OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El centre d'en Jimmy

El centre d'en Jimmy (títol original en anglès: Jimmy's Hall) és una pel·lícula franco-britànica de 2014 dirigida per Ken Loach i produïda per Rebecca O'Brien.
Tracta de la deportació cap als Estats Units l'any 1933, de Jimmy Gralton, qui liderava el Revolutionary Workers' Group, un precursor del Partit Comunista d'Irlanda, al comtat de Leitrim. El protagonista és l'actor irlandès Barry Ward, junt amb Simone Kirby i Jim Norton. El títol fa referència a la sala rural de dansa construïda per Gralton per exposar les seves idees polítiques. La pel·lícula es va doblar al català.
Va ser seleccionada per competir per la Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Canes de 2014.

## Repartiment

* Barry Ward: James Gralton
* Simone Kirby: Oonagh
* Andrew Scott: Father Seamus
* Jim Norton: Father Sheridan
* Brían F. O'Byrne: O'Keefe

## Resposta de la crítica

En general, l'obra va tenir crítiques positives. El web de crítiques de cinema i televisió Rotten Tomatoes li va donar una puntuació del 71%. Un altre agregador de crítiques, Metacritic, li va assignar una puntuació de 60/100, basada en 7 crítiques.

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2014: Palma d'Or

## Referències

* ↑ «El centre d'en Jimmy». Ésadir.cat. [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ «2014 Official Selection». Cannes. [Consulta: 17 abril 2014].
* ↑ «Jimmy's Hall». Rotten Tomatoes.
* ↑ «Jimmy's Hall». Metacritic.

## Enllaços externs

* Mike Leigh and Ken Loach films selected for Cannes a BBC (anglès)
* Article from Irish Times (anglès)
# Bernières-sur-Mer

Bernières-sur-Mer és un municipi francès, situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia.
# Bifuka

Bifuka (美深町, Bifuka-chō) és una vila i municipi de la subprefectura de Kamikawa, a Hokkaido, Japó i pertanyent al districte de Nakagawa-Teshio. L'activitat principal de la vila és l'agricultura.

## Geografia

El municipi de Bifuka es troba localitzat a la part septentrional de la subprefectura de Kamikawa, al centre de Hokkaido. La vila es troba dins d'una vall envoltada de muntanyes per on flueix el riu Teshio. El terme municipal de Bifuka limita amb els de Nayoro i Horokanai al sud; amb Nakagawa a l'oest; amb Otoineppu i Esashi, el darrer a la subprefectura de Sōya al nord i amb Ōmu, a la subprefectura d'Okhotsk a l'est.

## Història

L'any 1857, Takeshirō Matsuura explora i estudia la zona, escrivint les seues experiències al "diari de Teshio". L'1 de juny de 1920, després de diverses escissions i dissolucions es funda el poble de Bifuka el qual esdevindrá més tard, l'1 d'abril de 1923, en vila, categoria que té avui dia el municipi. El 1965 es va obrir l'estació d'esquí de Bifuka.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 10.991 | 11.708 | 11.314 | 13.390 | 14.046 | 11.433 | 8.350 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 7.103 | 6.040 | 5.178 | 4.165 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils de Hokkaido (JR Hokkaido)
** Minami-Bifuka - Bifuka - Hatsuno - Monponai - Onnenai - Toyoshimizu

### Carretera

* Carretera Nayoro-Bifuka (E5)
* Nacional 40 - Nacional 275
* Prefectural 49 - Prefectural 118 - Prefectural 120 - Prefectural 252 - Prefectural 445 - Prefectural 680 - Prefectural 760

## Agermanaments

* Soeda, prefectura de Fukuoka, Japó.
* Ashcroft, Colúmbia Britànica, Canadà.

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=01469
* ↑ http://www.kamikawa.pref.hokkaido.lg.jp/gyosei/machi/index.htm
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Mata au hi made

Mata au hi made (また逢ふ日まで, Fins al nostre pròxim reencontre) és una pel·lícula perduda japonesa del 1932. Va ser la primera pel·lícula sonora dirigida per Yasujirō Ozu.

