# Cavall lusità

El cavall lusità és una raça de cavall d'origen portuguès; el nom deriva de Lusitània. Es tracta d'un cavall ibèric de tipus barroc que, fins a la dècada del 1960, va compartir llibre de registre amb el cavall andalús.

## Història

L'origen del Lusità prové dels cavalls que ja existien a la península Ibèrica des del 20.000 aE, i el 800 aE on eren utilitzats com a cavalls de guerra. La fama dels cavalls de Lusitània es remunta a l'època romana, que atribuïa la seva velocitat a la influència del vent de ponent, que es considerava capaç de fecundar les eügues. Quan els musulmans van envair Ibèria l'any 711 dC, van portar cavalls àrabs i barbarescs que es van creuar amb cavalls autòctons, desenvolupant una espècie que va millorar les aptituds per a la guerra, la doma i els toros. El cavall portuguès va rebre el nom de Lusitano, com a antic nom romà de la regió que ocupa l'actual Portugal. Hi ha quatre llinatges principals de la raça avui en dia, i les característiques difereixen lleugerament entre cada línia.

### Edat Moderna

Abans dels temps moderns, les races de cavalls a tot Europa eren conegudes principalment pel nom de la regió on es criaven. El Lusitano pren el seu nom de Lusitània, l'actual Portugal. Un cavall molt semblant, l'andalús, es descriure originalment com un cavall de diferent qualitat que tenia origen a 'Andalusia. Algunes fonts afirmen que l'andalús i el lusitano són genèticament de la mateixa raça, i l'única diferència és el país on neixen cada individu. El lusitano també és conegut com el cavall portuguès, peninsular, betico-lusitano.
Durant els segles XVI i XVII, els cavalls es van moure contínuament entre Espanya i Portugal. Els sementals d'Andalusia es van utilitzar per millorar la cavalleria portuguesa. L'èxit de la guerra de restauració portuguesa contra Espanya (1640–1668) es va basar en part en tropes muntades a cavall de pura sang espanyola. Durant el regnat de Felip III de Portugal, conegut també com a Felip IV de Castella, la cria de cavalls portuguesos va arribar al seu punt més baix. Els espanyols van aprovar lleis per aturar la producció de cavalls de cavalleria del país, i les granges de cavalls que existien eren gestionades en secret amb cavalls de contraban o robats d'Espanya. Aquestes granges secretes, però, van proporcionar la base per al modern lusitano. El 1662, quan Carles II d'Anglaterra es va casar amb Caterina de Bragança de Portugal, el dot reial incloïa les guarnicions de Tànger i Bombai de Portugal. Aquestes guarnicions incloïen grans grups de cavalleria portuguesa, muntats sobre cavalls ibèrics.

### Edat Contemporània

Abans de la dècada de 1960, el cavall de tipus ibèric s'anomenava andalús tant a Portugal com a Espanya. El 1966, el nom Lusitano va ser adoptat per Portugal després d'una separació del llibre genealògic per part dels dos països. Les revolucions de les colònies africanes de Portugal van tenir com a resultat el quasi col·lapse econòmic del país. La classe terratinent va atreure agitadors polítics, les finques van ser desallotjades, es van trencar els segells i es van vendre els seus cavalls a Espanya. No obstant això, les millors línies es van salvar gràcies als esforços dels criadors, i la cria aviat va augmentar. Actualment, els lusitanos es crien principalment a Portugal i Brasil, però mantenen presència a molts altres països del món, com ara Austràlia, Estats Units, Gran Bretanya, Sud-àfrica i altres països europeus. Els cavalls creuats de sang lusitana parcial són populars, especialment quan es creuen amb sang andalusa, àrab o pura sang.

## Descripció

La seva alçada a la creu va des dels 150 als 160 cm; són compactes, de quarts posteriors musculosos, potes fortes i llargues, amb gran amplitud en el pas, gropa inclinada, cua d'inserció baixa, pit ample, costelles arrodonides, front ample, nas romà, pèls abundants en les crineres i en la cua. Els cavalls lusitans presenten gran varietat de colors sòlids, i en són els menys freqüents i buscats el palomino i el cremello.
Igual que passa amb el cavall andalús, tradicionalment s'ha destacat la seva bravura, flexibilitat i noblesa, que els fan adequats per a la munta, el rejoneo i la doma clàssica.

