OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de batles de Fornalutx

La llista de batles de Fornalutx és una llista que recull els noms dels alcaldes que han governat aquest municipi de la comarca mallorquina de la Serra de Tramuntana. Aquesta llista es remunta fins al segle XVIII i inclou els noms dels alcaldes que han exercit aquest càrrec fins a l'actualitat.

## Llistat
### Regnat de Ferran VII i Constitució de Cadis

* Antoni Mayol Arbona (Xoroi) 1812-1814
* Lluc Bisbal Arbona 1814

### Regnat de Ferran VII i règim de Rafael del Riego

* Joan Ripoll i Mayol de Bàlitx 1820
* Pere Antoni Mayol 1821

### Regnats d'Isabel II, Amadeu de Savoia, Primera República i Alfons XII

* Bartomeu Estades de Moncaira i Socies de Fangar
* Jaume Vicens
* Bartomeu Ripoll i Bisquerra de Gabellí
* Jaume Antoni Mayol Arbona (Borràs)
* Francesc Ensenyat Trias (Binibassi)
* Joan Baptista Estades de Moncaira i Montaner
* Antoni Arbona Ballester (Manguer)
* Pere Antoni Nadal Mayol (de Ca Sa Mestre)
* Josep Colom Castanyer (Pere Simó) 1893
* Josep Sastre Ensenyat (des Mas) 1894

### Regència de Maria Cristina i Regnat d'Alfons XIII

* Gabriel Ballester Busquets maurista
* Josep Vicens Ros Trota maurista
* Joan Baptista Estades de Moncaira i Bennàsser de Massana liberal
* Salvador Sastre Escales liberal. Morí el 26 de desembre de 1917 ocupant la batlia. El seu antecessor el succeí fins al 1922.
* Vicenç Colom Colom milà Liberal interí entre la mort de Sastre Escales i l'elecció del successor.
* Joan Puig Colom Reus conservador

### Dictadura de Primo de Rivera

* Bernat Alberi Arbona Des poador
* Francesc Alberti Cirerol
* Bartomeu Mayol Ballester Xoroi
* Josep Puig Barceló Puigderros
* Miquel Adrover Bauçà Bieu

### Fi de Regnat d'Alfons XIII

* Jordi Mayol Ballester Xoroi Conservador

### II República Espanyola

* Jaume Busquets Ros Raboa Republicà
* Joan Antoni Modesto Gallach gestora
* Josep Albertí Arbona Pardalet Unió de dretes
* Josep Arbona Busquets Cabana Unió de dretes
* Llorenç Ramis Perelló Fava Esquerra Republicana gestora

### Movimiento Nacional i Franquisme

* Pere Joan Busquets Arbona Benet gestora
* Josep Puig Barceló Puigderros gestora falangista
* Miquel Amengual Barceló gestora
* Joan Arbona Albertí Des Clot gestora
* Sebastià Vicens Mayol De Moncaira gestora Cap local de F.E.T. y de las J.O.N.S.
* Bartomeu Mayol Arbona Fraret (interí) gestora
* Josep Arbona Busquets Cabana
* Bernat Albertí Albertí S'Hort d'Amunt Interí
* Antoni Busquets Bernat De Sa Font
* Llorenç Rullan Albertí Des Bosc Batle i Cap local del Movimiento
* Antoni Vicens i Vicens Des Maiol dit Mandarin Batle i Cap local del Movimiento
* Jordi Arbona Vicens Des Clot

### Regnat de Joan Carles I

* Alexandre Vidal Vicens Vinyavella Independents de Fornalutx
* Jordi Arbona Vicens Des clot AP i PP
* Josep Puig Colom Ferrer PP
* Andreu Sebastià Barceló Vicens Pera PSIB-PSOE
* Salvador Sastre Umbert Fuster PSM
* Joan Alberti Sastre Morons PP
* Antoni Aguiló Amengual Lau PP
+ Francisco Marroig Arbona Pere-Simo Independent.

