OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esteve Sacrest

Esteve Sacrest (Olot, província de Girona, 1850 — Madrid, 1914) va ser un filòsof i moralista català. Pertanyia a l'Orde de Predicadors dins del qual va desenvolupar diversos càrrecs i l'any 1896 fou elegit provincial, càrrec que exercí dues vegades més. Se li atribueix la restauració de les províncies dominicanes d'Aragó i de la Bètica, així com la fundació de la revista La Ciencia Tomista. És autor de diversos tractats pietosos i teològics, com una Teologia Moral (1906).

## Referències

* ↑ «Esteve Sacrest». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Esteve Salacruz

Esteve Salacruz (o Salacrús), abat del monestir de Sant Pere de Galligants. Va ésser nomenat President de la Generalitat de Catalunya el 3 de març de 1632 en substitució de Pere Antoni Serra que havia mort prematurament el 22 de febrer. El seu pas per la Generalitat va ser fugaç, ja que quatre mesos després del seu nomenament va ser triat el seu successor.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0885-9 (Vol.2)

## Referències

* ↑ Francisco José Morales Roca. Ediciones Hidalguia. Próceres habilitados en las cortes del principado de Cataluña, siglo XVII (1599-1713), 1983. ISBN 9788400053987.
Presidents de la Generalitat de Catalunya :
# Esplugues del Congost

«Esplugues del Congost» té aquests significats:
* Espluga del Congost, o Espluga Gran del Congost. Cova natural del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà
* Espluga petita del Congost, cova natural del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà
# Esplugues de Cal Trumfo

Les Esplugues de Cal Trumfo són unes cavitats naturals del terme d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a prop de l'extrem oest del terme, limítrof amb Conca de Dalt (antic terme d'Hortoneda de la Conca.
Estan situades al sud de la Collada del Trumfo, en uns feixancs que fa entre dos relleixos de roca. Al llarg de la cinglera hi ha diverses restes d'aquest jaciment, i a les parets de la balma, construccions modernes, abrics i cledes, que aprofiten elements constructius més antics, medievals.
Es tracta d'unes coves naturals amb restes d'habitacions medievals.

## Etimologia

Segons Joan Coromines, el topònim Esplugues procedeix del mot comú llatí speluncas (coves o baumes). La segona part del topònim, de Cal Trumfo, denota la relació de proximitat amb l'antiga casa de Cal Trumfo.

## Referències

* ↑ Carta arqueològica d'Abella de la Conca. Direcció General del Patrimoni Cultural. Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya. «Fitxa jaciment - Inventari arqueològic».
* ↑ Coromines, 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Esplugues". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. IV D-J. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-825-3
* DE VALLES, Jordi. "Esplugues de Cal Trumfo". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.
# Berwick (Pennsilvània)

Berwick és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 10.774 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Berwick tenia 10.774 habitants, 4.595 habitatges, i 2.802 famílies. La densitat de població era de 1.341,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 4.595 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,8% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 39% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.442 $ i la renda mediana per família de 32.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.467 $ mentre que les dones 21.061 $. La renda per capita de la població era de 14.538 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Berwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Berwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bassa de Ca l'Argent

La Bassa de Ca l'Argent de la Roca del Vallès es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual no se sap si es concebé com a bassa de rec, com a piscina o com a ambdues coses alhora.

## Descripció

És potser la bassa més bonica de tot el Parc: rodona, d'uns 15 metres de diàmetre, amb una escalinata i bancs a ambdós costats. Hi ha peixos de colors i l'entorn és agradable. L'aigua s'agafa a la llera del Torrent de Sant Bartomeu, uns metres més enllà (en el punt on el torrent es troba amb el camí, hi ha una petita represa que capta l'aigua). Una senzilla canalització a cel obert la duu fins a la bassa, on s'aboca per una robusta peça de pedra. Al costat d'aquesta hi ha les restes de l'ancoratge d'una escala per entrar i sortir de l'aigua. En aquesta bassa s'hi ha localitzat una important població de tòtils (Alytes obstetricans).

