OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gimialcón

Gimialcón és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 139 | 131 | 111 | 105 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Gracias por venir

"Gracias por venir" és una cançó, composta per Gregorio García Segura expressament per ser interpretada per l'actriu i vedet espanyola Lina Morgan.
La cançó va ser composta com un dels números que haurien d'integrar la revista musical Pura metalúrgia, que es va estrenar el 1975. Inclòs com a espectacle musical de tancament de l'espectacle, la lletra al·ludeix a la satisfacció i l'agraïment de l'artista cap al seu públic. Tal va ser l'èxit amb el qual els espectadors van rebre la cançó, que la mateixa es va incorporar sistemàticament, com a colofó, a tots els espectacles teatrals en els quals Morgan va ser cap de cartell, com Vaya par de gemelas (1980), Sí al amor (1985) o El último tranvía (1987). Tractant-se d'una de les artistes teatrals amb millor fortuna en taquilla en l'últim terç del segle XX a Espanya, la cançó Gracias por venir ha transcendit a l'imaginari col·lectiu de tota una generació d'espanyols i ha arribat a ser qualificada d'emblemàtica. La cançó, la més popular de l'actriu, es va publicar a l'LP El álbum de oro de Lina de Morgan (1982).

## Referències

* 1 2 3 4 «Gregorio García Segura: historia, testimonio y análisis de un músico de cine». Josep Lluís i Falcó y Antonia Luengo, 1994. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «La actriz del pueblo». Carlos Toro, El Mundo, 21-08-2015. [Consulta: 21 agost 2015].
* ↑ «Lina Morgan». Diario ABC, 12-01-1982. [Consulta: 21 agost 2015].
# Gracie Glam

Gracie Glam (Raleigh, Carolina del Nord, 30 de setembre de 1990) és una actriu porno nord-americana.
Va estudiar a 14 col·legis mentre va viure a Atlanta i Florida. Al mateix temps que concorria a la universitat a Florida i treballava de promotora, va realitzar el seu primer nu per a la revista Score. Va fer diversos vídeos en solitari abans de realitzar un amb una altra noia per al programa Reality Kings. Glam es va mudar a Los Angeles i es va inscriure en el Fashion Institute of Design & Marxandatge. El seu excés de treball la va portar a deixar l'escola.
El gener de 2013, Glam va ser al costat de Milers Long, Kendall Karson i Nikki Phoenix, l'amfitriona de la festa donada en el Lounge TABU del MGM Grand Las Vegas durant el cap de setmana en què es van dur a terme els premis AVN del 2013.
Després de tres anys de ser representada per Direct Models, Glam va deixar l'agència a l'agost de 2013 i va començar a manejar les seves pròpies reserves.

## Referències

* ↑ «2010 CAVR Winners Announced», 22-12-2010. [Consulta: 20 agost 2013].
* ↑ AVN. «AVN Awards 2011: The Year of the Bat» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-01-12. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ "AVN Announces the Winners of the 2011 AVN Awards" Arxivat 2011-01-10 a Wayback Machine.,
* ↑ «AVN Announces the Winners of the 2014 AVN Awards». AVN, 21-01-2014. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2016. [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «The Fresh Effect». AVN, 01-06-2010. Arxivat de l'original el 2012-03-21 [Consulta: 9 setembre 2016]. Arxivat 2012-03-21 a Wayback Machine.
* ↑ «Miles Long Shoots Billboard for MGM Grand Las Vegas». Arxivat de l'original el 2013-01-20.
* ↑ «Gracie Glam Announces Free Agency», 14-08-2013. Arxivat de l'original el 2014-11-11. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ Dan Miller. «Gracie Glam Becomes Free Agent», 14-08-2013.
# Gneu Domici Calví Màxim (cònsol 283 aC)