## Enllaços externs

* LA PRIMERA INDEPENDENCIA DEL MUNICIPIO DE FORNALUTX (MALLORCA) EN 1812 Y SU PRIMER ALCALDE ANTONI MAYOL ARBONA "XOROI!, amb la llista d'alcaldes
# Fira de Santa Llúcia

La Fira de Santa Llúcia és una fira de productes d'artesania i elements típics de les festes de Nadal que se celebra des del 1786 a la plaça de la Catedral de Barcelona. Se celebra al voltant de la festivitat de Santa Llúcia, que és el 13 de desembre. Dues personalitats de la cultura catalana van deixar testimoni de la importància d'aquesta fira: l'aristòcrata Rafael Amat i de Cortada, conegut com el Baró de Maldà, i el folklorista Joan Amades.
Cada any, més de dues-centes parades omplen el pla de la Seu i l'avinguda de la Catedral, amb una àmplia varietat de productes. La fira s'hi instal·la a final de novembre o principi de desembre –sempre abans del dia 13, Santa Llúcia– i s'hi manté durant els dies de Nadal.
Les parades s'agrupen en quatre sectors principals. El de pessebres i figures ofereix complements del paisatge per al pessebre, coves, figures, espelmes i decoració nadalenca. A la secció de verd i vegetació, s'hi troben arbres naturals o artificials, molsa, tions, suro, branques d'eucaliptus i similars. Al sector d'artesania hi ha tota mena de productes artesanals i complements, com ara roba, joieria, objectes de decoració i regal i molts més. Finalment, el sector musical posa a disposició del visitant simbombes, panderetes i més instruments de la tradició nadalenca.
Mentre dura la Fira de Santa Llúcia es pot gaudir d'espectacles i d'activitats relacionats també amb els costums de Nadal, com ara cursets organitzats per l'Associació de Pessebristes de Barcelona, un tió gegant, la cercavila de la tradicional Carassa de Nadal, ballades d'esbarts i actuacions musicals.

## Referències

* ↑ «Els orígens medievals de la Fira de Santa Llúcia». BTV, 24-12-2021. [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ Llimona, Marçal. «Arribada la Fira de Santa Llúcia, arribat el Nadal». El Matí Digital, 11-12-2018. [Consulta: 12 desembre 2022].
* 1 2 3 4 «Fira de Santa Llúcia». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Flix (desambiguació)

«Flix» té aquests significats:
* Toponímia:
** Flix vila i municipi al nord de la Ribera d'Ebre
** Flix (Balaguer), entitat de població de Balaguer que configura un enclavament entre els municipis de la Sentiu de Sió i de Cubells
** El Flix (Bigues), masia al municipi de Bigues i Riells (Vallès Oriental)
** Castell de Flix, fortificació emmurallada
** Club Patí Flix, club d'hoquei sobre patins català de la ciutat de Flix, Ribera d'Ebre fundat l'any 1976
** Estació de Flix, estació de ferrocarril propietat d'adif al sud-oest de la població de Flix a la comarca de la Ribera d'Ebre
** Pantà de Flix, embassament del riu Ebre, creat per una presa al municipi de Flix, que s'estén pels termes de Flix i Riba-roja d'Ebre
* Biografies:
** Aida Flix Filella (Torrebesses, 1988), actriu catalana
** Manuel Flix i Ferreró, doctor en dret, va tenir un paper destacat en la política barcelonina del segle XVIII
# Foci de Bizanci

Foci (en llatí Photius, en grec antic Φώτιος 'Fotios') va ser un màrtir cristià, que segons el martirologi de Lucil·lià va patir el martiri a Bizanci en la persecució que es va desenvolupar sota l'emperador Aurelià.
La narració sobre aquest màrtir porta el títol de Φωτίου του̂ μακαριωτάτου σκενοφύλακος τω̂ν ̔Αγίων ̓Αποστόλων καὶ λογοθέτου ἐγκώμιον εἰς τὸν ἅγιον ἱερομάρτυρα Δουκιλλιανόν, Sancti Martyris Lucilliani Encomium, auctore beatissimo Photio, Sanctorum Apostolorum Scenophylace ac Logotheta. De Foci no se'n sap res més que el que en diu aquest títol, o sigui, que era guardià dels vasos sagrats de l'església dels Apòstols de Constantinoble, la segona en importància després de la de Santa Sofia, i que devia viure en temps de Constantí, que va ser qui va construir la nova església, o en una època posterior.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Photius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 13 abril 2021].
# Fargues d'Engelsberg

