OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gymnothorax steindachneri

Gymnothorax steindachneri és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes. Va ser descrit per David Starr Jordan i Barton Warren Evermann el 1903.
Els adults poden assolir els 91 cm de longitud total. Es troba a les illes de Hawaii.

## Referències

* ↑ Jordan, David Starr; Evermann, Barton Warren. «Descriptions of new Genera and Species of Fishes from the Hawaiian Islands». A: United States Fish Commission. Bulletin of the United States Fish Commission.. 22. Washington: The Commission, Govt. Print. Off., 1902, p. 166.
* ↑ Eschmeyer, William; van der Laan, Richard; Fricke, Ron. «Gymnothorax steindachneri» (en anglès). Eschmeyer's Catalog of Fishes. California Academy of Sciences, 07-12-2020.
* 1 2 Torres, Armi G.; Ortañez, Auda Kareen. «Gymnothorax steindachneri Jordan & Evermann, 1903 Steindachner's moray eel» (en anglès). FishBase.
# Composició X

* Per a altres significats, vegeu «Composició X (Kandinski)».
Composició X o Composició X en blanc i negre (en neerlandès: Compositie 10 in zwart wit) és una pintura a l'oli sobre tela realitzada per l'artista neerlandès Piet Mondrian l'any 1915. Aquesta composició, del període neoplasticista del pintor, està basat en la seva percepció de les ones que vibren en colpejar els dics dels Països Baixos. Va ser pintat quan Mondrian va tornar a aquest país, procedent de París, en ser informat per la seva família que el seu pare estava malalt. Així, Mondrian va acabar passant tota la Primera Guerra Mundial als Països Baixos.

## Referències

* ↑ AA.VV.. «Mondrian 1872-1944». A: Grandes Pintores del Siglo XX (en castellà). vol. 19. Madrid: Globus Comunicación, 1995. ISBN 84-8223-005-0.
# Claassenia magna

Claassenia magna és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Wu, C.F., 1934. Ann. ent. Soc. Amer. 27:256.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wu, C.F., 1948. Bull. Pek. Soc. Nat. Hist. 17(2):146.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:328.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Clot de l'Estall

El Clot de l'Estall és un clot del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Serradell.
Està situat al vessant sud-oriental de la Serra de l'Estall i en el septentrional de la Muntanya de Sant Aleix, s migdia de la Coma Guàrdia i de la Coma Pi. Constitueix la capçalera del barranc de la Torre.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Clot de Sallent

El Clot de Sallent és una clotada formada en una vall lateral de la Rasa del Pujol ocupada per bosc i camps de cultiu i situada a poc menys de 2 km. al NW del poble de Sallent, al municipi de Pinell de Solsonès, comarca del Solsonès.
La vall, de poc menys d'un quilòmetre de llargada, està oberta cap al SW.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Hedda Eulenberg

Hedda Eulenberg, nascuda Hedda Maase (Meiderich, barri de Duisburg, 6 de març de 1876, Kaiserswerth, 13 de setembre de 1960) va ser una traductora alemanya. Filla de Wilhelm Maase, director d'orquestra a Duisburg, va aprovar la selectivitat a Düsseldorf, on es va casar el 1897 amb Arthur Moeller van den Bruck, a qui va conèixer mentre estudiava a Düsseldorf. Van den Bruck va fugir a França per evitar el servei militar per raons tant econòmiques com polítiques, es van divorciar el 1904 i es va casar novament amb l'escriptor Herbert Eulenberg. Va traduir a l'alemany diversos autors en francès i en anglès i va publicar la seva biografia, on narra la persecució nazi i com va tornar a reincorporar-se al seu treball després de la fi de la guerra.

## Obres

* Bibliografia de la traductora Hedda Eulenberg (en alemany)
* Im Doppelglück von Kunst und Leben. Düsseldorf: Die Faehre, [1952]
* Abgesang. Düsseldorf: Die Faehre, [1952]
* Frauenrache. A 'Die Zukunft' editor Maximilian Harden edició. XX Nr. 14 (1912)

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Hedda Eulenberg» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* Haus Freiheit

## Referències

* ↑ «Biografie Herbert Eulenberg». Haus Freiheit. Herbert und Hedda Eulenberg. [Consulta: 21 març 2020].
# Colibrí mango gorjanegre

El colibrí mango gorjanegre (Anthracothorax nigricollis) és una espècie de colibrí molt comuna de Sud-amèrica.

