser dissolt oficialment el 1945.

## Referències

* Stanley G. Payne, A History of Fascism 1914-1945, London, Roultedge, 2001
# Pardaliparus

Pardaliparus és un gènere d'ocells de la família dels pàrids (Paridae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per tres espècies:
* Pardaliparus venustulus - mallerenga ventregroga.
* Pardaliparus elegans - mallerenga elegant.
* Pardaliparus amabilis - mallerenga de Palawan.

## Referències

* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Pau Ornosa Soler

Pau Ornosa Soler (Reus, segle XIX - 1951) va ser farmacèutic i alcalde de la seva ciutat.
Farmacèutic i capità del cos sanitari, va demanar l'excedència a l'exèrcit quan el seu oncle, Antoni Serra i Pàmies, li va deixar la farmàcia, que va traslladar, el 1920, a la casa Fàbregas i li va posar el nom de Farmàcia Serra, del doctor Ornosa. Membre de les juntes del Centre de Lectura i de la Cambra Oficial de la Propietat Urbana, no es va destacar mai en política, tot i que es va afiliar a la CEDA, i se li coneixien molt poques preocupacions doctrinals, per la qual cosa va sorprendre el seu nomenament com a alcalde de Reus el juny de 1950, quan va dimitir Pere Miralles, assumint també la Jefatura local del Movimiento. Era molt conegut a la ciutat per haver transformat l'establiment farmacèutic d'una botiga de remeis en un modern centre d'específics. Estava casat amb una filla de Pere Caselles, i el seu fill va continuar la farmàcia, quan ell va morir sobtadament el 23 de desembre de 1951. Era germà del fotògraf Josep Ornosa.

## Referències

* 1 2 Anguera, P., X. Amorós, A. Arnavat. Història gràfica del Reus contemporani: vol. II, 1939-1979. Reus: l'Ajuntament, 1987. ISBN 8439870027 pàg. 52
* 1 2 Duch, Montserrat. Reus sota el primer franquisme 1939-1951. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1996, p. 205.