Les fargues d'Engelsberg (en suec Engelsbergs bruk) són una antiga foneria a Ängelsberg, localitat de la municipalitat de Fagersta a Västmanland, Suècia. Aquestes fargues estan inscrites a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des de l'any 1993. La UNESCO va comentar:
| « | La producció dels graus superiors de ferro va fer de Suècia un líder en aquest camp en els segles XVII i XVIII. Aquest lloc és l'exemple millor conservat i més complet d'aquest tipus de fargues sueques. | » |
Aquestes forges foren construïdes l'any 1681 per Per Larsson Gyllenhöök (1645-1706) i es van convertir en una de les foneries més modernes del món en el període 1700-1800. Avui constitueixen l'exemple més complet i millor conservat de les forges sueques, amb les que la producció de ferro d'alta qualitat va portar a Suècia al primer lloc en aquest sector en els segles xvii i xviii.
La història de la producció de ferro a la regió es remunta a almenys el segle xiii. Els pagesos locals extreien el mineral i produïen el ferro fent servir forns primitius. Al final del segle xvi es van introduir mètodes de producció més moderns a les foneries d'Engelsberg i els volums de producció van augmentar considerablement en les dècades següents.

## Galeria d'imatges

* La casa amb ales
* La casa vista des del jardí
* L'aler oest
* Les dues torres
* La forja
* L'oficina vella
* Els arxius d'Axel Johnson Group
* L'oficina nova
* Els forns

## Referències

* 1 2 3 Centre, UNESCO World Heritage. «Engelsberg Ironworks» (en anglès). [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Sweden» (en anglès). [Consulta: 17 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Descripció de la UNESCO
* Descripció de Riksantikvarieämbetet Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
* Descripció de'Ekomuseum Bergslagen Arxivat 2012-05-23 a Wayback Machine.
* Descripció i fotos des de Engelsberg Ironworks
# Ferran d'Aunés

Ferran d'Aunés (aragonès: Ferrando d'Ahonés; en castellà: Fernando de Ahonés), (?,? - Constantinoble, 1305) va ser un richome aragonès i almirall de la flota de la Companyia Catalana d'Orient i de l'Imperi Romà d'Orient. Pertanyia al llinatge dels Ahones i era descendent de Pero d'Ahones.

## Companyia Catalana d'Orient

En arribar a Constantinoble l'any 1303, l'emperador Andrònic II Paleòleg el nomenà així mateix almirall de l'Imperi Romà d'Orient i el desposà amb la filla del noble romà d'Orient Raul Pakeo, parent de la dinastia Paleòloga. Com a almirall de flota de la Companyia Catalana d'Orient eixhivernà del 1303 al 1304 a l'illa de Quios, des d'on mantenia la vigilància de les naus dels turcs. El 1304 salpà vers la ciutat d'Ània.
El 1305, Roger de Flor li ordenà que amb quatre galeres transportés a Constantinoble a la seva muller, Maria de Bulgària, mentre ell es dirigia a Adrianòpolis per entrevistar-se amb el fill de l'emperador, xor Miquel IX Paleòleg. L'Almirall Ferrando d'Ahones va morir a Constantinoble mateix, a la llar del seu sogre, quan una multitud de grecs el cercà i incendià la casa, durant la matança d'aragonesos i catalans que seguí la notícia de l'assassinat de Roger de Flor.

## Notes i referències

* ↑ també apreix escrit: Daunés
* ↑ també apareix escrit amb accent: Ahonés
* ↑ Ramon Muntaner: 3253942754491/index.htm Crònica (1325-1332)
* ↑ Ramon Muntaner. Crónica catalana. Jaime Jepús, 1860, p. 385–.
* ↑ «Ferran d'Aunés». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Le complot antidynastique de Jean Drimys. Albert Failler.
# Ferran d'Àustria