Gneu Domici Calví Màxim (llatí: Cneus Domitius Cn. F. Calvinus Maximus) va ser un magistrat romà. Formava part de la Gens Domícia, una gens d'origen plebeu.
Candidat a ser edil curul el 304 aC, va ser derrotat per Gneu Flavi. Però va ser elegit cinc anys més tard el 299 aC, i després elegit cònsol l'any 283 aC amb Publi Corneli Dolabel·la i se suposa que va lluitar contra lucans, brucis, tarentins, etruscs, gals, umbres i samnites, però no es detalla la seva actuació per cap historiador.
Els historiadors antics mencionen una batalla en la qual els bois, units als sènons i als etruscs, van atacar Roma, van creuar el Tíber i van lliurar batalla contra els romans, que en van sortir victoriosos, però mentre alguns diuen que l'exèrcit romà era manat per Calvinus, altres diuen que ho era per Dolabel·la, i és probable que els dos cònsols es guanyessin els llorers aquell dia. Va ser, sens dubte, amb aquesta victòria que Domici Calví va guanyar-se el cognom de Maximus. En establir-se aquest càrrec el mateix any, va ser triat censor: la primera instància d'un plebei que es va aixecar a aquesta oficina. El renom Màxim l'hauria agafat després d'aquesta batalla.
L'any 280 aC va ser nomenat dictador, càrrec que va deixar abans d'un any i va ser elegit tot seguit censor, el primer plebeu que va arribar a aquesta dignitat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 584.
# Gneu Fulvi Centumal (cònsol 229 aC)

Gneu Fulvi Centumal (en llatí Cneus Fulvius CN. F. CN. N. Centumalus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Fúlvia, i era de la família dels Centumal, d'origen plebeu.
Va ser elegit cònsol l'any 229 aC junt amb Luci Postumi Albí.
Després de la Primera Guerra Púnica, la república romana va bolcar la seva activitat militar en intentar erradicar la pirateria que assolava el mar Adriàtic. Darrere d'aquests actes que feien perillar les rutes comercials dels romans hi havia la Reina Teuta, senyora d'Il·líria. Quan els romans van intentar entaular negociacions amb ella mitjançant la tramesa d'ambaixadors, Teuta va donar ordre de matar-los, i això va provocar la Primera Guerra Il·líria entre el 229 aC i el 228 aC. Durant la guerra, Luci Postumi Albí i Gneu Fulvi Centumal, al capdavant d'un exèrcit, van aconseguir vèncer els il·liris sense trobar gaire resistència i van dispersar les forces de la reina Teuta, la qual es va retirar amb un grup de fidels a una fortalesa anomenada Risan. Els romans van convertir una gran part del territori en un protectorat romà i van coronar Demetri de Faros a fi que controlés la Reina Teuta. Centumal va tornar a Roma amb bona part de les forces de terra i navals, deixant a Albí amb 40 vaixells i una part de l'exèrcit. Li van ser concedits els honors del triomf, la primera vegada que s'obtenien aquestos honors contra els il·liris.

## Referències

* ↑ Smith, Willam (ed,). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: John Murray, 1876, p. 667.
# Gavinot de Thayer

El gavinot de Thayer (Larus thayeri) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita en estiu les costes de les illes àrtiques del Canadà i passa l'hivern a la costa occidental de Nord-amèrica i a la zona dels Grans Llacs.
# Producte de Wallis

En matemàtiques, el producte de Wallis és una expressió que s'utilitza per representar el valor de π que va ser descoberta pel matemàtic anglès John Wallis el 1655 i que estableix queː
    $\prod _{n=1}^{\infty }\left({\frac {2n}{2n-1}}\cdot {\frac {2n}{2n+1}}\right)={\frac {2}{1}}\cdot {\frac {2}{3}}\cdot {\frac {4}{3}}\cdot {\frac {4}{5}}\cdot {\frac {6}{5}}\cdot {\frac {6}{7}}\cdot {\frac {8}{7}}\cdot {\frac {8}{9}}\cdots ={\frac {\pi }{2}}$

