OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valentí Moragas i Sabatés

Valentí Moragas i Sabatés (m. Barcelona, 13 de gener de 1930) va ser un metge homeòpata. Fou també alcalde de Badalona i president de l'Ateneu Obrer de Badalona.
El 1899 va esdevenir alcalde provisional de Badalona per ordre del govern civil de Barcelona, després dels enfrontaments de començament de juliol entre els partidaris de l'alcalde Pere Renom i el que va de ser el nou alcalde Joaquim Palay. Amb les noves eleccions, l'octubre de 1899 Ramon Amat i Comellas passava a ser alcalde.
El 1909 va rebre una menció honorífica en el Foment de la Sericultura.

## Obres

* Patogenesia, higiene y terapéutiea de la apoplejia cerebral Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Necrológicas - Don Valentín Moragas y Sabatés» (en castellà). La Vanguardia, 22-11-1930 [Consulta: 20 febrer 2014].
* ↑ Villarroya, Joan (dir.); DDAA. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999, p. 219.
* ↑ «Notas locales» (en castellà). La Vanguardia, 13-01-1909 [Consulta: 20 febrer 2014].
# Casa Laporta (Vilafranca de Conflent)

La Casa Laporta és un edifici de la vila de Vilafranca de Conflent, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. Està inventariat com a monument històric.
Està situada en el número 32 del carrer de Sant Joan. En els baixos hi ha establiments de restauració. En el cadastre és la parcel·la 244.
És una casa molt gran, datada en el segle xiv. Té un ràfec molt llarg, de 15,45 m. La construcció és d'aparell mitjà, molt regular, tant a la planta baixa com al primer pis, i de còdols, sens dubte posterior, en el segon. La planta baixa té quatre arcades ogivals, amb arestes aixamfranades, d'amplada uniforme (1,83 m), amb dovelles extradossades, sense clau d'arc. Hi ha grans dovelles damunt de muntants. La segona arcada de ponent té falses juntes gravades en aquestes dovelles grans. Sis forats de bastida per damunt dels arcs, sens dubte destinats a sostenir un pavelló. Al pis hi ha un cordó de suport; les 3 finestres actuals pertanyen al gòtic flamíger (finals del segle xv o començaments del XVI). Entre elles subsisteixen quatre muntants de les finestres originals, amb pedres altes de cantell; dos permòdols a l'altura de les llindes d'aquestes finestres i un tercer, alineat amb el permòdol superior de llevant, amb tres filades per damunt del cordó de suport. En el segon pis es troben quatre grans finestres de punt rodó, dels segles XIV - XV, amb les arestes aixamfranades, anteriors a una finestra d'estil gòtic flamíger, de travessa simple. Entre les dues finestres de punt rodó, hi ha un matacà entre dues finestres de punt rodó, dessota de l'arcada que fa de porta.

## Referències

* ↑ «Casa Laporte». Patrimoni. Govern francès. [Consulta: 24 setembre 2018].
* ↑ La casa en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «189 - Vilafranca de Conflent». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Garrigou Grandchamp, Pierre. «Inventaire des édifices domestiques des XIIe, XIIIe et XIVe siècles à Villefranche de Conflent». A: La maison au Moyen Age. Toulouse: Société archéologique du Midi, 2002.
# Ulvik

Ulvik és un municipi situat al comtat de Vestland, Noruega. Té 1.116 habitants (2016) i la seva superfície és de 720,83 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 25 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Ulvik - Lloc web oficial
# Node

«Node» té aquests significats:
* Astronomia: Node orbital, un dels punts on l'òrbita d'un cos celeste creua un pla de referència, anomenats node ascendent i node descendent.
** Node lunar, els nodes orbitals de la Lluna.
* Electrònica: Node (circuit), una regió d'un circuit electrònic on el potencial no varia.
* Física: Node (física), la posició espacial al llarg d'una ona estacionària on la seva amplitud és zero en qualsevol moment.
* Informàtica:
** Node (informàtica), unitat bàsica per a construir estructures de dades.
** Node (xarxa), un aparell connectat a una xarxa, com un ordinador o un router.
* Matemàtiques: Node (matemàtiques), punt d'una corba en què aquesta es talla a si mateixa i per on, per tant, pot traçar-se a la corba més d'una tangent.
* Medicina: Més emprat el diminutiu, sovint com a sinònim, nòdul.
Viccionari
# Pedro Jesús Pérez Montero

Pedro Jesús Pérez Montero (Linares, Jaén, Andalusia, 3 de gener de 1976), és un àrbitre de futbol andalús de la Primera divisió espanyola de futbol. Pertany al Comitè d'Àrbitres d'Andalusia.
Va dirigir el partit d'anada de la promoció d'ascens a Primera Divisió de 2011 entre el Real Valladolid Club de Futbol i el'Elx Club de Futbol (1-0).
Va aconseguir l'ascens a primera divisió juntament amb el col·legiat madrileny Carlos del Cerro Grande. Va debutar a la primera divisió el 28 d'agost de 2011 en el partit Reial Mallorca contra el Reial Club Esportiu Espanyol (1-0).

