OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maccabi Haifa BC

El Maccabi Haifa BC o com és conegut actualment Maccabi Bazan Haifa (en hebreu: מכבי חיפה) és un equip de bàsquet israelià amb seu a la ciutat de Haifa, que competeix en la Lliga israeliana de bàsquet. Forma parta del club esportiu Maccabi Haifa. L'equip disputa els seus partits en el Romema Arena, amb capacitat per a 5.000 espectadors.

## Història

El club és un dels més veterans del país, sent un dels vuit equips que van disputar el primer campionat israelià en 1953. En 1971 i 1985 es van classificar per a la final de la Copa d'Israel, caient en ambdues ocasions davant el Maccabi Tel Aviv.
L'equip va descendir a la segona divisió en 1993, i a la tercera en 1995. Encara que van aconseguir tornar a primera divisió en 1999 i van aconseguir aconseguir en dues ocasions els play-offs, van començar a experimentar dificultats econòmiques, que van portar a la desaparició de l'equip, venent els seus drets al Bnei HaSharon.
En 2004 es va canviar el nom al segon equip sota la tutela del club, el Maccabi Bat Galim, novament com Maccabi Haifa, en un esforç de reprendre els èxits del passat. En 2007 l'equip va ser adquirit pel multimilionari nord-americà Jeffrey Rosen, per a l'any següent retornar l'equip a la Ligat Winner. En 2009 aconsegueixen el seu major èxit, disputant la final de la lliga davant el Maccabi Tel Aviv.

## Palmarès

* Lliga israeliana
** Campions (1) :2012–13
** Finalistes (3): 2008-09, 2013-14, 2016-17
* Copa israeliana de bàsquet
** Finalistes (4): 1970–71, 1984–85, 2008-09, 2012-13

## Temporades

| Temporada | Divisió | Lliga | Posició | Play-Offs | Copa d'Israel | League Cup | Competició Europea | Competició Europea |
| 2007–08 | 2 | Lliga Leumit (bàsquet) | 4 | Puja | - | – | – | – |
| 2008–09 | 1 | Israeli Basketball Super League | 3 | Subcampió | Subcampió | – | – | – |
| 2009-10 | 1 | Israeli Basketball Super League | 7 | Quarts de final | Segona ronda | Semifinal | – | – |
| 2010-11 | 1 | Israeli Basketball Super League | 9 | – | Quarts de final | – | EuroChallenge | Top 16 |
| 2011-12 | 1 | Israeli Basketball Super League | 11 | - | Segona ronda | – | – | – |
| 2012–13 | 1 | Israeli Basketball Super League | 2 | Campió | Subcampió | Subcampió | – | – |
| 2013–14 | 1 | Israeli Basketball Super League | 3 | Subcampió | Segona ronda | - | Eurocup | Last 32 |
| 2014–15 | 1 | Israeli Basketball Super League | 5 | Quarts de final | Semifinal | — | — | — |
| 2015–16 | 1 | Israeli Basketball Super League | 5 | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | — | — |

## Referències

* ↑ haaretz.com U.S. billionaire aims to turn pet team into a powerhouse, consultat l'agost de 2009
* ↑ haaretz.co Basketball / American billionaire buys Maccabi Haifa, consultat l'agost de 2009
* ↑ eurobasket.com Ligat Winner: Season 2008-2009, consultat l'agost de 2009

## Enllaços externs

* Web oficial
* Pàgina del Maccabi Haifa en Eurobasket.com
# Nus de sang

El nus de sang és el nus més utilitzat per unir seccions monofilament de niló, ja que aquest té una resistència equivalent a la resistència inherent de les cordes que el conformen. Altres nusos utilitzats per a aquest propòsit pot presentar una disminució considerable de resistència. A la pesca amb mosca, aquest nus serveix per a construir una disminució gradual de diàmetre entre la línia principal i l'extrem on hi ha l'ham. El principal inconvenient del nus de sang és la destresa necessària per a lligar-lo. També és probable que s'encalli, que no és una preocupació en la línia de pesca, ja que no és una gran pèrdua el tallar la línia, però pot ser un problema en una corda normal.
En el nus de sang, les dues línies per a ser unides es solapen uns 6-8 centímetres amb els extrems de les dues línies en direccions oposades. L'extrem d'una línia s'embolica 4-6 vegades al voltant de la segona línia i la porció restant del primer extrem es col·loca novament i es passa entre les línies en el començament de les embolcalls. L'extrem de la segona línia és embolicat en 4-6 vegades al voltant de la primera línia i el final d'aquesta línia és portada novament i es passa al que és ara un espai oval entre la primera embolcall de cada set.
El mètode anterior s'ha anomenat per Stanle Barnes ( Anglers 'Knots in Gut & Nylon , segona edició, 1951), "outcoil", i es diferencia del mètode que s'assembla al nus acabat des del començament, "incoil". Les imatges aquí estan incorrectes per presentar el nus acabat al tenir els seus extrems lliures des del centre del nus als extrems finals.

