OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neche (tribu)

Els neche eren una tribu d'amerindis dels Estats Units de Texas oriental.

## Història

Els neche formaven part de la federació hasinai dins la Confederació Caddo. A finals del segle xvii i començament del xviii es van establir al llarg del riu Neches, en els actuals comtats de Houston i Cherokee. Les seves terres estaven directament al nord-oest de la tribu nacono.
En 1779 l'explorador francès Athanase de Mezières registrà haver vist nombrosos monticles a territori neche. Va escriure que els monticles havien estat creats pels indis locals, "amb la finalitat de construir en el seu cim un temple, que donava al poble proper, i en el qual adoraven als seus déus un monument més bé al seu gran nombre que a la indústria dels individus." Un monticle més gran i dos més petits segueixen en peu al comtat de Cherokee.
Frares franciscans espanyols fundaren la missió de San Francisco de los Neches i un "presidio" veí vora els neche en 1716. La missió fou abandonada temporalment en 1719 per la por als atacs dels francesos, però quan els espanyols retornaren el 1721 presentaren al cap neche amb un bastón o signe d'autoritat i els proporcionaren roba per a 188 homes, dones i nens neche men. En 1730 la missió fou clausurada.
Mentrestant, el neche va continuar amb la seva religió tradicional i van mantenir un important temple del foc i un temple menor en el seu territori.
En última instància, s'assimilaren a altres tribus hasinai en el segle xviii. En 1855 els neches foren traslladats a la força amb altres tribus hasinai a la reserva índia Brazos, situada al comtat de Young (Texas). En 1859 tots foren traslladats a Territori Indi. Actualment estan registrats com a membres de la tribu reconeguda federalment Nació Caddo d'Oklahoma.

## Toponímia

El riu Neches va rebre el nom per la tribu.

## Sinonímia

La tribu també és coneguda com els Neches, Nacha, Naesha, Nascha, Nesta, Nouista, Nacoche, Nechas, i Neitas.

## Notes

* 1 2 Sturtevant, 617
* 1 2 3 4 5 6 7 Neche Indians. Handbook of Texas Online. (retrieved 14 Sept 2009)
* ↑ The Neche Tribe and the Mission of San Francisco. Access Genealogy. (retrieved 14 Sept 2009)
* ↑ Swanton, 18
* ↑ Swanton, 12
* ↑ Sturtevant, 629
* ↑ Bolton, 30

## Referències

* Bolton, Herbet E. The Hasinais: Southern Caddoans As Seen by the Earliest Europeans. Norman: University of Oklahoma Press, 2002. ISBN 978-0-8061-3441-3.
* Sturtevant, William C., general editor and Raymond D. Fogelson, volume editor. Handbook of North American Indians: Southeast. Volume 14. Washington DC: Smithsonian Institution, 2004. ISBN 0-16-072300-0.
* Swanton, John Reed. Source material on the history and ethnology of the Caddo Indians. Norman: University of Oklahoma Press, 1996. ISBN 978-0-8061-2856-6.

## Enllaços externs

* Neche Indians, del Handbook of Texas Online
# Novecento (Baricco)

Novecento és un monòleg teatral d'Alessandro Baricco publicat per Feltrinelli l'any 1994. Baricco l'escriví per ser interpretat per Eugenio Allegri sota la direcció de Gabriele Vacis. Aquest en feu un espectacle al juliol del mateix any al festival d'Asti. Segons l'autor el text pot ser definit com un compromís entre "una veritable escenificació i un conte lleuger per ser llegit en veu alta".