## Curiositats

L'autor del blog La Brolla d'en Toni explica que aquesta bassa la va fer construir un metge que vivia a la masia i la rumorologia popular explica que quan les noies del servei de la casa a l'estiu tenien dia lliure, anaven a la bassa a banyar-se i els nois roquerols pujaven a veure què hi podien pescar.

## Accés

És ubicada a la Roca del Vallès: situats a la Pedra de l'Elefant, l'Indi i el Moai, cal agafar el camí que surt en direcció sud, entre el terreny obert i el bosc. A 260 metres hi ha un xiprer i un trencall a la dreta, amb una columna de pedra a banda i banda. Seguim el trencall que acaba als 70 m, en una esplanada on hi ha la bassa. Coordenades: x=444686 y=4602255 z=238.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàgs. 138-139.
* ↑ Grans arbres pels voltants de Sant Bartomeu de Cabanyes - La Brolla d'en Toni (català)

## Enllaços externs

* YouTube (català)
* Wikiloc (català)
* Panoramio Arxivat 2016-02-15 a Wayback Machine. (català)
# Bassa de Can Bros

La Bassa de Can Bros és una obra de Collbató (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Bassa amb murs fets de pedra i morter de calç, de mides 15 X 13 X1,5 metres, construïda per embassar-hi aigües pluvials provinents del carrer Amadeu Vives. Té un fons de terra ferma amb una inclinació inferior al 20%, que permetia l'abeurament de ramats de bestiar. Posteriorment, la bassa es va utilitzar per al regatge dels camps propers.

## Història

El loc, conegut popularment com "la Bassa de les Granotes", és un exemple de les antigues construccions fetes per a l'aprofitament de les aigües pluvials, en un entorn on aquest tipus d'obres prenen una importància cabdal per a l'economia agrària. La seva situació, al centre del poble, en perment un aprofitament turístic i cultural.

## Referències

* 1 2 «Bassa de Can Bros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 gener 2019].
# Estany Negre de Peguera

L' Estany Negre de Peguera, llac Negre o embassament Negre és un llac situat a la capçalera de la vall de Peguera dins el municipi d'Espot al Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. El llac, d'origen glacial, es troba a 2 337 metres d'altitud. Es elevat per la presa, que li atorga una capacitat total d'embassament de 11,90 hectòmetres cúbics i 6,60 hectòmetres cúbics de capacitat útil. Drena cap a l'estany immediat de Tort de Peguera. Amb 70 metres és el mes profund del parc i la seva superfície ocupa 31,40 hectàrees.
De forma circular, l'estany es arraconat al capdamunt de la seva coma, entre el Tuc de Saburó (O), el Pic de la Mainera (S-O), el Pic de Sudorn (E) i el serrat que el separa de l'estany Tort de Peguera (N). Per les ribes de l' Estany Negre de Peguera passa el GR 11 coincidint amb l'etapa de la travessa Carros de Foc que arriba al refugi Josep Maria Blanc.

## Infraestructures hidroelèctriques

L'estany està represat per augmentar la seva capacitat d'embassament. Una canalització soterrada construïda per Hidroelèctrica de Catalunya traspassa aigua cap el proper estany Tort de Peguera, amb l'objectiu final de traspassar aigua de la conca del Peguera per alimentar la Central hidroelèctrica de Sant Maurici.
En el projecte inicial no es volia construir una presa a l'estany Negre; es volia foradar un túnel a la base de l'estany per tal de derivar l'aigua cap l'estany Trullo i l'estany Tort de Peguera. Es va anar perforant la roca fins que al final va sortir un gran burs d'aigua, fet indicatiu que s'estava prop de la base de l'estany. Es va fer un mur de formigó, i es va posar una càrrega de dinamita per “calar” l'estany i obrir el túnel que havia de comunicar els dos estanys. L'explosió, més que obrir el forat, el va taponar. A partir d'aquesta circumstància es va decidir de fer el forat del túnel més amunt, buscant la roca massissa. Amb aquesta decisió si bé es perdia un volum gran d'aigua aprofitable, es permetia aprofitar l'estany malgrat el fracàs del túnel dirigit a la base.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Plan hidrológico del riu Noguera Pallaresa (pdf) (en castellà). Confederación hidrológica del Ebro, maig 2008, pàgina 103 [Consulta: 7 abril 2020].
* ↑ «Sistema de Cartografia de Zonas Inundables» (en castellà). Ministeri d'Agricultura. Arxivat de l'original el 2019-03-21. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ Comas Ballester, Jaume «Artistes del món hidroelèctric» (pdf). El Portarró. Parc Nacional d'Aigüestortes i estany de Sant Maurici, número 30, 2011 [Consulta: 31 març 2020].
# Bauda

