OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miguel Sabido

José Miguel Sabido Ruisánchez (Ciutat de Mèxic, 20 de novembre de 1937), citat com Miguel Sabido, és un dramaturg i poeta mexicà. Va ser director de teatre, escriptor i teòric de la comunicació, creador del concepte d'entreteniment educatiu en telenovel·les, i impulsor dels gèneres rituals tradicionals mexicans, especialment les pastorel·les.
Va estudiar literatura dramàtica en la Facultat de Filosofia i Lletres de la UNAM. Va guanyar la Medalla Nezahualcóyotl, atorgada per la Premi Nacional de la Comunicació 2010.
La seva trajectòria en televisió ha estat àmplia. Va escriure les telenovel·les històriques La tormenta, Los caudillos, La Constitución, Senda de gloria i Los Insurgentes. durant anys va dirigir el Canal Cultural Nueve i va realitzar una labor cultural a Televisa que inclou el disseny i producció de programes com Vida y Voz, amb Juan José Arreola, la producció dels Encuentros Mundiales de Comunicación (1974 y 1979) i desenes de programes culturals.
Va dissenyar la metodologia d'"El entretenimiento con un beneficio social comprobado", donat l'impacte social obtingut en el llançament de la sèrie Ven conmigo es va aconseguir un impuls en la alfabetització de la població mexicana. Mig milió d'adults majors es van iniciar en els programes governamentals a inicis de la dècada de 1980 i posteriorment Acompáñame, l'objectiu de la qual era orientar a la població en funció de la planificació familiar a Mèxic, la trilogia de les novel·les didàctiques de Televisa la completaria Vamos juntos.
Ha estat guardonat per l'ONU amb premis com Earth Saver i, amb base en aquesta metodologia, s'han produït telenovel·les de planificació familiar en la l'Índia, en Filipines, Nigèria, Tanzània i en més de 90 països del planeta, però originalment a Mèxic.
La seva tesi universitària, Tres mil años de representaciones sagradas mexicanas, el va convertir en un dels investigadors més notables del teatre mexicà, i la seva labor per la recuperació de les tradicions ha estat reconeguda al seu país.

## Premis internacionals

* Life Time Achivement (USAIDS)

## Referèencies

* ↑ ¡Felices 80 Don Miguel Sabido!
* ↑ «José Miguel Sabido Ruisánchez - Detalle del autor - Enciclopedia de la Literatura en México - FLM - Conaculta». [Consulta: 9 abril 2021].
* ↑ Miguel Sabido revela anécdotas sobre María Félix
* ↑ «Ya es histórico Miguel Sabido». Arxivat de l'original el 2018-04-13. [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ Miguel Sabido, una vida contando historias
# Manuel Almiñana i Campabadal

Manuel Almiñana i Campabadal (Barcelona, 1953) és un muntador i director de cinema català. Va ser nominat al premi Condor de Plata de l'associació de crítics de cinema de l'Argentina al millor muntatge per La memoria del agua (1992)

## Biografia

De formació autodidacta, va començar el 1984 a fer col·laboracions a diferents pel·lícules com Los motivos de Berta de José Luis Guerin, El acto d'Hèctor Faver, i El vent del'illa de Gerardo Gormezano. Entre 1988 i 190 treballa com a muntador i ajudant de direcció al llargmetratge Innisfree de José Luis Guerin. El 1991 és muntador de La memòria del aguad'Hector Faver i el 1994 de Sombras paralelas de Gerardo Gormezano.
El 1995 dirigeix Terra cuita, documental de 60 minuts en línia. El 1996 fa de muntador i ajudant de direcció del llargmetratge Teen de sombras de José Luis Guerin.
El 1999 va fer de director de fotografia del documental El olvido de la memoria d'Iñaki Elizalde, i de muntador del llargmetratge Invocación d'Hector Faver.
Com a director ha realitzat alguns curts de ficció i animació, com ara Somni d'un dia (1984), El cotxe vell (1985), L'aranya (1987), Solstici (1981).
L'any 2002 és director de fotografia del curtmetratge Alicia retratada de Pablo Garcia i el 2006 dirigeix el llargmetratge documental Aqua, el riu vermell.
És professor de muntage al Centre d'estudis cinematogràfics de Catalunya des de 1996.

