OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aki-Iurt

Aki-Iurt (en rus: Аки-Юрт) és un poble de la República d'Ingúixia, el 2019 tenia 1.522 habitants.

## Referències

* ↑ Закон Республики Ингушетия от 23 февраля 2009 года № 5-рз «Об установлении границ муниципальных образований Республики Ингушетия и наделении их статусом сельского поселения, муниципального района и городского округа»
# Alfredo Castellón Molina

Alfredo Castellón Molina (Saragossa, 4 de novembre de 1930-Madrid, 13 de desembre de 2017) va ser un realitzador de televisió espanyol.

## Biografia

Durant la seva joventut va practicar atletisme, va estudiar Dret i cinema a Itàlia. De retorn a Espanya, va ingressar a l'Escola Oficial de Cinema, on va realitzar el seu primer curt, Un salto de agua.
Autèntic pioner de la televisió a Espanya, va ingressar en TVE pocs mesos després de l'arrencada d'emissions del nou mitjà al país, a l'octubre de 1956, en el llegendari Passeig de la Habana. En els primers temps es va dedicar a realitzar tot tipus de programes: concursos, varietats, entrevistes...
No obstant això, de seguida es va perfilar la seva especialització en el terreny dels espais dramàtics, amb adaptacions per a la pantalla petita de sainets dels germans Álvarez Quintero. El 1959 se li va encarregar un projecte més ambiciós, Palma y Don Jaime, telesèrie protagonitzada per Elena María Tejeiro, amb José Luis López Vázquez i Pastor Serrador.
Ja en la dècada dels seixanta, es va encarregar de la realització d'adaptacions en alguns dels espais més emblemàtics de teatre televisat del moment, com Primera fila, Novela o Estudio 1, aconseguint notables dosis de qualitat en les seves versions de L'avar, de Molière, Puebla de las mujeres, dels germans Álvarez Quintero i Vía Crucis, de Gerardo Diego.
La seva obra va aconseguir les seves majors quotes d'acceptació per part dels televidents amb espais com La casa de los Martínez, Visto para sentencia o El último café. Va obtenir una Antena de Oro 1967.
El 1987 va rodar la pel·lícula per a televisió Las gallinas de Cervantes, protagonitzada per Miguel Rellán i Josep Maria Pou, que va obtenir el Premi Europa de Televisió.
Quatre anys després, en l'espai Mujeres, va fer una semblança de l'escriptora María Zambrano.
Posteriorment es va dedicar també a la direcció teatral, amb obres com Antígona (1991), amb Victoria Vera, al Festival de Teatre Clàssic de Mèrida.
Va morir a l'Hospital Ramón y Cajal el 13 de desembre de 2017, a conseqüència d'una malaltia del cor que patia des de feia anys. Poc temps abans de morir va presentar el seu últim llibre en el Centre Aragonès de Madrid, Apólogos, una col·lecció d'aforismes, microrelats i poemes en prosa on retia homenatge als seus pares.

## Referències

* ↑ «Alfredo Castellón Molina». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ Ortega, Javier «Muere Alfredo Castellón, cineasta y poeta, el penúltimo de los viajeros de Colliure». , 14-12-2017 [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ Castro, Antón «Adiós al cineasta y escritor Alfredo Castellón». , 13-12-2017 [Consulta: 14 desembre 2017].
# Alejandro Fernández Sordo

Alejandro Fernández Sordo (Oviedo, 4 de setembre de 1921- Madrid, 6 de maig de 2009) va ser un polític espanyol, ministre del franquisme.

