OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La meravellosa història de Henry Sugar (pel·lícula)

La meravellosa història de Henry Sugar (títol original en anglès, The Wonderful Story of Henry Sugar) és un curtmetratge de fantasia estatunidenc de 2023 escrit, coproduït i dirigit per Wes Anderson, basat en el conte homònim de 1977 de Roald Dahl. És la segona adaptació cinematogràfica d'una obra de Dahl dirigida per Anderson, després de Fantastic Mr. Fox (2009). És protagonitzada per Benedict Cumberbatch com el personatge principal al costat de Ralph Fiennes, Dev Patel, Ben Kingsley i Richard Ayoade. La història veu un home ric aprenent sobre un guru clarivident que podia veure sense utilitzar els seus ulls a través del poder d'una forma particular de ioga, i després es proposa dominar l'habilitat per enganyar a les apostes. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula és la primera d'una sèrie de quatre parts de curts adaptats dels contes de Dahl, com "El cigne", "El caça-rates" i "Verí". El desenvolupament del projecte va començar el gener de 2022, amb la majoria del repartiment signat. El rodatge principal va tenir lloc a Londres aquell mes. Originalment, es va informar que La meravellosa història de Henry Sugar era un llargmetratge fins que Anderson va aclarir el juny de 2023 que seria un d'una col·lecció de curtmetratges.
La meravellosa història de Henry Sugar es va estrenar al 80è Festival Internacional de Cinema de Venècia l'1 de setembre de 2023 i es va estrenar en una selecció limitada de cinemes el 20 de setembre de 2023, seguida de la seva estrena a Netflix el 27 de setembre de 2023. Els altres tres curts d'Anderson basats en històries de Dahl es van estrenar a Netflix els dies següents: El cigne el 28 de setembre, El caça-rates el 29 de setembre i Verí el 30 de setembre.
La pel·lícula va guanyar el premi Oscar al millor curtmetratge a la 96a cerimònia dels premis.
El 15 de març de 2024, la pel·lícula es va incloure en una antologia de pel·lícules de llarga durada juntament amb els altres tres curts titulats La meravellosa història de Henry Sugar i tres més.

## Referències

* ↑ Bergeson, Samantha. «Wes Anderson's 'Wonderful Story of Henry Sugar' Sets Netflix Release Date and Shares New Art» (en anglès americà). IndieWire, 24-08-2023. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ Shafer, Ellise. «Wes Anderson Confirms ‘Henry Sugar’ Short Film Collection Will Include ‘The Swan,’ ‘Poison’ and ‘The Rat Catcher’». Variety, 01-09-2023. [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ «The Wonderful Story of Henry Sugar». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ «Wes Anderson Revisits Roald Dahl in ‘Wonderful Story of Henry Sugar’ Trailer». The Hollywood Reporter, 14-09-2023. [Consulta: 14 setembre 2023].
* ↑ Bergeson, Samantha. «Wes Anderson's 'Wonderful Story of Henry Sugar' Sets Netflix Release Date and Shares New Art» (en anglès americà). IndieWire, 24-08-2023. [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ «You’re Invited to a Week of New Wes Anderson Shorts This September» (en anglès). Netflix Tudum. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ Sundby, Alex. «See the full list of Oscar nominations for 2024 Academy Awards - CBS News» (en anglès americà). www.cbsnews.com, 29-01-2024. [Consulta: 9 febrer 2024].
# La meravellosa història de Henry Sugar i tres més

La meravellosa història de Henry Sugar i tres més (títol original en anglès, The Wonderful Story of Henry Sugar and Three More) és una pel·lícula d'antologia fantàstica estatunidenca de 2024 escrita, coproduïda i dirigida per Wes Anderson, basada en quatre històries curtes de Roald Dahl. Aquesta és la segona adaptació cinematogràfica d'una obra de Dahl dirigida per Anderson, després de Fantastic Mr. Fox (2009). És protagonitzada per Benedict Cumberbatch, Ralph Fiennes, Dev Patel, Ben Kingsley, Richard Ayoade i Rupert Friend, tots interpretant diferents papers. S'ha subtitulat al català.
És una col·lecció de curtmetratges estrenats prèviament individualment el setembre de 2023. Els curtmetratges que formen la pel·lícula són La meravellosa història de Henry Sugar (guanyadora de l'Oscar al millor curtmetratge a la 96a edició dels Oscars), El cigne, El caça-rates i Verí, amb una cançó original afegida de Jarvis Cocker titulada "Rules For Being a Fictional Writer", que és nova a la pel·lícula.