## Demostració

Abans de res, s'ha de considerar que les arrels de sin(x)/x són ±nπ, on n = 1, 2, 3.... Llavors, es pot expressar el sinus com un producte infinit de factors lineals d'arrelsː
    ${\frac {\sin(x)}{x}}=k\left(1-{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{3\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{3\pi }}\right)$
on k és una constant.
Per trobar la constant k, es pren el límit en ambdós costatsː
    $\lim _{x\to 0}{\frac {\sin(x)}{x}}=\lim _{x\to 0}\left(k\left(1-{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{3\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{3\pi }}\right)\cdots \right)=k$
Sabent que:
    $\lim _{x\to 0}{\frac {\sin(x)}{x}}=1$
Es fa k=1. S'obté la fórmula d'Euler-Wallis per al sinus:
    ${\frac {\sin(x)}{x}}=\left(1-{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{2\pi }}\right)\left(1-{\frac {x}{3\pi }}\right)\left(1+{\frac {x}{3\pi }}\right)\cdots$
    ${\frac {\sin(x)}{x}}=\left(1-{\frac {x^{2}}{\pi ^{2}}}\right)\left(1-{\frac {x^{2}}{4\pi ^{2}}}\right)\left(1-{\frac {x^{2}}{9\pi ^{2}}}\right)\cdots$
Fent x=π/2, s'obté:
    ${\frac {1}{\pi /2}}=\left(1-{\frac {1}{2^{2}}}\right)\left(1-{\frac {1}{4^{2}}}\right)\left(1-{\frac {1}{6^{2}}}\right)\cdots =\prod _{n=1}^{\infty }(1-{\frac {1}{4n^{2}}})$
    ${\frac {\pi }{2}}=\prod _{n=1}^{\infty }({\frac {4n^{2}}{4n^{2}-1}})$
    $=\prod _{n=1}^{\infty }\left({\frac {2n}{2n-1}}\cdot {\frac {2n}{2n+1}}\right)={\frac {2}{1}}\cdot {\frac {2}{3}}\cdot {\frac {4}{3}}\cdot {\frac {4}{5}}\cdot {\frac {6}{5}}\cdot {\frac {6}{7}}\cdots$

## Referències

* ↑ «Wallis Formula» (en anglès). Math World. [Consulta: 8 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Michiel Hazewinkel (ed.). Wallis formula. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Springer, 2001. ISBN 978-1-55608-010-4.
# Liberdade

Liberdade (リベルダーデ) és un districte de població asiàtica, sobretot japonés de ciutat São Paulo, Brasil. Es considera la colònia japonesa més gran del món fora del Japó, i la ciutat. Té una població estimada i 57.860 habitants i una extensa àrea de 3,7 km².
# Ahn Jung-hwan

Ahn Jung-hwan (Paju, Corea del Sud, 27 de gener de 1976) és un exfutbolista sud-coreà. Va disputar 70 partits amb la selecció sud-coreana.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Triborough Bridge

El Triborough Bridge (literalment Pont tri-borough) és un complex compost de tres ponts que connecten els tres boroughs de Manhattan, del Queens i del Bronx a New York. El Triborough travessa dues illes, Ward's Island després Randall's Island del sud al nord, que serveixen d'intermediaris sobre l'aigua entre els tres grans districtes. Els tres ponts salven l'Hell Gate, Harlem River, i l'estret del Bronx Kill. El complex és administrat per la Triborough Bridge and Tunnel Authority, una filial de la Metropolitan Transportation Authority. Els tres ponts que componen el Triborough Bridge són d'estructures i de longituds diferents: el més llarg és l'East River suspension bridge, pont penjant de 847 metres de llarg, seguit del Bronx Kills crossing de 488 m; el tercer és l'Harlem River lift bridge.
La construcció del complex va començar el 1930, però va ser ràpidament interrompuda a conseqüència de la Gran depressió. Però gràcies als fons desbloquejats pel New Deal, els treballs es van recuperar sota la direcció de Robert Moses a mitjans dels anys 1930, i el pont va estar obert a la circulació l'11 de juliol de 1936. Els costos dels treballs van superar els de la presa Hoover, construïda el 1935. El betó emprat en el construcció provenia de fàbriques situades a Maine i el Mississipi, mentre que la fabricació dels caixons on el formigó va ser colat va requerir la tala de tot un bosc a Oregon.
Després dels atemptats de l'11 de setembre de 2001, les autoritats han prohibit de prendre fotografies o vídeos de l'estructura, per por que grups terroristes els puguin estudiar per a preparar un nou atemptat contra la ciutat.