## Biografia

Abans de la Guerra Civil va ser delegat de premsa i propaganda del Sindicato Español Universitario de batxillerat. Finalitzada la contesa, es va llicenciar en dret a la Universitat d'Oviedo, amb premi extraordinari. Posteriorment, va ingressar per oposició en el cos de delegats provincials del Ministeri d'Informació i Turisme, sent destinat a Astúries.
Va exercir els càrrecs de Delegat Provincial d'Informació i Turisme (1956), Delegat Nacional de Premsa, Propaganda i Ràdio del Movimiento (1965) conseller provincial del Movimiento a Astúries,, procurador en Corts des de 1964 regidor, per elecció, de l'Ajuntament d'Oviedo, president del Sindicat Nacional de premsa, ràdio, televisió i publicitat, fundat en 1964. El novembre de 1969 va ser nomenat Director General de premsa, on destacà per la seva dura aplicació de la censura.
Fou Ministre de Relacions sindicals al Governs XIV i XV d'Arias Navarro (1974-1975), els dos darrers del franquisme. Tot i que durant els primers anys de la transició democràtica espanyola era propera al rei Joan Carles I i maniobrà per aconseguir l'elecció de Torcuato Fernández Miranda Hevia com a president de les Corts, quan dimití en desembre de 1975 abandonà la política.
Ha rebut la gran creu de l'Orde de Cisneros al mèrit polític i les encomanes de l'Orde del Mèrit Civil i d'Isabel la Catòlica. Va ser nomenat fill adoptiu de la Llanes, on es troben les seves arrels familiars i les seves més entranyables records, el 19 de gener de 1974.

## Referències

* ↑ Governs d'Espanya 1931-2008
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fallece Fernández-Sordo, pieza clave del franquismo y de la gestación de la transición a La Nueva Asturias, 9 de maig de 2009
* ↑ Obituari a El Mundo
# Alejandro Fernández Sama

Alejandro Fernández Sama, també conegut com a Álex (Gijón, 24 de maig de 1974) és un exfutbolista asturià, que ocupava la posició de migcampista. Es va retirar a la U. D. Melilla de la Segona divisió B després de quinze anys com a professional.

## Trajectòria

Format al planter de l'Sporting de Gijón, debuta amb el primer equip a la campanya 95/96, però no serà fins dos anys després quan es consolide en el seu si, tot jugant 26 partits amb els asturians. Eixa temporada l'Sporting perd la categoria, i a l'estiu de 1998, el migcampista fitxa pel Deportivo Alavés que li va permetre seguir jugant en la màxima categoria, tot i que només va jugar 75 minuts repartits en quatre partits de la lliga.
El seu següent equip va ser el Granada C. F., tot i que després de jugar la meitat de la temporada 2000-01 en el conjunt de Granada, es va incorporar a la U. D. A. Gramenet en el mercat d'hivern. Allà va aconseguir el campionat del grup 3 de la Segona divisió B i va jugar per primer cop la fase d'ascens a Segona divisió, sense arribar a ascendir de categoria El 2001 el C. D. Logroñés el va fitxar, on s'hi va estar tres temporades i va participar sense èxit en un altre play-off d'ascens a Segona durant la temporada 2002-03.
Després del descens administratiu del Logroñés l'agost de 2004, va tornar a Andalusia per incorporar-se al C. D. Linares. Amb aquest equip va jugar la seva tercera promoció d'ascens a la categoria de plata durant la temporada 2005-06, en la qual van ser eliminats per la U. D. Las Palmas. A la temporada 2006-07 va canviar novament d'equip i va firmar un contracte amb la U. D. Melilla. Allà va jugar les seves últimes quatre temporades com a professional i va abandonar el món del futbol, després de participar per quart cop en una fase d'ascens a Segona divisió.

## Referències

* 1 2 «Álex Fernández se retira y se convierte en el coordinador de cantera del Melilla». Diario Ideal, 20-08-2010. Arxivat de l'original el 2014-12-19. [Consulta: 13 maig].
* ↑ García Arnedo, Noelia. «Desde el otro lado del estrecho». El Comercio, 10-05-2013. [Consulta: 16 maig].
* ↑ «Ficha de Álex Fernández». BDFutbol. [Consulta: 16 maig].
* ↑ Arias, Alberto. «El sprint final por el ascenso, un auténtico jeroglífico». Mundo Deportivo, 09-05-2001. [Consulta: 16 maig].
* ↑ Roca, Josep María. «La 'Grama' se despide del ascenso en un duelo pleno de incidentes y agresiones». Mundo Deportivo, 04-06-2001. [Consulta: 16 maig].
* ↑ García, Carlos. «El Cádiz sufre en un choque sin cuartel». Mundo Deportivo, 15-06-2003. [Consulta: 16 maig].
* ↑ Agencia EFE. «El Logroñés firma el descenso a Tercera por deudas». El Mundo, 03-08-2004. [Consulta: 16 maig].
* ↑ García, P. «Las Palmas festeja ante 30.000 'fieles' su regreso a 2ªA». Mundo Deportivo, 25-06-2006. [Consulta: 16 maig].
* ↑ «Universidad Las Palmas se paseó tras el descanso». Marca, 23-05-2010. [Consulta: 16 maig 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Álex
# Adolf Pizcueta i Alfonso

Adolf Pizcueta i Alfonso (Xella, 25 de març de 1901 - València, 4 de febrer de 1989) fou un polític i promotor cultural valencià.