Ferran d'Àustria és el nom dels següents personatges:
* Cardenal-Infant Ferran d'Àustria (San Lorenzo de El Escorial, 1609 o 1610 - Brussel·les, 1641), Infant d'Espanya, governador del Milanesat i els Països Baixos espanyols, virrei de Catalunya, Cardenal-Arquebisbe de Toledo (1619- 1641) i comandant de les forces espanyoles durant la Guerra dels Trenta Anys (1618- 1648)
* Ferran I d'Àustria (Viena, Sacre Imperi Romanogermànic, 1793 - Praga)
* Ferran d'Àustria-Este (Viena, 1754 - 1806), príncep imperial
* Ferran I del Sacre Imperi Romanogermànic (1503, Alcalà de Henares - 1564, Viena), emperador del Sacre Imperi Romanogermànic i Arxiduc d'Àustria
* Carles Ferran d'Àustria (Viena, 1818 - Groß-Seelowitz, Moràvia, 1874), arxiduc d'Àustria i príncep d'Hongria i de Bohèmia
* Francesc Ferran d'Àustria(Graz, 1863 - Sarajevo, 1914), Arxiduc d'Àustria i príncep d'Hongria i de Bohèmia
# Febre d'or

«Febre d'or» té aquests significats:
* Febre d'Or, període de la història de Catalunya a finals del s. XIX caracteritzada per una bonança econòmica
* La febre d'or, novel·la costumista de Narcís Oller ambientada en el període de la història de Catalunya
* Quimera de l'or o febre de l'or, període de migració de treballadors cap a àrees més rústiques en les que s'havia descobert or
* Febre de l'or a Austràlia, al segle XIX
* Febre de l'or de Califòrnia, immigració massiva a San Francisco (Califòrnia) lligada a la recerca d'aquest metall iniciada a la dècada de 1840
* Febre de l'or del canyó del Fraser, a la Colúmbia Britànica (Canadà)
* Febre de l'or de Klondike immigració massiva lligada amb el desig de trobar or al territori canadenc del Yukon a la fi del segle XIX
# Fotograma

«Fotograma» té aquests significats:
* Fotograma (cinema), una de les moltes imatges individuals que conformen una pel·lícula
* Fotograma (fotografia), imatge fotogràfica feta sense càmera, obtinguda exposant a la llum objectes col·locats sobre una superfície fotosensible
* Fotograma per segon, unitat de mesura que indica la freqüència a la qual un reproductor o un enregistrador d'imatges genera els diferents fotogrames
* Fotogramas, revista espanyola de cinema
* Fotogramas de Plata, premis cinematogràfics concedits per la revista Fotogramas
# Llista d'ocells de l'illa de Wrangel

Aquesta llista d'ocells de l'illa de Wrangel inclou 13 espècies d'ocells que es poden trobar a l'illa de Wrangel.
| Ordre | Família | Espècie | Observacions |
| Anseriformes | Anatidae | Oca de les neus (Chen caerulescens) | |
| Anseriformes | Anatidae | Chen rossii | Hi és rar/accidental |
| Anseriformes | Anatidae | Èider (Somateria mollissima) | |
| Anseriformes | Anatidae | Ànec glacial (Clangula hyemalis) | |
| Gaviiformes | Gaviidae | Calàbria petita (Gavia stellata) | |
| Suliformes | Phalacrocoracidae | Phalacrocorax pelagicus | |
| Charadriiformes | Charadriidae | Pigre gris (Pluvialis squatarola) | |
| Charadriiformes | Scolopacidae | Territ gros (Calidris canutus) | |
| Charadriiformes | Laridae | Gavineta de tres dits (Rissa tridactyla) | |
| Charadriiformes | Alcidae | Somorgollaire de Brünnich (Uria lomvia) | |
| Charadriiformes | Alcidae | Somorgollaire alablanc (Cepphus grylle) | |
| Passeriformes | Motacillidae | Motacilla alba | |
| Passeriformes | Calcariidae | Repicatalons de Lapònia (Calcarius lapponicus) | |

## Referències

* ↑ AviBase (actualitzat el 6 de febrer del 20102) (català)

## Bibliografia

* Clements, James F., 2000. Birds of the World: a Checklist. Cornell University Press, 880. ISBN 0934797161.
* Leonid Aleksandrovich Portenko, 1981. Birds of the Chukchi Peninsula and Wrangel Island. Vol. 74. Edició 52051 de TT (United States. National Technical Information Service). Publicat per la Smithsonian Institution i la National Science Foundation, Washington DC. Amerind, Universitat de Michigan. «Enllaç».

