OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gotha Go 145

El Gotha Go 145 era un avió biplà fabricat per Gotha i utilitzat en les unitats d'entrenament de la Luftwaffe. Tot i ser obsolet ja al principi de la guerra va romandre operatiu fins al final de la mateixa com a bombarder d'assetjament nocturn.

## Desenvolupament

La companyia Gotha es va restablir el 1933. El primer avió manufacturat va ser el Gotha Go 145. Un biplà de dos seients dissenyat per Albert Kalkert, amb estructura de fusta i cobertura de tela. El Go 145 tenia el tren d'aterratge fix i estava motoritzat amb un motor Argus As 10C i una hèlix de dues pales de pas fix. El primer prototip va volar el 1934. El model de producció Gotha 145A incorporava controls en cada habitacle per a l'instructor i l'aprenent. El Gotha Go 145B estava equipat amb una carlinga tancada i una carcassa aerodinàmica pel tren d'aterratge. El Go 145C va ser desenvolupat per a l'entrenament de tir i estava equipat amb una metralladora MG 15 de 7,92 mm a la cabina posterior, que va requerir l'eliminació dels controls de vol de l'habitacle posterior.

## Ús

El 1935, el Go 145 va començar el seu servei a les unitats d'entrenament de la Luftwaffe. L'avió va ser un èxit, Focke-Wulf i Bayerische Flugzeugwerke el van construir sota llicència. Es va construir també a Turquia, i Espanya com a CASA 1145-L on va romandre com a entrenador de vol molt després de la Segona Guerra Mundial.
El 1942, la URSS va començar a fer servir els obsolets Polikarpov Po-2 per fer atacs d'assetjament nocturns contra els alemanys. Prenent-los d'exemple, els alemanys van començar a fer-ho amb els seus propis avions obsolets al Front de l'Est. El desembre de 1942, es va establir el primer Störkampfstaffel (esquadrilla d'assetjament) equipat amb Gotha Go 145 i Arado Ar 66. Les unitats d'assetjament nocturn van tenir tant d'èxit que l'octubre del 1943 ja hi havia sis esquadrilles equipades amb Gotha Go 145. Aquell mateix més aquestes esquadrilles es van integrar en dins els Nachtschlachtgruppe (NSGr) (grups de combat nocturn). Al final de la guerra la majoria de Nachtschlachtgruppen estaven equipats amb el Go 145.

## Referències

* ↑ Smith, J. Richard (John Richard). German aircraft of the Second World War. Baltimore, Md.: Nautical & Aviation Pub. Co, 1989. ISBN 0-933852-97-5.
* 1 2 Warplanes of the Luftwaffe. Londres: Aerospace Pub., 1994. ISBN 1-880588-10-2.
* ↑ Bishop, Chris, -2008,. The essential aircraft identification guide : Luftwaffe squadrons 1939-45. London, England: Amber Book, 2006. ISBN 1-904687-62-8.
# Mont Licabet

El Mont Licabet (en grec Λυκαβηττός) està situat a la ciutat d'Atenes, Grècia. Les millors vistes de la ciutat i de la seua Acròpoli s'obtenen des d'aquesta muntanya de 277 metres. Si la contaminació ho permet, es poden veure des de dalt les illes de Salamina i Egina i la conca de l'Àtica. La base està coberta de pins i en el cim hi ha la Capella de Sant Jordi, del segle xix, un teatre i un restaurant.
El Mont Licabet és un lloc turístic al qual es pot pujar a peu o amb un funicular des del barri de Kolonaki, al carrer Aristippou. Les històries populars diuen que aquest mont va ser una vegada refugi de llops, el que podria ser origen del seu nom, que vol dir "el turó habitat pels llops".
Al cim, hi ha també un gran teatre obert que es fa servir per a concerts d'artistes grecs i internacionals.
# Monostachya

Monostachya és un gènere de plantes de la família de les poàcies. És originari de les Filipines i Nova Guinea.
Alguns autors ho inclouen en els gèneres Rytidosperma, Danthonia sensu lato.
El nombre cromosòmic bàsic del gènere és x = 6, amb nombres cromosòmics somàtics de x = 5. 2n = 20. 4 ploide.