## Argument

Un romanç entre un jove soldat i una prostituta es desenvolupa al llarg d'una nit abans que ell marxi al servei militar.

## Producció

Segons els records d'Ozu, Mata au hi made es va fer un any després de l'estrena del primer film japonès, Madamu to nyōbō (La meva dona i la meva veïna) de Heinosuke Gosho. Yasujirō Ozu va fer la seva primera pel·lícula sonora utilitzant el sistema experimental de el seu director de fotografia Hideo Shigehara tal com li havia promès, més que el sistema Dohashi adoptat pels estudis Kamata del Shōchiku
El director, que inicialment s'havia resistit a la tendència a les imatges parlants, va acceptar utilitzar un procés de so experimental desenvolupat per Hideo Mohara, en lloc del més popular sistema de so Dobashi. Aparentment, la pel·lícula contenia una pista musical i efectes de so però no escenes de diàleg audibles.
Tot i que Yasujirō Ozu de vegades afirma que no li interessa l'amor romàntic, sinó només l'amor entre membres de la mateixa família, aquest melodrama romàntic és ben rebut per la crítica que coincideix que el director ha sabut copsar amb delicadesa els sentiments de dos éssers reals i probables, posats en una situació real. Ozu afirma que s'ha inspirat en la interpretació de Yoshiko Okada, afirma: Ella era excel·lent i no hi ha dubte que hi ha alguna cosa sensual als seus ulls. La pel·lícula va ser classificada en setè lloc pels lectors a l'enquesta de Kinema Junpō de les millors pel·lícules de 1932.

## Repartiment

* Yoshiko Okada - Dona
* Joji Oka - Home
* Shin'yō Nara - Pare
* Hiroko Kawasaki - Germana
* Chōko Iida - Germana
* Satoko Date - Xicota
* Mitsuko Yoshikawa - Una altra noia

## Referències

* 1 2 http://www.a2pcinema.com/ozu-san/films/lostfilms.htm
* ↑ Brian Whitener «Movie Reviews». The New York Times, 2015.
* ↑ Richie, Donald. Ozu. University of California Press. p 216. ISBN 0-52003277-2 Web 15 July 2015
* 1 2 3 Donald Richie. Ozu. Lettre du blanc, 20 juillet 1980, p. 287. OCLC 417413792.
# Lamouilly

Lamouilly és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 81 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lamouilly era de 81 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (12 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 37 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 50 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 37 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lamouilly el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 52 persones, 34 eren actives i 18 eren inactives. De les 34 persones actives 30 estaven ocupades (18 homes i 12 dones) i 4 estaven aturades (3 homes i 1 dona). De les 18 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una oficina de correu.
L'any 2000 a Lamouilly hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lamouilly a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lamouilly a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mehmed Reis

Mehmed Reis, fill de Menemenli, fou un oficial de la marina otomana i cartògraf, d'una família de mariners de la mar Egea. És l'autor d'un portolà de la mar Egea, amb Grècia i la costa de l'Àsia Menor, amb cent noranta-nou noms de poblacions en turc de viles i illes, datat el 1590. És considerada més exacta que altres però presenta diferències en la nomenclatura. No s'ha de confondre amb Piri Reis mort el 1554.

## Bibliografia

* M. Vedovato, The nautical chart of Mohammed Rais, 1590.
* Eisenstein, H. «Meḥmed Reʾīs». Enciclopèdia de l'Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. Referència. 11 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/mehmed-reis-SIM_5144>
# Organització de Joves Pioners Ho Chi Minh

L'Organització de Joves Pioners Ho Chi Minh (en vietnamita: Đội Thiếu niên Tiền phong Hồ Chí Minh) és una organització juvenil comunista que funciona al Vietnam i deu el seu nom a l'anterior president de Vietnam del Nord Ho Chi Minh. Funciona com una part constituent del Partit Comunista del Vietnam i tenia aproximadament uns 12 milions de membres en el 2009. L'organització va ser fundada pel partit comunista del Vietnam en el mes de maig de 1941 en la comuna de Truong, en el districte de Ha Quang, el la província de Cao Bang. L'organització és instruïda i guiada per la Unió de Joves Comunistes Ho Chi Minh. Per formar part del Partit Comunista del Vietnam, cal haver format part prèviament de la Unió de Joves Comunistes, per ser membre de les joventuts comunistes, cal haver format part prèviament del moviment dels joves pioners. El lema dels pioners és el següent: "Pels ideals del socialisme i pel llegat del oncle Ho: Estem preparats!".