## Enllaços externs

* Birds Around Wrangell (anglès)
# Fragaria virginiana

Fragaria virginiana o Maduixera de Virgínia és una de les dues espècies de maduixeres que s'han hibridat per tal de crear el modern maduixot altrament dit fraga. La seva distribució natural és a Amèrica del Nord, als Estats Units (incloent Alaska) i el Canadà, tanmateix una varietat anomenada "Little Scarlet" es cultiva només a la Gran Bretanya havent estat importada dels Estats Units a principi del segle xx.
En anglès els seus noms comuns són "Wild Strawberry" o "Common Strawberry", però aquest nom també s'aplica a una altra espècie de maduixera Fragaria vesca.

## Subespècies

* Fragaria virginiana subsp. glauca (abans coneguda com a Fragaria ovalis)
* Fragaria virginiana subsp. grayana
* Fragaria virginiana subsp. platypetala
* Fragaria virginiana subsp. virginiana

## Citologia

Totes les maduixeres tenen una base haploide i tenen 7 cromosomes. Fragaria virginiana és octoploide, i té 8 conjunts d'aquests cromosomes amb un total de 56. La composició del genoma de les espècies de maduixera octoploides s'indica generalment com AAA'A'BBB'B'. El procés exacte d'hibridació i especiació del qual en resulten les espècies octoploides encara es desconeix, però sembla que la composició del genoma tant de Fragaria chiloensis com de Fragaria virginiana (i per extensió també de les maduixeres octoploides cultivades) són idèntics.

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
# Lelàpids

Els lelàpids (Lelapiidae) són una família d'esponges calcàries (Calcarea). Va ser descrita per Dendy i Row el 1913.

## Gèneres

Els següents gèneres pertanyen a la família Lelapiidae:
* Grantiopsis (Dendy, 1893)
* Kebira (Row, 1909)
* Lelapia (Gray, 1867)
* Paralelapia (Hôzawa, 1923)

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Lelapiidae Dendy & Row, 1913. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164494 on 2021-03-17
# Lliga Grisa

La Lliga Grisa (Grauer Bund), a vegades anomenada Oberbund, es va formar en 1395 a la vall del Rin anterior (en alemany Vorderrhein), regió de Raetia. El nom deriva de les robes grises que vestia el poble. La Lliga Grisa es va aliar amb els unes altres dues potències de Raetia, la Lliga de la Casa de Déu i la Lliga de les Deu Jurisdiccions en 1471, formant les Tres Lligues.

## Expansió dels Grisons

El 1512, els tres territoris: jurisdicció del Ducat de Milà de la Valtellina, comtat de Chiavenna (o Cleven) i Bormio van ser incorporats, si bé després del Congrés de Viena van ser atorgats al Regne Llombardovènet i amb posterioritat passarien a formar l'actual província de Sondrio italiana. Les Tres Lligues no es van unir a la Confederació fins a la fundació de la República Helvètica en 1803 com a cantó dels Grisons.

## Vegeu també

* Tres Lligues
* Cantó dels Grisons
* Lliga de la Casa de Déu
* Lliga de les Deu Jurisdiccions
* Lliga Grisa

## Referències

* ↑ Dictionare historique de la Suisse:Ligue Gris
* ↑ Dictionare historique de la Suisse: Grisons

## Enllaços externs

* Lliga Grisa en alemany, francès o italià en el Diccionari històric de Suïssa.
* Lligues Grises en alemany, francès o italià en el Diccionari històric de Suïssa.
* Lliga de la Casa de Déu en alemany, francès o italià en el Diccionari històric de Suïssa.
* Lliga de les Deu Jurisdiccions en alemany, francès o italià en el Diccionari històric de Suïssa.
# Francesc Cabré Gonzàlez