## Biografia

Fou president de la Joventut Valencianista el 1921 i havia col·laborat a Pàtria Nova, però el 1923 se separà d'Unió Valencianista Regional amb el grup liberal que promogué la revista València Nova. Col·laborà també a El Crit de la Muntanya, Nostra Parla i Correspondencia de Valencia. El 1928 fundà i dirigí l'editorial l'Estel i fou un dels directors de Taula de Lletres Valencianes, des d'on el 1932 impulsà la unificació ortogràfica del català per al País Valencià en les Normes de Castelló. També formà part de la maçoneria.
El 1933 contactà amb Enric Valor i amb Miquel Duran i Tortajada, i amb ells dirigí el 1935 la societat Proa i el seu òrgan, Timó. També fou membre fundador de l'Agrupació Valencianista Republicana i dirigí Avant. Durant la guerra civil espanyola va romandre a València i formà part de la delegació valenciana al II Congrés Internacional de Defensa de la Cultura de 1937.
Després de la guerra es va dedicar a empreses editorials en català al País Valencià, malgrat les prohibicions, així com la secció de literatura i filologia de Lo Rat Penat. Promogué la represa de l'editorial Estel el 1962, i presidí la Fundació Huguet i la societat de publicacions Bibliovasa des de la creació de totes dues. Des de 1971, va col·laborar des de les dues entitats amb el Secretariat per a l'Ensenyament de l'Idioma. El 1978 fou nomenat vicepresident d'Acció Cultural del País Valencià, també des del mateix moment de la seva creació.
Per motius de salut, plegà de la seva vida pública el 1983, dimitint dels seus càrrecs de President de la Fundació Huguet i vicepresident d'Acció Cultural. El 1985 va donar la seva biblioteca a la Biblioteca de València i el 1987 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* Santi Cortés Carreres València sota el règim franquista (1939-1951) Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1995
* Obituari a El País

## Enllaços externs

* Arxiu Adolf Pizcueta i Alfonso (Biblioteca Valenciana) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Amon Carter Museum

El Amon Carter Museum és un museu d'art que es troba a Fort Worth (Texas). Va ser establert per Amon G. Carter per albergar la seva col·lecció de pintures i escultures de Frederic Remington i Charles M. Russell. El testament de Carter va estipular un museu a Fort Worth dedicat a l'art americà.
Quan el museu es va inaugurar el 1961, el seu primer director, Mitchell A. Wilder, va buscar una visió més àmplia per la seva col·lecció. Wilder va creure que la gran història de l'art americà es pot interpretar com la història de molts artistes durant temps diferents treballant en diversos aspectes de la història americana. Com a resultat d'aquesta visió, les col·leccions del museu van començar expandir-se en moltes maneres, des dels primers pintors de paisatges dels anys 1830 fins als artistes moderns del segle xx.
Actualment (2013), la col·lecció inclou obres mestres per com artistes com Alexander Calder, Thomas Cole, Stuart Davis, Thomas Eakins, Winslow Homer, Georgia O'Keeffe, John Singer Sargent, Charles Demuth, Martin Johnson Heade i Alfred Stieglitz. El Museu també posseeix una de les primeres col·leccions de fotografia americana al país, constant de més de 30.000 gravats d'exposicions per uns 400 fotògrafs. La col·lecció fotogràfrica també inclou obres i arxius per diversos fotògrafs americans notables, incloent Laura Gilpin, Eliot Porter, i Karl Struss. El museu continua reunint art americà i produeix programes, publicacions i exposicions. Philip Johnson, l'arquitecte original del museu, va dissenyar també la posterior expansió de l'edifici, realitzada el 2001.

## Referències

* 1 2 «Amon Carter Museum: About», 2008. [Consulta: 28 juliol 2008].
* ↑ «Creator of Carter Museum of American Art dies». Associated Press, 07-01-2013 [Consulta: 16 gener 2013]. Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-04-13. [Consulta: 24 febrer 2013].
* ↑ Hevesi, Dennis «Ruth Carter Stevenson of the Amon Carter Museum Dies at 89». New York Times, 11-01-2013 [Consulta: 16 gener 2013].