## Referències

* ↑ «doanthannien.vn» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-12-09. [Consulta: 23 novembre 2019].
* ↑ Casey, Lucius. Routledge. Vietnam's Political Process: How Education Shapes Political Decision Making (en anglès), 02/06/2009, p. 31–32. ISBN 978-1-135-99920-9.
# El ceniciento

El Ceniciento és una pel·lícula mexicana de 1952, que fa la paròdia del popular conte infantil “La Ventafocs” de l'escriptor francès Charles Perrault (1628-1703). Aquest film és un dels més populars i divertits de l'extensa filmografia del comediant mexicà Germán Valdés “Tin Tan”.

## Sinopsi

Valentín és un pagès Chamula, que a la mort de la seva mare Guadalupe Gaytán és encomanat a cura d'uns paisans chiapanecs que viuen en la capital. El Capellà del poble, mana a Valentín amb el seu padrí Andrés que viu a casa de la seva germana Sirenia en la Ciutat de Mèxic. Sirenia està casada amb Marcelo i el seu matrimoni està integrat per onze fills que agraden de tocar la marimba (Gns. Zavala) i dos més (Marcelito i Horaci) que tracten a Valentín com si fossin els germanastres malvats. Al principi Sirenia i Marcelo creuen que Valentín és adinerat, a causa d'una carta manada pel Capellà del poble on els comenta que porta un dinerito i que ell està encarregat de vendre les seves terres; però en descobrir que el que posseeix Valentín val molt poc, és tractat com servent. En ser explotat sense pietat, el seu padrí pocavergonya Andrés li dona la mà i la sort de Valentín cobra un gir inesperat.

## personatges

* Germán Valdés “Tin Tan”.... Valentín Gaytán (El Ceniciento i afillat d'ndrés)
* Alicia Caro.... Magdalena (enamorada de Valentín)
* Andrés Soler.... Andrés (pare vertader de Valentín)
* Marcelo Chávez.... Marcelo Chávez (cunyat d'Andrés)
* Tito Novaro.... Marcelito (fillo de Sirenia i Marcelo)
* Magda Donato.... Sirenia (germana d'Andrés i esposa de Marcelo)
* Elena Julián .... de les germanes Dávalos (cabaretera)
* Chelo Pastor .... La Caramba (bailarina)
* Pedro D'aguillon .... Horacio (fill de Sirenia i Marcelo)
* Acela Vidaurri ....
* Armida Herrera .... de les germanas Dávalos (cabaretera)
* Armando Velasco .... Sr. Velasco
* Graciela Peralta ....
* Germans Zavala.... (fills de Sirenia i Marcelo)

## Cançons

* “Pobre Ceniciento” de Francisco Gabilondo Soler.
* “El cazador” de Francisco Gabilondo Soler.
* “Palabras calladas” de Juan Bruno Tarraza.
* “Por ti” de Juan Bruno Tarraza.
* “Mambo Jazz” de José Antonio Zavala.
* “El baile de la Pulguita” de José Antonio Zavala.
* “Mi dulce serenata” de José Antonio Zavala.
* “Mambo negro” de Roberto Román.
* “Mamboleco” de Ramón Márquez y Leoncio Diez.

## Comentaris

Aquest film ocupa el lloc 86 dins de la llista de les 100 millors pel·lícules del mexicanes, segons l'opinió de 27 crítics i especialistes del cinema a Mèxic, publicada pel portal Sector Cine al juny de 2020.

## Referències

* ↑ La comedia de "Tin Tan", un mundo dentro del cine clásico mexicano, agencia EFE, 31 d'octubre de 2017
* ↑ Paranaguá p.90
* ↑ Sector Cine. «Las 100 mejores películas mexicanas de la historia», 09-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-07-20. [Consulta: 5 juliol 2020].