## Filmografia

* Los motivos de Bertak
* El acto
* El vent de l'illa (1988)
* Innisfree
* La memòria del agua (1992, muntatge)
* Sombras paralelas (1994, muntatge)
* Tren de sombras (1997, muntador)
* Invocación (2000, muntatge)
* Haiku (2006, director, muntador)
* Aqua, el riu vermell (2007, director)
* Pov Inventod (2015, muntador)
* Je t'aime Louis (2016, muntador)
* Cançons de somni (2017, muntador)

## Referències

* ↑ «Manuel Almiñana».
* ↑ «Manel Almiñana».
# Dendi

Dendi fou un regne (1591–1901) establert en territori del que avui dia és el sud-oest del Níger i extrem nord-est de Benín fundat pels songhais en enfonsar-se el seu imperi per l'ocupació marroquina.
Després de la conquesta de l'Imperi Songhai pels marroquins el 1591 amb la batalla de Tondibi, els songhais van matar el seu rei i es van reorganitzar al sud, al territori de Dendi, sota un nou sobirà de nom Nuh I, de la mateixa dinastia Askia. La capital es va establir a Lulami i va començar la lluita per restaurar el seu imperi i el seu prestigi. Hi ha molt poques dades entre 1591 i vers 1700. Sembla que els sobirans Askia van mantenir el seu intent d'afeblir la dinastia sadita del Marroc al Mali oriental amb una guerra de guerrilles que amenaçava els recursos i la presència marroquina. El 1609 la ciutat de Djenné es va revoltar contra els seus governadors marroquins amb suport dels reis songhais. Els sadites van poder recuperar la ciutat però mancats de suport des del Marroc aviat la van abandonar quedant en mans dels nòmades tuaregs i fulbes.
El 1612 va pujar al poder a Dendi el rei Askiya al-Amin; el seu regnat va durar sis anys i va anar seguit d'un govern llarg i tirànic d'Askiya Dawud. Dawud va matar molta gent incloent parents i militars; el seu germà Ismail, va fugir a Timbuctú i va demanar suport als sadites per enderrocar-lo. Amb un exèrcit marroquí Ismail va tornar a Dendi i va enderrocar al seu germà el 1639. Quan va intentar reenviar als marroquins que el protegia, fou enderrocat pel pasha o governador que va posar al tron un Askia que considerava més adaptable a les seves ordes. Però una revolta popular el va enderrocar i la política de Dendi es va orientar altre cop a lluitar a Níger i Mali.
En els dos segles següents els governs de Dendi foren en general inestables, amb diversos cops d'estat i contra cops. El regne va subsistir però mai va aconseguir expandir-se sinó que més aviat al contrari. Quan França va arribar a la regió al final del segle xix, Dendi no estava en condicions d'oferir resistència. El 1901 els francesos van deposar al darrer Askia i van acabar amb el regne songhai.

## Referències

* ↑ Idrissa, Abdourahmane; Decalo, Samuel. Historical Dictionary of Niger (en anglès). Scarecrow Press, 2012, p. 174. ISBN 0810860945.
* ↑ Shillington, Kevin. History of Africa (en anglès). Palgrave Macmillan, 2012, p. 188. ISBN 1137003332.