## Taxonomia

* Monostachya centrolepidoides Merr. 1910
* Monostachya craigii (Veldkamp) S.W.L.Jacobs 1982
* Monostachya montis-wilhelmi (Veldkamp & Fortuin) S.W.L. Jacobs
* Monostachya nardifolia (Veldkamp) S.W.L. Jacobs 1982
* Monostachya oreoboloides (F.Muell.) Hitchc. 1936

## Referències

* 1 2 3 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2014-10-25. [Consulta: 24 febrer 2010].
# Monumento a Alejandro Casona

L'escultura urbana coneguda pel nom Monumento a Alejandro Casona, ubicada al carrer Alejandro Casona, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, és obra de Amado González Hevia "Favila", i està datada 1997.
Es tracta d'un bust, signat per l'autor, amb el qual es tracta de recordar dramaturg nascut a Cangas del Narcea, Alejandro Rodríguez Álvarez, conegut com a Alejandro Casona. S'hi pot contemplar el literat en actitud pensativa amb la mà esquerra recolzada en la barbeta, i la dreta descansant en un llibre obert, en la portada es pot llegir "La Dama del Alba". El conjunt es completa amb una calavera símbol de la dramatúrgia teatral.
El conjunt escultòric té una placa de bronze situada sobre un pedestal, en el pot llegir-se: "EL EXCMO./AYUNTAMIENTO/DE OVIEDO A/DN ALEJANDRO CASONA/1903 - 1965"

## Referències

* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 1r gener 2019].
* 1 2 CLAVEROL, MANUEL GUTIÉRREZ; ARIAS, ALBERTO CARLOS POLLEDO. Guía total turística y monumental de Oviedo. 6 itinerarios para disfrutar de una ciudad de cuento (en castellà). Ediciones Nobel, 2016. ISBN 9788484597384.
* ↑ http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* ↑ CASAPRIMA COLLERA, Adolfo, "Escultura Pública en Oviedo". Editar pel Ajuntament d'Oviedo. Astúries, 2001
# Mount Holly Springs

Mount Holly Springs és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.925 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mount Holly Springs tenia 1.925 habitants, 836 habitatges, i 541 famílies. La densitat de població era de 492,2 habitants/km².
Dels 836 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,1% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 34,1% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.625 $ i la renda mediana per família de 48.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.731 $ mentre que les dones 25.262 $. La renda per capita de la població era de 19.229 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mount Holly Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mount Holly Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mill Creek (Pennsilvània)

Mill Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 351 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill Creek tenia 351 habitants, 126 habitatges, i 98 famílies. La densitat de població era de 366,3 habitants/km².
Dels 126 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,2% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.571 $ i la renda mediana per família de 30.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era d'11.177 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mill City

Mill City és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 1.537 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill City tenia 1.537 habitants, 565 habitatges, i 422 famílies. La densitat de població era de 751,2 habitants per km².
Dels 565 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.321$ i la renda mediana per família de 36.736$. Els homes tenien una renda mediana de 30.197$ mentre que les dones 20.625$. La renda per capita de la població era de 14.595$. Aproximadament el 10% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mucho Macho

Mucho Macho és un curtmetratge d'animació mexicà produït el 1952 per Dibujos Animados S.A.
Part d'una sèrie de curtmetratges de propaganda anticomunista, a la pel·lícula es tracta de parodiar els neutrals per tal que s'involucren en la lluita contra el comunisme.
Des de l'any 2020, la versió amb doblatge en llengua anglesa es conserva als Arxius Nacionals dels Estats Units d'Amèrica.