Bauda és una de les Ciutats Mortes del districte d'Idlib al nord-oest de Síria. Era en el seu inici un assentament romà d'Orient. La característica especial d'aquest llogaret és un túmul molt ben conservat en forma de piràmide d'una família rica del segle vi.
Les ruïnes de les cases preservades de les Ciutats Mortes de Síria generalment són de començament del S. IV a la fi del VI. A Bauda algunes parts dels murs d'edificis residencials i una església en ruïnes encara estan de peus en l'alçada de dos pisos. La nau única de l'església, en doble maçoneria, mostra la construcció tradicional de la primeria del segle iv.
La majoria dels antics habitants treballaven en l'agricultura i conreaven sobretot raïm, blat i olives.

## Referències

* ↑ «Al Bara And Serjilla: A Taste of Syria's 'Dead Cities» (en anglés). National Public Radio Org.. [Consulta: 11 juliol 2014].
* ↑ Christine Strube; Die „Toten Städte“. Stadt und Land in Nordsyrien während der Spätantike.; Verlag Philipp von Zabern; Mainz; 1996; pàg. 38; ISBN 978-3805318402.

## Vegeu també

* Serjilla
* Qalb Loze
# Expatriat

Un expatriat és una persona que resideix de manera temporal o permanent en un país de cultura diferent de la del país on es va educar, va créixer o del que té la residència legal. La paraula prové del llatí ex (sense) i patria (país, nació).

## Antecedents

El terme és sovint utilitzat per a referir-se als occidentals que viuen en països no occidentals, encara que també és utilitzat per a descriure als occidentals que viuen en altres països occidentals, com els nord-americans vivint a Gran Bretanya, o els anglesos vivint a França. Pot també utilitzar-se per a indicar, per exemple, japonesos que visquin en la ciutat de Nova York. El punt principal és la circumstància socioeconòmica i la causa.

## Vegeu també

* Repatriació
# Expansión

Expansión és un diari espanyol fundat el 27 de maig de 1986 a Madrid, especialitzat en informació empresarial, econòmica i financera.
El diari és líder a l'estat espanyol de la premsa econòmica amb un tiratge de 160.000 exemplars el 2008, i de 33.522 el juny de 2018. Pertany al grup Unidad Editorial després de l'adquisició, el 2007, per part de RCS MediaGroup del Grupo Recoletos.
El diari inclou edicions regionals a Catalunya, Andalusia, Galícia, País Valencià i el País Basc.
L'any 2011 el Canal Mujer del diari va obtenir el Premi Bones Pràctiques de Comunicació no Sexista de Associació de Dones Periodistes de Catalunya, per donar a conèixer les dones en el sector empresarial i emprenedor (innovació, accés a llocs de decisió i desigualtats).

## Referències

* ↑ «Expansión». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Breve historia de un éxito
* ↑ Expansión mejora sus contenidos
* ↑ «Datos mensuales» (en castellà). Oficina de Justificación de la Difusión, 2018. [Consulta: 4 agost 2018].
* ↑ «La editora de El Mundo adquirirá el 100% del Grupo Recoletos» (en castellà). el Mundo, 08-02-2007.
* ↑ «19a edició dels Premis de Comunicació no Sexista 2011». Dones. Revista digital, 30-11-2011. [Consulta: 28 desembre 2020].
# Bhaunagar

«Bhaunagar» té aquests significats:
Bhaubnagar o Bhavnagar:
* Principat de Bhavnagar o Bhaunagar
* Ciutat de Bhavnagar o Bhaunagar
# Eugène Urbany

Eugène Urbany (Dudelange, 13 de juliol de 1957) és un ex-ciclista de competició luxemburguès. Va competir en tres Tour de França i en una Volta a Espanya i es proclamà tres vegades Campió de Luxemburg en ruta.