## Enllaços externs

* Triborough Bridge sur Structurae
# Torre de les Hores (Cervià de Ter)

La Torre de les Hores fou originalment la torre que guardava el portal de la muralla de Cervià de Ter (Gironès). Declarada bé cultural d'interès nacional, la torre és el vestigi més visible que roman del recinte emmurallat de Cervià i del passat medieval. Actualment té un ús totalment diferent per al qual va ésser concebuda, doncs és utilitzada com a rellotge. Sota els claustres de Santa Maria van aparèixer també els fonaments d'una altra torre anterior al segle xi, i cap a la banda oest del poble n'hi ha dues més. No hi ha notícies en concret sobre aquest antic portal, si bé la seva història aniria lligada amb la muralla i el castell, construïts a l'època medieval.
El recinte emmurallat de Cervià és d'origen medieval, tot i que fou reformat en època moderna i contemporània. Del conjunt en romanen poques restes: diversos panys emmurallats als carrers de Girona, de la Muralla i del Torrent d'Anglí; una torre i el portal d'accés occidental. Destaca la torre de les hores, una torre de planta circular, medieval, per a la defensa de la vila. Es va completar en època moderna amb un pis pel rellotge amb campanes al cim. L'accés exterior es fa a través d'una porta allindada, a la qual s'hi accedeix pujant tres esglaons. Presenta un sol finestral, de forma circular i petites dimensions, situada damunt la porta. La porta alta estava incompleta, se li ha afegit un templet de ferro al capdamunt, on s'ha instal·lat un rellotge públic.
Convé fixar-se en l'arc del portal. El portal d'entrada situat a l'antiga muralla medieval, que dona pas el que havia estat el carrer principal de l'antiga vila, el carrer de l'Hospital. És l'única entrada conservada entre un bigarrat conjunt edificat. Consta d'un gran arc de mig punt adovellat sobre el qual l'edifici existent obre dues finestres. La petita capelleta situada en un dels xamfrans és d'època posterior.

## Notes

* 1 2 3 4 «Torre de les Hores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2016].
# Torrent de l'Arrovinat

El Torrent de l'Arrovinat és un afluent per l'esquerra de l'Aigua de Valls que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, al Berguedà.
Neix a la banda de ponent del Coll del Verdet i s'escola en direcció preponderantcap a les 8 del rellotge. Fins als 1.600 msnm el seu curs forma part del Parc Natural del Cadí-Moixeró. A la cota 1.430 travessa la carretera B-400 (de Gósol a Saldes) a escassos 500 m de la rotonda de la sortida de Gósol per, tot seguit, passar a tocar de la banda meridional del Càmping de Gósol. Desguassa a l'Aigua de Valls 150 m. aigües avall del seu naixement.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogàfica del Torrent de l'Arrovinat, que també transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, està integrada per dos cursos fluvials que sumen una longitud total de 4.327 m.