## Enllaços externs

* Map of Dendi (Dandawa) language from the LL-Map Project Arxivat 2011-10-08 a Wayback Machine.
* Information about Dendi language from the MultiTree Project
* Worldstatesmen
* A History of Africa Arxivat 2006-10-20 a Wayback Machine.
* Africa and Slavery 1500-1800
# Jutglà

«Jutglà» té aquests significats:
* Ferran Jutglà Blanch (1999) futbolista català
* Robert Roqué i Jutglà (1943) periodista català, especialitzat en temes sardanistes.
# Eleccions legislatives albaneses de 1991

Les eleccions legislatives albaneses de 1991 se celebraren el 31 de març de 1991 per a escollir els 250 diputats de l'Assemblea de la República d'Albània en les primeres eleccions lliures des de 1923. El Partit del Treball d'Albània, liderat pel comunista renovador Fatos Nano, va guanyar les eleccions i fou nomenat primer ministre d'Albània. Tanmateix, la forta oposició popular i la incapacitat del govern per a dur a forma les reformes econòmiques necessàries provocà la convocatòria d'eleccions al cap d'un any.

## Resultats

Resultats de les eleccions a l'Assemblea de la República d'Albània de 29 de març de 1991.
| Partits | Vots | % | Escons |
| Partit del Treball d'Albània (Partia e Punës e Shqipërisë) | | 56,17 | 169 |
| Partit Democràtic d'Albània (Partia Demokratike e Shqipërisë) | | 38,71 | 75 |
| Omonoia | | 5,0 | 5 |
| Comitè de Veterans | | ? | 1 |
| Total (participació 98,92%) | 1.953.568 | 100% | 140 |
| Font: Eleccions parlamentàries a Albània, Kuvendi Popullor, 1991 ||||

## Referències

* Revolution and change in Central and Eastern Europe: political, economic and social changes Minton F. Goldman, p. 62-70
Eleccions i referèndums a Albània :
# Anthony Igwe

Anthony Igwe (Nigèria, 24 de desembre de 1945) fou un futbolista nigerià de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Nigèria amb la qual competí als Jocs Olímpics de 1968.
Pel que fa a clubs, destacà a Stationary Stores i NEPA FC.

## Referències

* ↑ «Anthony Igwe». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 21 octubre 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 9 setembre 2019].
* ↑ Perfil a CIO
* ↑ Adieu, Haruna Ilerika
# Luciosoma bleekeri

Luciosoma bleekeri (xinès 布氏梭大口魚, tailandès ปลาซิวอ้าว) és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: rius Chao Phraya, Meklong i Mekong.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1855. Nalezingen op de vischfauna van Sumatra. Visschen van Lahat en Sibogha. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 9. 257-280.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Manuel Gavilán

Manuel Gavilán (1921 - 8 de març de 2010) fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ Luto en el fútbol: Fallece Manuel Gavilán In: ultimahora.com, 8 March 2010, Retrieved 19 March 2017.
* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil Arxivat 2011-10-25 a Wayback Machine.
* ↑ Manuel Gavilán Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Paraguay - Record International Players a rsssf
# Der Todesrächer von Soho

Der Todesrächer von Soho (en alemany) o El muerto hace las maletas (en castellà) és una pel·lícula de miseri germano-espanyola dirigida per Jess Franck estrenada el 1972. L'argument és basat en un conta de Byan Edgar Wallace.