## Argument

Aquest monòleg de Baricco narra la singular història de Danny Boodmann T. D. Lemon Novecento. Acabat de néixer és abandonat al vaixell Virginian, i ve retrobat per atzar per un mariner que li farà de pare fins a l'edat de vuit anys, quan morirà a causa d'una ferida que patí durant una borrasca. El vailet desapareix misteriosament durant els dies successius a la mort del seu pare i quan reapareix comença a tocar el piano. El troba el narrador, també músic com ell, a l'edat de vint-i-set anys. Quan aquest bé assumit com a trompetista del Virginian. Aquest és l'inici d'una sincera i llarga amistat, la qual no s'acabarà ni tan sols amb l'abandonament del vaixell per part del narrador.
Boodman T.D. Lemon està descrit pel narrador com un home amb gran capacitat d'aprenentatge, un home que viu mitjançant els desitjos i les passions dels altres, un home que es realitza a si mateix com si s'anul·lés com la música, que viu sospesa entre el seu piano i la mar, amb el qual és capaç de reviure cada viatge, cada sensació que els passatgers del viatge li expliquen. De la música, però més específicament del piano no trobarà mai la força per allunyar-se'n, no aconseguirà mai superar la por d'estimar i de crear-se arrels, sobretot la por de no aconseguir veure ni tan sols de lluny una fi del món fora del vaixell, i per això dedica la seva existència a tocar, a fi i efecte d'alleujar els cors dels passatgers de la por davant la immensitat de l'oceà.
En lloc d'aconseguir un compromís amb la vida, prefereix descompondre els propis somnis, les pròpies esperances i deixar-se explotar amb el transatlàntic que per tota la seva vida ha conegut i a on els seus temors són custodiats pels seus desitjos.

## Adaptacions

El 1998 en van fer una pel·lícula, de Giuseppe Tornatore. El 2008 han fet un còmic del llibre al número 2.737 del setmanal Don Miki. La història, amb el títol “La vera storia di Novecento”, ha estat readaptada per Tito Faraci (escenificació) i Giorgio Cavazzano (dibuixos). Les taules d'aquest còmic van ser exposades a la Fira del llibre de Torí el mateix any.

## Enllaços externs

* La registrazione dello spettacolo tenuto a Bellinzona nel 1995 Arxivat 2006-02-12 a Wayback Machine. - Recitato da Eugenio Allegri
* Approfondimento su oceanomare.com Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.
# Ny Carlsberg Glyptotek

El museu Ny Carlsberg Glyptotek fou fundat pel fabricant de cervesa Carl Jacobsen (1842-1914), que va reunir una de les col·leccions d'art privades més importants de la seva època a Dinamarca. El nom del museu prové de la seva cerveseria, Carlsberg, amb l'afegitó Glyptotek (gliptoteca), un mot grec que significa 'col·lecció d'escultures'.
Aquest museu, que va obrir al públic l'any 1897, es troba al centre de Copenhaguen, a la plaça de Dante, molt a la vora dels Jardins de Tivoli, en un espai que va cedir l'ajuntament.

## Enllaços externs

* Glyptoteket (en danès i anglès)
# Neoepicorsia

Neoepicorsia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Neoepicorsia claudiusalis (Walker, 1859)
* Neoepicorsia confusa Munroe, 1964
* Neoepicorsia daucalis Munroe, 1964
* Neoepicorsia furvulalis Munroe, 1978
* Neoepicorsia fuscalis Munroe, 1978
* Neoepicorsia submundalis (Dognin, 1905)
* Neoepicorsia tuisalis (Schaus, 1912)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 25 desembre 2018].
# Neoescolàstica

