OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coma Sorda

La Coma Sorda és una coma del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Torallola.
Està situada a llevant de Torallola, al vessant meridional de la Muntanya de Santa Magdalena. És al sud-est de lo Rebollar, a llevant de la Roca del Carant i del Vedat del Mestre, i a l'esquerra del barranc de Pumanyons, al nord de la Plana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Carles Esteve Aparicio

Carles Esteve Aparicio (València, 16 de juny de 1978) és un polític i farmacèutic valencià, actualment diputat a les Corts Valencianes per Compromís.
Llicenciat en Farmàcia i màster en Atenció Farmacèutica i Farmaeconomia per la Universitat de València, Esteve és co-propietari d'un establiment farmacèutic a Tavernes Blanques (l'Horta Nord).
Milita a Iniciativa pel Poble Valencià (IdPV), partit integrat dins la coalició Compromís que representa com a diputat a les Corts Valencianes des de les eleccions de 2019, quan fou triat per la circumscripció de València. Esteve però ha estat actiu en altres moviments cívics com l'escoltisme on va arribar a ser president del Moviment Escolta de València i la Federació d'Escoltisme Valencià. També fou president del Consell Valencià de la Joventut i vice-coordinador d'ATTAC País Valencià.

## Referències

* ↑ «Fitxa de Diputat». Corts Valencianes. [Consulta: 14 agost 2019].
# Cantó de Vitré-Oest

El cantó de Vitré-Oest (bretó Kanton Gwitreg-Kornôg) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ille i Vilaine a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 13 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Champeaux | Kampal | 420 | 9,83 | 35500 | 35052 |
| Cornillé | Kornilieg | 663 | 12,47 | 35500 | 35087 |
| Landavran | Landavran | 399 | 5,01 | 35450 | 35141 |
| Marpiré | Marbererg | 774 | 10,62 | 35220 | 35166 |
| Mecé | Mezieg | 468 | 15,63 | 35450 | 35170 |
| Montreuil-des-Landes | Mousterel-al-Lann | 184 | 9,42 | 35210 | 35192 |
| Montreuil-sous-Pérouse | Mousterel-ar-Veineg | 928 | 15,49 | 35500 | 35194 |
| Pocé-les-Bois | Pozieg | 971 | 14,84 | 35500 | 35229 |
| Saint-Aubin-des-Landes | Sant-Albin-al-Lann | 871 | 10,28 | 35500 | 35252 |
| Saint-Christophe-des-Bois | Sant-Kristol-ar-C'hoad | 475 | 9,26 | 35210 | 35260 |
| Taillis | Talieg | 768 | 12,27 | 35500 | 35330 |
| Val-d'Izé | Nant-Izeg | 2.082 | 43,79 | 35450 | 35347 |
| Vitré (fracció) | Gwitreg | 3.412 | ? | 35500 | 35360 |
| Cantó | Gwitreg-Kornôg | 12415 | ? | - | 3543 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 6.727 | 6.541 | 6.420 | 7.114 | 7.918 | 9.003 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| -1998 | Jean Poirier | Divers droite |
| 1998- | Auguste Fauvel | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Castel de Cabra

Castel de Cabra és un municipi d'Aragó a la província de Terol i enquadrada a la comarca de les Conques Mineres.
# Castell d'Armadale

El Castell d'Armadale (en anglès, Armadale Castle) és una casa de camp en ruïnes a Armadale, a l'illa de Skye, anterior residència dels clan McDonald.
Primer es va construir una mansió al voltant de l'any 1790. L'any 1815, a un costat de la casa, es va edificar un edifici amb aspecte de castell en Scottish baronial style (estil arquitectònic escocès originari del segle XVI), sense funcions defensives, dissenyat per James Gillespie Graham.
Després de l'any 1855, la part de la casa destruïda pel foc va ser reemplaçada per un ala central, dissenyada per David Bryce. Des de 1925 el castell, abandonat per la família MacDonald, ha quedat en ruïnes.
Els jardins al voltant del mateix s'han conservat i actualment són la seu del Clan Donald Centre, que administra el Museu de les Illes.