## Repartiment

* Benedict Cumberbatch com a Henry Sugar, Max Engelman i Harry Pope
* Ralph Fiennes com a Roald Dahl, el policia i l'home rata
* Dev Patel com el Dr. Chatterjee, John Winston i Timber Woods
* Ben Kingsley com a Imdad Khan, el distribuïdor, i el Dr. Ganderbai
* Richard Ayoade com el Dr. Marshall, el Gran Iogui i l'editor/reporter
* Rupert Friend com a Peter Watson/narrador i Claud
* David Gant com el crupier de casino
* Jarvis Cocker va aparèixer com a recepcionista de casino i diversos amics d'Henry Sugar.

## Referències

* ↑ Peralta, Diego. «Wes Anderson’s Netflix Short Films Will Be Combined Into a Single Anthology» (en anglès). Collider, 11-03-2024. [Consulta: 14 març 2024].
* ↑ «The Wonderful Story of Henry Sugar and Three More». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 abril 2024].
* ↑ Taylor, Drew. «Wes Anderson's Oscar-Winning Short Repackaged Into Anthology» (en anglès americà). TheWrap, 11-03-2024. [Consulta: 14 març 2024].
# La Chapelle-Caro

La Chapelle-Caro (en bretó Chapel-Karozh) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.296 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 827 | 883 | 874 | 1.053 | 1.139 | 1.200 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Guégan | MoDem |
# La mort d'un viatjant

«La mort d'un viatjant» té aquests significats:
* La mort d'un viatjant (teatre), obra de teatre escrita per Arthur Miller
* La mort d'un viatjant (pel·lícula de 1951), pel·lícula estatunidenca dirigida per László Benedek, basada en el llibret de l'obra de teatre d'Arthur Miller
* La mort d'un viatjant (pel·lícula de 1985), telefilm americà dirigit per Volker Schlöndorff, basada en l'obra de teatre d'Arthur Miller
# Lac Allen

El Llac Allen o Lough Allen (gaèlic, Loch Aillionn) és un llac situat en el curs del riu Shannon, al centre de la part septentrional de la República d'Irlanda, prop de la regió fronterera d'Irlanda. La major part del llac es troba al comtat de Leitrim, amb una porció menor al comtat de Roscommon. El llac queda al sud de la font del riu, prop de les Iron Mountains i és el més elevat dels tres principals llacs del riu. Els altres dos, el llac Ree i el llac Derg queden els dos molt més al sud.
El llac se situa principalment sobre un eix nord-sud, amb el cap del llac al nord, i l'extrem del llac al sud. La carretera regional R280 voreja la riba occidental del llac, mentre que la R207 segueix l'oriental, des de Ballinagleragh fins a Drumshanbo. La carretera R200 està a la part septentrional del llac, viatjant a l'oest des de Dowra fins a Drumkeeran.

## Referències

* ↑ Bord Failte. Bord Failte Ireland Guide, 4.ª edición. Nova York: St. Martin's Griffin, 2001, p. 775. ISBN 0-312-27048-8.
* ↑ Bord Failte. Bord Failte Ireland Guide, 4.ª edición. Nova York: St. Martin's Griffin, 2001, p. 779. ISBN 0-312-27048-8.

## Enllaços externs

* Noticia sobre la explotación de gas en la zona
# Labyrinthus

En astrogeologia, labyrinthus (plural labyrinthi; abr. LB) és una paraula llatina que significa «laberint» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un accident topogràfic en una superfície planetària consistent en una xarxa més o menys extensa de valls i canyons que es tallen i s'intersecten. De moment s'ha utilitzat a Venus (per exemple, Radunitsa Labyrinthus), on rep noms de diverses deesses, i a Mart (per exemple, Hyperboreus Labyrinthus), on acostuma a rebre el mateix nom que altres accidents propers o trets d'albedo importants.