## Premis

* Xiulet d'or de Segona Divisió (1): 2009
* Trofeu Vicente Acebedo (1): 2011

## Referències

* ↑ «Partit anada promoció ascens de 2011». Marca, 08-06-2011.
# Can Castellà (Vallgorguina)

Can Castellà és una masia al terme municipal de Vallgorguina (Vallès Oriental) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta masia es troba enmig de camps de conreu que fins ara eren cultivats, però que darrerament han estat abandonats, ja que a casa és inhabitable, ja que degut a les humitats ha caigut una part. Actualment solament hi ha l'entrada, una cuina i una habitació. La resta està en ruïnes. Els amos no la volen restaurar.
És una masia de planta rectangular que consta de planta baixa i pis. La coberta és a dues vessants. La façana és de composició simètrica, amb una portalada d'arc de mig punt de pedra, amb dovelles. A sobre hi ha un finestral d'arc conopial. Les altres finestres són més simples, encara que n'hi ha una altra d'arc conopial.

## Referències

* 1 2 «Can Castellà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# Poma de Lleida

Poma de Lleida és un indicatiu de qualitat del tipus Productes de la Terra atorgat el 2003 a la producció de pomes de les comarques de ponent Les Garrigues, la Noguera, Pla d'Urgell, El Segrià i L'Urgell. Les varietats predominants són Gala, Delicious, Golden, Granny Smith i Reineta, complementades amb altres varietats de grups com Elstar, Braeburn, Jonagold o Fuji.
Es treballa amb unes rigoroses condicions de cultiu i selecció que fan que gran part de la producció correspongui a les categories Extra i Primera, caracteritzades per calibres grans, elevat nivell de sucre, i tècniques de producció i conservació no agressives i adaptades les tècniques de Producció integrada, certificades pel Consell Català de la Producció Integrada. Han de dur una etiqueta que en garanteixi l'origen geogràfic.
La producció de pomes a les comarques de ponent començà a finals del S.XIX al sud del Segrià, i rebé un impuls definitiu a la dècada dels 60 del S. XX amb el boom de fructicultura que experimentà el territori. L'entrada a la Comunitat Europea s'aprofità per realitzar una profunda tecnificació en la producció i un fort desenvolupament de la comercialització. El 2011 la pomera ocupava 7.004 ha de conreu a la zona, amb una producció total de 238.754 tn. La varietat Golden segueix sent la més conreada amb un total de 4.143 ha el mateix any. A Lleida, s'hi concentra més del 70% de la producció de poma de Catalunya i la meitat de tot l'Estat espanyol.

## Principals varietats

* Granny Smith
* Fuji
* Golden Delicious
* Red Delicious
* Royal Gala
* Pink Lady
* Reineta del Canadà
* Jonagold

## Referències

* ↑ Gastroteca.cat
* ↑ Calls, Albert. Sa i català. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 110-111. ISBN 978-84-15642--84-8.
* 1 2 Generalitat de Catalunya. Productes de la Terra. Arxivat 2014-09-17 a Wayback Machine. PDF
* ↑ Generalitat de Catalunya. Informe 2011.
* ↑ La Poma a la Viquipèdia.

## Vegeu també

* Indicació geogràfica
* Denominació d'origen protegida
* Marca Q
* Especialitat tradicional garantida

## Enllaços externs

* Generalitat de Catalunya. Productes de la Terra. Arxivat 2014-09-17 a Wayback Machine. PDF
* Generalitat de Catalunya. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural.
* Pàgina web del Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural.
* Pàgina web del Consell Català de la Producció Integrada.
# Vescomtat de Rohan