## Descripció

Té un llarg de 10.2 cm i un pes de 7.2 g. El seu bec llarg i negre és lleugerament corb. La cua per a tots dos sexes té plomes negres a l'àrea central i la seva cua exterior és de color negre amb punts vermell vi.
El mascle té la part superior de color verd clar brillant. La seva gola i pit són negre mat amb verd azulat. Els flancs són verd clar i la part posterior del seu pit és més prima en grossor cap a l'estómac.
La femella té la part superior color verd bronze i la seva part inferior color blanc amb una línia central negra. Els que encara no han madurat, mostren uns punts grisos en el seu cap i ales; al voltant dels seus ulls, un to xocolata.

## Distribució i ecologia

Ells viuen des de Panamà fins al noreste de Bolívia, sud del Brasil i nord de l'Argentina. Ells són també present a Trinitat i Tobago. Ells poden migrar fins a 1,000 milers, encara que aquests movimentos no són molt bé estudiats.

## Referències

* ↑ «Colibrí mango gorjanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Conilhac de Rasés

* Per a altres significats, vegeu «Conilhac-Corbières».
Conilhac de la Montanha (en occità; en francès Conilhac-de-la-Montagne) és una vil·la de la regió d'Occitània, departament de l'Aude, districte de Limós, cantó de Coisan, amb uns 50 habitants i situat a 445 metres d'altura. El terme té vora 500 hectàrees, un deu per cent destinades a produir vinya per fer l'anomenat Blanqueta de Limós. Té una església dedicada a la Verge Maria.
# Conill (desambiguació)

«Conill» té aquests significats:
* Conill: animal
* Conill (Pujalt): poble de l'Anoia
* Conill (Tàrrega): poble de l'Urgell
Viccionari
# Hartmut Flöckner

Hartmut Flöckner (Berlín, 27 de juny de 1953) és un nedador alemany, ja retirat, especialista en papallona, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on va disputar quatre proves del programa de natació. En els 4x100 metres estils, formant equip amb Roland Matthes, Wilfried Hartung i Lutz Unger, guanyà la medalla de plata, mentre en els 100 i 200 metres papallona fou setè. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaca una medalles de plata i dues de bronze al Campionat del Món de natació de 1973 i dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1970 i 1974. i vuit campionat nacional de la RDA entre 1971 i 1976.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Hartmut Flöckner». [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 17 juliol 2021].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 17 juliol 2021].
# Club Bizcaya

El Club Bizcaya (o Club Vizcaya) va ser un equip de futbol creat especialment per participar en la Copa de la Coronació de 1902 i a la Copa del Rei de 1907 representant la ciutat de Bilbao. En cada competició es van escollir els millors jugadors de cada club bilbaí: l'Athletic Club i el Bilbao Football Club el 1902, i l'Athletic Club i la Unión de Vizcaya el 1907.

## Copa de la Coronació (1902)

Es van combinar jugadors de l'Athletic Club (fundat el 1898) i del Bilbao FC (fundat el 1900) per formar el Bizcaya i participar en la competició.
L'equip va guanyar la Copa de la Coronació, el 1902, després de derrotar el FC Barcelona a la final.
El 1903, el Bilbao FC i els seus associats van ser absorbits per l'Athletic Club.

## Copa del Rei de 1907

L'any 1907, el Bizcaya es va formar a partir de la combinació de jugadors de l'Athletic Club i de la Unión de Vizcaya, també conegut com The Union, per la influència anglesa.
El torneig va ser una lligueta de cinc equips, en què Bizcaya i Madrid FC van acabar empatats en primer lloc. El 30 de març es va jugar un partit pel títol, que el Madrid va guanyar 1 a 0.
# Hemidoras morrisi

Hemidoras morrisi és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Guiorgui Margvelaixvili

Guiorgui Margvelaixvili (en georgià: გიორგი მარგველაშვილი) (Tbilisi, 4 de setembre del 1969) és un filòsof i polític georgià, president de Geòrgia des del 17 de novembre del 2013 en guanyar les Eleccions presidencials georgianes de 2013. No milita en cap partit polític.