## Bibliografia

* Paulo Antonio Paranaguá. Mexican Cinema. British Film Institute, 1995.
* Paul A. Schroeder Rodríguez. Latin American Cinema: A Comparative History. Univ of California Press, 2016.

## Enllaços externs

* El ceniciento a YouTube
# Bokermannohyla langei

Bokermannohyla langei és una espècie de granota de la família dels hílids. Només es coneix que visqui a la seva localitat tipus al sud-est del Brasil, a Marumbi, a l'Estat de Paranà, a una altitud d'uns 500 metres (encara que possiblement habiti a qualsevol). No se sap res de l'espècie des que tres individus van ser capturats l'any 1953, tot i els esforços que s'han fet per retrobar-la.
Viu en boscos humits i està associada a rierols. Es desconeixen els seus hàbits de reproducció, encara que probablement ho fan a l'aigua.

## Referències

* 1 2 3 «Bokermannohyla langei» (en anglès). IUCN Red List. Magno Vicente Segalla, Débora Silvano. 2004. [Consulta: 5 setembre 2014].
# Brian Steen Nielsen

Brian Steen Nielsen (Vejle, Dinamarca, 28 de desembre de 1968) és un exfutbolista danès. Va disputar 66 partits amb la selecció de Dinamarca.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Maria Luisa Ucellini i Riera

Maria Luisa Ucellini Riera (Barcelona, 1947) és una nedadora catalana, ja retirada.
Membre del Clun Natació Barcelona, va especialitzar en les proves de papallona. Va aconseguir dos campionats de Catalunya en 100 m papallona i tres d'Espanya en 100 m papallona i 4x100 m estils. Internacional amb la selecció espanyola de natació en disset ocasions, va participar en diverses tornejos internacionals.

## Palmarès

* 2 Campionat de Catalunya d'estiu en 100 m papallona: 1966, 1967
* 1 Campionat d'Espanya d'estiu en 100 m papallona: 1965
* 2 Campionat d'Espanya d'estiu en 4x100 m estils: 1965, 1966

## Referències

* ↑ «Maria Luisa Ucellini i Riera». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ V.E.. «Llop, Monzó, Ucellini y Corominas» (en castellà). Mundo Deportivo, 05-07-1967. [Consulta: 21 abril 2020].
# Ondata di calore

Ondata di calore (estrenada internacionalment com Dead of Summer) és una pel·lícula dramàtica franco-italiana del 1970 dirigida per Nelo Risi. És basada en la novel·la Dead of Summer escrita per Dana Moseley.

## Sinopsi

Joyce és una jove nord-americana, casada amb l'enginyer alemany, Alexander Grass, que fa anys que treballa per reconstruir Agadir, la ciutat del Marroc destruïda pel terratrèmol de 1961. La seva vida solitària a casa no sembla gaire feliç: l'actitud paternalista del seu marit, les seves tendències anormals com la comunicació a través de cintes gravades, la han fet una dona frustrada. Un dia, oprimida per la calor esfereïdora provocada per una violenta tempesta de sorra, decideix fugir després d'intentar abans amb el doctor Volterra, amic de la seva família, i després agafar un avió per escapar.
La dona també està obsessionada amb les sobtades aparicions d'Ali, el jove amic del seu marit, que apareix a tots els llocs on freqüenta. Tornant a casa amb bon humor, veu un parell de veïns despullats des de la finestra, i tan embogida per aquesta visió fa que Ali entri a la casa, intentant apropar-se a ell sense èxit. Veient-se rebutjada, intenta matar-se enverinant-se amb gas: el doctor Volterra arriba a temps per salvar-la.
Hospitalitzada a la clínica per trobar una mica de pau, és atacada pels seus malsons i inquietuds. Mentre mira un programa de dansa africana a la televisió, el ritme obsessiu la intoxica, fent que es masturbi, però té una violenta crisi nerviosa. Fuig amb el cotxe del metge i es dirigeix cap a casa: aquí troba la policia que va descobreix el cos del seu marit, a qui havia assassinat el dia anterior. Volterra, arribat poc després, l'acompanya entre els crits de la gent i els flaixos dels fotògrafs.