## Enllaços externs

* Clan Donald @Centrar Armadale Castle Arxivat 2011-04-03 a Wayback Machine.
* Gazetteer for Scotland: Armadale Castle Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine.
# Cathorops belizensis

Cathorops belizensis és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba als manglars de Ciutat de Belize (Belize).
Els mascles poden assolir els 24,8 cm de llargària total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Gilbert 1883. A review of the siluroid fishes found on the Pacific coast of tropical America, with descriptions of three new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 2 [1882]: 34-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Casal Català de Montevideo

El Casal Català de Montevideo és una entitat cultural i recreativa catalana fundada a Montevideo (Uruguai) el 1926 per un grup catalanista escindit del Centre Català de Montevideo i format per Ramon Panedas, Albà Rosell i Llongueras, Antoni Duró, Joan Oliver, Joan Flo, Francesc Pla i Lluis Castelló. El 1990 tenia 250 socis, gaudia d'una biblioteca d'obres catalanes, un grup teatral i un esbart dansaire. El portaveu és la revista escrita totalment en català Manelic, fundada el 1954.
El 1936 organitzà el Congrés de Catalans de les Repúbliques del Plata, i quan Lluís Companys fou afusellat, constituí un comitè d'homenatge que organitzà commemoracions anuals i promogué la inauguració d'una plaça amb el nom de Lluís Companys i un monument de l'escultor Joan Serra a Montevideo el 1944. També col·laborà en l'organització dels Jocs Florals de la Llengua Catalana a Montevideo el 1949 i el 1963. El 1993 va rebre la Creu de Sant Jordi.
Els 24 de juny se celebra la Nit de Sant Joan a Montevideo. L'actual presidenta és Maria Gibert, nascuda el 1945 a Garrigàs.

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya: Comunitats Catalanes de l'Exterior: Centres reconeguts oficialment. Octubre de 2004, consultat el 2 d'abril de 2011
* ↑ Garcia Soler, Jordi «Uruguay y Cataluña, pasado y presente de una relación» (en castellà). El País [Madrid], 28-12-2004. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Pàgina web oficial del Casal Català de Montevideo». Arxivat de l'original el 2011-07-18. [Consulta: 2 abril 2011].
* ↑ «Una nueva tradición que se populariza en Uruguay». Arxivat de l'original el 2011-06-27. [Consulta: 24 juny 2011].
* ↑ «Arrels catalanes a Montevideo». Empordà, 08-03-2005. [Consulta: 2 abril 2011].

## Vegeu també

* Casal català

## Enllaços externs

* Pàgina web del Casal Català de Montevideo
# Chakchiuma

Els chakchiuma eren una tribu de nadius americans de la regió superior del riu Yazoo a l'actual estat de Mississipi. Es creu que els chakchiuma són els avantpassats dels houma i alguns creuen que houma és una pronunciació alternativa de chakchiuma.

## Història

La primera referència històrica als chakchiuma es troba quan Hernando de Soto va enviar un contingent de tropes contra ells mentre ell es quedava amb els chickasaws. En aquells primers moments la tribu fou coneguda com a sacchuma i saquechuma a les fonts.
En 1700 els comerciants anglesos convenceren els quapaw d'intentar fer presoners alguns chakchiuma perquè poguessin enviar-los a les colònies angleses per ser utilitzats com a esclaus. Els quapaw van fracassar en aquest intent.
Els chakchiuma participaren del costat francès en la Guerra Yazoo. Cap al 1739 els chakchiuma van estar involucrats en hostilitats, principalment amb els chickasaws, cosa que va portar a la seva destrucció com a tribu independent i ser incorporats en les tribus chickasaw i choctaw. Els chickasaw i choctaw havia arribat a tanta indignat que no només van matar tots els guerrers chakchiuma, sinó també tots els animals trobats a les seves viles.

### Poblacions històriques

Sobre la base de l'afirmació de Bienville que havia 400 famílies chakchiuma en 1702, això seria posar els seus números en aquesta data al voltant de 2.000 persones. Per 1704 el seu nombre s'havia reduït a només 80 famílies, el que és gairebé segur que estava per sota de 500 persones. En el moment de la seva destrucció, calculada per algunes fonts tan tardana com 1770, els seus tres pobles principals estaven en Lyon's Bluff (a uns 7 quilòmetres al nord-est de l'actual Starkville (Mississipi)), un altre a prop de Bellefontaine, i un tercer al llarg del riu Yalobusha prop de Grenada, MS. L'últim lloc es coneixia com a Chocchuma Village i albergava l'oficina encarregada de la venda de terres índies fins que es va traslladar a Grenada en 1842.

## Notes

* ↑ Gibson, Arrell M. "The Indians of Mississippi" in McLemore, Richard Audrey, ed. A History of Mississippi (Hattiesburg: University and College Press of Mississippi, 1973) p. 69
* ↑ Pritzker, Barry M. Native Americans: An Encyclopedia of History, Culture and Peoples (Denver: ABC-CLIO, 1998) Vol. 2, p. 550
* ↑ Swanton, John R. Indians of the Southeastern United States as Smithsonian Institution Bureau of American Ethnology, Bulletin 137 (Washington: United States Government Printing Office, 1946) p. 105
* ↑ Swanton. Indians of the Southeastern U. S. p. 105
* 1 2 Swanton. Indians of the Southeastern US p. 106
* ↑ Swanton, John R. Indians of the Southeastern United States as Smithsonian Institution Bureau of American Ethnology, Bulletin 137 (Washington: United States Government Printing Office, 1946) p. 106
* ↑ http://www.archive.org/stream/publicationsmis09rilegoog/publicationsmis09rilegoog_djvu.txt
* ↑ Swanton. Indians of the Southeastern US p. 107
# Castell de Santed

El castell de Santed al municipi de Santed a la comarca de Camp de Daroca (Aragó). És en una muntanya i domina la frontera amb Castella. De gran importància en la defensa de les terres aragoneses formava part de la primera línia dintre del sistema defensiu dels llogarets de Daroca. El castell és de planta quadrada, es conserven restes importants de les dues torres, juntament amb part de la muralla que les unia amb una planta de 20 per 25 metres. Les altres dues torres estan completament enrunades i només resten els fonaments. En un dels vessants de la muntanya hi ha restes d'una altra torre. Ocupat primer per un assentament celtibèric, fou a l'edat mitjana quan el castell va adquirir importància, ja que formava part de les defenses d'Aragó davant del regne de Castella, juntament amb els castells de Peracense, Tornos, Albarrasí o la mateixa ciutat de Daroca. El 1347 Pere el Cerimoniós el va entregar als nobles aragonesos de la revolta de la Unió, però fou recuperat i reforçat. Va ser assetjat per Pere I el Cruel el 1356 i pel castellà Gómez Carrillo «el Feo» el 1449, sota les ordres d'Álvaro de Luna. Amb la unió dinàstica entre Aragó i Castellà i les noves armes de foc, el castell va deixar de tenir importància i fou abandonat.

## Enllaç extern i bibliografia

* http://www.xiloca.com/xilocapedia/index.php?title=Castillo_de_Santed
# Cerisières

Cerisières és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 97 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cerisières era de 97 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 48 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 18 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cerisières el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 12 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 38 eren actives i 17 eren inactives. De les 38 persones actives 35 estaven ocupades (21 homes i 14 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 17 persones inactives 5 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa alimentària i 1 d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Cerisières hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cerisières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cerisières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Centrolene antioquiense

Centrolene antioquiense és una espècie de granota que viu a Colòmbia. La contaminació aquàtica procedent de l'agricultura i, localment, la desforestació, amenacen l'espècie.

## Referències

* Bolívar, W. & Lynch, J. 2004. Centrolene antioquiense. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Cercle megalític de Drombeg

El Cercle Megalític de Drombeg (també anomenat L'altar del Druida) està localitzat a l'oest de Rosscarbery prop de Glandore, al comtat de Cork, a Irlanda.
És un cercle compost per disset menhirs amb nou metres de diàmetre amb una datació d'aproximadament l'any 150 aC.
El cercle posseeix un parell de pedres de dos metres posades de forma horitzontal en direcció sud-oest orientat de tal forma que el solstici d'hivern els raigs del sol donen a l'altar.
El jaciment va ser excavat i restaurat l'any 1958. Durant aquest procés es va trobar un atuell al centre del cercle contenint les restes incinerades d'un jove adolescent.
Estudis de mostres del jaciment amb carboni indiquen activitat en el lloc entre el 945 - 830 aC.
Una mica més enllà, a uns catorze metres, es troben les restes d'un habitatge i un fogó enfonsat de l'edat del ferro.

## Galeria

* Portal
* Part est
* Lloc per cuinar

## Referències

* Noonan, Damien (2001). "Castles & Ancient Monuments of Ireland", Arum Press. ISBN 1 8541 0752 6
* ↑ Anthony Weir. Early Ireland. A Field Guide. Belfast: Blackstaff Press, 1980, p. 114–115.
* ↑ Anthony Weir. «Drombeg». The Megalithic Portal, 2008. [Consulta: 11 juny 2008].

## Enllaços externs

* Fitxa en megalithicireland.com
# Cercopitec de nas blanc petit

El cercopitec de nas blanc petit (Cercopithecus petaurista) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu a Benín, Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria, Sierra Leone, Togo i possiblement a Gàmbia, Guinea-Bissau, i el Senegal.

## Referències

* ↑ Oates, J. F., Gippoliti, S. i Groves, C. P. Cercopithecus petaurista. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Chiba

* Aquest article tracta sobre la ciutat del Japó. Vegeu-ne altres significats a «Chiba (desambiguació)».
Chiba (千葉市 Chiba-shi) és la capital de la prefectura de Chiba al Japó. Ubicada al sud-est de Tòquio a la badia de Tòquio, connecta amb Tòquio per mitjà de la línia Sobu, la línia Keiyo i la línia Keisei Chiba. La ciutat fou fundada l'1 de gener de 1921. La ciutat és un dels ports principals de la regió de Kanto. Encara que gran part de la ciutat és residencial, hi ha fàbriques i establiments industrials al llarg de la costa de la ciutat.
L'any 2006, la ciutat tenia una població estimada de 929.363 habitants, i amb una densitat de població de 3.415,77 persones per quilòmetre quadrat. La superfície total de la ciutat de Chiba és de 272,08 km².

## Geografia
### Barris

La ciutat de Chiba està formada per sis barris (区 ku).
Mapa de Sakai :
| A map of Sakai's Wards |||
| | Nom del districte | Nom del districte |
| | Rōmaji | Kanji |
| 1 | Chūō | 中央区 |
| 2 | Hanamigawa | 花見川区 |
| 3 | Inage | 稲毛区 |
| 4 | Midori | 緑区 |
| 5 | Mihama | 美浜区 |
| 6 | Wakaba | 若葉区 |

## Govern i política
### Assemblea municipal

La composició del ple municipal de Chiba és la següent:
| Partit | Partit | Regidors |
| Partit Liberal Democràtic | PLD | 17 / 50 |
| Futur Democràtic Chiba | PDC-PDG | 12 / 50 |
| Kōmeitō | KMT | 8 / 50 |
| Partit Comunista del Japó | PCJ | 7 / 50 |
| Xarxa Ciutadana de Chiba | NET | 3 / 50 |
| Independents | | 7 / 50 |
| Escons vacants | | 0 / 50 |

### Alcaldes

| Període | Alcalde | Partit |
| 1921-1924 | Seiji Kanda | Ind |
| 1924-1928 | Saburō Kubo | Ind. |
| 1928-1932 | Ryōhei Kamiya | Ind. |
| 1932-1933 | Sanehide Takarabe | Ind. |
| 1933-1934 | Kinsuke Kanō | Ind. |
| 1934-1946 | Junichirō Nagai | AC, ASRI |
| 1946-1950 | Kinsuke Kanō | Ind. |
| 1950-1970 | Saburō Miyauchi | PL |
| 1970-1977 | Kazushige Araki | Ind. |
| 1977-2001 | Asahi Matsui | Ind. |
| 2001-2009 | Keiichi Tsuruoka | Ind |
| 2009- | Toshihito Kumagai | PD |

## Ciutats agermanades

* Houston (Estats Units)
* North Vancouver (Canadà)
* Montreux (Suïssa))
* Tianjin (Xina)
* Wujiang (Xina)
* Asunción (Paraguai)
* Quezon (Filipines)

## Curiositats

* Chiba és una de les primeres ciutats on va tocar el popular grup de rock japonès X Japan.
* Juntament amb Mie i Nagasaki, Chiba és una de les ciutats on trobem la majoria de la producció de l'alga Iziki (Sargassum fusiforme).

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la ciutat de Chiba (japonès)

## Referències

* ↑ 7 membres corresponen al Partit Democràtic per a la Gent, 4 als independents i 1 al Partit Democràtic Constitucional
* ↑ Va morir al càrrec
* ↑ Va haver de renunciar en ser detingut per un cas de corrupció
* ↑ Va rebre el suport del PLD i els demobudistes
# Claro

Claro és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Riviera.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ Claro en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
Viccionari
# Chubarovita

La chubarovita és un mineral de la classe dels borats. Rep el nom en honor de Valery Mikhailovich Chubarov (Валерия Михайловича Чубарова) (n. 1948), mineralogista i físic rus.

## Característiques

La chubarovita és un borat de fórmula química KZn₂(BO₃)Cl₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014, sent publicada per primera vegada el 2015. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 4541/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, situada dins el segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia), sent trobada també en altres indrets propers dins el mateix volcà.

## Referències

* ↑ «Chubarovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 novembre 2020].
# Borja Fernández

Borja Fernández és el nom dels següents personatges:
* Borja Fernández Fernández (1981), n. 1981, futbolista gallec
* Borja Fernández Fernández (1995), n. 1995, futbolista gallec
* Borja Fernández (skater) skater
* Borja Vidal Fernández Fernández jugador d'handbol
# Sivri Hisar

Sivri Hisar (Sivrihisar, el nom vol dir Castell Fort) és una població de la província d'Eskişehir a mig camí entre Eskişehir i Ankara al sud del riu Porsuk i al nord del Sangari a la part septentrional de les muntanyes Günesh Dagh. El 1965 tenia 7.414 habitants.
Fou fundada pels seljúcides i al segle xiv era possessió de l'emirat de Karaman; Tamerlà la va ocupar al final del segle xiv (i fins i tot hi va tenir el seu quarter general per un temps) però va retornar als karamànides. Mehmet I la va incorporar als dominis otomans; al segle xvii pertanyia al sandjak de Khudawendigar però posteriorment va formar un kada del sandjak d'Ankara. Al final del segle xix tenia 11.000 habitants (uns 4.000 armenis). Al final de la I Guerra Mundial fou ocupada pels grecs del juliol de 1921 al setembre de 1922.
A la rodalia hi ha vestigis romans i romans d'Orient (les ruïnes de la vila romana de Pessinus a 4 hores al sud-est de Sivri Hisar al poble de Ballıhisar, i la romana d'Orient d'Amòrion a Hajji Hamza, al sud).

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, IX, 720

## Enllaços externs

* lloc oficial del governador (turc)
* lloc oficial de la municipalitat (turc)
* Mapa del districte de Sivrihisar Arxivat 2009-03-06 a Wayback Machine.
* Guia local de Sivrihisar (turc) / (anglès)
* lloc web local Arxivat 2011-02-02 a Wayback Machine. (turc)
# Hilairita

La hilairita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany i dona nom al grup de la hilairita. Rep el nom del mont Saint-Hilaire, al Canadà, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La hilairita és un silicat de fórmula química Na₂Zr[SiO₃]₃·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1974. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hilairita pertany a «09.DM - Inosilicats amb 6 cadenes senzilles periòdiques» juntament amb els següents minerals: stokesita, calciohilairita, komkovita, sazykinaïta-(Y), pyatenkoïta-(Y), gaidonnayita, georgechaoïta, chkalovita, vlasovita, revdita, scheuchzerita i terskita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al mont Saint-Hilaire, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Quebec, Canadà). També ha estat descrita en altres indrets del Canadà, el Brasil, Noruega, Portugal, Namíbia, Sud-àfrica, Rússia i l'Índia.

## Referències

* ↑ «Hilairite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2020].