## Referències

* ↑ «Margvelashvili Named as GD's Presidential Candidate» (en anglès). Tbilisi: Civil Georgia, 11-05-2013. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Guipago

* Aquest article tracta sobre el cabdill amerindi. Vegeu-ne altres significats a «Lone Wolf (Oklahoma)».
Lone Wolf, Guipago o Quo-pah-ko (1820-1879) fou un capitost kiowa.
L'estiu del 1870, amb els cabdills Satanta, Satank, i Tene-angop’te o Kicking Bird, organitzaren una campanya guerrera arreu de Texas. El 1871 Guipago i Kicking Bird s'escaparen de la reserva i aconseguiren entrevistar-se amb el president U.S. Grant l'agost del 1872. Guipago li prometé establir-se a 100 kilòmetres de Fort Still si alliberava els presos. El 27 de juny del 1874 tant Satanta com Guipago amb nombrosos guerrers kiowa s'unissin al cabdill comantxe Quanah Parker a Palo Duro; però es va rendir amb 253 kiowa el 25 de febrer del 1875.
Aquell any, fou dut a la presó de Fort Marion, a Saint Augustine (Florida), on va morir.

## Enllaços externs

* Biografia (anglès)
# Guipavas

Guipavas (en bretó Gwipavaz) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 13.633 habitants. Forma part de la comunitat urbana Brest Métropole Océane. A l'inici del curs 2007 el 4,5% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.
L'aeroport de Brest–Bretanya es troba íntegrament dins del terme municipal de Guipavas.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 6.610 | 7.346 | 8.959 | 10.425 | 11.956 | 12.584 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Henri Pallier | UMP |
| 2008- | Alain Queffélec | PS |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Hencovce

Hencovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1372.
# Hipenodins

Els hipenodins (Hypenodinae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae).

## Taxonomia

Els estudis filogenètics han mostrat que aquesta subfamília hauria d'incloure els micronoctúids com una tribu de Micronoctuini.

## Gèneres
### Tribus sense assignar

* Anachrostis Hampson, 1893
* Dasyblemma Dyar, 1923
* Dyspyralis Warren, 1891
* Hypenodes Doubleday, 1850
* Luceria Walker, 1859
* Parahypenodes Barnes & McDunnough, 1918
* Schrankia Hübner, [1825]

### Tribu Micronoctuini

* Veure Micronoctuini per les subtribus i gèneres.

## Galeria

* Schrankia separatalis
* Schrankia taenialis

## Referències

* ↑ Lafontaine, Donald; Schmidt, Christian (19 Mar 2010). "Annotated check list of the Noctuoidea (Insecta, Lepidoptera) of North America north of Mexico". ZooKeys 40: 26. Doi:10.3897/zookeys.40.414
* ↑ Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology 37: 102–124. Doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x

## Enllaços externs

* SCIBː Hypenodinae.' (fr)
* Biodiversidad Virtualː Hypenodinae. (castellà).
# Constel·lació del Tucà

El Tucà (Tucana) és una constel·lació de l'hemisferi sud lleugerament més lluminosa que les altres constel·lacions d'aquesta part del cel austral. Aquesta constel·lació fou una de les dotze creades per Pieter Dirkszoon Keyser i Frederick de Houtman entre 1595 i 1597, i que aparegué per primer lloc a l'obra de Johann Bayer Uranometria de 1603.

## Estrelles principals

L'estrella més brillant de Tucana, α Tucanae, està situada a la coa de l'au i és de la magnitud aparent 2,87. γ Tucanae és de la magnitud 3,99.
HD 216437 té un planeta.

### Taula de les estrelles de Tucana

| Estrella | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància (anys llum) | Tipus espectral |
| α Tuc | 2,87 | -1,05 | 199 | K3III |
| γ Tuc | 3,99 | 2,28 | 72 | F1III |
| ζ Tuc | 4,23 | 4,56 | 28 | F9V |
| κ Tuc | 4,25 | 2,70 | 67 | F6IV |
| β¹ Tuc | 4,36 | 1,20 | 140 | B9V |
| ε Tuc | 4,49 | -0,81 | 375 | B9IV |
| δ Tuc | 4,51 | -0,06 | 267 | B8V |
| β² Tuc | 4,53 | 0,92 | 172 | A2V |
| ν Tuc | 4,91 | 0,30 | 273 | M4III |
| η Tuc | 5,00 | 1,56 | 159 | A1V |
| β$^3$ Tuc | 5,07 | 1,73 | 152 | A0V |
| HR 8531 | 5,31 | 3,75 | 67 | F9V |
| ι Tuc | 5,36 | 0,70 | 279 | G5III |
| ρ Tuc | 5,38 | 2,33 | 133 | F6V |
| λ² Tuc | 5,45 | 1,40 | 210 | G7III |
| π Tuc | 5,50 | 0,64 | 306 | B9V |
Nota: Els valors numèrics provenen de les dades mesurades pel satèl·lit Hipparcos

## Objectes celestes

Aquesta constel·lació conté el Petit Núvol de Magalhães, una galàxia irregular satèl·lit de la nostra Via Làctia.
S'hi poden trobar també dos cúmuls globulars pròxims al Petit Núvol de Magalhães, NGC 362 i NGC 104 (anomenat també 47 Tucanae).

