OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La façana occidental de l'església de Santa Maria d'Utrecht

La façana occidental de l'església de Santa Maria d'Utrecht (De westgevel van de Mariakerk te Utrecht, en neerlandés) és un quadre del pintor neerlandés Pieter Jansz Saenredam acabat el 1662. Actualment es pot visitar al Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid.

## Anàlisi de l'obra

L'origen d'aquesta pintura es troba en els dibuixos que Saenredam va fer de l'església de Santa Maria d'Utrecht a l'estiu del 1636. Aquests esbossos donarien lloc a diverses pintures en les quals apareixen aquesta església i els seus volts. Aquesta obra és un clar exemple de la pintura de tema arquitectònic de Saenredam, qui normalment representava edificis i vistes de ciutats a partir de les observacions in situ que feia. La comparació d'aquesta pintura amb les altres de l'autor en què es representa la mateixa església, i en les quals la façana apareix més estreta i més alta, fa pensar que el pintor no va fer càlculs per mesurar amb exactitud l'edifici.
L'autor aconsegueix un efecte de monumentalitat que es desprén de la «claredat i senzillesa dels espais arquitectònics», que són il·luminats amb una gamma de colors clars.

## Història del quadre

Les notícies més antigues sobre la propietat del quadre es remunten al 1768, moment en què la pintura es trobava a la col·lecció personal de François Constantijn Druyvesteyn, membre d'una distingida família de Haarlem. En aquell mateix any, l'obra es va subhastar en aquesta ciutat i va ser adquirida per Hendrik Keun, pintor de vistes urbanes i edificis. Hi ha notícia que el 1809 el quadre formava part de la col·lecció de Pieter de Smeth van Alphen. El 1814 l'obra és adquirida mitjançant subhasta per un W. Wreesman, a la mort del qual va ser novament venuda. La pintura entrà a formar part de la Col·lecció Six. Ja al segle xx va ser venuda i passà per les mans de diversos marxants d'art fins que l'any 1979 va ser adquirida pel baró Heinrich von Thyssen-Bornemisza i incorporada a la seua col·lecció particular, que posteriorment passaria a nodrir el fons del Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid, on es troba actualment.

## Referències

* 1 2 «La fachada occidental de la iglesia de Santa María de Utrecht» (en castellà). Museu Thyssen-Bornemisza. [Consulta: 20 juny 2016].
* 1 2 Helmus, Liesbeth M. (ed.). Pieter Saenredam. The Utrecht Work: Paintings and Drawings by the 17th-century Master of Perspective. Getty Publications, 2002, p. 104-106. ISBN 9780892366651.

## Enllaços externs

* Fitxa del quadre al web del Museu Thyssen-Bornemisza
# La Chapelle-Bouëxic

La Chapelle-Bouëxic (en bretó Chapel-ar-Veuzid) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.087 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 600 | 656 | 629 | 599 | 670 | 809 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| -2008 | Jean Gicquel | |
| 2008- | Roger Morazin | PS |

## Galeria d'imatges

* Castell
* Església
* Església
# Langur de Siberut

El langur de Siberut (Presbytis siberu) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Anteriorment era considerat una subespècie del langur de Mentawai (P. potenziani), del qual fou separat basant-se en dades genètiques. És endèmic de l'illa de Siberut, a l'arxipèlag de Mentawai (Indonèsia). La Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN) el classifica com a espècie en perill.

## Referències

* ↑ Roos et al., 2014, p. 10.

## Bibliografia

* Roos, C.; Boonratana, R.; Supriatna, J.; Fellowes, K. R.; Groves, C. P.; Nash, S. D.; Rylands, A. B.; Mittermeier, R. A. «An updated taxonomy and conservation status review of Asian primates» (en anglès). Asian Primates Journal, 4, 1, 2014. ISSN: 1979-1631.
# Langur de Siam

El langur de Siam (Presbytis siamensis) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. És endèmic de la península de Malaca, l'arxipèlag de Riau i Sumatra. Se'n reconeixen quatre subespècies: siamensis (subespècie nominotípica), cana, paenulata i rhionis. Tanmateix, la taxonomia d'aquest gènere és controvertida i ha de ser revisada. Anteriorment s'hi ha classificat P. natunae com a subespècie, mentre que altres autors han classificat les dues espècies com a subespècies de P. femoralis.