El vescomtat de Rohan fou una jurisdicció feudal de Bretanya que va originar la casa de Rohan que després foren ducs i pars de França i van tenir altres nombrosos títols. Vegeu Casa de Rohan, on s'inclou una genealogia.
Els vescomtes foren:
* Alan I de Rohan, anomenat el Negre, 1084-1147, primer vescomte de Rohan, fill d'Eudó, primer vescomte de Porhoët, família sorgida de la casa reial de Bretanya
* Alan II de Rohan, fill, 1147-mort després de 1160, segon vescomte de Rohan
* Alan III de Rohan (1135-1191), 1160-1191, tercer vescomte de Rohan
* Alain IV de Rohan el Jove (1166-1205), fill 1191-1205, vescomte de Rohan
* Jofre de Rohan (1190-1222), fill, 1205-1222, cinquè vescomte de Rohan
* Oliver I de Rohan, germà, 1222-1228, sisè vescomte de Rohan
* Alan V de Rohan (1205-1243), germà, 1228-1243, setè vescomte de Rohan
* Alan VI de Rohan (1232-1304), fill, 1243-1304, vuitè vescomte de Rohan
* Oliver II de Rohan (1271-1326), fill, 1304-1326, novè vescomte de Rohan
* Alan VII de Rohan, fill, 1326-1387, desè vescomte de Rohan
* Joan I de Rohan (1324-1396), fill, 1387-1396, onzè vescomte de Rohan
* Alan VIII de Rohan, fill, 1396-1429, dotzè vescomte de Rohan
* Alan IX de Rohan el Gran o el Constructor (1382-1462) fill, 1429-1462, catorzè vescomte de Rohan
* Joan II de Rohan (1462-1516), fill, 1462-1516, quinzè vescomte de Rohan
* Jaume de Rohan (1478-1527), fill, 1516-1527, setzè vescomte de Rohan
* Anna de Rohan (1485-1529), germà, 1527-1529, dissetena vescomtessa de Rohan, casada el 1517 amb Pere II de Rohan-Gié, fill del mariscal de Gié
* Renat I de Rohan (1516-1552), fill, 1529-1552, divuitè vescomte de Rohan
* Enric I de Rohan (1535-1575), fill, 1552-1575, dinovè vescomte de Rohan
* Renat II de Rohan (1550-1586), fill del precedent, 1575-1586, vigèsim vescomte de Rohan
* Enric II de Rohan (1579-1636), fill, 1586-1636, vigèsim primer vescomte i primer duc de Rohan
I els ducs:
* Enric III de Chabot (1616-1655), casat amb Margarita, filla d'Enric II, 1636-1655, segon duc
* Lluís I de Rohan-Chabot (1652-1727), fill, 1655-1727, tercer duc
* Lluís II de Rohan-Chabot (1679-1738), fill, 1727-1738, quart duc
* Lluís Maria Bretanya de Rohan-Chabot (1710-1791), fill, 1738-1791
Els següents ducs només van portar el títol. La llista es pot consultar a l'article casa de Rohan

## Referències

* Genealogia
# Casa Moliner

Casa Moliner és una masia del poble de Suterranya, de l'antic terme del mateix nom, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situada a l'extrem sud de l'antic municipi de Suterranya, i sud-est de l'actual de Tremp, a peu de la carretera C-1311, prop de la fita del quilòmetre 53, amb l'entrada en el traçat vell de la carretera que hi ha en aquest tram. És al davant i al sud-oest del Molí de Suterranya, al sud de la carretera. Té la Casa l'Antintí al costat nord-oest seu.
# Vilamanha (Aude)

Vilamanha (en francès Villemagne) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Núria Casado i Gual

Núria Casado i Gual (Lleida, 1975) és una dramaturga i professora catalana, especialitzada en el gènere teatral. L'any 2004 va co-fundar la companyia Nurosfera.
Com a autora de teatre, ha publicat MusiCat: peça sobre la història de Catalunya per a cinc músics i una actriu (2009, produïda per la companyia L'Intèrpret entre 2007 i 2009); Estimada Sarah (2010, guanyadora del Premi Les Talúries 2010 al Millor Text Teatral); El Projecte Dànau (2013, representada per la companyia Nurosfera entre 2013 i 2014); Ostranenie (2015, VII Premi Lluís Solà i Sala el 2014) i La comèdia dels quatre quadres (2015, Premi de Teatre Pepe Alba 2014).
Pel que fa a l'àmbit acadèmic, Casado és professora de la Universitat de Lleida, especialitzada en estudis de teatre, la literatura afro-caribenya i la literatura contemporània en anglès. En aquesta llengua ha dirigit el taller escènic universitari, amb espectacles com ara Twilight: Some Sort of Literary Pilgrimage (2011), The Love Museum: A Shakespearean Collection (2013) i Willy and His Girls: A Shakespearean Fantasy (2014).