La neoescolàstica és un corrent filosòfic iniciat el segle xix que suposà el renaixement i desenvolupament de la filosofia escolàstica de l'edat mitjana en les condicions de la modernitat.
Més que una resurrecció d'una filosofia extinta temps enrere es tracta d'una regeneració de la metafísica, sorgida a l'antiga Grècia i recuperada dels temps medievals que mai havia deixat de fer-se present en l'ensenyament catòlic. El corrent més vigorós d'aquest moviment va ser el neotomisme, perquè en bona part va ser Tomàs d'Aquino qui va donar forma final a l'escolàstica al segle xiii i en part perquè va prendre força la idea que només el tomisme podia infondre vitalitat a una escolàstica del segle xx. La neoescolàstica s'inicià a Roma entre cercles de pares paüls i jesuïtes com a resposta a la ideologia de la Revolució francesa i amb l'encoratjament del Papa Lleó XIII en l'encíclica «Aeterni Patris» (4 d'agost de 1879) que l'elevà al rang de filosofia oficial de la religió catòlica es va difondre a Europa en centres universitaris com Lovaina, Milà, Friburg i París.
A Catalunya el precursor d'aquest corrent fou Jaume Balmes i ha estat el nucli central de la filosofia impartida al Departament de Metafísica de la Universitat de Barcelona al llarg de més d'un segle. Entre els que reberen la influència del seu pensament n'és el representant més conegut el bisbe Josep Torras i Bages. Tot i que alguns pensadors catòlics i progressistes com Jaume Serra Hunter i Josep Maria Capdevila abans de la guerra o Jaume Bofill i Bofill posteriorment, intentaren modernitzar-la, la filosofia tomista catalana és l'expressió d'un integrisme religiós i filosòfic ultrancer. L'Escola tomista de Barcelona és un dels bastions més importants del tomisme europeu.

## Bibliografia

* Martínez i Porcell, Joan «El Neotomisme». Comprendre, IV, 2, 2002, pàg. 169 - 191.

## Referències

* ↑ «Neoescolàstica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Neoescolàstica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nicolai Cleve Broch

Nicolai Cleve Broch (Bærum, 14 de novembre de 1975) és un actor de cinema i teatre noruec. Va arribar a la fama nacional interpretant un dels papers principals de la sèrie dramàtica Lekestue del 2002, emesa al canal públic NRK. També és conegut per interpretar el protagonista a la comèdia romàntica Buddy del 2003. Altres aparicions importants inclouen le spel·lícules Uno, Uro i Den siste revejakta. Més recentment, Cleve Broch fou nominat als Premis Amanda per la interpretació del resistent de la Segona Guerra Mundial Gregers Gram a Max Manus.

## Teatre

Cleve Broch va rebre la formació a l'Acadèmia Nacional de Teatre d'Oslo del 1996 al 1999. [3] Va debutar a l'obra Hjalmar og Frode. Des del 2005, Cleve Broch ha estat al Teatre Nacional d'Oslo, on ha representat a l'emperador romà Julià l'Apòstata a l'oba de Henrik Ibsen Emperador i Galileu. Anteriorment, va treballar a l'Oslo Nye Teater i al Det Norske Teatret, on va aparèixer en obres com La gavina d'Anton Txékhov i Qui té por de Virginia Woolf? d'Edward Albee. Cleve Broch va ser nomenat "Talent teatral de l'any" el 2002 pel diari Dagbladet.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Programa | Caràcter |
| 1995 | När alla vet | Ulf |
| 2006 | Uno | Morten |
| 2006 | Uro | Hans Petter |
| 2008 | Max Manus: Man of War | Gregers Gram |
| 2013 | Gåten Ragnarok | Allan |
| 2018 | Mango - Lifes coincidences | Manuel |

### Televisió

| Any | Títol | Caràcter | Notes |
| 2001 | Fox Grønland | Sven Harnes | |
| 2002 | Lekestue | Roger | Minisèrie |
| 2007 | Seks som oss | Aksel | |
| 2010 | Påpp & Råkk | Cleeve | a l'episodi "Platesignering" |
| 2011 | Schmokk | Daniel | |
| 2013 | Halvbroren | Barnum | Minisèrie |
| 2014 | Helt perfekt | | A l'episodi "Golden Goal Games" |
| 2015 | Frikjent | Aksel Nilsen Borgen | |
| 2019 | Beforeigners | Lars Haaland | |

## Premis

| Any | Categoria | Premi | Pel·lícula | Resultat |
| 2007 | Millor actor | Premis Amanda | Uro | Nominat |
| 2009 | Millor actor de repartiment | Premis Amanda | Max Manus: Man of War | Nominat |

## Referències

* 1 2 3 «Nicolai Cleve Broch» (en noruec). Store Norske Leksikon. [Consulta: 6 juny 2021].
* ↑ «Inn for gravid Heidi» (en noruec). Dagbladet, 04-09-2003 [Consulta: 6 juny 2021].
# Nicolai Brøchner

Nicolai Brøchner Nielsen (4 de juliol de 1993) és un ciclista danès professional des del 2012 i actualment a l'equip Riwal Readynez Cycling Team.