## Repartiment

* Jean Seberg - Joyce Grasse
* Luigi Pistilli - Doctor Voltera
* Lilia Nguyen - Donzella
* Gianni Belfiore - Ali
* Paolo Modugno - Cherif
* Franco Acampora - Bianchi

## Premis

Va guanyar la Conquilla d'Or a la millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970.

## Referències

* ↑ Leo Pestelli «Il film di Cannes e un giallo raffinato». La Stampa, p. 7.
* ↑ Filmfacts, Volume 14, Division of Cinema of the University of Southern California, 1971, p.307
* ↑ Premis del 1970 al web del Festival de Sant Sebastià

## Enllaços externs

* (italià) Ondata di calore a YouTube
# L'Amic del Poble

L'Amic del Poble, o originalment L'Amich del Poble, fou el setmanari portaveu de la "Joventut Carlista Manresana".
El primer número es publicà el 29 d'agost de 1905 i es va seguir publicant setmanalment fins al 31 d'octubre de 1908 (o fins al febrer de 1909) quan se suspengué temporalment per tal d'introduir millores en el setmanari. Després d'una pausa de 5 anys, es reprèn la seva publicació el 27 de febrer de 1913 fins a la seva desaparició el 28 de novembre de 1919.
El seu redactor en cap fou Antoni Roca i Fàbregas durant la primera època (1905-1908) i Pere Ausió i Rovira durant la segona època (1913-1919).
El seu successor fou el setmanari Seny, que aparegué per primer cop el 23 de juliol de 1921.

## Referències

* ↑ «L'Amic del Poble - Setmanari Jaumista». L'Amic del Poble, 272, 06-03-1915, pàg. 4 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «Premsa digitalitzada». L'Amic del Poble (1913-1918). Xarxa d'Arxius Comarcals. [Consulta: 31 maig 2020].
* 1 2 Givanel i Mas, Joan. Bibliografia catalana: premsa / materials aplegats per Joan Givanel i Mas. Vol. 2 : Beguda Alta . Xàtiva. Institut d'Estudis Catalans, 1937, p. 200 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ Tejera, Domingo. Historia del tradicionalismo español, Volum 28, Edició 2, 1941 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ 125 anys de les Bases de Manresa (1892-2017) : memòria del programa i miscel·lània sobre la Manresa de fa 125 anys Volum 5 de Publicacions de la Presidència. Sèrie major. Institut d'Estudis Catalans, 2019. ISBN 8499654924 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ «De viatje». L'Amic del Poble, 446, 06-07-1918, pàg. 3 [Consulta: 1r juny 2020].
* ↑ Givanel i Mas, Joan. Bibliografia catalana: premsa / materials aplegats per Joan Givanel i Mas. Vol. 2 : Beguda Alta . Xàtiva. Institut d'Estudis Catalans, 1937, p. 210 [Consulta: 1r juny 2020].
# Antonio Molina (desambiguació)

Antonio Molina (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
* Antonio Molina (Màlaga, 9 de març de 1928 – Madrid, 18 de març de 1992), actor i cantant espanyol
* Antonio Molina Canet (Xàbia, 4 de gener de 1991), ciclista valencià
Altres:
* José Antonio Molina Rosito (Tegucigalpa, 28 de febrer de 1926 - 23 de setembre de 2012) botànic hondureny
* César Antonio Molina Sánchez (La Corunya, 1952) escriptor, periodista i Ministre de Cultura espanyol
Hom troba també Antonio Molino:
* Antonio Molino Rojo (Venta de Baños, 14 de setembre de 1926 - Barcelona, 2 de novembre de 2011), actor i director espanyol
* Antonio Molino (segle xvi), poeta venecià
# Bokermannohyla luctuosa

Bokermannohyla luctuosa és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U. & Verdade, V. 2004. Bokermannohyla luctuosa. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Brian Tyree Henry