## Referències

* ↑ "3 raons per llegir 'El projecte Dànau'
* ↑ "La lleidatana Núria Casado obté dos premis de teatre en un mes"
* ↑ «Fitxa a la Universitat de Lleida». Arxivat de l'original el 2015-01-12. [Consulta: 9 març 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina de la companyia Nurosfera
# Callulops slateri

Callulops slateri és una espècie de granota que viu a Papua Nova Guinea i, possiblement també, a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Bickford, D. 2004. Callulops slateri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Maunaloa

Maunaloa és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 230 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maunaloa tenia 230 habitants, 65 habitatges, i 53 famílies La densitat de població era de 530,74 habitants per km².
Dels 65 habitatges en un 50,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,9% hi vivien parelles casades, en un 18,5% dones solteres, i en un 18,5% no eren unitats familiars. En el 13,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 43,5% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 14,3% de 45 a 64 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21,8 anys. Per cada 100 dones hi havia 109,09 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,03 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.232 $ i la renda mediana per família de 21.786 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.333 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 8.065 $. Aproximadament el 19,2% de les famílies i el 22,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maunaloa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Maunaloa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Vescomtat de Rasès

Vescomtat de Rasès és la denominació que va portar el comtat de Rasès del 1082 al 1209, sota els Trencavell i sempre unit a Carcassona. El 1209 va ser conquerit per Simó de Montfort. El 1218, mort Simó, va passar al seu fill Amalric. La rebel·lió dels càtars el 1224 el va expulsar i el 1226 va cedir els seus drets a la corona francesa. El 1227 les tropes reials tornaven a dominar el Rasès que com a vescomtat fou definitivament incorporat el 1247 per cessió del darrer Trencavell. Els drets de sobirania comtal els va renunciar el rei Jaume I al Tractat de Corbeil el 1258.
# Butakova

Butakova (en rus: Бутакова) és un poble de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 221 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский» (en rus). Информация о Свердловской области. Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Vilamanha (Erau)

Vilamanha (l'Argentièira) (en francès i oficial Villemagne-l'Argentière) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau

## Vegeu també

* Monestir de Villemagne
# Núria Casals i Cortès

Núria Casals i Cortès (Badalona, 1950) és una historiadora de l'art.
Llicenciada en Història de l'Art per la Universitat de Barcelona el 1973, la seva tesi de llicenciatura va tractar del pintor Francesc Gimeno. En l'àmbit professional, ha estat professora de secundària. És col·laboradora de la Gran Enciclopèdia Catalana i autora de diversos treballs sobre història local, ha publicat articles d'història i d'art a la revista Carrer dels Arbres, editada pel Museu de Badalona, dos sobre el pintor local Eduard Flò i Guitart (1980 i 1983), tres sobre cinema (1980, 1995 i 2004) i un de teatre (2007). Entre altres obres, també ha realitzat els dos catàlegs del Fons d'Art de la Ciutat de Badalona (1986 i 1989) i la Història gràfica de Badalona (Ajuntament de Badalona, 1987-1993). És autora de la monografia sobre el pintor Eduard Flò (Museu de Badalona, 1982) i coautora, amb Jordi Padró, d'Història Gràfica de Badalona, editada en dos volums (Museu de Badalona, 1992 i 1993). L'any 2019 va sortir publicat el seu llibre La gran il·lusió. El cinema a Badalona 1898-1975, fruit d'una exhaustiva investigació de dos anys, que recull tota la història del cinema a Badalona, a la qual es va dedicar una exposició al Museu de Badalona. Per aquest treball ha estat guardonada amb el premi FilmHistòria 2019 a la millor recerca. Casualment, Casals és besneta de Thomas Mary, fundador del Cine Mary, el primer que va haver-hi a la ciutat.

## Referències

* 1 2 3 «Núria Casals Cortés». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 13 agost 2017].
* 1 2 Bernal, Mauricio «Núria Casals: "William Holden siempre se moría. ¡Qué disgusto!"». El Periódico, 25-02-2019.
# Callulops robustus

Callulops robustus és una espècie de granota que viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* Richards, S., Günther, R. & Price, D. 2004. Callulops robustus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 de gener de 2008.
# Maun

Maun és la cinquena ciutat més poblada de Botswana. L'any 2001 tenia 43.776 habitants Té la consideració de la "capital turísitca" de Botswana i de centre administratiu del districte de Ngamiland district. També és la seu des d'on s'organitzen de nombrosos safaris i vols charter cap al Delta de l'Okavango.
És el lloc on el rei Joan Carles I es trobava quan va sofrir l'accident per la caça d'elefants l'abril de 2012.
La ciutat es troba a la riba del riu Thamalakane.