## Referències

* 1 2 Nijman, V., Geissman, T. i Meijaard, E. Presbytis siamensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12-12-2008.
* 1 2 Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 172. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Brandon-Jones, D., Eudey, A. A., Geissmann, T., Groves, C. P., Melnick, D. J., Morales, J. C., Shekelle, M. i Stewart, C.-B. 2004. Asian primate classification. International Journal of Primatology 25(1): 97-164.(anglès)
# Lamjaara

Lamjaara (àrab لمرابيح) és una comuna rural de la província d'Ouezzane de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 18.820 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Labeo polli

Labeo polli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Tshibwabwa, S.M., 1997. Systématique des espèces africaines du genre Labeo (Teleostei, Cyprinidae) dans les régions icthyogéographiques de Basse-Guinée et du Congo II. Presses Universitaires de Namur, Namur, 227 p., tesi doctoral.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lasiocampa serrula

Lasiocampa serrula és una espècie de papallona nocturna pertanyent a la família Lasiocampidae, subfamília Lasiocampinae i del gènere Lasiocampa.
* Distribució: sud de la Péninsula Ibèrica i Magrib.
* Envergadura del mascle: de 18 a 20 mm.
* Període de vol: de setembre a novembre.
* Hàbitat: maresmes i estepes salades.
* Plantes nutrícies: Salsola, Arthrocnemum, Atriplex.

## Sinonímia

* Bombyx maroccana Staudinger, 1894
* Bombyx palaestinensis Staudinger, 1894
* Bombyx undulata Staudinger, 1894
* Lasiocampa aegyptiaca Oberthür, 1916
* Lasiocampa almeriaensis Costa Seglar & Gómez Bustillo, 1976
* Lasiocampa bomilcar Oberthür, 1916
* Lasiocampa brunnea Rothschild, 1918
* Lasiocampa maroccana Rungs, 1943
* Lasiocampa seileri Stertz, 1912
* Lasiocampa tekna Rungs, 1943

## Referències

* P.C. Rougeot, P. Viette, Guide des papillons nocturnes d'Europe et d'Afrique du Nord, Delachaux et Niestlé, Lausanne 1978.

## Enllaços externs

* Animal Diversity Webː Lasiocampa serrula (en).
* Biodiversidad Virtual: Lasiocampa serrula (castellà)
# Lasiocampa

Lasiocampa és un gènere de papallones nocturnes de la família Lasiocampidae, subfamília Lasiocampinae i tribu Lasiocampini.

## Sistemàtica

* El gènere Lasiocampa va ser descrit per l'entomòleg alemany Franz von Paula Schrank en 1802.
* L'espècie tipus pel gènere és Lasiocampa quercus (Linnaeus, 1758)

### Sinonímia

* Pachygastria Hübner, 1820
* Ireocampa Rambur, 1858
* Lambessa Staudinger, 1901

## Llista d'espècies

* Lasiocampa datini (Mabille, 1888)
* Lasiocampa eversmanni (Eversmann, 1843).
* Lasiocampa grandis (Rogenhofer, 1891).
* Lasiocampa nana Staudinger, 1887.
* Lasiocampa piontkovskii Sheljuzhko, 1943.
* Lasiocampa quercus (Linnaeus, 1758)
* Lasiocampa serrula (Guenée, 1858).
* Lasiocampa staudingeri (Baker, 1885)
* Lasiocampa trifolii (Denis et Shiffermüller, 1775)

## Galeria

* Lasiocampa quercus
* Lasiocampa trifolii

## Referències

* ↑ Schrank, 1802; Fauna Boica 2 (2) : 153
* ↑ Hübner, [1820]; Verz. bek.
* ↑ Rambur, 1858; Cat. syst.
* ↑ Staudinger, 1901; in Staudinger & Rebel, Cat.

## Enllaços externs

* Funet: Lasiocampa (en)
* Biodiversidad Virtual: Lasiocampa (castellà)
# Lascarins

Lascarins (singalès: ලස්කිරිඤ්ඤ laskirigngna) és un terme usat a Sri Lanka per identificar els soldats indígenes que van lluitar pels portuguesos durant l'època portuguesa (1505-1658) i va continuar servint com a soldats colonials fins a la dècada de 1930. Els lascarins van tenir un paper fonamental no només en els exèrcits colonials, sinó també en l'èxit de les campanyes dels regnes locals.
El terme prové de la paraula persa Lascar, pronunciat Laixkar (en persa: لشکر), el que significa camp militar o exèrcit - relacionat amb l'àrab Askar (àrab: عسكر), que significa "protector" o "soldat" (d'aquí Askari). El portuguès va adaptat aquest terme a lasquarin o lascarim, és a dir, un soldat o mariner asiàtic. Aquest últim significat es conserva en anglès com Lascar. A Sri Lanka s'utilitza en el sentit militar, que també es conserva a l'Índia com a Gun Lascar. Els holandesos van adaptar el nom a lascorijn i els anglesos a lascarin (lascarine, lascoreen o lascareen, etc.).