## Enllaços externs

* Instruccions per vídeo per lligar el nus de sang Arxivat 2011-07-17 a Wayback Machine.
* Nusos animats per Grog: Nus de sang
# The Ladykillers

«The Ladykillers» té aquests significats:
* El quintet de la mort, títol original en anglès The Ladykillers, pel·lícula dirigida per Alexander Mackendrick (1955)
* The Ladykillers (pel·lícula de 2004), pel·lícula dirigida pels germans Coen
# Leiocassis aculeatus

Leiocassis aculeatus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Ng, H.H. i R.K. Hadiaty 2005. Two new bagrid catfish (Teleostei: Bagridae) from the Alas River drainage, northern Sumatra. Ichthyol. Explor. Freshwat. 16(1):83-92.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ankhesenpepi IV

Ankhesenpepi IV (ˁnḫ n=s Ppj, "La seva vida pertany a Pepi") va ser una reina egípcia de la VI dinastia. Era una esposa del faraó Pepi II i la mare del príncep Neferkare.
Ankhesenpepi en jeroglífic :
Els seus títols coneguts eren:
* Mare del Rei d'Ankh-djed-Neferkare (mwt-niswt-'nkh-djd-nfr-k3-r')
* Mare del Rei Doble (mwt-niswt-biti)
* Dona del Rei de Men-ankh- Neferkare (ḥmt-niswt-mn-'nḫ-nfr-k3-r')
* Dona del Rei, la seva estimada (ḥmt-niswt mryt.f)
* Filla del Déu (z3t-nṯr-tw)
* Filla adoptiva de Uadjet (sḏtit-w3ḏt).[2]
Ankhesenpepi IV va ser enterrada a Saqqara. Pel que sembla, no van esmerçar els recursos adequats en el seu enterrament, ja que no li van construir una piràmide. El seu sarcòfag, que estava fet de pedra reutilitzada, va ser trobat el 1932 en un magatzem pertanyent al temple mortuori de la reina Iput II. La llosa de basalt reutilitzada per a la tapa del seu sarcòfag duia una inscripció molt malmesa que, quan es va aconseguir desxifrar, va aportar informació rellevant sobre l'inici de la dinastia Vi d'Egipte. Gràcies a noves tècniques, a partir de 1993, els egiptòlegs Michel Baud i Vassil Dobrev van aconseguir anar llegint el text, que relata una història inèdita de la VI dinastia, en particular del regnat breu d'Userkare, de només quatre anys. Aquest rei va ser posteriorment esborrat dels monuments i d'altres llocs a causa d'una damnatio memoriae oficial.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 76.
* 1 2 Grajetski, 2005, p. 26.
* ↑ Verner, 2014.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Verner, Miroslav. The Pyramids (en anglès). Atlantic Books Ltd, 2014. ISBN 9781782396802.
# Aleksandr Kaleri

Aleksandr Iúrievitx "Xaixa" Kaleri (rus: Александр Юрьевич Калери; nascut a Jūrmala, Letònia, 13 de maig de 1956) és un cosmonauta veterà rus d'estades prolongades a l'estació espacial Mir i l'Estació Espacial Internacional (ISS). Kaleri recentment ha estat a l'espai a bord de la ISS servint com a enginyer de vol de les missions de llarga durada Expedició 25/26. És la segona persona que ha passat més temps a l'espai que qualsevol altra persona no nascuda en el que ara és Rússia.

## Enllaços externs

* Spacefacts biography of Aleksandr Kaleri
# Lo pitó (olivera)

Lo pitó, genèticament parlant, és una varietat d'olivera gairebé única al món de la qual n'hi ha algun altre exemplar més jove a la comarca de la Ribera d'Ebre i al mateix temps lo pitó és també un arbre mil·lenari concret que es pot visitar dins el terme municipal d'Ascó i que és l'espècimen primer del qual aquesta varietat tan reduïda en nombre d'exemplars pren el nom. Segons Ascó Turisme, l'exemplar anomenat lo pitó és l'olivera amb la capçada més gran de Catalunya (54 metres), compta amb una circumferència de soca de 12 metres, i ha arribat a produir 256 litres d'oli en una sola temporada.