## Palmarès

* 1977
** Vencedor d'una etapa de la Fletxa del Sud
* 1978
** Campió de Luxemburg en ruta amateur
* 1979
** 1r al Gran Premi François-Faber
* 1981
** Campió de Luxemburg en ruta
* 1982
** Campió de Luxemburg en ruta
* 1983
** Campió de Luxemburg en ruta

### Resultats al Tour de França

* 1981. 96è de la classificació general
* 1982. 97è de la classificació general
* 1983. 70è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. Abandona

## Referències

* ↑ «Eugène Urbany». Pro Cycling Stats. [Consulta: 11 abril 2015].
# Bec de coral del Congo

El bec de coral del Congo (Estrilda nigriloris) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita pantans del sud-est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Bec de coral del Congo». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Bec de coral gorja-roig

El bec de coral gorja-roig (Paludipasser locustella) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) i única espècie del gènere Paludipasser Neave, 1909

## Hàbitat i distribució

Habita praderies del Senegal, Gàmbia, sud de Mauritània, sud de Mali, Burkina Faso, Guinea Bissau, Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, Txad, centre i sud-est del Sudan, oest d'Etiòpia, Eritrea, extrem nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda, Kenya, Angola, Zàmbia, Tanzània, Malawi, nord-est de Namíbia, nord de Botswana, Zimbabwe, Moçambic i est i sud de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Bec de coral gorja-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Bec de coral d'ales taronja

El bec de coral d'ales taronja (Pytilia afra) és una espècie comuna de les ocells estríldids que habita a Angola, Botswana, Burundi, República del Congo, República Democràtica del Congo, Etiòpia, Kenya, Malawi, Moçambic, Ruanda, Sud-àfrica, el Sudan, Tanzània, Uganda, Zàmbia i Zimbàbue. El seu estat de conservació segons la Llista Vermella és de baix risc (LC).

## Referències

* ↑ «Bec de coral d'ales taronja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Eugène Berger

Eugène Berger (Bettembourg, 4 de desembre de 1960 - 21 de gener de 2020) va ser un esportista i polític luxemburguès. Berger va estudiar per ser professor, i va treballar en aquesta professió des de 1988 fins a 1994. A eleccions de 1994 va ser elegit membre de la Cambra de Diputats pel Partit Democràtic. Va ser Secretari d'Estat de Medi Ambient de 1999 fins a 2004.
L'1 d'octubre de 1992 es va convertir en el primer luxemburguès a escalar el Mont Everest, pel que se li va concedir el premi en alpinisme d'Esportista Luxemburguès de l'Any.

## Honors

* Comandant de l'Orde del Mèrit del Gran Ducat de Luxemburg (promoció 2000)

## Referències

* ↑ «Eugène Berger» (en francès). Chmbre des Députés du Grand-Duché de Luxembourg. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ «Berger, Eugène» (en francès,). gouvernement.lu. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ Aktiviéitsrapport vum Staatsministère vum Joer 2000 wou op de Säite 77 ff déi Leit ernimmt sinn déi den 22. Juni 2000 eng Auszeechnung vum Premier iwwerreecht kritt hunn
# Bellator egretta

Bellator egretta és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 20 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical (37°N-7°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des de Carolina del Nord i el sud-est del Golf de Mèxic fins al nord de Sud-amèrica.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bernat Martí Oliver

Bernat Martí Oliver (Carcaixent, Ribera Alta, 1949) és un arqueòleg valencià, director del Servei d'Investigació Prehistòrica i del Museu de Prehistòria de València entre 1987 i 1996.
Va estudiar a la Universitat de València, on des de jove ja exercia com a professor i on es doctorà el 1978. Des del 1979, de la mà de Domingo Fletcher, ha estat conservador del Servei d'Investigació Prehistòrica i del Museu de Prehistòria de València, que dirigí entre 1987 i 96. Ha investigat el període comprès entre el Neolític i l'edat del bronze del País Valencià. Ha dirigit les campanyes d'excavacions a la cova de l'Or de Beniarrés (1976-86) i al poblat de la Muntanya Assolada d'Alzira (1978-86).
Les campanyes de la Cova de l'or destacaren per l'ús pioner al País Valencià de metodologia puntera en cova, tècniques apreses a excavacions a Font Juvenal. També va ser el primer en crear equips interdisciplinars, amb investigadors especialitzats en sedimentologia, palinologia, carpologia i fauna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Bernat Martí Oliver». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 Bonet i Rosado 2016, p. 1