## Referències

* ↑ The Historic Tragedy of the Island of Ceilāo - J. Ribeiro (AES) ISBN 81-206-1334-1
* ↑ The Portuguese in Ceylon: Before the war with the Dutch - Colonial Voyage Web. Consulta 25 de novembre de 2015
* ↑ Nayaks of Tanjore - V. Vriddhagirisan (AES) ISBN 978-81-206-0996-9
# Labrikiyne

Labrikiyne (en àrab لبريكيين, Labrīkiyīn; en amazic ⵍⴱⵕⵉⴽⵢⵢⵉⵏ) és una comuna rural de la província de Rehamna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.619 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Labrichthys unilineatus

Labrichthys unilineatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Samoa i Micronèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Follette

La Follette és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 7.926 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Follette tenia 7.926 habitants, 3.422 habitatges, i 2.135 famílies. La densitat de població era de 627,1 habitants/km².
Dels 3.422 habitatges en un 26,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,8% hi vivien parelles casades, en un 17,9% dones solteres, i en un 37,6% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 21,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.370 $ i la renda mediana per família de 24.235 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.541 $ mentre que les dones 18.835 $. La renda per capita de la població era de 13.355 $. Entorn del 28,3% de les famílies i el 33,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Follette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Follette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tèqbol

El tèqbol és un esport de pilota que es juga sobre una taula corbada, combinant elements del sepak takraw i del tennis de taula. Els jugadors poden colpejar una pilota de futbol amb qualsevol part del cos excepte amb els braços i les mans. Es pot jugar amb dos jugadors com a joc individual o entre quatre jugadors com a joc de dobles. Està representat a nivell internacional per la Federació Internacional de Tèqbol (FITEQ). Després d'haver-se afegit als programes dels Jocs Asiàtics de Platja de 2021 i dels Jocs Europeus de 2023, l'esport té com a objectiu la inclusió olímpica.
El tèqbol va ser inventat el 2012 a Hongria per tres entusiastes del futbol: l'exjugador professional Gábor Borsányi, l'empresari György Gattyán i l'informàtic Viktor Huszár. La idea original va sorgir de Borsányi quan jugava a futbol sobre una taula de tennis. El disseny en pla horitzontal de la taula feia que la pilota sovint no rebotés cap als jugadors, de manera que el joc resultava poc atractiu. Borsányi va pensar que si la taula estigués doblegada la superfície arquejada podria ajudar a que la pilota rebotés cap als peus. Després de diversos anys de desenvolupament amb Viktor Huszár, la primera taula de tèqbol es va construir el 2014.
L'esport va ser presentat oficialment a Budapest el 18 d'octubre de 2016 per l'exfutbolista brasiler Ronaldinho, un dels ambaixadors internacionals més coneguts del tèqbol.

## Referències

* ↑ Madrona, Xavier. «Aquesta és la primera pista de pàdbol a Lleida». Segre, 04-03-2023. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «Teqball becomes 16th sport added to European Games 2023», 28-05-2021.
* ↑ Toledo, Elena. «Teqball debutará en los Juegos Europeos de 2023 en Cracovia-Małopolska» (en castellà), 29-05-2021. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «Teqball: The Hungarian, Football-Ping Pong Hybrid Sweeping the World Cup» (en anglès), 15-06-2018. Arxivat de l'original el 2018-10-13. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «"Es mi nueva pasión", Ronaldinho te cuenta las reglas básicas en Teqball unlocked» (en castellà), 27-11-2022. [Consulta: 5 març 2023].
* ↑ «La divertida partida de teqball entre Messi y su hijo» (en castellà). La Vanguardia, 27-12-2018. [Consulta: 5 març 2023].
# Una rossa perillosa

Una rossa perillosa (títol original en francès Sois belle et tais-toi) és una pel·lícula francesa de comèdia policíaca dirigida el 1958 per Marc Allégret. Ha estat traduïda al català i emesa per TV3 el 7 de juliol de 1988. Va formar part de les pel·lícules de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1958.