## Característiques agronòmiques

Les olives de la varietat lo pitó es fan servir per produir oli.

## Referències

* ↑ «Les varietats catalanes d'olivera». Quaderns agraris (Institució catalana d'estudis agraris), 2019. [Consulta: 7 setembre 2021].
* ↑ «Ascó paisatge i natura (ruta Prades - Xarcums)». Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre. [Consulta: 6 setembre 2021].
* ↑ «Ascó». Ebreturisme. [Consulta: 21 setembre 2006].
* ↑ «Ascó turisme». @AscoTurisme, 25-08-2017.
* ↑ «Lo pitó» (en castellà). Viveros Sophie. [Consulta: 6 setembre 2021].
# Tchumbuli

El tchumbuli és una llengua guang septentrional que parlen els tchumbulis que viuen al departament de Collines de Benín. Hi ha entre 2.500 (2000) i 8.400 tchumbulis i basa tchumbulis a Benín. El seu codi ISO 639-3 és bqa i el seu codi al glottolog és tchu1241. Els tchumbulis i els cobeches són dos grups humans que tenen orígens diferents però que parlen la mateixa llengua.

## Família lingüística

Segons l'ethnologue, el tchumbuli forma part del subgrup de llengües guangs septentrionals, que formen part de la família de les llengües kwa, que són llengües Benué-Congo. Les llengües guangs septentrionals són el foodo, el dompo, el dwang, el foodo, el gikyode, el ginyanga, el gonja, el chumburung, el kplang, el nawuri, el krache, el nkami, el nkonya i el nchumbulu. Segons el glottolog el tchumbuli és una de les sis llengües del subgrup de les llengües guang del riu Oti Septentrional. Les altres llengües d'aquest grup són el dwang, el chumburung, el kplang, el krachei el nchumbulu.

## Situació geogràfica i pobles veïns

Els tchumbulis viuen a les aldees d'Okounfo, Edaningbe i Gbeda als municipis de Savè i d'Ouèssè al departament de Collines de Benín.
Segons el mapa lingüístic de Benín el territori tchumbuli està situat al centre-est del país, no gaire lluny de la frontera amb Nigèria. Aquest limita amb el territori dels ede cabes al nord, est i sud i amb el territori que comparteixen els mbelimes i els maxis a l'oest.

## Dialectes i semblança amb altres llengües

Els dialectes del tchumbuli són el cobecha i el tchumbuli nuclear. És un 80% semblant al chumburung.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

El tchumbuli és una llengua moribunda (EGIDS 8a): Només queden parlants d'edat avançada: avis de la generació dels infants i més vells. La majoria dels seus parlants viuen a Gbédé i a Edaningbe n'hi ha menys. La llengua genera actituds positives però només és parlada per persones més grans de 60 anys. Els tchumbulis també parlen ede cabe, fon, francès, Maxi i ioruba.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Tchumbuli, a language of Benin». ethnologue. [Consulta: 15 març 2015].
* 1 2 «Language: Tchumbuli». joshuaproject. [Consulta: 15 març 2015].
* 1 2 «Language: Tchumbuli». glottolog. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ «North Guang». ethnologue. [Consulta: 10 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín. Els tchumbulis són el número 28». ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ «Tchumbuli in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 16 març 2015].

## Bibliografia

* Bertho, J. 1951. Trois Îlots Linguistiques du Moyen-Dahomey: Le Tshummbuli, le Bazantché et la Basila. A: Bulletin de l'Institut Français d'Afrique Noire XIII. 872-892.

## Enllaços externs

* Tchumbuli al multitree
# Florence Rita Arrey

Florence Rita Arrey (Mamfe, 18 de maig de 1948) és una jutge camerunesa que va ser la primera dona presidenta del Tribunal d'Apel·lació. Ha estat membre del Tribunal Suprem del Camerun i és vicepresidenta del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda. L'any 2014, va ser nomenada Directora de Professions Judicials del Ministeri de Justícia del Camerun.

## Trajectòria

Arrey va estudiar dret a la Universitat de Lagos, Nigèria i té un Diploma en Redacció Jurídica i un Certificat en Dret Internacional per la Universitat de Londres.
Arrey va ser la primera dona a ser nomenada consellera estatal al Camerun el 1974. Va ser nomenada al Tribunal d'Apel·lació el 1984 i el 1990 es va convertir en la primera dona nomenada presidenta de la justícia. L'any 2000, va ser nomenada al Tribunal Suprem del Camerun.
Arrey va ser elegida jutge ad litem del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (TPIR) per l'⁣Assemblea General de les Nacions Unides el 2003. El 2012 va ser escollida vicepresidenta del TPIR i jutgessa del Mecanisme dels Tribunals Penals Internacionals.
El 2014, Arrey va ser nomenada Directora de Professions Judicials al Ministeri de Justícia del Camerun. És presidenta i fundadora de l'Associació de Dones Jutgesses del Camerun i vicepresidenta de l'Associació Internacional de Dones Jutges.
El Dia Internacional de les Dones del 2011, Arrey va ser nomenada una de les 50 dones més influents del Camerun.