## Palmarès

* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de Gila
* 2015
** 1r a la Scandinavian Race Uppsala
* 2016
** Vencedor de 2 etapes a l'An Post Rás
* 2017
** 1r a la Himmerland Rundt
** 1r al Tour d'Overijssel
** 1r a la Scandinavian Race Uppsala
** Vencedor d'una etapa a l'An Post Rás
* 2019
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia

## Enllaços externs

* Fitxa a Sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Oblates de Sant Francesc de Sales

Les Germanes Oblates de Sant Francesc de Sales, en francès Sœurs Oblates de Saint-François de Sales, són un institut religiós femení de dret pontifici. Els membres d'aquesta congregació religiosa posposem al seu nom les sigles O.S.F.S.

## Història

A mitjan segle xix, Troyes era un important centre industrial tèxtil on treballaven moltes obreres. El sacerdot Louis Brisson, per tal de garantir l'assistència espiritual i material a les joves obreres, va fundar una residència anomenada Obra Sant Francesc de Sales. Per gestionar la casa, Brisson s'adreçà a Marie de Sales Chappuis, superiora del monestir local de l'Orde de la Visitació, on ell mateix era capellà. La superiora envià dues novícies: Léonie Aviat (1844-1914) i Lucie Canuet, que foren autoritzades a deixar l'orde per fundar una nova congregació l'11 de juny de 1866.
El 30 d'octubre de 1868 Aviat i Canuet van rebre l'hàbit, i l'11 d'octubre de 1871 van fer els seus vots. La congregació de les Germanes Oblates de Sant Francesc de Sales es va estendre ràpidament per França, on va dedicar-se a la promoció social de les dones, especialment obreres. En 1883 començaren a fer apostolat missioner a Sud-àfrica i l'Equador.
Pius X va aprovar l'institut el 4 d'abril de 1911.

## Activitat i difusió

Les germanes es dediquen sobretot a l'educació de nenes i joves, a més de mantenir orfenats i residències, en l'espiritualitat salesiana.
Al final de 2005 hi havia 387 religioses en 53 cases. Són presents a Europa (Àustria, França, Alemanya, Itàlia, Suïssa), Àfrica (Namíbia, Sud-àfrica) i Amèrica (Colòmbia Equador, Estats Units). Ls seu general és a Troyes.

## Bibliografia

* Annuario Pontificio per l'anno 2007. Vaticano: Libreria Editrice Vaticana, 2007. ISBN 978-88-209-7908-9.

## Enllaços externs

* Lloc web de la congregació en anglès
* Lloc web de la congregació en francès Arxivat 2011-02-08 a Wayback Machine.
# Norman Sheil

Norman Sheil (Liverpool, 22 d'octubre de 1932 - Niagara-on-the-Lake, 25 d'octubre de 2018) va ser un ciclista anglès, que s'especialitzà en el ciclisme en pista.
Els seus majors èxits els va aconseguir com a amateur. Va aconseguir tres medalles, dues d'elles d'or, als Mundials de persecució. Va guanyar també dos ors als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Commonwealth.