## Argument

Virginie Dumaillet s'escapa per tercera vegada del correccional i és perseguida per la policia. Una nit és atacada una joieria a la Place Vendôme. Jean, un jove inspector de policia, busca els atracadors i es troba amb Virginie, a qui pren com a còmplice de la banda, agafant-la per una delinqüent. Ella s'enamora. Assabentada de la veritat i, tot i que furiosa d'haver-se equivocat, accepta Jean en matrimoni.
Però el passat de Virginie està ressorgint. Troba els seus amics Loulou i Pierrot que trafiquen aparells de fotografia de Raphaël, que també opera en el robatori de joies. Els ajudarà a travessar la frontera. Desconegut per als joves, Raphaëll va amagar joies en una de les càmeres. Jean descobreix els trucs i creu que la seva dona té coneixement del tràfic de joies. Li para una trampa, però al final sorgeix la veritat i els veritables lladres són arrestats amb l'ajut dels dos amics de Virginie.

## Repartiment

* Mylène Demongeot - Virginie Dumayet
* Henri Vidal - Insp. Jean Morel
* Darry Cowl - Insp. Jérôme
* Béatrice Altariba - Olga Babitcheff
* Roger Hanin - Charlemagne
* Jean-Paul Belmondo - Pierrot
* Alain Delon - Loulou
* Robert Dalban - Insp. Gotterat
* François Darbon - Gino
* Gabrielle Fontan - Àvia de Jean
* René Lefèvre - Raphaël

## Referències

* ↑ Una rossa perillosa, esadir.cat
* ↑ Pel·lícules del 1958 al web del Festival

## Enllaços externs

* Una rossa perillosa al web Ciné-Ressources (Cinemateca francesa)
* Fitxa del film a Unifrance
# Miguel Sandoval

Miguel Sandoval (Washington DC, 16 de novembre de 1951) és un actor estatunidenc. El paper que més popularitat li ha brindat és el de Manuel Devalos en la sèrie Medium, encara que ha participat en unes altres pel·lícules.

## Biografia

Va començat a treballar com a actor professional el 1975 apuntant-se en un col·legi de mim llatí a Albuquerque, Nou Mèxic. De seguida es va unir a temps complet a la troupe i va continuar els seus estudis de mim.
Va començar la seva carrera cinematogràfica en els primers anys vuitanta. Ha tingut petits papets en pel·lícules d'èxit: Jungle Fever i Parc Juràssic Després de aparèixer breument en Sota el signe del perill el 1994, ha començat a assumir rols més importants, i ha actuat en Get Shorty, Alguna cosa personal i Blow.
Després d'altres breus aparicions en Repo Man i Sid & Nancy, Sandoval ha interpretat també el rol principal de Treviranus (en Death and the Compass) i Bennie Reyes (en Three Businessmen) dirigida per Alex Cox.
A més del cinema, Sandoval ha actuat en nombrosos shows televisius, sovint en rols recurrents. En particular ha tingut èxit amb Medium el 2005, interpretant el Procurador Manuel Devalos durant tota la sèrie. Sandoval a més ha aparegut en episodis de sèries famoses com Frasier, X-Files, Seinfeld i Lois & Clark - Les noves aventures de Superman.
Sandoval a més ha començat l'activitat de director l'episodi de la tercera temporada de Medium de títol Posseïda. De llavors ençà ha dirigir un episodi en cadascuna de les temporades de la quarta a la setena.

## Filmografia

* Timerider: The Adventure of Lyle Swan (1982)
* Repo Man (1984)
* Howard the Duck (1986)
* Sid and Nancy (1986)
* Walker (1987)
* Straight to Hell (1987)
* Do the Right Thing (1989)
* Jungle Fever (1991)
* Ricochet (1991)
* White Sands (1992)
* Death and the Compass (1992)
* Parc Juràssic (1993)
* El retorn del justicier (Death Wish V: The Face of Death) (1994)
* Clear and Present Danger (1994)
* Fair Game (1995)
* Get Shorty (1995)
* Murder One (1996)
* Íntim i personal (Up Close & Personal) (1996)
* Senyora Winterbourne (Mrs. Winterbourne) (1996)
* Three Businessmen (1998)
* Una bona banda (The Crew) (2000)
* Pànic a l'aire (Panic) (2000)
* Things You Can Tell Just by Looking at Her (2000)
* Blow (2001)
* Wild Iris (2001)
* Human Nature (2001)
* Alias (4 episodes, 2001)
* Gotta Kick It Up! (2002)
* Danys col·laterals (Collateral Damage) (2002)
* The Court (2002) sèrie televisiva
* Ballistic: Ecks vs. Sever (2003)
* Kingpin (2003) sèrie televisiva
* 10-8: Officers on Duty (2003) sèrie televisiva
* Marilyn Hotchkiss' Ballroom Dancing and Charm School (2005)
* Nou vides (Nine Lives) (2005)
* Tortilla Heaven (2005)
* Medium (des del 2005) sèrie televisiva
* Bottle Shock (2008)
* The Closer (2009) estrella convidada (episodi 5.2) sèrie televisiva
* Brüno (2009)
* Entourage (2010) Temporada 7, com Carlos