Brian Tyree Henry (31 d'abril de 1982) és un actor nord-americà. Els seus papers a televisió inclouen a Alfred "Paper Boi" Miles a Atlanta i Tavis Brown a Vice Principals. Henry també va ser part del repartiment original de The Book of Mormon. Al febrer de 2017, Henry va aparèixer com convidat en la sèrie d'NBC This is Us, en l'episodi "Memphis" com el cosí de William, per la qual cosa va ser nominat a un Premi Primetime Emmy.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper |
| 2015 | Port Ricans in Paris | Spencer |
| 2017 | Person to Person | Mike |
| 2017 | Crown Heights | Massup |
| 2018 | White Boy Rick | Oficial Jackson |
| 2018 | Widows | Jamal Manning |
| 2018 | Spider-Man: Un nou univers | Jefferson Davis (veu) |
| 2018 | Hotel Artemis | Honolulu |
| 2018 | If Beale Street Could Talk | Daniel Carty |
| 2018 | I ningú més que tu | Benji |
| 2019 | Child's Play | Mike Norris |
| 2019 | The Woman in the Window | Detectiu Little |
| 2019 | Super Intelligence | Dennis |
| 2021 | Godzilla vs Kong | |
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2009 | Law &amp; Order | Ben | Episodi: "Dignity" |
| 2010 | The Good Wife | Randall Simmons | Episodi: "Double Jeopardy" |
| 2013 | Boardwalk Empire | Winston "Scrapper" | 2 episodis |
| 2014 | The Knick | Larkin | Episodi: "The Busy Flea" |
| 2016–present | Atlanta | Alfred "Paper Boi" Milers | Repartiment principalNominado – MTV Movie & TV Award per Millor Duo en Pantalla (compartit amb Keith Stanfield) |
| 2016–2017 | Vice Principals | Dascius Brown | 3 episodis |
| 2017 | How to Get Away with Murder | Advocat defensor | Episodi: "Go Cry Somewhere Else" |
| 2017 | This Is Us | Ricky | Episodi: "Memphis";Nominat – Primetime Emmy al millor actor convidat - Sèrie dramàtica |

## Referències

* ↑ «Atlanta paper boi actor Brian Tyree». ThrillList, 28-11-2017.
* ↑ «Brian Tyree Henry». Playbill. [Consulta: 15 setembre 2016].
* ↑ «‘Atlanta’ Star Brian Tyree Henry Added To Fox 2000’s ‘The Woman In The Window’ Thriller». Deadline Hollywood, 25-07-2018. [Consulta: 5 agost 2018].
* ↑ Sneider, Jeff. «Exclusive: 'Atlanta' Star Brian Tyree Henry to Join Melissa McCarthy in 'Superintelligence'». Collider, 19-07-2018. [Consulta: 27 desembre 2018].
# Pan (desambiguació)

«Pan o PAN» té aquests significats:
* Pan, déu de la mitologia grega de llinatge incert
* Pan, gènere que inclou tots els ximpanzés (inclòs el bonobo)
* Pan (satèl·lit), una de les llunes del planeta Saturn
* Acrònims: PAN
** Partit Acció Nacional, partit polític mexicà.
** Xarxa d'Àrea Personal (de l'anglès Personal Area Network)
** Nitrat de peroxiacetil, contaminant atmosfèric producte de la boira fotoquímica
# Mehmed Kadri Paixà

Mehmed Kadri Paşa o Cenanizade Mehmed Kadri Paşa (Antep, 1832 - Edirne, 11 de febrer de 1884) fou Gran Visir de l'Imperi Otomà durant tres mesos i tres dies, entre el 9 de juny i el 12 de setembre de 1880. També va ser şehremini (alcalde otomà) d'Istanbul breument en dues ocasions entre 1874 i 1876. La seva "yalı" (casona de fusta) en el riu Bòsfor, a Istanbul, va quedar greument danyada quan va ser envestida per un vaixell mercant grec.

## Referències

* ↑ http://emlakkulisi.com/1981-yilinda-kadri-pasa-yalisina-giren-gemi-yalidan-cekilmis/338853
Gran visir otomà :