## Sinopsi

Una sèrie d'assassinats sacseja Londres: després que la víctima faci les maletes, l'assassí el mata amb un llançament precís de ganivet. Però en el tercer assassinat, el detectiu Redford i el seu amic, l'escriptor de thriller Charles Barton, noten alguna cosa: la maleta va ser robada després de l'assassinat.
A partir de les fotos de l'escena del crim preses per Pickwick, se sospita que el Dr. Bladmore és el lladre. L'inspector consulta el seu despatx. El metge juga a l'amnèsia. Helen, la seva ajudant, més tard troba la maleta i descobreix ampolles de mescalina. Mentrestant, té lloc un quart assassinat, una vegada més el Dr. Bladmore és a l'escena del crim. Quan l'inspector Redford vol veure el metge, aquest ha desaparegut i el seu apartament s'ha incendiat.
Mentrestant, Charles Barton coneix la Celia i el Roger, els propietaris del Flamingo-Club, i afirma que hi ha mescalina al club. L'aboquen al Tàmesi, en Barton se'n surt amb la seva i després es fa passar per Bennett Reeds (el marit suposadament mort d'Helen).
El Dr. Bladmore, que s'ha convertit en Lord Cronsdale al seu castell, és el líder de la colla Flamingo. Va segrestar Helen. Però Bennett Reeds aconsegueix alliberar-la i mata en Bladmore i la seva banda.
Bennett Reeds era en realitat un agent de l'FBI culpable de tràfic de drogues. En sortir de la presó, va assumir la identitat d'una persona que acabava de morir, Charles Barton. Amb Patakes, un llançador de ganivets, es venja dels que li van destruir la vida amb mescalina. Finalment són abatuts per l'inspector Redford.

## Repartiment

* Horst Tappert: Charles Barton (alias Bennett Reeds)
* Fred Williams: l'inspector Rupert Redford
* Siegfried Schürenberg: Dr. Bladmore (alias Lord Cronsdale)
* Elisa Montés: Helen
* Barbara Rütting: Celia
* Moisés Augusto Rocha: Roger
* Luis Morri: Percy Pickwick, el fotògraf
* Ángel Menéndez: el cap de policia
* Andrés Monales: Patakes
* Wolfgang Kieling: Ferencz
* Rainer Basedow: Sergent McDowell
* Dan van Husen: Kronstel, el xofer de la pastisseria
* Eva Garden: Linda, la neboda de Lord Cronsdale
* Mara Laso: Milly
* Jess Franco: Mr. Gonzales

## Notes i referències

* ↑ El muerto hace las maletas Arxivat 2014-11-11 a Wayback Machine. a cinerama.es
* ↑ Der Todesrächer von Soho a Lexikon des internationalen Films. Filmdienst, abgerufen am 2. März 2017.

## Bibliografia

* Roberto Curti, Allarme a Scotland Yard: 6 omicidi senza assassino, in Succubus 2. Guida al cinema di Jess Franco, Nocturno Dossier allegato a Nocturno Cinema n. 61, Anno XII, agosto 2007, a cura di Roberto Curti e Francesco Cesari, p. 12.
* (francès) Alain Petit, Manacoa Files IV, Cine-Zine-Zone 120, pp. 197–199.
* (anglès) Lucas Balbo, Peter Blumenstock, Christian Kessler, Tim Lucas, Obsession - The Films of Jess Franco, 1993, pp. 80–83.
# Dos anys de vacances (pel·lícula de 1982)

Dos anys de vacances (十五少年漂流記, Jūgo shōnen hyōryūki) és un especial de televisió d'anime produït l'any 1982 per Toei Animation dirigit per Masayuki Akehi i inspirat en la novel·la Dos anys de vacances de l'escriptor francès Jules Verne, publicada l'any 1888. Es va estrenar al Japó el 22 d'agost de 1982 a Fuji TV, al contenidor Nissei Family Special.
A Catalunya es va estrenar per TV3 l'11 de setembre de 1985, reemetent-se posteriorment en diverses ocasions.

## Argument

Quinze joves estudiants es preparen per passar unes setmanes de vacances, però el seu vaixell, amarrat a Auckland (Nova Zelanda) perd misteriosament els amarraments i quan surt al mar, és colpejat per una tempesta i resta a mercè de l'oceà sense ningú capaç de controlar-lo. Després d'uns dies de deriva, el vaixell aterra en una illa aparentment deserta enmig de l'oceà Pacífic, on els nois romandran més de 20 mesos i hauran d'organitzar-se per sobreviure.
Els nois miren de reagrupar-se i millorar les seves vides a l'illa, però les rivalitats entre ells, fomentades principalment per les diferents nacionalitats, es fan sentir cada cop més, provocant que els nois es divideixin en dues colles enfrontades, que després es veuran obligades a unir-se i recuperar la seva cohesió per fer front a una amenaça externa sobtada.