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Torrent de l'Anoia

El Torrent de l'Anoia és un corrent fluvial de la comarca de l'Anoia, que desemboca a la riera de Sant Pere.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Universitat d'Hebron

La Universitat d'Hebron (àrab: جامعة الخليل, Jāmiʿat al-Ḫalīl) és una universitat pública de Palestina situada a Hebron. Es troba a l'oest del centre històric de la ciutat, al Carrer de la universitat. La universitat va ser fundada el 1971 com a escola de xaria o dret islàmic. El 1980 es convertí en universitat. El seu fundador fou l'alcalde d'Hebron en aquell moment, Mohamed Ali Al-Ja'bari.
El 2003 s'hi van matricular uns 4.200 estudiants; el 2013, la universitat tenia 5.334 estudiants i oferia 39 carreres de grau i 9 de màster. Les seves vuit facultats són Agricultura, Llei islàmica, Humanitats, Ciències de l'Educació, Estudis financers i gestió, Ciència i tecnologia, Infermeria i un centre d'estudis de postgrau i investigació que ofereix set màsters en Llengua i literatura àrabs, Lingüística anglesa, Empresarials, Dret islàmic, Protecció de les plantes, Gestió sostenible dels recursos naturals i Història. La universitat també té un museu arqueològic amb les troballes de les excavacions que fan els estudiants de la universitat.

## Referències

* ↑ „About the Founder of the University“ Arxivat 2010-07-25 a Wayback Machine., Homepage der Universität. Abfragedatum: 8. Juli 2010.
# Tragicomèdia

Una tragicomèdia és una obra dramàtica en la que s'hi barregen els elements tràgics i còmics. També és coneguda com a peça, perquè es sembla a aquest terme, generalment en aquests, estan sintetitzades les característiques d'una classe social. Pot trobar-se-la classificada com a gènere psicològic.
A la Grècia clàssica, el drama satíric o la tragicomèdia solia tractar un tema llegendari, tot i que amb efectes còmics protagonitzats, fonamentalment, pel cor. Els déus i deesses no intervenien en la vida dels homes i podia haver-hi més d'una acció al mateix temps. Es troba a mig camí entre la tragèdia i la comèdia: no s'eviten les situacions còmiques, però tampoc el desenllaç tràgic.

## Vegeu també

* Drama burgès

## Referències

* ↑ «Tragicomèdia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Unió Republicana

«Unió Republicana» té aquests significats:
* Unió Republicana (1903), partit fundat el 1903 per Nicolás Salmerón i Alejandro Lerroux, desaparegut el 1911.
* Unió Republicana (1934), partit fundat el 1934 dirigit per Diego Martínez Barrio.
* Unió Republicana (França), grup parlamentari francès de la Tercera República Francesa (1871-1885).
# Unió Republicana (1934)

La Unió Republicana o Partido de Unión Republicana fou un partit polític espanyol sorgit després de la fusió, al setembre de 1934, de diversos grups radicals: el Partit Radical Demòcrata de Diego Martínez Barrio, escindit el 16 de maig d'aquest mateix any del Partit Radical de Lerroux en protesta pel seu acostament a la CEDA; l'Esquerra Radical-Socialista de Joan Botella Asensi, escindida del PRS; i l'ala dreta del Partit Radical Socialista, liderat per Félix Gordón Ordás. La seva ideologia era centrista i republicana.
Al novembre del 1934 s'organitzà a Tarragona sota la presidència de Ginés Navarro i el 1935 es crearen la secció de Barcelona (presidida per Joan Civit Bellfort) i la de Girona.
El 1935 es va integrar en el Front Popular juntament amb el Partit Socialista Obrer Espanyol, Partit Comunista d'Espanya, republicans d'esquerra (agrupats en la Izquierda Republicana) i altres grups progressistes. Després del triomf frontpopulista a les eleccions generals espanyoles de 1936, el líder de la Unió Republicana, Diego Martínez Barrio, va ocupar interinament la Presidència de la República després de la destitució de Niceto Alcalá-Zamora, fins al nomenament de Manuel Azaña.
Després de la guerra, Unió Republicana es va convertir, juntament amb Izquierda Republicana, en una de les principals organitzacions de la República espanyola en l'exili.

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 191.
# Unió Republicana (França)

* Per a altres significats, vegeu «Unió Republicana».
La Unió Republicana fou un grup polític informal creat a França en febrer de 1871 arran de les primeres eleccions legislatives de la Tercera República Francesa.