## Referències

* 1 2 Aurrecoechea, Juan Manuel. El episodio perdido: historia del cine mexicano de animación. Cineteca Nacional, 2004, p. 57-61.
* 1 2 Donnell, Ivy. «Covert Cartoons: Animated Anti-Communism in Mexico and Beyond». National Archives, 23-06-2020. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ Joseph, Gilbert M.; Spenser, Daniela. In from the Cold: Latin America’s New Encounter with the Cold War. Duke University Press, 2008-01-11, p. 171–213. ISBN 978-0-8223-4121-5.

## Enllaços externs

* La pel·lícula, als Arxius Nacionals dels Estats Units d'Amèrica.
# Molí del Tarruella

Molí del Tarruella és un antic molí fariner del municipi d'Ivorra (Segarra) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici actual respon a una sèrie de reformes dutes a terme a partir del segle xviii que van convertir l'antic molí fariner en habitatge. De l'estructura originària només queda la primitiva sala de moles, reconvertida posteriorment en celler, al qual no s'hi pot accedir a causa del seu mal estat.
Pel que fa a l'estructura de l'actual edifici, està realitzat amb paredat arrebossat superficialment, coberta a dues aigües i estructurat amb planta baixa, primera planta i golfes.
La planta baixa està totalment coberta per la vegetació que ha crescut al seu voltant que en dificulta la seva visió. A la primera planta observem un balcó central acompanyat per tres finestres, dues de grans dimensions amb represa inferior i una altra, segurament oberta posteriorment de menors dimensions. A les golfes hi ha tres obertures més de mitjanes i petites dimensions, col·locades sense seguir cap mena de simetria.

## Història

Apareix documentat al segle xvii en un plet entre la vila de Torà i Cinto Tarruella d'Ivorra. A finals del segle xix deixà de funcionar a causa de la construcció d'una farinera més gran.

## Referències

* 1 2 3 4 «Molí del Tarruella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Molí del Vidal

El Molí del Vidal és un molí de Torrefeta, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra), inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de quatre façanes i tres plantes. A la façana sud, a la planta baixa a l'esquerra, hi ha una entrada rectangular amb gran llinda de pedra i porta de fusta de doble batent. A l'esquerra de l'entrada hi ha un carreu amb la data borrosa de 1672. A la planta següent hi ha dues finestres, a sota de la finestra de la dreta hi ha una sortida d'aigua.
A la façana oest hi ha una finestra que dona a la segona planta. A un nivell inferior de la planta baixa hi ha la sortida d'aigua del molí amb arc de mig punt adovellat. A la façana nord no hi ha cap obertura visible. A la façana est no hi ha cap obertura. La coberta és de dos vessants (est-oest), acabada amb teules. Davant de la façana est hi ha la bassa que encara s'utilitza per al regadiu.
Adjunt a la façana nord hi ha un altre edifici de quatre façanes. Té una gran entrada al mur oest, a la part esquerra, amb gran llinda de pedra on hi ha la data inscrita de 1798. No conserva la coberta. Davant de la façana nord d'aquest darrer edifici hi ha les restes d'un altre del qual només es conserva el mur est i el nord i el sud que forma part de l'anterior edifici. Entre el mur est d'aquest i el nord de l'anterior, hi ha una petita bassa.

## Referències

* 1 2 3 «Molí del Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# NGC 6752

NGC 6752 és un cúmul globular en la constel·lació del Gall Dindi.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 3 «Space velocities of southern globular clusters. VII. NGC 6397, NGC 6626 (M28), and NGC 6656 (M22)». Astronomical Journal, 2013, pàg. 33. DOI: 10.1088/0004-6256/146/2/33.
* ↑ Laura Magrini «The Gaia-ESO Survey: double-, triple-, and quadruple-line spectroscopic binary candidates» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2017, pàg. 95–95. DOI: 10.1051/0004-6361/201730442.
* 1 2 «The ACS survey of galactic globular clusters. X. New determinations of centers for 65 clusters» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 09-11-2010, pàg. 1830–1837. DOI: 10.1088/0004-6256/140/6/1830.
* ↑ «Insights into pre-enrichment of star clusters and self-enrichment of dwarf galaxies from their intrinsic metallicity dispersions» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 15-11-2012, pàg. 183. DOI: 10.1088/0004-6256/144/6/183.
* ↑ «Base de dades astronòmiques SIMBAD». Resultats NGC 2808. [Consulta: 7 maig 2007].
* http://www.mporzio.astro.it/ Arxivat 2008-02-08 a Wayback Machine.
* http://seds.org/