## Etimologia

El nom de Maun deriva de la llengua dels boximans 'maung', que es tradueix per 'el lloc dels joncs curts'.

## Història

Maun va ser fundada l'any 1915 com a capital tribal de l'ètnia Batawana, essent un nucli rural, amb l'arribada del turisme i la construcció de la carretera des de Nata a principi de la dècada de 1990, Maun es va desenvolupar ràpidament.
Compta amb l'aeroport internacional de Maun.

## Clima

El mes més fred és juliol (hivern austral) amb 25 °C de mitjana de les màximes i 5,6 °C de mitjana de les mínimes (15,3 °C de temperatura mitjana). El mes més càlid és gener amb 32,2 °C de mitjana de les màximes i 18,9 °C de mitjana de les mínimes (25,6 °C de temperatura mitjana). La pluviometria anual és de 462 litres dividida en una estació seca, que va de maig a octubre, i una estació humida.

## Referències

* Maun Local History Arxivat 2008-10-26 a Wayback Machine.

### Notes

* ↑ «Population of Towns, Villages and Associated Locatlities» (PDF). 2001 Population and Housing Census p. 128. Gaborone: Central Statistics Office, 01-04-2002. [Consulta: 5 setembre 2009].
* ↑ «Maun Local History». Arxivat de l'original el 2008-10-26. [Consulta: 16 abril 2012].
* ↑ «Weatherbase: Historical Weather for Maun, Botswana». Weatherbase, 2011. Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* The Ngami Times, Periòdic setmanal de Maun Arxivat 2010-04-10 a Wayback Machine.
# Vescomtat de Rouen

El vescomtat de Rouen fou una jurisdicció feudal de Normandia a la regió de Rouen.
S'esmenta com a vescomte de Rouen a Goseli que era també vescomte d'Arques que apareix en una donació de l'agost del 1027 en la que el duc Ricard II de Normandia donava propietats a l'abadia de Bernay; el 1030 confirmava la fundació per Robert II de l'abadia de Sainte-Trinité at Rouen a la que feia una donació entre 1030 i 1035. Es va casar amb Emmelina i foren pares d'una filla que es va casar amb Jofre, fill d'Osberm de Bolbec que va exercir com a vescomte d'Arques.
Del vescomtat de Rouen no se'n torna a parlar fins un segle després quan era vescomte Guillem que atorgava una carta de donació a finals del 1150 o començaments del 1151 a favor de Notre-Dame-du-Pré a Rouen.

## Referències

* Genealogia Arxivat 2008-05-08 a Wayback Machine.
# Genètica humana

La genètica humana és una ciència bàsica i aplicada. Els resultats que se n'obtenen tenen una aplicació quasi immediata en el camp de la medecina. Aquesta disciplina sovint es troba amb problemes ètics, morals i legals. Alguns dels camps que conformen la genètica humana són la genètica mendeliana, la genètica clínica, la genètica de poblacions, comportament, citogenètica, desenvolupament, reproducció…

## Història

L'any 1865 comença la disciplina de la genètica humana amb els treballs de Mendel i les lleis de Galton, que parlà de l'herència del talent. Galton desenvolupà mètodes estadístics per a avaluar la hipòtesi que el talent està influenciat per l'herència. També desenvolupà mètodes per als caràcters quantitatius. D'altra banda Darwin també havia escrit sobre l'herència, postulà mecanismes però de no gaire importància.
L'any 1900 es van redescobrir les lleis de Mendel i Landsteiner va descriure el grup sanguini AB0, un locus amb diferents al·lels. Dos anys més tard, el 1902, Garrod estudiant la malaltia de l'aleptonúria (orina negra en contacte amb l'aire) s'adonà que es tractava d'un problema del metabolisme. Avui dia se sap que es deu a la manca de l'enzim homogentísic oxidasa que catalitza el pas d'àcid homogentísica a fenalanina tirosina. En les famílies que la pateixen acostumen a estar afectats els germans i no els pares, es tracta d'una malaltia recessiva. Es postulà que en humans hi ha moltes malalties metabòliques. L'any 1911 Wilson localitzà una malaltia en un cromosoma, el daltonisme en el cromosoma X. L'any 1949 es determina que els individus que pateixen anèmia falciforme són homocigots per a un al·lel recessiu. L'any 1957 es descobreix que Val és substituïda per Glu en els individus que pateixen l'anèmia falciforme. Als anys 70 es desenvolupen tècniques moleculars que permeten aïllar, per primera vegada, la β-globina i seqüenciar-la. Entre 1990 i 2003 es desxifra el genoma humà.

## Vegeu també

* Genoma humà
* Teràpia gènica