## Obres

* Arrey, Florence Rita. «Legislative and Judicial Treatment of Family Relations in Cameroon». A: United Nations. Division for the Advancement of Women. Bringing International Human Rights Law Home: Judicial Colloquium on the Domestic Application of the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination Against Women and the Convention on the Rights of the Child. United Nations Publications, 2000, p. 138–140. ISBN 9789211302042.

## Referències

* ↑ «Hon. Florence Rita Arrey». International Association of Women Judges. Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ Who's Who in Public International Law. DOI 10.1163/1570-6664_wwpil_wwpil_SIM_person_40714.
* ↑ «Constitutional Council: A woman of substance buried in the eleven-man Council» (en francès). Cameroon Radio Television, 06-03-2018. Arxivat de l'original el 2022-07-29. [Consulta: 2 abril 2022].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Judge Florence Rita Arrey». United Nations Mechanism for International Criminal Tribunals.
* 1 2 Nkematabong, Martin. «Cameroonian Judge Elected To Do Justice For Rwanda». Cameroon Tribune. Cameroon-Info Net, 20-08-2003. [Consulta: 27 desembre 2017].
* 1 2 «ICTR gets new leadership». The New Times, 15-02-2012. [Consulta: 27 desembre 2017].
* ↑ «Cameroon: Supreme Court officials to be commissioned today». Journal du Cameroun, 30-08-2017. Arxivat de l'original el 27 desembre 2017. [Consulta: 27 desembre 2017].
# Ankhesenaton Taixerit

Ankhesenaton, Ankhesenpaaten Taixerit o Ankhesenpaaten-ta-sherit va ser una princesa egípcia de la XVIII dinastia. Ankhesenaton Taixerit i Meritaton Taixerit són dues princeses petites que apareixen en escenes que daten de finals del regnat d'Akhenaton. Els títols d'almenys una de les princeses te la forma "[...- ta] sherit, nascuda de [...], nascuda de la Gran Esposa del Rei [...]". La inscripció està malmesa i el nom de la mare i l'àvia de les princeses no s'ha conservat. L'existència de la princesa Ankhesenaton Taixerit es coneix des del 1938, quan es va trobar un bloc de talatat amb la seva imatge i nom a Hermopolis.

## Paternitat proposada

S'han proposat diversos grups diferents de pares per Ankhesenaton Taixerit (i també per a Meritaton Taixerit).
Ankhesenaton Taixerit en jeroglífic :

### Ankhesenamon i Akhenaton

S'acostuma a dir que era filla d'Ankhesenamon (filla del faraó Akhenaton) i d'Akhenaton mateix. El títol de la princesa es creu que era "Ankhesenaton-taixerit, nascuda d'Ankhesenamon, nascuda de la Gran Esposa del Rei Nefertiti". Si suposem que Ankhesenaton Taixerit era filla d'Ankhesenamon i Akhenaton, hauria d'haver nascut cap a finals del regnat d'Akhenaton. Atès que Ankhesenamon va néixer cap al cinquè any del regnat del seu pare, el primer any que hauria pogut tenir un fill va ser al voltant de l'any 16 del seu regnat.

### Kiya i Akhenaton

Tenint en compte que tant Ankhesenamon Taixerit com una altra princesa, Meritaton Taixerit només apareixen en textos que esmenten la segona esposa d'Akhenaton, Kiya, també és possible que fossin les dues filles d'aquesta parella. També cap la possibilitat que fossin noms ficticis, que substituïssin el nom d'una filla de Kiya, potser Beketaton, més comunament considerada com a filla de Tiy.

### Meritaton i Semenkhare

Dodson ha proposat que Ankhesenamon Taixerit fos filla de la jove parella reial Meritaton i Semenkhare. La jove princesa hauria estat anomenada així en honor de la germana de Meritaton.