## Palmarès en pista

* 1954
** Medalla d'or als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Commonwealth en persecució
* 1955
** Campió del món amateur en persecució
* 1958
** Campió del món amateur en persecució
** Medalla d'or als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Commonwealth en persecució
* 1959
** Campió del Regne Unit amateur en persecució

## Palmarès en ruta
### Resultats al Tour de França

* 1960. Abandona (11a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# New Haven Open at Yale 2012

El Torneig de New Haven 2012, oficialment conegut com a New Haven Open at Yale 2012, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins els Premier Tournaments del circuit WTA femení. La 44a edició del torneig es va celebrar entre el 17 i el 25 d'agost de 2012 al Connecticut Tennis Center de la Universitat Yale, a New Haven, Connecticut, Estats Units.
La txeca Petra Kvitová va guanyar el segon títol de la temporada, mentre que la parella estatunidenca Liezel Huber i Lisa Raymond van aconseguir el cinquè títol de l'any.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Radwańska | 0 | 1 | r |
| Q | O. Govortsova | 6 | 2 | | Q | O. Govortsova | 1 | 2 |
| | M. Barthel | | | | 7 | M. Kirilenko | 6 | 6 |
| 7 | M. Kirilenko | w/o | | | | | | | 7 | M. Kirilenko | 7 | |
| 3 | C. Wozniacki | 7 | 6 | | | | | | 3 | C. Wozniacki | 5 | r |
| | S. Arvidsson | 6$^4$ | 2 | | 3 | C. Wozniacki | 6 | 6 | | | | |
| | A. Petkovic | 4 | 1 | | 6 | D. Cibulková | 2 | 1 | | | | |
| 6 | D. Cibulková | 6 | 6 | | | | | | | | | | 7 | M. Kirilenko | 6⁹ | 5 |
| 5 | M. Bartoli | 6 | 0 | 6 | | | | | | | | | 2/WC | P. Kvitová | 7 | 7 |
| | S. Stephens | 1 | 6 | 3 | 5 | M. Bartoli | 4 | 2 | | | | |
| | C. Suárez Navarro | 4 | 3 | | 4 | S. Errani | 6 | 6 | | | | |
| 4 | S. Errani | 6 | 6 | | | | | | 4 | S. Errani | 1 | 3 |
| | L. Šafářová | 6 | 6 | | | | | | 2/WC | P. Kvitová | 6 | 6 |
| | J. Zheng | 4 | 0 | | | L. Šafářová | 3 | 3 | | | | |
| | N. Gibbs | 2 | 4 | | 2/WC | P. Kvitová | 6 | 6 |
| 2/WC | P. Kvitová | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 7 | 6 |
| | Chuang Chia-jung Shahar Pe'er | 6⁵ | 2 | 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 7 | 6 | |
| 3 | Katarina Srebotnik Zheng Jie | 6 | 7 | 3 | Katarina Srebotnik Zheng Jie | 5 | 3 | |
| | Andreja Klepač Alicja Rosolska | 3 | 5 | | | | | | 1 | Liezel Huber Lisa Raymond | 4 | 6 | [10] |
| | Lindsay Lee-Waters Megan Moulton-Levy | 7 | 6 | | | | | | 2 | Andrea Hlaváčková Lucie Hradecká | 6 | 0 | [4] |
| 4 | Núria Llagostera Vives M.J. Martínez Sánchez | 6⁶ | 1 | | Lindsay Lee-Waters Megan Moulton-Levy | 4 | 6 | [7] |
| | Anna-Lena Grönefeld Květa Peschke | 3 | 3 | 2 | Andrea Hlaváčková Lucie Hradecká | 6 | 4 | [10] |
| 2 | Andrea Hlaváčková Lucie Hradecká | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-04-04 a Wayback Machine. (anglès)
New Haven :
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018 :
Sony Ericsson WTA Tour 2012
< 2011
2013 > :
WTA Tour Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# North Washington

«North Washington» té aquests significats:
* North Washington (Colorado), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado.
* North Washington (Iowa), població dels Estats Units a l'estat d'Iowa.
# Oleh Aleksàndrovitx Prudius

Oleh Aleksàndrovitx Prudius (Kíiv, 27 d'abril de 1979), més conegut com a Vladimir Kozlov, és un lluitador professional ucraïnès, que treballa a la marca de ECW de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE).

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
* Vladimir Kozlov al WWE Universe Arxivat 2009-04-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Nové Zámky

Nové Zámky és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. És capital del districte homònim. És la segona ciutat més gran de la regió, després de la capital, Nitra.