## Doblatge

| Personatge | Japonès | Català |
| Gordon | Katsuhiro Nanba | Pep Anton Muñoz |
| Doniphan | Daishi Matsunaga | Doniphan |
| Kate | Kyoko Inomata | Luisita Soler |
| Dole | | Núria Domènech |
| Service | | Glòria Roig |
| Webb | | Maria Moscardó |
| Costa | | Albert Trifol |
| Cross | Takahiro Saitō | Toni Sevilla |
| Baxter | Kazutaka Nishikawa | Aurora García |
| Garnett | | Glòria Roig |
| Wilcox | | José Luis Mediavilla |
| Rock | | Carles Canut |

## Banda sonora

La cançó final es titula Love Me Island (ラブ・ミー・アイランド, Rabu mī airando) i és cantada per Yoshiko Hidaka i Kōrogi '73. La lletra és de Toshio Oka, la música de Koichi Morita i l'arranjament de Masahisa Takeichi (amb el pseudònim d'Ichihisashi).

## Referències

* 1 2 «十五少年漂流記(日生ファミリースペシャル版): 感想(評価/レビュー)[アニメ]» (en japonès). [Consulta: 25 març 2023].
* 1 2 3 «Adrift in the Pacific (special)» (en anglès). Anime News Network. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «オヒ！の殿堂３: 【児童文学】事後調査報告：封印作品なのか。東映アニメーション版～十五少年漂流記» (en japonès). [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «Servei Català del Doblatge». Arxivat de l'original el 30 novembre 2012. [Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «Programació de la televisió». Barcelona: Diari Avui, 11-09-1985. [Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «Dos anys de vacances (1982) - Reemissió de TV3 de l'any 1998». [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ «Doblatge d'Anime en Català: DOS ANYS DE VACANCES». [Consulta: 25 març 2023].

## Enllaços externs

* Pel·lícula en català
# Nicànor

Nicànor és el nom dels següents personatges:
* Nicànor (militar), oficial macedoni d'Alexandre el Gran
* Nicànor (pare de Balacros), oficial macedoni
* Nicànor d'Estagira, militar macedoni o
* Nicànor de Macedònia, general macedoni que va servir a Cassandre de Macedònia
* Nicànor, germà de Cassandre de Macedònia.
* Nicànor d'Egipte, amic i general de Ptolemeu I Sòter d'Egipte
* Nicànor, assassí de Seleuc III Ceraune
* Nicànor l'Elefant, general macedoni
* Nicànor de l'Epir, polític epirota.
* Nicànor (general), general selèucida.
* Nicànor (elefantarca), amic de Demetri I Soter
* Nicànor, gramàtic grec del segle II
* Nicànor, escriptor grec
* Sevi Nicànor, gramàtic romà
# Lérmontovka (Khabàrovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Lérmontovka».
Lérmontovka (en rus: Лермонтовка) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 3.775 habitants. Pertany al districte rural de Bikinski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Model additiu generalitzat