## Enllaços externs

* NGC 6752 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
Coordenades: 19$^h$ 10$^m$ 51,8$^s$; −59° 58′ 54,7″
# NGC 67

NGC 67 és una galàxia el·líptica localitzada en la constel·lació d'Andròmeda. Va ser descoberta el 7 d'octubre de 1855 per R. J. Mitchell, qui la va descriure com "extremadament feble, molt petita, rodona". La galàxia pertany al grup NGC 68, que també conté les galàxies NGC 68, NGC 69, NGC 70, NGC 71, NGC 72, i possiblement a NGC 74.

## Controvèrsia de galàxies objectiu

La posició de Mitchell situa la galàxia observada entre una el·líptica E3 i una el·líptica E5 en la vora del grup de galàxies, i cadascuna d'elles ha estat interpretada com l'original i la secundària. WikiSky enumera la galàxia rodona com la primària i l'allargada com PGC 138159, el navegador d'Objectes Profunds enumera l'allargat com NGC 67, NED enumera la mateixa galàxia que NGC 67 i NGC 67a. No obstant això, la base de dades d'objectes NGC de Courtney Seligman sosté que, atès que el desplaçament d'ubicació de NGC 67 és similar al de les altres galàxies en el grup, és probable que la galàxia allargada sigui l'objecte observat, i que el NGC 67a més rodó va ser catalogat com un estel. per Mitchell.

## Referències

* «NGC 0067». NASA/IPAC Extragalactic Database. National Aeronautics and Space Administration / Infrared Processing and Analysis Center, 2008. [Consulta: 30 gener 2010].
* ↑ Afirmat a: SIMBAD. Data de consulta: 16 novembre 2014.
* ↑ «A redshift survey of nearby galaxy groups: the shape of the mass density profile» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2004, pàg. 202–219. DOI: 10.1086/383458.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «PGC 138159 - Galaxy - WIKISKY». WIKISKY.
# Moderna

Moderna, Inc. és una companyia de biotecnologia nord-americana. La societat, que té la seu a Cambridge, a l'estat de Massachusetts, va ser creada el 2010 amb el nom ModeRNA, a partir de la recerca efectuada pel biòleg canadenc Derrick Rossi sobre l'ARN. Desenvolupa la seva recerca sobre l'ARN missatger, per tal de poder elaborar medicaments i vacunes.
La plataforma tecnològica de Moderna insereix ARN missatger amb nucleòsids modificats (ARNmod) a les cèl·lules humanes. Aquest ARNmod reprograma les cèl·lules per provocar respostes immunitàries. És una tècnica nova, prèviament abandonada a causa dels efectes secundaris de la inserció d'ARNm a les cèl·lules. El novembre de 2020, el candidat a vacuna contra la COVID-19, mRNA-1273, havia demostrat proves preliminars d'un 94% d'eficàcia en la prevenció de la COVID-19 en un assaig de fase III, amb efectes secundaris només similars a la grip. Això va conduir a la seva presentació per a l'autorització d'ús d'emergència (AUE) a Europa, als Estats Units i al Canadà. El 18 de desembre de 2020, mRNA-1273 va ser admesa per AUE als Estats Units. Es va autoritzar el seu ús al Canadà el 23 de desembre de 2020.

## Referències

* ↑ Catherine Shaffer. «Moderna Makes Entrance with $40M Round for mRNA Work». BioWorld, 06-12-2013. Arxivat de l'original el 16 novembre 2020. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ Elizabeth Cohen «Moderna applies for FDA authorization for its Covid-19 vaccine». CNN, 30-11-2020 [Consulta: 4 desembre 2020].
* ↑ Garade, Damien. «Ego, ambition, and turmoil: Inside one of biotech's most secretive startups», 13-09-2016. Arxivat de l'original el 16 novembre 2020. [Consulta: 18 maig 2020].
* ↑ Crow, David «Secretive Moderna yet to convince on $5bn valuation». , 06-09-2017.
* ↑ Garde, Damien. «Lavishly funded Moderna hits safety problems in bold bid to revolutionize medicine», 10-01-2017. Arxivat de l'original el 16 novembre 2020. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «COVID-19 vaccine sprint as Pfizer-BioNTech, Moderna seek emergency EU approval». Reuters, 01-12-2020 [Consulta: 4 desembre 2020].
* ↑ «Canada could be among the first to clear Moderna's COVID-19 vaccine for use». The Financial Post, 30-11-2020 [Consulta: 4 desembre 2020].
* ↑ «Statement from NIH and BARDA on the FDA Emergency Use Authorization of the Moderna COVID-19 Vaccine». US National Institutes of Health, 18-12-2020 [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «Regulatory Decision Summary - Moderna COVID-19 Vaccine», 23-12-2020. [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «Moderna COVID-19 Vaccine (mRNA-1273 SARS-CoV-2)», 23-12-2020. [Consulta: 23 desembre 2020].
# Naldrettita

La naldrettita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom d'Anthony J. Naldrett (1933), professor canadenc de la Universitat de Toronto.

## Característiques

La naldrettita és un sulfur, un aliatge de pal·ladi i antimoni, de fórmula química Pd₂Sb. Va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2004. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de grans anèdrics de fins a 239 micres. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la naldrettita pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieïta-II, stillwaterita, isomertieïta, mertieïta-I, miessiïta, palarstanur, estibiopal·ladinita, menshikovita, majakita, pal·ladoarsenur, pal·ladobismutarsenur, pal·ladodimita, rodarsenur, polkanovita, genkinita, ungavaïta, polarita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Formació i jaciments

La seva localitat tipus es troba al dipòsit Mesamax Northwest, a Ungava (Nunavik, Canadà). També se n'ha trobat a Denison (Ontario, Canadà), a Yangliuping (Sichuan, República Popular de la Xina), a Korydallos (Epir, Grècia) i a West Nottingham Township (Pennsilvània, Estats Units). Es troba en nuclis de perforació a la zona de contacte entre sulfur massiu i disseminat, allotjat per amfibolites i serpentinita substituint piroxenita i peridotita. Sol trobar-se associada a altres minerals com clinoclor, pirrotina, pentlandita, calcopirita, galena, esfalerita, cobaltita, magnetita, sudburyita, electre, altaïta, ungavaïta, sperrylita, michenerita, petzita o hessita.

## Referències

* ↑ «Naldrettite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 febrer 2016].
* 1 2 «Naldrettite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 5 febrer 2016].
# Nalbach

Nalbach és un municipi del districte de Saarlouis, a Saarland, Alemanya. Està situat aproximadament a 8 km de Saarlouis i a 20 km al nord-oest de Saarbrücken. Al 2015 tenia 9.209 habitants.

## Nuclis

* Bilsdorf
* Körprich
* Nalbach
* Piesbach

## Referències

* ↑ «Fläche, Bevölkerung in den Gemeinden am 31.12.2015 nach Geschlecht». Arxivat de l'original el 2017-10-10. [Consulta: 29 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Nativisme

«Nativisme» té aquests significats:
* innatisme
* nativisme polític: reivindicació de l'essència autòctona davant la immigració
* nativisme americà: moviment reivindicatiu dels indis nadius d'Amèrica del nord