Francesc Cabré González (Reus, 21 d'octubre de 1872 - Tarragona, 30 de març de 1921) va ser un escriptor i professor de l'Institut de Reus.
El seu pare era natural de Duesaigües però es casà a Reus on va anar a viure. Francesc Cabré, després de cursar el batxillerat a l'institut reusenc, estudià Filosofia i Lletres a la Universitat de Barcelona. Llicenciat el 1895, prestà serveis com a auxiliar a la càtedra de Lletres de l'Institut de Reus i el 1908 va obtenir per oposició la càtedra de llengua i literatura castellana. Aficionat al ciclisme i membre del Club Velocipedista de Reus, col·laborà a diverses revistes reusenques i estatals, com ara la Revista de Sport, de la que en va ser fundador i director, El Deporte Velocipédico i El Veloz Sport de Madrid. Publicà també articles esportius al Diario de Reus. Soci del Centre de Lectura, va pertànyer a la Secció de Lletres de l'entitat. A partir del 1913 i fins a la seva mort el 1921 va ser secretari de l'Institut de Reus. El 1910-1911 va col·laborar a la revista reusenca Athenaeum i el 1918 va publicar un opuscle, Apuntes para una biografia de don Juan Sol y Ortega. L'interès pel ciclisme el va portar a publicar El velocipedismo y sus relaciones con la higiene, imprès a Tortosa el 1900.
Amb mitjans econòmics, va ser president del consell d'administració de la Companyia Reusenca de Tramvies. Com a secretari de l'Institut de Reus va redactar les memòries d'aquella entitat des del 1913 al 1920. Va ser autor també d'un estudi titulat La Segunda Enseñanza en España, publicat a Barcelona el 1901.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 158.
# Formiguer dorsiperlat

El formiguer dorsiperlat (Hylophylax punctulatus) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita el sotabosc de la selva pluvial, sobre tot prop de l'aigua, a les terres baixes fins als 500 m, del sud de Veneçuela, nord-est del Perú, nord de Bolívia i nord del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer dorsiperlat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Francisco Rodríguez Valderrama

Francisco Rodríguez Valderrama (Madrid, 17 d'abril de 1940) és un polític alacantí nascut a Madrid, diputat en la primera legislatura de les Corts Valencianes.

## Biografia

Va estudiar a l'Institut Jorge Juan d'Alacant i es graduà com a professor mercantil a l'Escola Mercantil d'Alacant. El 1970 va treballar com a director comercial a Manufacturas Saguntinas, però el 1979 ho deixà per treballar com a assessor fiscal. En 1976 es va afiliar al PSPV-PSOE, del que en 1979 fou secretari general de l'executiva local d'Alacant. També fou president de la gestora que va dirigir el PSPV després de la dimissió de l'executiva presidida per Joan Baptista Pastor Marco en juny de 1979, i en 1982 fou secretari comarcal del PSPV a l'Alacantí.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1983. De 1983 a 1987 fou president de la Comissió de Coordinació, Organització i Règim de les Institucions de la Generalitat Valenciana i de la Comissió de la Sindicatura de Comptes.
En 1985 va ser nomenat president de la Caixa d'Estalvis Provincial d'Alacant i n'era president quan es va fusionar amb la Caixa d'Estalvis del Mediterrani en 1992.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.480. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 10 maig 2015].
* ↑ Mayoría socialista en el consejo de la Caja Provincial de Alicante a El País, 9 de febrer de 1987
* ↑ Dos décadas de injerencias políticas en la CAM a Levante-EMV, juliol de 2011
* ↑ La Olla a presión del PSOE valenciano a ABC, 3 de setembre de 1990
* ↑ Cronología: las fusiones de cajas de ahorros desde 1991 a El Mundo, maig de 2010
# Leucèmia limfoide

Les leucèmies limfoides són un grup de leucèmies que afecten els limfòcits circulants, un tipus de glòbuls blancs. Les leucèmies limfocítiques estan íntimament relacionades amb els limfomes dels limfòcits, fins al punt que algunes d'elles són entitats de malaltia unitàries que es poden anomenar amb qualsevol nom (per exemple, leucèmia/limfoma de cèl·lules T adultes). Aquestes malalties són totes trastorns limfoproliferatius. La majoria de les leucèmies limfoides impliquen un subtipus particular de limfòcits, els B.

## Classificació

Històricament, s'han dividit amb més freqüència per l'etapa de maduració en què la població limfoide clonal (neoplàstica) va deixar de madurar:
* Leucèmia limfoblàstica aguda
* Leucèmia limfocítica crònica
No obstant això, la influent Classificació de l'OMS (publicada el 2001) va posar èmfasi més gran en el llinatge cel·lular. Amb aquesta finalitat, les leucèmies limfoides també es poden dividir pel tipus de cèl·lules afectades:
* Leucèmia de limfòcits B
* Leucèmia de limfòcits T
* Leucèmia de limfòcits NK
El tipus més comú de leucèmia limfoide és la leucèmia limfocítica crònica de limfòcits B.