En estadístiques, un model additiu generalitzat (amb acrònim anglès GAM) és un model lineal generalitzat en què la variable de resposta lineal depèn linealment de funcions suaus desconegudes d'algunes variables predictores, i l'interès se centra en la inferència sobre aquestes funcions suaus.
Els GAM van ser desenvolupats originalment per Trevor Hastie i Robert Tibshirani per combinar propietats de models lineals generalitzats amb models additius. Es poden interpretar com la generalització discriminativa del model generatiu de Bayes ingenu.
El model relaciona una variable de resposta univariada, Y, amb algunes variables predictores, x$_i$. S'especifica una distribució familiar exponencial per a Y (per exemple, distribucions normals, binomials o de Poisson) juntament amb una funció d'enllaç g (per exemple, les funcions d'identitat o de registre) que relaciona el valor esperat de Y amb les variables predictores mitjançant una estructura com ara
$g(\operatorname {E} (Y))=\beta _{0}+f_{1}(x_{1})+f_{2}(x_{2})+\cdots +f_{m}(x_{m}).\,\!$
Les funcions f$_i$ poden ser funcions amb una forma paramètrica especificada (per exemple, un polinomi o una spline de regressió no penalitzada d'una variable) o es poden especificar de manera no paramètrica o semiparamètrica, simplement com a "funcions suaus", per estimar-se per mitjans no paramètrics. Així, un GAM típic podria utilitzar una funció de suavització de diagrama de dispersió, com ara una mitjana ponderada localment, per a f$_1$(x$_1$), i després utilitzar un model de factors per a f₂(x₂). Aquesta flexibilitat per permetre ajustos no paramètrics amb hipòtesis relaxades sobre la relació real entre resposta i predictor, proporciona el potencial de millors ajustos a les dades que els models purament paramètrics, però possiblement amb una certa pèrdua d'interpretabilitat.

## Referències

* ↑ Shafi, Adam. «What is a Generalised Additive Model?» (en anglès). https://towardsdatascience.com,+18-05-2021.+[Consulta: 18 març 2023].
* ↑ Hastie, T. J.. Generalized Additive Models. Chapman & Hall/CRC, 1990. ISBN 978-0-412-34390-2.
* ↑ Rubinstein, Y. Dan; Hastie, Trevor Proceedings of the Third International Conference on Knowledge Discovery and Data Mining [Newport Beach, CA], 14-08-1997, pàg. 49–53.
* ↑ «Generalized Additive Model - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 18 març 2023].
# Istigobius ornatus

Istigobius ornatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins al nord de Moçambic, Fidji, el sud de Taiwan, Nova Caledònia i Tonga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (editors) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Murdy, E.O. i D.F. Hoese 1985. Revision of the gobiid fish genus Istigobius. Indo-Pacific Fishes (4):41 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Key to the City

Key to the City és una pel·lícula estatunidenca dirigida per George Sidney, estrenada el 1950.

## Argument

En una convenció d'alcaldes a San Francisco, l'exestibador Steve Fisk coneix Clarissa Standish de Nova Anglaterra. Fisk és alcalde de "Puget City" i està orgullós del seu ruïnós poblet. Standish és alcalde de "Winona, Maine,", i està igualment orgullosa de la seva educació i dedicació a la gent que l'ha elegit. Junts, els dos contraris s'atreuen i les seves aventures durant la convenció els portaran a una situació complicada quan tornin a casa.

## Repartiment

* Clark Gable: Steve Fisk
* Loretta Young: Clarissa Standish
* Frank Morgan: Cap dels bombers Duggan
* Marilyn Maxwell: Sheila
* Raymond Burr: Les Taggart
* James Gleason: Sergent Hogan
* Lewis Stone: Jutge Silas Standish
* Raymond Walburn: L'alcalde Billy Butler
* Pamela Britton: Miss Unconscious
* Zamah Cunningham: Sra. Butler
* Clinton Sundberg: El recepcionista de Mark Mont
* Marion Martin: Emmy
* Bert Freed: El marit d'Emmy
* Emory Parnell: President del Consell
* Clara Blandick: Liza, la minyona

## Referències

* ↑ «Key to the City». TheNew York Times.
# Nicàgores de Rodes

Nicàgores de Rodes (Nicagoras, Nikagóras Νικαγόρας) fou un polític de l'illa de Rodes. Fou enviat dues vegades, juntament amb dos polítics més, Agesíloc i Nicandre, com ambaixador davant els romans (169 aC), la primera vegada directament a Roma i la segona (un any més tard, el 168 aC) al cònsol Emili Paul·le a Macedònia.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.