## Història

Descoberta pels navegants neerlandesos Pieter Dirksz Keyser i Frederick de Houtmann al final del segle xvi, fou popularitzada per Johann Bayer degut a la publicació de l'obra Uranometria el 1603.

## Enllaços externs

* El Petit Núvol de Magalhães, APOD en català Arxivat 2006-02-11 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Consulta del catàleg de resultats de la missió Hipparcos». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 juny 2006].
# Henry (còmic)

Henry, és una tira còmica creada l'any 1932 per Carl Thomas Anderson, al setmanari Saturday Evening Post. El personatge en els seus inicis era una pantomima humorística d'anècdotes auto conclusives, amb un nen que no parlava i amb un cap amb forma de bombeta. Després d'un parell d'anys d'èxit del personatge es va convertir en còmic, el King Features Syndicate se'n va encarregar de la seva distribució i el 17 de desembre de 1934 es va començar a publicar als diaris dels Estats Units i les pàgines dominicals el 3 de març del 1935.

## Trajectòria editorial

Carl Anderson, va crear el personatge en l'àmbit de la vinyeta humorística, però va ser al setmanari Saturday Evening Post on va tenir una major difusió, després d'un parell d'anys d'èxit del personatge al setmanari i quan va començar la distribució per part de l'agència King Features Syndicate es va convertir en còmic i es va publicar a la premsa en format de tires diàries el 17 de desembre de 1934 i a pàgines dominicals el 3 de març del 1935.
Va crear el personatge quan tenia setanta anys, el 1942 va deixar de dibuixar i es va retirar cedint els drets a partir del gener d'aquell mateix any als seus ajudants. A Jhon Liney, assistent des del 1940 li donaren la titularitat de les tires i a Don Trachte, que havia treballat amb el personatge des del començament de la sèrie li entregaren l'autoria de les planxes dominicals. Durant tres anys diferents dibuixant anònims se n'encarregaren de les planxes dominicals mentre el titular era a l'exèrcit.
Jack Tippit, va adquirir les “tires” el 1979 quan va morir Liney, fins al 1983 que van passar a mans de Dick Hodgins, Jr.
El 1948, va morir Carl Anderson, i el seu personatge es va continuar editant fins al 2005.

## Dades de Publicació

Publicacions on s'ha publicat el Personatge
| Publicació / Títol | Any de Publicació | Editorial | Format | Enquadernació | Mides | Números | Pàgines | Notes |
| AMA | 1958 ? | Sense dades | Quadern Plegat | | 29 x 24 cm | 34 | 16 i 8 | Al número 30 |
| Chito Extraordinario | 1974 | Juan Martí Pavón, Editor | Revista | Grapa | 27 x 20 cm | varis | 21 | Al número 10 i 11 |

## Referències

* 1 2 Coma, Javier. Diccionario de los comics. La edad de oro. Esplugues de Llobregat: Plaza & Janés editores, S.A., 1991. ISBN 13: 978-84-01-61541-2.
* 1 2 Del tebeo al manga una historia de los cómics. Los cómics en la prensa diaria: Humor y Aventuras (en castellà). nº 1 Pag.75. Panini España S.A, p. 208 (Del Tebeo al Manga, una historia de los tebeos). ISBN 978-849885-22-26.

## Enllaços externs

* Fitxa de Henry a kingfeatures Arxivat 2015-10-22 a Wayback Machine. (anglès)
* Fitxa de Henry a Tebeosfera (castellà)
# Gramaccioliïta-(Y)

La gramaccioliïta-(Y) és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la crichtonita. Va ser anomenada així en honor de Carlo Maria Gramaccioli (1935-2013), col·leccionista de minerals i professor de química a la Universitat de Milà, Itàlia. La gramaccioliïta-(Y) és l'anàleg d'itri de la senaïta i l'anàleg de plom de la dessauïta.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gramaccioliïta-(Y) pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, lueshita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauïta, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaïta, dessauïta-(Y), cleusonita, diaoyudaoïta, hawthorneïta, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeïta, zenzenita i mengxianminita.