## Bibliografia

* Bonet Rosado, Helena. «Bernat Martí, el SIP y nosotros». A: Del neolític a l'edat de bronze en el Mediterrani occidental. Estudis en homenatge a Bernat Martí Oliver.. València: Museu de Prehistòria de València, 2016, p. 1-3. ISBN 978-84-7795-755-3.
# Euryzygomatomys spinosus

Euryzygomatomys spinosus és una espècie de mamífer rosegador de la família de les rates espinoses. Viu al sud i l'est del Brasil, el nord-est de l'Argentina i el Paraguai. Els seus hàbitats naturals són els herbassars humits del sud de la regió del cerrado a l'estat brasiler de Minas Gerais, així com els boscos de la Mata Atlàntica d'Espírito Santo (Brasil), l'Argentina i el Paraguai. Entre altres llocs, se la pot trobar al Parc Nacional del Caparaó. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Mesura 195 mm de llargada corporal, amb una cua de 50 mm i un pes de 188 g. Té les orelles curtes i la cua més curta que la de les espècies de Clyomys, de les quals també es diferencia per la seva mandíbula més llarga i les incisives de mida més gran.

## Referències

* ↑ Catzeflis, F.; Patton J.; Percequillo, A.; Bonvicino, C.; Weksler, M. Euryzygomatomys spinosus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 abril 2015.
* ↑ Eisenberg, John Frederick; Redford, Kent Hubbard. Mammals of the Neotropics: The central neotropics: Ecuador, Peru, Bolivia, Brazil (en anglès). vol. 3. University of Chicago Press, 1999. ISBN 9780226195421.
# Beladice

Beladice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.666 habitants.

## Història

És esmentat per primera vegada el 1156.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «O obci» (en eslovac). Obec Beladice. [Consulta: 7 agost 2022].
# Belagile

Un belagile (en català: herbolari; del basc: belar: herba i langile: treballador) és aquell que, amb poders que es creu que provenen dels esperits malignes o del diable, realitza ritus màgics per fer mal a algú, especialment a un enemic. És semblant a la Sorgina basca i a la Meiga gallega.
Segons la mitologia basca, es tracta quasi sempre d'una dona i pot causar danys com ara la pèrdua de la collita, les plagues del blat i dels molins, les malalties, mal d'ull, la mort de nens, etc.

## En la literatura

A El guardián invisible es descriu un dels personatges com a belagile, però a diferència dels belagiles, té una ferida a la cara.

## Referències

* ↑ Rodríguez, R. J. A. (2019). Entre la sorgin y la meiga. Relaciones y paralelismos culturales. Anuario de Eusko-Folklore: etnografía y paletnografía, (54), 121-136.
* ↑ «El "yo" de la detective» (en castellà). Fundación dialnet. [Consulta: 23 agost 2022].
# Eustaci (metge)

Eustaci (en llatí Eusthatius, en grec Εὐστάθιος) era un metge grec que va viure a la segona meitat del segle iv.
Se'l coneix per dues cartes que li va dirigir Basili de Cesarea els anys 373 i 374. La segona d'aquestes cartes alguns autors l'atribueixen a Gregori de Nissa. En alguns manuscrits se li atribueix el càrrec d'arquiatre, o metge principal.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 122.
* ↑ Basili. Epístoles III,151,189
# Bernkastel-Kues

Bernkastel-Kues és un municipi del Land de Renània-Palatinat, Alemanya. Està situada a la riba del riu Mosel·la.

## Fills il·lustres

* Fou el lloc de naixement de Nicolau de Cusa.
* Hermann Schroeder (compositor) (1904 1984).

## Referències

* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. IV, pàg. 1301. (ISBN|84-7291-226-4)
# Bokermannohyla hylax

Bokermannohyla hylax és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Pavan, D. 2004. Bokermannohyla hylax. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.