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
Viccionari
# La carreta del mercat

La carreta del mercat (en anglès, The Market Cart), és un quadre del pintor britànic Thomas Gainsborough. Està realitzat en oli sobre llenç. Mesura 184 cm d'alt i 153 cm d'ample. Va ser pintat en 1786, trobant-se actualment en la National Gallery de Londres, Regne Unit.
Gainsborough és cèlebre pels seus retrats i pels seus paisatges, evidenciant-se en aquesta obra el seu interès pel paisatge, anticipant-se al tractament del tema per John Constable. És un dels últims paisatges de Gainsborough. Es va mostrar al públic en primer lloc a casa de l'artista en Pall Mall en 1786, el mateix any en què es va pintar. Gainsborough va afegir la figura d'un llenyataire agafant un feix de llenya a l'any següent.
La carreta del mercat es mostra plena de productes frescos. A la dreta hi ha un llenyataire, un dels temes favorits de les pintures de Gainsborough, però és la grandesa dels arbres la que domina la composició.

## Referències

* Olivar, M., Cent obres mestres de la pintura, Biblioteca Bàsica Salvat, 1971. ISBN 84-345-7215-X
* Article sobre l'obra a la pàgina de la National Gallery de Londres
# Colibrí ermità becllarg

El colibrí ermità becllarg (Phaethornis longirostris) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita els boscos des del sud de Mèxic, a Veracruz i Chiapas, cap al sud fins a Nicaragua, Costa Rica i Panamà, nord de Colòmbia, nord-oest de Veneçuela, oest de l'Equador i del Perú.

## Descripció

* Colibrí mitjà, amb uns 15 cm de llargària.
* Mascle verd bronzat per sobre. Gola pàl·lida i pit gris.
* Una línea blanca sota de l'ull i altra a sobre.
* Bec llarg i corbat, amb mandíbula superior negra i inferior groga.
* Cua amb plomes verdes amb bordells canyella. Les dues plomes centrals són blanques i molt llargues.
* Femella semblant.

## Taxonomia

Aquest gènere està format, segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 4.1, 2014), per quatre subespècies:
* P. l. baroni Hartert, 1897. Oest de l'Equador i nord-oest de Perú.
* P. l. cephalus (Bourcier i Mulsant, 1848). Des de l'est d'Hondures fins al nord-oest de Colòmbia.
* P. l. longirostris (Delattre, 1843). Des del sud-est de Veracruz i Chiapas fins al nord d'Hondures.
* P. l. susurrus Bangs, 1901. Nord de Colòmbia
El tàxon baroni ha estat considerat una espècie de ple dret per alguns autors, però avui, tant l'IOC com el South American Classification Committee, consideren que és una subespècie de Phaethornis longirostris. Fins fa poc també s'incloïen dins aquesta espècie les dues subespècies amb les quals s'ha format recentment Phaethornis mexicanus Hartert, 1897, arran els treballs de Howell 2013, i Arbeláez-Cortés i Navarro-Sigüenza 2013.

## Referències

* ↑ KL. Schuchmann i A. Bonan, (2018). Hummingbirds (Trochilidae). J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie i E. de Juana, (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona
* ↑ Proposta 136 del SACC Rev. 19/01/2014
* ↑ S. N. G. Howell (2013) Taxonomy and song of Mexican Hermit Phaethornis mexicanus. Neotropical Birding, 13, 4–7.
* ↑ Enrique Arbeláez-Cortés i Adolfo G. Navarro-Sigüenza (2013). Molecular evidence of the taxonomic status of western Mexican populations of Phaethornis longirostris (Aves: Trochilidae). ZooTaxa. Vol 3716, No 1.
# Centre (l'Hospitalet de Llobregat)

El Centre és un barri de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) que pertany al Districte I, juntament amb els de Sant Josep i Sanfeliu. És un dels nuclis històrics de la ciutat, juntament amb el de Santa Eulàlia, i hi ha l'Ajuntament, el Centre d'Activitats la Farga i part dels equipaments culturals: el Museu de l'Hospitalet, la biblioteca Can Sumarro, l'Auditori Barrades i d'altres.
Limita amb els barris de Sanfeliu i Can Serra al nord, amb Bellvitge pel sud, amb Sant Josep a l'est, i amb el municipi de Cornellà de Llobregat a l'oest.
La Rambla de Just Oliveras és un dels espais públics que més destaquen del barri i de tota la ciutat de l'Hospitalet. És punt d'encontre i una de les principals zones d'oci. El passeig creua el barri de nord a sud i s'hi pot trobar cinemes, terrasses, l'Auditori Barradas i l'Acollidora.