## Referències

* 1 2 «Miguel Sandoval». The New York Times. Arxivat de l'original el 2007-10-17. [Consulta: 26 març 2017].
* ↑ «Miguel Sandoval». IMDB.
* ↑ «Miguel Sandoval: Director». IMDB.
# GNU Common Lisp

GNU Common Lisp (GCL) és el compilador de Common Lisp del Projecte GNU, i un desenvolupament evolutiu del Kyoto Common Lisp.
Produeix codi objecte natiu al generar primer codi C i després cridant al compilador C per a crear el codi executable.
Encara que no és completament compatible amb l'especificació de l'ANSI Common Lisp, el GCL és la implementació triada per a diversos projectes grans incloent les eines de matemàtiques Maxima, AXIOM i ACL2.
El GCL corre sota GNU/Linux en onze diverses arquitectures, i també sota Microsoft Windows, Solaris, i FreeBSD.

## Enllaços externs

* GNU Common Lisp - Lloc web oficial
# Langtang Ri

Langtang Ri és una muntanya de la Langtang Himal, una sots-serralada de l'Himàlaia. Amb 7.205 msnm és la 106a muntanya més alta de la Terra. El cim es troba a la frontera entre el Nepal i el Tibet. El Shisha Pangma, amb més de vuit mil metres, es troba 10,2 km a l'est-sud-est.
La primera ascensió va tenir lloc l'octubre de 1981 per part d'una expedició japonesa.

## Referències

* ↑ «Langtang Ri, China/Nepal». [Consulta: 15 març 2020].
* ↑ «High Asia summits over 6,750 metres high with 500 metres of re-ascent». viewfinderpanoramas.org. [Consulta: 10 agost 2014].
# Salami

El salami o salame (la primera forma és originalment el plural de la segona) és un embotit en salaó que s'elabora amb una barreja de carns de boví i porcí assaonades i que és posteriorment fumat i madurat o curat a l'aire, similar a la llonganissa. Quasi totes les varietats italianes es condimenten amb all, però no les alemanyes. Tradicionalment s'elaborava amb carn de porc (en italià porco o maiale), però ara és cada vegada més freqüent que es faça amb una barreja de vaca i porc. També hi ha varietats que duen només carn de vaca (en italià vacca o mucca).
És originari d'Hongria i del nord d'Itàlia estant molt difosa la seua preparació fa més d'un segle en Argentina i Uruguai.

## Varietats regionals a Itàlia

Existeixen almenys quasi 40 tipus diferents de salami a Itàlia. Es pot identificar amb el contingut de carn (amb les barreges de carn de porc i de vedella) i de greixos, amb les espècies emprades, en la durada de l'assecat i amb el diàmetre de l'embotit. En Itàlia el centre de la producció està en Mòdena des de fa ja molts anys; no obstant això el salame és conegut internacionalment. El salami que prové d'Itàlia està assecat a l'aire; existeixen no obstant això dos tipus de salame: El de Nàpols i el de Secondigliano que estan lleugerament fumats. En Monteverde, després d'un llarg procés de maduració, s'assoleix un exquisit sabor. Els més coneguts són els de Bolonya.
Avui dia s'elabora el salame en quasi tots els països europeus, però aquests salamis es distingeixen bé dels tipus elaborats a Itàlia. Els elaboradors de salame europeus solen denominar als seus productes amb etiquetes tals com «A la manera de» (en italià alla maniera de o all uso di), d'aquesta manera es té per exemple en algunes etiquetes «a la manera Milanesa» o «a la manera Veronès», etc..
En Itàlia existeixen pel salame diferents nivells de qualitat, i són: extra, prima, seconda, terza i inferiori. La qualitat depèn de l'elecció dels ingredients; per exemple un "Salame extra" pugues tenir només carn de porc i les altres qualitats només carn de vedella. No obstant això hi ha diferents excepcions regionals; per exemple el salame de Milà conté per a esta denominació "extra" carn de vedella.

## Vegeu també

* Llonganissa
* Embotit