## Del radicalisme a l'oportunisme

En febrer de 1871 el grup va aplegar tots els republicans radicals oposats a la signatura de la pau amb Prússia. Dirigit per Gambetta, el grup va incloure republicans com Louis Blanc (elegit amb 216 000 vots), Victor Hugo, Garibaldi, Edgar Quinet, Pierre Waldeck-Rousseau, Alphonse Gent, Émile Littré, Charles Floquet, Clemenceau (elegit 27è), Arthur Ranc, Courbet, Jacques Duvigneau i altres
Progressivament, el grup es va aproximar als republicans moderats, provocant l'escissió de l'extrema esquerra radical (Georges Clemenceau) en 1876. Durant el Govern de Léon Gambetta (1881-1882), René Goblet va fundar el grup parlamentari de la Gauche radicale.
Després de les eleccions legislatives franceses de 1885, 1ue marquen un descens significatiu en el camp republicà a favor de la dreta, la Unió Republicana representà, amb la Union Démocratique, els moderats (o "oportunistes"), mentre que a la seva esquerra hi havia l'extrema esquerra i la Gauche radicale.
En 1894 el gambettista Gustave Isambert creà la Unió ^Progressista, qui es considerava l'hereva de la Unió Republicana de 1871-1885.

## Grup de la Unió Republicana al Senat

Des del 1885 el grup senatorial de la Unió Republicana era l'equivalent exacte del grup del mateix nom a la Cambra. Posteriorment es va convertir en el principal grup parlamentari de senadors de l'Aliança Democràtica.
President en 1927: Antony Ratier, alguns membres : Raymond Poincaré, Frédéric François-Marsal, Justin Germain Casimir de Selves, Hippolyte Morellet.
Altres senadors, propers o membres de l'AD i adscrits al moviment de radicals independents, constitiren en 1932 el grup de la Unió Democràtica i Radical. La seva orientació aleshores era liberal i centrista .

## Notes i referències

* 1 2 Michel Winock, Clemenceau, éditions Perrin, 2007, chap. I, p.20-21
# Urmas Rooba

Urmas Rooba (Municipi de Roosna-Alliku, 8 de juliol de 1978) és un exfutbolista estonià de la dècada de 2000.
Fou 70 cops internacional amb la selecció d'Estònia. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Flora Tallinn, FC Midtjylland, FC Copenhagen i Vejle Boldklub.

## Referències

* ↑ Profile at Soccernet.ee
* ↑ «Guardian Football». Arxivat de l'original el 2012-09-17. [Consulta: 8 gener 2019].
* ↑ Urmas Rooba a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Urmas Rooba, Fitxa a Soccerway
# Urmatt

Urmatt (en alsacià Ürmàtt) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.425 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Vall de la Bruche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 940 | 1.042 | 1.092 | 1.121 | 1.243 | 1.357 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1940-1947 | Henri Wahlmann |
| 1947-1965 | Edouard Touchemann |
| 1965-1975 | Albert Arbogast |
| 1975-1983 | Edouard Gabriel |
| 1983-1995 | François Pouget |
| 1995- | Vincent Metzger |
# Urmas Hepner

Urmas Hepner (Tallinn, 31 de juliol de 1964) és un exfutbolista estonià de la dècada de 1980.
Fou 13 cops internacional amb la selecció d'Estònia. Pel que fa a clubs, defensà els colors de diversos clubs estonians i finlandesos com FC Norma Tallinn, SK Tallinna Sport, KTP Kotka o JK Tallinna Sadam.

## Referències

* ↑ Urmas Hepner a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a weltfussball.de
# Ullroig

La urbanització Ullroig (també anomenada el Tossal) és l'única entitat de població del municipi de Torre-serona a la comarca del Segrià.
Està situada a uns 500 metres a l'oest del nucli urbà de Torre-serona, i està compartida amb el municipi de Torrefarrera, que s'inicià al principi dels anys 1980 i on es construïren principalment cases de segona residència de gent de Lleida.