## Referències

* 1 2 Dodson, 2009.
* 1 2 3 Tyldesley, 1998, p. 168-173.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 154.
* ↑ Aldred, 1991, p. 234.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 148.
* ↑ «The End of the Amarna Period» (en anglès). BBC, 17-02-2011. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ Kramer, 2003, p. 54.
* ↑ Dodson, 2009, p. 154.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Aldred, Cyril. King of Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 1991. ISBN 0-500-27621-8.
* Dodson, Aidan. Amarna Sunset: Nefertiti, Tutankhamun, Ay, Horemheb, and the Egyptian Counter-Reformation (en anglès). The American University in Cairo Press, 2009. ISBN 978-977-416-304-3.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Kramer, Arris H. «Enigmatic Kiya». A: A Delta-man in Yebu (en anglès). Universal-Publishers, 2003. ISBN 1-58112-564-X.
* Tyldesley, Joyce. Nefertiti – Egypt's Sun Queen (en anglès). Viking Adult, 1999. ISBN 978-0670869985.
# Alticus arnoldorum

Alticus arnoldorum és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Mariannes fins a les Illes de la Societat, Samoa i les Illes Cook.

## Referències

* ↑ Lacépède, B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2: i-lxiv + 1-632, Pls. 1-20.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Alticus arnoldorum». Catalogue of Life. (anglès)
* 1 2 3 «Alticus arnoldorum» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Randall, J.E., 2005. Reef and shore fishes of the South Pacific. New Caledonia to Tahiti and the Pitcairn Islands. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 720 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Lo que importa es vivir

Lo que importa es vivir és una pel·lícula mexicana de 1987 dirigida per Luis Alcoriza. Va participar en el 15è Festival Internacional de Cinema de Moscou. La pel·lícula fou seleccionada per representar Mèxic a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa en els Premis Oscar de 1987, però no va aconseguir la nominació.

## Argument

Un rodamón anomenat Candelario demana passar la nit a la hisenda de Lázaro. Un cop allí, rep l'oferta de quedar-se a treballar com a peó amb un salari fix. Amb el pas del temps, Candelario es va guanyant la confiança del seu patró, fins a fer-se imprescindible. La situació canviarà radicalment quan don Lázaro descobreix que Candelario porta temps mantenint relacions amoroses en secret amb la seva esposa Chabela.

## Repartiment

* Gonzalo Vega - Candelario
* Ernesto Gómez Cruz - Lázaro
* María Rojo - Chabela
* Loló Navarro - Mamá Rosita
* Alejandro Parodi - Canales
* Justo Martínez - Gabriel
* Eduardo Borja - Padre Aurelio
* Bruno Rey - Comandante
* Ramón Menéndez - Gregorio

## Premis i nominacions

| Premi/ Festival | Data de cerimònia | Categoria | Guardonats | Resultat |
| Premi Ariel | 14 de novembre de 1988 | Millor pel·lícula | Alcoriza !Luis Alcoriza | Nominat |
| Premi Ariel | 14 de novembre de 1988 | Millor Director | Alcoriza !Luis Alcoriza | Nominat |
| Premi Ariel | 14 de novembre de 1988 | Millor Actor | Vega !Gonzalo Vega | Guanyador |
| Premi Ariel | 14 de novembre de 1988 | Millor actriu | Rojo !María Rojo | Guanyador |
| Premi Ariel | 14 de novembre de 1988 | Millor guió original | Alcoriza !Luis Alcoriza | Nominat |
| Premis Goya | 22 de març de 1988 | Millor pel·lícula estrangera de parla hispana | Alcoriza !Luis Alcoriza | Guanyador |

## Referències

* ↑ «15th Moscow International Film Festival (1987)». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 21 febrer 2013].
* ↑ Margaret Herrick Library, Academy of Motion Picture Arts and Sciences
* ↑ «XXX 1988 — Ganadores y nominados» (en castellà). Asociación Mexicana de Artes y Ciencias Cinematográficas [Consulta: 24 maig 2016]. Arxivat 16 de juny 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-06-16. [Consulta: 5 agost 2019].
* ↑ «Estas son las nominaciones de los Premios Goya 1988» (en castellà). Premios Goya. Academia de las Artes y las Ciencias Cinematográficas de España. [Consulta: 11 octubre 2016].
Goya a la millor pel·lícula iberoamericana :
# Luca Wackermann

Luca Wackermann (Rho, província de Milà, 13 de març de 1992) és un ciclista italià, professional des del 2013. Actualment corre a l'equip Vini Zabù-KTM.

## Palmarès

* 2009
** Campió d'Europa júnior en Ruta
* 2016
** 1r al Tour d'Orània i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour de Blida i vencedor de 2 etapes
** 1r al Tour d'Annaba i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Azerbaidjan
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Abimota
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
* 2020
** 1r al Tour del Llemosí i vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. No surt (5a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it