## Referències

* ↑ «Lusitano» (en anglès). international Museum of the Horse. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ Lira, Jaime; Linderholm, Anna; Olaria, Carmen; Brandström Durling, Mikael; Gilbert, M. Thomas P. «Ancient DNA reveals traces of Iberian Neolithic and Bronze Age lineages in modern Iberian horses» (en anglès). Molecular Ecology, 19, 1, 01-01-2010, pàg. 64–78. DOI: 10.1111/j.1365-294X.2009.04430.x.
* ↑ Jansen, Thomas; Forster, Peter; Levine, Marsha A.; Oelke, Hardy; Hurles, Matthew «Mitochondrial DNA and the origins of the domestic horse» (en anglès). Proceedings of the National Academy of Sciences, 99, 16, 06-08-2002, pàg. 10905–10910. DOI: 10.1073/pnas.152330099. ISSN: 0027-8424. PMC: PMC125071. PMID: 12130666.
* ↑ Cai, Dawei; Tang, Zhuowei; Han, Lu; Speller, Camilla F.; Yang, Dongya Y. «Ancient DNA provides new insights into the origin of the Chinese domestic horse» (en anglès). Journal of Archaeological Science, 36, 3, 01-03-2009, pàg. 835–842. DOI: 10.1016/j.jas.2008.11.006. ISSN: 0305-4403.
* ↑ Vicente, A. A.; Carolino, N.; Gama, L. T. «Genetic diversity in the Lusitano horse breed assessed by pedigree analysis» (en anglès). Livestock Science, 148, 1, 01-09-2012, pàg. 16–25. DOI: 10.1016/j.livsci.2012.05.002. ISSN: 1871-1413.
* ↑ Royo, L. J.; Álvarez, I.; Beja-Pereira, A.; Molina, A.; Fernández, I. «The Origins of Iberian Horses Assessed via Mitochondrial DNA». Journal of Heredity, 96, 6, 01-11-2005, pàg. 663–669. DOI: 10.1093/jhered/esi116. ISSN: 0022-1503.
* ↑ Bennett, Deb. Conquerors: The Roots of New World Horsemanship (en anglès). Amigo Publications, Inc., 1998, p. 98. ISBN 978-0-9658533-0-9.
* ↑ Bennett, Deb. Conquerors: The Roots of New World Horsemanship (en anglès). Amigo Publications, Inc., 1998, p. 159. ISBN 978-0-9658533-0-9.
* ↑ Stephens, Stephanie. «Dressage:Superlative Alternatives» p. 65-66. Equestrian:, 2005. Arxivat de l'original el 2011-06-17. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ Goldstein, Helen. The Earth Walkers: Horses & Humans – Our Journey Together on Planet Earth (en anglès). Balboa Press, 2019-08-25. ISBN 978-1-9822-2923-8.
* ↑ Loch, Sylvia. The Royal Horse of Europe (en anglès). Echo Point Books and Media, 2019-04-02, p. 112-113. ISBN 978-1-63561-705-4.
* ↑ Loch, Sylvia. The Royal Horse of Europe (en anglès). Echo Point Books and Media, 2019-04-02, p. 126. ISBN 978-1-63561-705-4.
* ↑ Raber, K.; Tucker, T. The Culture of the Horse: Status, Discipline, and Identity in the Early Modern World (en anglès). Springer, 2016-04-30, p. 40. ISBN 978-1-137-09725-5.
* ↑ Simmons, Elizabeth «The Rejection of the Manege Tradition in Early Modern England: "Equestrian Elegance at Odds with English Sporting Tradition"». UNF Graduate Theses and Dissertations, 01-01-2001.
* ↑ Hartley Edwards, Elwyn; Hartley Edwards, Elwyn. The new encyclopedia of the horse. London ; New York : DK, 2000, p. 107. ISBN 978-0-7894-7181-9.
* ↑ Vicente, A. A.; Carolino, N.; Ralão-Duarte, J.; Gama, L. T. «Selection for morphology, gaits and functional traits in Lusitano horses: II. Fixed effects, genetic trends and selection in retrospect» (en anglès). Livestock Science, 164, 01-06-2014, pàg. 13–25. DOI: 10.1016/j.livsci.2014.03.017. ISSN: 1871-1413.
* ↑ da Silva Faria, Ricardo António; Vicente, António Pedro Andrade; dos Santos, Rute Isabel Duarte Guedes; Maiorano, Amanda Marchi; Curi, Rogério Abdallah «Genetic Diversity of Lusitano Horse in Brazil Using Pedigree Information» (en anglès). Journal of Equine Veterinary Science, 69, 01-10-2018, pàg. 149–158. DOI: 10.1016/j.jevs.2018.07.009. ISSN: 0737-0806.
* ↑ «Lusitano Thoroughbred Horse | Lusitano Horse» (en anglès). cavalo-lusitano.com. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «Lusitano Horse | Andalusian Horse | Spanish Horse | PRE Horse». ialha.org, 17-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-12-17. [Consulta: 1r maig 2022].
* ↑ «PRE Conformation Guidebook». ancce.es. [Consulta: 1r maig 2022].

## Bibliografia

* International Andalusian & Lusitano Horse Association (IALHA).
* Bennett, Deb (1998). Conquerors: The Roots of New World Horsemanship (1st ed.). Solvang, CA: Amigo Publications Inc. ISBN 0-9658533-0-6.
* Bongianni, Maurizio (editor) (1988). Simon & Schuster's Guide to Horses and Ponies. New York, NY: Simon & Schuster, Inc.. ISBN 0671660683.
* Draper, Judith (1998). The book of horses and horse care: an encyclopedia of horses, and a comprehensive guide to horse and pony care. Barnes & Noble. ISBN 0760707146.
* Dutson, Judith (2005). Storey's Illustrated Guide to 96 Horse Breeds of North America. Storey Publishing. ISBN 1580176135.
* Edwards, Elwyn Hartley (1994). The Encyclopedia of the Horse (1st American ed.). New York, NY: Dorling Kindersley. ISBN 1564586146.
* Hendricks, Bonnie (2007). International Encyclopedia of Horse Breeds. University of Oklahoma Press. ISBN 9780806138848.
* Loch, Sylvia (1986). The Royal Horse of Europe: The Story of the Andalusian and Lusitano. London: J. A. Allen. ISBN 0851314228.

## Vegeu també

* Cavall ibèric
* Cavall andalús
* Alter Reial
* Garrana
* Sorraia
* Cavall de pura raça gallega
* Asturcó

## Enllaços externs

* International Andalusian Lusitano Horse Association.
* Associação Portuguesa de Criadores do Cavalo Puro Sangue Lusitano.
* Lusitano Horse Association of Australasia Arxivat 2011-11-23 a Wayback Machine..