## Història

La ciutat, coneguda com a Érsekújvár, fou part del Regne d'Hongria des de mitjan segle x fins al 1918. El 1573 començà la construcció de la fortalesa que dona nom a la ciutat (que traduït al català seria 'Castell Nou'), la finalitat del qual fou la defensa contra l'Imperi Otomà.
El 1663 caigué finalment en mans dels turcs, que l'ocuparen fins al 1685, quan fou recuperada per al Regne d'Hongria per Carles V de Lorena. El 1691 rebé els privilegis de ciutat per part de l'Arquebisbe d'Esztergom Jordi Széchényi.
Com que la ciutat participà durant el segle XVII en diversos aixecaments contra la dinastia dels Habsburg, l'emperador Carles VI envià destruir les fortificacions entre el 1724 i el 1725.
Després de la desintegració de l'Imperi Austrohongarès el 1919, la ciutat passà a ser part de la nova Txecoslovàquia. Gràcies al Primer arbitratge de Viena, entre el 1938 i el 1945 tornà a ser territori d'Hongria. El 1944 durant la Segona Guerra Mundial la ciutat fou bombardejada pels aliats, que destruïren gran part dels edificis. Després de la guerra passà novament a formar part de Txecoslovàquia, fins a la divisió d'aquest país el 1993, quan aleshores passà a formar part de l'actual Eslovàquia.

## Referències

* ↑ http://www.novezamky.sk/eng/historia/index_h.shtml Arxivat 2005-03-08 a Wayback Machine.
# Oxicalciomicrolita

La oxicalciomicrolita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la microlita.

## Característiques

La oxicalciomicrolita és un òxid de fórmula química Ca₂Ta₂O₆O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 5,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Universitat Federal de Rio de Janeiro, al Brasil, amb el número de registre: mn-7601-m.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita Fumal, a la localitat de Nazareno (Minas Gerais, Brasil), on es troba en forma de cristalls octaedrics. També ha estat descrita en altres indrets del Brasil, així com a Itàlia i Suècia.

## Referències

* ↑ «Oxycalciomicrolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 gener 2022].
# Oxia Palus

* Per a altres significats, vegeu «Quadrangle d'Oxia Palus».
Oxia Palus (grec antic: Ὠξειανὴ λίμνη, Oxiane Limne) fou un llac format per dos rius: l'Araxates (Iaxartes) i el Dymas. S'ha suposat que podria ser la mar d'Aral o bé el Karakoul, al sud-sud-est de Bukharà.

## Referències

* ↑ «Oxia Palus», Smith, William: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867.
# Oligoelement

Un oligooelement en anàlisi química (en anglès trace element) és un element químic d'una mostra que té una concentració mitjana de menys de 100 parts per milió mesurada per compteig d'àtoms o de menys de 100 micrograms per gram.
En bioquímica, els oligoelements es refereixen als minerals de la dieta que es necessiten en molt poca quantitat per al creixement, desenvolupament i fisiologia d'un organisme.
En la geoquímica, un oligoelement és un element químic amb una concentració menor de 1.000 parts per milió (ppm) o 0,1% dins la composició d'una roca. Aquest terme s'utilitza principal per a les roques ígnies. En agricultura, també s'utilitza el terme de oligoelements en els adobs per a referir-se als nutrients que no són nitrogen, fòsfor, potassi, calci i ferro. En l'agricultura biodinàmica es fan servir oligoelements en l'adob- per tal de donar fortalesa a les arrels de les plantes. En hidroponia i en fertirrigació també cal afegir oligoelements en forma soluble.

## Referències

* ↑ «oligoelement». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bowen, H.J.M.. Trace elements in biochemistry (en anglès). 2a ed. 1976. Londres: Academic Press, 1966. ISBN 0-12-120956-3.
# Oloplotosus torobo

Oloplotosus torobo és una espècie de peix de la família dels plotòsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix demersal, d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Kutubu (Papua Nova Guinea).

## Referències

* 1 2 3 «Oloplotosus torobo» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB