OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Démolition d'un mur

Démolition d'un mur és un curt mut francès en blanc i negre del 1895 dirigit per Louis Lumière i protagonitzada pel seu germà Auguste Lumière, al costat d'altres dos homes.

## Producció

El curt va ser filmat per mitjà del Cinématographe, una càmera creada pels Germans Lumière, que també serveix com a projector de pel·lícules i desenvolupador. Igual que les pel·lícules de Lumière, va ser feta amb un format de 35 mm amb una relació d'aspecte d'1,33:1.

## Trama

Aquesta pel·lícula dels germans Lumière, mostra la demolició d'una paret en terrenys de fàbrica.

## Repartiment

* Auguste Lumière

## Estat actual

Com és una curtmetratge molt vell, aquest està disponible per a descarregar gratis per internet.

## Referències

* ↑ «Technical Specifications». Internet Movie Database. [Consulta: 8 abril 2007].
* ↑ Démolition d’un mur, I, Cata`laleg dels Germans Lumière

## Enllaços externs

* Démolition d'un mur a YouTube
# Llac Nal

El Nal és un llac notable al districte d'Ahmadabad (Gujarat), a uns 60 km al sud-oest de la ciutat d'Ahmedabad. Antigament fou un braç de mar que separava la península de Kathiawar de la zona continental, però després va quedar tancat. L'aigua és salada. La superfície al començar el segle XX era de 127 km². A l'estació seca l'aigua s'evapora quasi totalment i la superfície esdevé només sal.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Rúrik Gíslason

Rúrik Gíslason (25 de febrer del 1988) és un futbolista islandès que juga de centrecampista al SV Sandhausen

## Carrera

Rúrik va començar la seva carrera al HK Kópavogur durant la seva joventut. Després d'una estada de jove al RSC Anderlecht, llavors campió de Bèlgica, va debutar com a professional amb el HK Kópavogur.
A finals de l'agost del 2005, Rúrik va signar amb el Charlton Athletic, però no va jugar pel primer equip.

## Carrera internacional

El 2011, Rúrik va formar part de l'equip islandès al Campionat d'Europa de Futbol sub-21 de la UEFA 2011 a Dinamarca. El davanter va ser suplent al partit d'obertura contra Belarús.
El maig del 2018 va ser escollit per format part de la selecció de futbol islandesa per la Copa del Món de Futbol de 2018.

## Vida personal

Rúrik va ser candidat pel partit de centre-dreta Partit de la Independència a les eleccions legislatives islandeses de 2016 i 2017.

## Estadístiques de la seva carrera
### Internacional

Islàndia :
| Any | Internacionalitat | Gols |
| 2009 | 4 | 0 |
| 2010 | 5 | 1 |
| 2011 | 4 | 0 |
| 2012 | 8 | 0 |
| 2013 | 5 | 0 |
| 2014 | 7 | 2 |
| 2015 | 4 | 1 |
| 2016 | 0 | 0 |
| 2017 | 6 | 0 |
| 2018 | 6 | 0 |
| Total | 49 | 3 |

### Gols internacionals

| Gol | Data | Venue | Contrincant | Gol | Resultat | Competició |
| 1 | 11 d'agost de 2010 | Laugardalsvöllur, Reykjavík, Islàndia | Liechtenstein | 1–0 | 1–1 | Amistós |
| 2 | 10 d'octubre de 2014 | Estadi Skonto, Riga, Letònia | Letònia | 3–0 | 3–0 | Classificació per a l'Eurocopa 2016 |
| 3 | 31 de març de 2015 | A. Le Coq Arena, Tallinn, Estònia | Estònia | 1–0 | 1–1 | Amistós |

## Honors
### Copenhaguen

* Lliga danesa: 2012-13
* Copa danesa: 2014-15

## Referències

* ↑ «Injured Gylfi Sigurdsson in Iceland's World Cup squad | Goal.com» (en anglès). Goal.
* ↑ Sigurbjörnsson, Magnús. «Ólöf Nordal leiðir í Reykjavík suður | Sjálfstæðisflokkurinn» (en islandès). [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ Sigurbjörnsson, Magnús. «Sigríður Á. Andersen leiðir í Reykjavíkurkjördæmi suður | Sjálfstæðisflokkurinn» (en islandès). [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Rúrik Gíslason - national football team player» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Iceland vs. Liechtenstein - 11 agost 2010 - Soccerway» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Latvia vs. Iceland - 10 octubre 2014 - Soccerway» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Estonia vs. Iceland - 31 març 2015 - Soccerway» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2018].

## Enllaços externs

* Perfil de SV Sandhausen Arxivat 2018-06-24 a Wayback Machine.
* Rúrik Gislason a Soccerbase
* 'Rúrik Gislason Fans Arxivat 2018-11-29 a Wayback Machine.'
# Punta Rassa

Punta Rassa és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.731 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Punta Rassa tenia 1.731 habitants, 1.015 habitatges, i 481 famílies. La densitat de població era de 283,2 habitants/km².
Dels 1.015 habitatges en un 1,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 0,5% dones solteres, i en un 52,6% no eren unitats familiars. En el 52% dels habitatges hi vivien persones soles el 48,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 1,5% tenia menys de 18 anys, un 0,5% entre 18 i 24, un 2,8% entre 25 i 44, un 12,8% de 45 a 60 i un 82,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 80 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 64,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.583 $ i la renda mediana per família de 66.912 $. Els homes tenien una renda mediana de 73.333 $ mentre que les dones 19.583 $. La renda per capita de la població era de 39.048 $. Cap de les famílies i l'1,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Punta Rassa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Punta Rassa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Puig del Torn

«Puig del Torn» té aquests significats:
* Puig del Torn (Banyuls de la Marenda), puig a cavall dels termes de Banyuls de la Marenda, al Rosselló, i de Rabós, a l'Alt Empordà
* Puig del Torn (Montalbà), puig a cavall dels termes dels Banys d'Arles i Palaldà, a l'antic terme de Montalbà dels Banys i de Sant Llorenç de Cerdans, tots dos al Vallespir.
# Apatheia

* Aquest article tracta sobre el concepte filòsofic. Vegeu-ne altres significats a «Apatheia (desambiguació)».
Segons els estoics i els cínics l'apatheia (en grec antic ἀπάθεια) és la insensibilitat o absència d'afeccions, emocions, sentiments i passions. Segons l'estoïcisme és l'estat mental al qual arriba una persona quan està lliure d'alteracions emocionals. Pot entendre's com equanimitat o indiferència. L'apatheia no és equivalent a l'apatia, car l'apatheia té una connotació positiva mentre que l'apatia no.
Aristòtil afirmava que la virtut es trobava al punt intermedi entre els excessos i les mancances d'emoció. Els estoics, d'altra banda, cercaven l'alliberament de tota passió. Pretenien eliminar les respostes emocionals a aquells esdeveniments externs que estiguessin fora del control de la persona. Per a ells constituïa la resposta racional òptima, atès que per a un individu no és possible controlar esdeveniments originats en la voluntat d'altri o per la natura; únicament controla la seva pròpia voluntat. Això no implica la pèrdua de tot sentiment o tallar les relacions amb el món. Un estoic que dugui a terme judicis i actes virtuosos experimentaria felicitat (eudaimonia) i bons sentiments (eupatheia).
Els escèptics pirrònics també cercaven l'eliminació de sentiments quan una alteració depengués d'una mancança, però permetien un sentiment moderat basat en sensacions com el dolor. El terme apatheia fou adoptat per Plotí en la seva doctrina neoplatònica com la llibertat d'emoció de l'ànima quan arriba a la purificació.
El terme forma part també del Cristianisme primitiu, on l'apatheia significava llibertat de necessitats i d'impulsos indomables. El monasticisme ortodox encara empra aquest terme en aquest sentit.
# La Luz

La Luz és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.615 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Luz tenia 1.615 habitants, 648 habitatges, i 463 famílies. La densitat de població era de 58,2 habitants per km².
Dels 648 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,9% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 28,5% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.625 $ i la renda mediana per família de 29.719 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.213 $ mentre que les dones 21.563 $. La renda per capita de la població era de 15.258 $. Aproximadament el 10,9% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Luz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Luz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Katsuhiro Akimoto

Katsuhiro Akimoto (秋元 克広, Akimoto Katsuhiro) és un polític de Hokkaido, Japó. Des de 2015 és l'alcalde de la capital de Hokkaido, Sapporo. Anteriorment va treballar a l'Ajuntament de Sapporo.

## Biografia

Akimoto va nàixer a la ciutat de Yūbari. L'any 1979 va començar a treballar a l'ajuntament de Sapporo. Després de exercir diversos càrrecs a l'estructura municipal de la ciutat, en 2014 va presentar la seua renúncia com a vice-alcalde al llavors alcalde, Fumio Ueda per presentarse a les eleccions municipals de 2015 com a candidat a alcalde.
En aquelles eleccions a alcalde del 12 d'abril de 2015, Akimoto va rebre el suport del Partit Democràtic, Nippon Ishin no Kai, Nou Partit Daichi, Partit Socialdemòcrata i la Xarxa Ciutadana de Hokkaidō. A més d'això, la ministra i exesportista d'elit, Seiko Hashimoto i l'ex Primer Ministre Yoshirō Mori van expressar el seu suport directe a Akimoto. Va guanyar les eleccions derrotant la candidata del Partit Liberal Democràtic i altres tres candidats. En 2019 va ser reelegit al seu càrrec amb el suport del Partit Democràtic Constitucional, Partit Democràtic per a la Gent, el Nou Partit Daichi, el Partit Liberal Democràtic i el Kōmeitō.

## Referències

* ↑ Wins in Hokkaido, Oita lift ruling bloc’s prospects, The Japan Times, April 13, 2015.
* ↑ Candidates backed by Japan's ruling bloc win Hokkaido, Oita gubernatorial elections, Xinhuanet, April 12, 2015.
* 1 2 秋元克広公式サイト - プロフィール
* ↑ «秋元・札幌副市長：辞職 札幌市長選、近く出馬表明». 毎日新聞, 06-09-2014 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «札幌市長選：前副市長の秋元氏が出馬表明». 毎日新聞, 17-09-2014 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «秋元氏勝利の札幌市長選、自民党内の“亀裂”も浮き彫りに». 産経新聞, 12-04-2015 [Consulta: 13 maig 2015].
* ↑ «札幌市長選、民主など推薦の秋元氏が初当選　本間氏ら4氏破る». 北海道新聞, 13-04-2015 [Consulta: 13 maig 2015]. Arxivat 2015-04-16 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-04-16. [Consulta: 30 novembre 2019].
* ↑ «札幌市長選», 08-04-2019. [Consulta: 8 abril 2019].
* ↑ «札幌市長選　現職の秋元克広氏が再選確実». 毎日新聞, 07-04-2019. [Consulta: 7 maig 2019].
Càrrecs públics :
| Precedit per: Fumio Ueda | Alcalde de Sapporo 2015 - Actualitat | Succeït per: En el càrrec |
# Llac Müritz

El llac Müritz (?·pàg.) és un llac de Mecklemburg-Pomerània Occidental que amb els seus 117 km² i els seus 31m de profunditat màxima és el més llarg d'Alemanya. El riu Elde travessa el llac del nord al sud.

## Vegeu també

* Entorn natural de la Unió Europea
# Rodney King

Rodney Glen King (Sacramento, 2 d'abril de 1965 - 17 de juny de 2012) era un ciutadà de Califòrnia que fou víctima el 3 de març de 1991, d'actes de violència policial quan miraven d'arrestar-lo diversos agents de policia de Los Angeles. Una part de la pallissa fou enregistrada en vídeo per un testimoni, George Holliday, i el cas de King, un afroamericà, generà una gran atenció mediàtica als Estats Units. L'absolució de tots els policies responsables després del primer judici va desencadenar els aldarulls de 1992 a Los Angeles.
# Puig del Viarany

El Puig del Viarany és una muntanya de 267 metres que es troba entre els municipis d'Agullana i Darnius, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
# Apassionada

Apassionada (Romanzo popolare) és un pel·lícula italiana dirigida per Mario Monicelli, estrenada el 1974. Ha estat doblada al català. Es tracta d'una comèdia irònica i malenconiosa que es transforma en melodrama, que tracta de temes com el conflicte entre nord i sud, les diferències socials entre treballadors i patrons, l'emancipació de la dona, i la irrupció en la societat italiana de nous usos i costums. Gràcies a l'escenificació de Lorenzo Baraldi, la pel·lícula descriu eficaçment els ambients i les vestimentes dels anys 1960.

## Argument

Giulio Basletti és un obrer metal·lúrgic milanès, solter, fervent activista sindical i seguidor de Milà AC. Torna a veure després de disset anys Vincenzina, la filla d'un dels seus col·legues que ha emigrat des del sud, de la província d'Avellino a la Campània, que havia tingut en la pica baptismal. Després d'alguns mesos, es casen i porten al món un fill.
Giovanni és colpejat en una manifestació per un objecte de metall. El culpable és identificat com Salvatore Armetta, un veí i amic de Giulio. Va al bloc on resideix, per trobar una oposició ferma de Giulio i la indignació dels veïns. Més tard, Salvatore troba Giovanni, que ha oblidat i, a través de la passió comuna pel futbol, es converteix el seu amic i comença a anar a casa seva. Quan un dol colpeix la família de Vincenzina, Giulio va a casa de la seva dona a la Campània pel funeral. Quan entra, obsessionat per la idea de l'engany, descobreix que els seus temors són fundats, quan sent un diàleg entre ella i Giovanni sense veure'ls. En el moment de les confessions de la seva esposa, intenta en principi controlar-se, i a punt per acceptar la moral moderna, a condició que aquesta infidelitat continuï sent secreta. Rep no obstant això una carta anònima que denuncia aquest engany, que és doncs conegut a l'exterior. Fa fora teatralment dona i nen, prova de suïcidar-se amb gas, per canviar llavors d'idea i decidir venjar el seu honor. Arriba armat a casa de Giovanni, on Vincenzina s'acaba de refugiar. S'amaga amb el seu fill a la cambra de bany, ajudant en la discussió dels dos homes, quan Giovanni revela que és l'autor de la missiva, que degenera en una reivindicació de la seva propietat comuna. Indignada, s'escapa per la finestra abandonant-los tots dos per poder determinar el seu futur de manera autònoma. Alguns anys més tard, Giulio està jubilat. Vincenzina és cap de departament i membre del comitè d'empresa a la indústria tèxtil. Només el seu fill els uneix encara. Pel que fa a Giovanni, ha estat transferit a una altra prefectura de policia i ha fundat una família. Finalment, Giulio prova una reconciliació que s'hauria de plasmar en una invitació a menjar.

## Repartiment

* Ugo Tognazzi: Giulio Basletti
* Ornella Muti: Vincenzina Rotunno
* Michele Placido: Giovanni Pizzullo
* Pippo Starnazza: Salvatore
* Nicolina Papetti: l'esposa de Salvatore
* Vincenzo Crocitti
* Alvaro Vitali

## Premis

* Premi David di Donatello al millor guió el 1975

## Referències

* ↑ esadir.cat. Apassionada. esadir.cat.
* ↑ «Romanzo popolare». The New York Times.
Viccionari
# La Mainada

La Mainada és una obra de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat entre mitgeres al carrer Sant Antoni. Es tracta d'una construcció de quatre plantes, planta baixa, dos pisos i golfes. Ha sofert intervencions recents que han configurat la seva fesomia. Destaquen alguns elements puntuals com són les portes d'accés de pedra allindanades, una de les quals amb llinda de fusta i els brancals amb el perfil en xamfrà. Tota la façana presenta una simetria clara, ritme que ve donat per les obertures, la majoria d'aquestes totalment reconstruïdes. Destaquen, però, les reixes de ferro forjat que emmarquen la volada del primer pis, on es pot veure la data 1782, que coincidiria també amb l'època de la llinda de fusta. La façana és coronada per una barbacana.

## Referències

* ↑ «La Mainada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Línia evolutiva de Nosepass

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Nosepass i Probopass.

## Nosepass

Nosepass és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus roca i evoluciona a Probopass.

## Probopass

Probopass és un personatge fictici de Pokémon. És de tipus roca i tipus acer i evoluciona de Nosepass.

## Referències

* 1 2 3 «Nosepass» (en anglès). Bulbapedia. [Consulta: 17 novembre 2013].
* ↑ «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Nosepass a Bulbapedia (anglès)
* Probopass a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Kautenbach

Kautenbach (en luxemburguès: Kautebaach) és un poble de la comuna de Kiischpelt, al nord de Luxemburg. El 2005 el poble tenia 120 habitants.
Kautenbach era una comuna del cantó de Wiltz fins a l'1 de gener de 2006, moment en què es va fusionar amb la comuna de Wilwerwiltz per formar la nova comuna de Kiischpelt. La llei que va crear Kiischpelt va ser aprovada el 14 de juliol de 2005. Fins al 14 d'abril de 1914, la comuna era coneguda com a 'Alscheid', en honor del seu antic centre administratiu. Aquell any el centre administratiu es va traslladar a Kautenbach.
L'antic Castell de Schuttbourg es troba prop del poble de Kautenbach.

## Referències

* ↑ «Mémorial A, 2005, No. 116» (PDF) (en francès). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2006-10-04. [Consulta: 15 agost 2006].
* ↑ (francès)/(alemany) «Mémorial A, 1914, No. 22» (PDF). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2007-03-26. [Consulta: 29 octubre 2006].
# Llista d'estats per salari mínim

La llista de països ordenats per salari mínim interprofessional (SMI) és una llista no exhaustiva amb Estats europeus i del món amb el seu corresponent salari mínim interprofessional en 2022.

## Països amb SMI de 1.500 € a superior

* Suïssa: 3.351,7 € a juliol 2022
* Singapur: 3.036,8 € en juliol de 2022
* Luxemburg: 2.252,0 € en juliol de 2022
* Austràlia: 2.080,3 € en juliol de 2022
* Nova Zelanda: 2.013,4 € en juliol 2022
* Irlanda: 1.776,2 € en juliol de 2022
* Mònaco: 1.749,8 € en juliol de 2022
* Països Baixos: 1.725,6 € en juliol de 2022
* Regne Unit: 1.708,7 € en juliol de 2022
* Bèlgica: 1.653,8 € en juliol de 2022
* Canadà: 1.622,3 € en juliol 2022
* Alemanya: 1.621,0 € en juliol de 2022
* França: 1.603,4 € en juliol de 2022
* San Marino: 1.501,3 € en juliol de 2022
* Jersey: 1.500,0 € en juliol de 2020

## Països amb SMI de 1.000 € a 1500 €

* Corea del Sud: 1.366,4 € juliol 2021
* Israel: 1.343,4 € en juliol 2021
* Japó: 1.283,1 € en juliol 2020
* Espanya: 1.168,3 € en juliol de 2022
* Estats Units: 1.118,6 € en juliol 2022
* Andorra: 1.083,9 € en juliol de 2022
* Eslovènia: 1.074,6 € juliol 2022
* Puerto Rico: 1.050,4 € en juliol de 2020

## Països amb SMI de 500 € a 1000 €

* Xipre: 870,1 € en juliol 2022
* Portugal: 822,8 € juliol 2022
* Malta: 792,1 € juliol 2022
* Grècia: 778,3 € juliol 2022
* Bahamas: 758,2 € juliol 2021
* Lituània: 730,1 € juliol 2022
* Taiwan: 717,4 € juliol 2021
* Polònia: 654,8 € juliol 2022
* Estònia: 654,1 € juliol 2022
* Txèquia: 651,3 € juliol 2022
* Eslovàquia: 646,1 € juliol 2022
* Croàcia: 623,4 € juliol 2022
* Jamaica: 587,3 € juliol 2020
* Hongria: 554,1 € juliol 2022
* Montenegro: 531,3 € juliol 2022
* Romania: 515,1 € juliol 2022
* Letònia: 500,1 € juliol 2022

## Països amb SMI inferiors a 500 €

* Argentina: 435,3 € juliol 2021
* Costa Rica: 421,7 € juliol 2022
* Sèrbia: 401,8 € juliol 2022
* Xile: 383,5 € juliol 2021
* Macedònia del Nord: 359,1 € juliol 2021
* Fiji: 356,3 € juliol 2021
* Paraguai: 335,2 € juliol 2021
* Bulgària: 332,9 € juliol 2022
* Turquia: 328,4 € juliol 2022
* Bolívia: 300,1 € juliol 2021
* Xina: 281,1 € juliol 2022
* Perú: 275,8 € juliol 2020
* Albània: 252,5 € juliol 2021
* Colòmbia: 216,7 € juliol 2022
* Marroc: 209,4 € juliol 2020
* Brasil: 193,8 € juliol 2022
* Uzbekistan: 192,7 € juliol 2020
* Nicaragua: 181,8 € juliol 2020
* Mèxic: 176,3 € juliol 2022
* Algèria: 155,1 € juliol 2020
* Armènia: 142,2 € juliol 2020
* Rússia: 139,5 € juliol 2022
* Azerbaidjan: 129,5 € juliol 2022
* Indonèsia: 121,4 € julio 2021
* Kazakhstan: 97,3 € juliol 2020
* Egipte: 83,6 € juliol 2020
* Angola: 60,3 € juliol 2020
* Moldàvia: 51,6 € juliol 2021

## Referències

* ↑ «SMI - Salario Mínimo Interprofesional» (en castellà). Expansion. [Consulta: 11 agost 2021].
# Roberto Vidal Bolaño

Roberto Vidal Bolaño (Santiago de Compostel·la, 1950-2002) és un autor, actor i director teatral gallec.
Inspira les seves primeres obres en les formes populars, com és el cas de Ladaíñas pola morte do Meco (1976), que escenifica una revolta popular contra el poder arbitrari. Després opta pel realisme amb obres en les quals mostra el seu pessimisme respecte a la condició humana i presenta personatges perdedors, com en les titulades Días sen gloria (1992) i Rastros (1998).

## Referències

* ↑ Vilariño e Abuín, Becerra. Roberto Vidal Bolaño, escritor escénico estudios críticos seguidos da comedia ¡Anxeliños!. Lugo: TrisTram, 2002. ISBN 84-89377-37-5.