## Història

En 1819 es va inaugurar el canal de la Infanta que, juntament amb el talús del centre Samontà i la Marina va permetre l'arribada de l'aigua de reg a tot el delta des del riu Llobregat fins Montjuïc. Allò va facilitar que l'agricultura, que fins aleshores era secà, passés a ser de regadiu, amb un rendiments bàrbars que van enriquir als terratinents i van fer necessària la vinguda de molta mà d'obra de fora. Una afluència va provocar que creixés en població el casc antic del poble. Així les coses, l'antiga Pobla de l'Hospitalet, va començar a ocupar tot l'espai entre la riera de la Creu i l'Escorxador, desenvolupant-se el que coneixem ara com el barri del Centre.

## Patrimoni

Altres espais del barri són el parc de Can Boixeres, coronat per un palauet del segle xviii, la plaça de Lluís Companys, inaugurada l'any 1998 i al límit de la Rambla de Just Oliveras pel sud, o també la plaça de l'Ajuntament, un dels principals escenaris dels grans esdeveniments ciutadans i de la festa major, que se celebra pels voltants de la revetlla de Sant Joan. A l'entorn d'aquesta plaça es troba el Mercat del Centre, l'Església de Santa Eulàlia, el col·legi Tecla Sala i la Biblioteca Can Sumarro, així com el Museu de l'Hospitalet, el Carrer Major, i d'altres edificis senyes i vies principals de la història particular del barri i més general de la ciutat.
També es troben bona part dels edificis nobles que integren el patrimoni històric de la ciutat, com la Talaia o l'edifici de l'Harmonia, integrats al carrer del Xipreret, així com el centre comercial i la Farga.

## Dades

* Extensió: 1,87 km²
* Població: 26,608
* Densitat: 14.671 hab/km²

## Transport públic

És un barri ben comunicat per autobús, tant urbans com interurbans, metro i ferrocarril. Les estacions del barri són:
* Rodalies (Renfe): l'Hospitalet de Llobregat.
* Metro:
** L1 Rambla de Just Oliveras ben a prop del capdamunt de la
** L1 i L8 (FGC) Av. Carrilet

## Vegeu també

* Carrer del Xipreret

## Referències

* ↑ «Informació de l'història del barri del Centre». [Consulta: 28 febrer 2023].
* ↑ «El Samontà i la Marina». [Consulta: 28 febrer 2023].
* ↑ «Regadiu - Regadío». [Consulta: 28 febrer 2023].
* ↑ «Anuari estadístic de la ciutat - L'Hospitalet 2021».
Viccionari Viccionari
# Madon

* Per a altres significats, vegeu «Riu Madon».
Madon o Maron (hebreu: מָדוֹן) fou una ciutat cananea de Galilea. Segons la Bíblia, el seu rei, de nom Jobab, fou derrotat per Josuè a la batalla de Merom. De fet, «Madon» podria ser una simple corrupció del nom de «Merom». Després del 1200 aC va caure sota control d'Hazor.

## Referències

* ↑ «Madon» (en anglès). Encyclopaedia Judaica, 2008. [Consulta: 9 febrer 2021].
# Districte de Bruntál

El districte de Bruntál - (txec) Okres Bruntál - és un districte de la regió de Moràvia i Silèsia, a la República Txeca. La capital és Bruntál.

## Llista de municipis

Andělská Hora - Bílčice - Bohušov - Brantice - Bruntál - Břidličná - Býkov-Láryšov - Čaková - Dětřichov nad Bystřicí - Dívčí Hrad - Dlouhá Stráň - Dolní Moravice - Dvorce - Heřmanovice - Hlinka - Holčovice - Horní Benešov - Horní Město - Horní Životice - Hošťálkovy - Janov - Jindřichov - Jiříkov - Karlova Studánka - Karlovice - Krasov - Krnov - Křišťanovice - Leskovec nad Moravicí - Lichnov - Liptaň - Lomnice - Ludvíkov - Malá Morávka - Malá Štáhle - Město Albrechtice - Mezina - Milotice nad Opavou - Moravskoslezský Kočov - Nová Pláň - Nové Heřminovy - Oborná - Osoblaha - Petrovice - Razová - Roudno - Rudná pod Pradědem - Rusín - Rýmařov - Rýžoviště - Slezské Pavlovice - Slezské Rudoltice - Stará Ves - Staré Heřminovy - Staré Město - Světlá Hora - Svobodné Heřmanice - Široká Niva - Třemešná - Tvrdkov - Úvalno - Václavov u Bruntálu - Valšov - Velká Štáhle - Vrbno pod Pradědem - Vysoká - Zátor
# Josep Maria Domènech

Josep Maria Domènech és el nom dels següents personatges:
* Josep Maria Domènech i Benages (1931-2017), actor català
* Josep Maria Domènech i Fargas (1925-2019), geògraf i documentalista català
* Josep Maria Domènech i Graells (n. 1949), periodista català
* Josep Maria Domènech Mateu (1944-2019), metge i catedràtic català
# L'Autre Côté de la mer

L'Autre Côté de la mer és una pel·lícula francesa dirigida per Dominique Cabrera i estrenada el 1997.

## Argument

Un industrial pied-noir que va romandre a Algèria després de la independència torna a França per a una operació quirúrgica. Entaula una relació amb el seu cirurgià, un àrab que ha tallat els vincles amb el seu país d'origen.

## Repartiment

* Claude Brasseur : Georges Montero
* Roschdy Zem : Tarek Timzert
* Catherine Hiegel : Maria
* Marthe Villalonga : Marinette
* Slimane Benaïssa : Boualem
* Antoinette Moya : Claudine
* Fattouma Ousliha Bouamari : Setti
* Ariane Ascaride : Lulu
* Marilyne Canto : Lisa

## Recepció crítica

Es tracta del primer llargmetratge de la directora, que prové dels documentals. Per a Télérama,
| « | des del principi, tot sona cert [...] Ella sap mirar, fer-se al costat, deixar que l'emoció s'instal·li | » |
Per Les Inrocks, la pel·lícula és
| « | una obra matisada sobre la generació de retornats. | » |

## Distincions

* 23a cerimònia dels Premis César (1998) : nominada al César a la millor primera pel·lícula
* XVIII edició de la Mostra de València (1997): Premi Pierre Kast al millor guió

## Referències

* ↑ L'Autre Côté de la mer a Telerama
* ↑ L'Autre Côté de la mer a Les Inrocks
* ↑ Le Palmarès a L'Orient-Le Jour
* ↑ La película francesa “La vie de Jesus” gana la XVIII Mostra de Valencia, La Vanguardia, 24 d'octubre de 1997

## Enllaços externs

* L'Autre Côté de la mer a Première
# Juan García García

Juan García García, conegut futbolísticament com a Juanete, (Madrid, 7 de novembre de 1920 - Múrcia, 10 de juliol de 2014) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Jugà a diversos clubs madrilenys durant la postguerra, fins que ingressà al Reial Madrid als 22 anys. Fou cedit a la UD Salamanca i a l'Hèrcules CF d'Alacant, club amb el qual assolí un ascens a primera divisió. La temporada 1945-46 la jugà al Madrid, però una lesió a la clavícula l'apartà de la titularitat. Abans de finalitzar la temporada fou cedit al RCD Córdoba. L'any 1946 fou fitxat pel Gimnàstic de Tarragona, juntament amb homes com Panadès, club on passà dues temporades, assolint un ascens a primera divisió. Fitxà pel Deportivo de La Coruña, disputant 35 partits a primera divisió entre 1948 i 1950. Amb 30 anys ingressà al Reial Múrcia, club amb el qual jugà a primera divisió. Amb el club murcià jugà 73 partits i marcà 3 gols. Finalitzà la seva carrera al CF Gandia. S'instal·là a Múrcia, on entrenà diversos equips locals.

## Palmarès

* Copa espanyola:
** 1945-46

## Referències

* 1 2 «Fallece Juanete, exjugador del Deportivo y Real Madrid». La Opinión de La Corunya, 11-08-2014. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «Fallece Juanete, exjugador del Murcia, Deportivo y Real Madrid». Mundo Deportivo, 11-08-2014. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Fallece Juanete a los 93 años». Marca, 11-08-2014. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Murió el ex grana Juanete». goldelmurcia.es, 10-08-2014. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Hablan los presidentes». Mundo Deportivo, 19-07-1946. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «87 años de vida y 400 de historia». La Verdad, 03-10-2007. [Consulta: 1r abril 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Casal Camprodoní

El Casal Camprodoní és una entitat de Camprodon, al Ripollès, fundada el 1883.
Inicialment actuava com a casino, on la burgesia barcelonina es reunia, jugava a cartes i feia teatre. Amb el temps, el Casal Camprodoní va ser cedit i obert a tot el poble fins a convertir-se en una entitat cultural amb activitats de cant coral, futbol i teatre, però l'espina dorsal és el cinema, una activitat que ofereix als seu socis més de 500 pel·lícules d'estrena a un preu reduït.
L'any 2014 van haver d'abordar el problema de canviar el projector analògic de 35 mil·límetres per un de digital. Van buscar patrocinadors, ajuts de l'Ajuntament, dels socis i fins i tot van realitzar un projecte de micromecenatge que no va aconseguir els seus resultats. Finalment, l'any 2016, la Fundació Germans Vila Riera va fer l'aportació necessària per a la reconversió tecnològica que assegurava la continuïtat de l'activitat central de l'entitat.

## Referències

* ↑ Josa, Anna «Els ateneus de Catalunya». Ara Estiu, 21-07-2014, pàg. 17.
* ↑ «Accions/Mecenatge – Fundació Germans Vila Riera» (en espanyol europeu). [Consulta: 28 desembre 2018].
# Coco de mar

El coco de mar (Lodoicea maldivica) és una planta amb flor de la família Arecaceae; és l'únic membre del gènere Lodoicea.

## Característiques

L'arbre és una palmera endèmica de les illes de Praslin (Vallée de Mai) i Curieuse a les Seychelles. Abans es trobava també a les illes de St Pierre, Chauve-Souris and Ile Ronde però s'ha extingit a aquestes illes.

## Etimologia

Lodoicea, el nom del gènere prové de Lodoicus, una forma llatina de Lluis, en honor del rei Lluís XV de França.
En l'antiquitat el coco de mar, dit localment coco-fesses (coco anques), es coneixia amb el nom de coco de les Maldives. El nom Lodoicea maldivica es va originar abans del segle xviii, quan les illes Seychelles estaven deshabitades. En els temps antics alguns dels cocos de mar que varen caure dels arbres de les Seychelles varen arribar al mar i els corrents se'ls varen emportar vers les Maldives. Les nous tan sols poden flotar durant el procés de germinació. Els cocos de mar recollits a les platges de les Illes Maldives varen ser recollits i exportats com a article de comerç i medicinal molt apreciat.

## Descripció

Actualment la palmera del coco de mar és una espècie protegida. Creix fins a 30 m d'altària i n'hi ha palmeres mascles i femelles separades. Les flors femelles són les flors de palmera més grosses del món
Els cocos semblen la part inferior del cos d'una dona. Fins que es va descobrir l'origen real d'aquestes nous, es creia que venien d'un arbre mític que creixia al fons del mar i el nom que tenen, coco de mar, prové d'aquesta llegenda. El fruit s'utilitza de temps antics en la medicina ayurvèdica i en la medicina tradicional xinesa. Les closques, sovint decorades, s'utilitzaven per a fabricar recipients rituals com bacines.

## Galeria

* Vallée de Mai a Praslin
* Fruit
* Palmera de coco de mar a Sri Lanka

## Vegeu també

* Vallée de Mai

## Referències

* ↑ Xavier Romero Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999, ISBN 84 7254 801 5
* ↑ Uhl and Dransfield, 1987; Wise, 19&
* Nature Protection Trust of Seychelles (1998). Lodoicea maldivica. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 5 maig 2006 (en anglès). Listed as Vulnerable (VU A1cd v2.3)

## Enllaços externs

* Palm Society of Australia: Lodoicea maldivica - description Arxivat 2011-02-17 a Wayback Machine.
* Fotos