## Característiques

La gramaccioliïta-(Y) és un òxid de fórmula química (Pb,Sr)(Y,Mn)Fe₂$^{3+}$(Ti,Fe$^{3+}$)$_{18}$O$_{38}$. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a Itàlia, Grècia i Suïssa. En la seva localitat tipus es va descriure en fangs mineralitzats en un gneiss granític ric en biotita; allà es va trobar associat a xenotima-(Y), senaïta, rútil, quars, pirita, moscovita, fluorapatita, brookita, anatasa, albita i dessauita-(Y).

## Referències

* ↑ «Gramaccioliite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Noborito

Noborito (登戸) és una barriada del districte de Tama a la ciutat de Kawasaki, Prefectura de Kanagawa, Japó. Noborito és una ciutat dormitori de classe mitjana per als treballador de l'àrea metropolitana de Tòquio. Al barri s'hi troba l'ajuntament del districte de Tama.

## Geografia

El barri de Noborito es troba localitzat a la part nord-oest de la ciutat de Kawasaki, marcant la frontera entre la prefectura de Kanagawa i Tòquio. Noborito es troba a uns 20 quilòmetres del centre de Tòquio i a uns 15 de Shinjuku. Al nord-est i separat pel riu Tama, Noborito limita amb els barris de Moto-Izumi i Higashi-Izumi pertanyents a la ciutat de Komae, Tòquio; al sud-est limita amb el barri de Shukugawara; al sud amb Higashi-Ikuta; a l'oest ho fa amb Masugata i Ikuta; al nord-oest amb Nakanoshima i al nord amb Izumi i Noborito-shinmachi. El riu Tama passa pel territori del barri, separant-lo de Tòquio.

## Història

Durant el període Edo, la zona va esdevindre una posta al Tsukui-dō o camí Tsukui, que connecatava la zona amb l'antiga ciutat d'Edo. No obstant això, la zona va romandre com un llogaret rural.
Amb l'arribada del ferrocarril l'any 1927 al barri, la zona començà a urbanitzar-se. Durant la Segona Guerra Mundial, l'Exèrcit Imperial Japonès va establir-hi el Laboratori de Recerca Número Nou un institut secret d'armes biològiques i químiques. Després de la guerra i fins a l'actualitat, el barri ha anat evolucionant com un barri dormitori de classe mitjana per als treballadors de Kawasaki, el Tòquio Occidental o Shinjuku, entre d'altres.

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Noborito
* Ferrocarril Elèctric Exprés d'Odawara (Odakyū)
** Noborito - Mukōgaoka-Yūen

## Referències

* ↑ https://www.post.japanpost.jp/cgi-zip/zipcode.php?pref=14&city=1141350&cmp=1
# 1399
## Esdeveniments

* És escrit Lo Somni, obra mestra de Bernat Metge.
* 30 de setembre - Anglaterra: després de fer abdicar Ricard II amb el suport de la Cambra dels Comuns, Enric IV se'n proclama rei.

## Naixements

* 16 de març - Pequín (Xina): Zhu Zhanji, cinquè emperador de la Dinastia Ming que va reganar amb el nom d'emperador Xuande (m. 1435).

## Necrològiques

* 13 de maig, Nàpols: Otó IV de Brunswick, príncep alemany, comte consort de Provença i rei consort de Nàpols (n. 1320).

## Referències

* ↑ Duteil, Jean-Pierre.. La Dynastie des Ming. París: Ellipses, 2016. ISBN 978-2-340-01199-1.
* ↑ «BRUNSWICK, Ottone di in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 3 maig 2020].
# Kanshin-ji

Kanshin-ji (観心寺) és un temple budista situat a Kawachinagano, a la prefectura d'Osaka al Japó.

## Bens culturals

* tresor nacional del Japó
** Edifici principal (kondō)
** Mokuzō Nyoirinkan-nonzazō
** Kanshin-ji Engishisaichō
* Important bé cultural del Japó
** shoin
** Tatekakenotō
** Kariteimotendo

## Referències

* ↑ «Kanshin-ji».
# Alexandre Paes Lopes

Alexandre Paes Lopes, conegut com a Alexandre Lopes, (Rio de Janeiro, Brasil, 29 d'octubre de 1974) és un futbolista brasiler retirat que disputà tres partits amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ National Football Teams