## Enllaços externs

* Web Oficial (anglès)
# Amolops wuyiensis

Amolops wuyiensis és una espècie de granota que habita a la República Popular de la Xina que està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu destrucció de l'hàbitat natural.

## Referències

* ↑ Huiqing, G. & Baorong, G. 2004, Amolops wuyiensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006, Accedit a data 17 d'abril del 2008
# Alexandromys middendorffii

Alexandromys middendorffii és una espècie de talpó endèmica de Rússia. Habita les zones de tundra embassada del nord de Sibèria, des dels Urals a l'oest fins a la plana del Kolimà a l'est. Evita les zones poblades o afectades pels humans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
* ↑ Fordham et al. (2006). Alexandromys middendorffi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès).
# Alexandre Ruiz Gadea

Alexandre Ruiz Gadea (Gandia, 1974) és un polític valencià, alcalde de Bellreguard (la Safor) entre el 2017 i el 2021.
Fotoperiodista de professió, milita al Bloc Nacionalista Valencià (BLOC) i fou el cap de llista en les eleccions municipals de 2015 a Bellreguard per la coalició Compromís amb qui va obtindre 2 representants. El 30 de setembre del 2017 va ser nomenat alcalde fruit d'un pacte de govern amb el PSPV. A les següents eleccions, en 2019, va tornar a ser el candidat per Compromís, que va ser la candidatura més votada. El pacte de la legislatura anterior amb el PSPV es va repetir i va ser triat alcalde la primera meitat de legislatura (fins al desembre de 2021) que va cedir al candidat socialista en la segona meitat.
Ruiz va liderar una candidatura alternativa a la de la secretària general del BLOC Àgueda Micó al congrés del partit celebrat l'estiu de 2021 en que la formació es reformulà com a Més-Compromís. Alexandre Ruiz no aconseguí superar a la candidatura oficial amb un 36,7% dels vots.
És membre de diverses associacions tant culturals com nacionals, com per exemple L'Associació Nacional del Gos Rater Valencià o Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià

## Referències

* ↑ «Currículum». [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Àlex Ruiz assumix l'alcaldia de Bellreguard - Diari Valencià». Diari Valencià, 02-10-2017. Arxivat de l'original el 2018-01-30 [Consulta: 29 gener 2018]. Arxivat 2018-01-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-01-30. [Consulta: 29 gener 2018].
* ↑ «[http://www.lasprovincias.es/safor/alex-ruiz-toma-20170928002237-ntvo.html Àlex Ruiz toma el relevo en la alcaldía de Bellreguard]» (en castellà). Las Provincias, 28-09-2017.
* ↑ «Resultats eleccions municipals Bellreguard 2019». Eleccions locals 2019. Ministeri de l'Interior, 28-05-2019. Arxivat de l'original el 2019-06-25 [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «Àlex Ruiz es elegido alcalde de Bellreguard con los votos del PSOE» (en castellà). Levante-EMV, 15-06-2019.
* ↑ Martín, Daniel. «Àgueda Micó revalida el lideratge del Bloc Nacionalista Valencià però haurà de gestionar un partit dividit», 27-06-2021. [Consulta: 29 desembre 2021].
# Aliates

Aliates és el nom dels següents personatges:
* Aliates I, rei de Lídia (c. 740 aC)
* Aliates II, rei de Lídia (619-560 aC)
# Ambel

«Ambel» té aquests significats:
* Ambel (Saragossa), un municipi de la província de Saragossa, de la comarca del Camp de Borja.
* Ambel (Isèra), un municipi francès, situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Anacroneuria clarki

Anacroneuria clarki és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Baumann, 2011. Illiesia 7(19):183.
* 1 2 3 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Records of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from Bolivia and Paraguay with descriptions of three new species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 14 novembre 2011].
# Amboniu

Ambonil és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 116 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ambonil era de 116 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 46 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 43 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 13 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ambonil el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 62 eren actives i 15 eren inactives. De les 62 persones actives 57 estaven ocupades (31 homes i 26 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 15 persones inactives 2 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 4 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Ambonil hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ambonil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ambonil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Almeria (desambiguació)

«Almeria o Almería» té aquests significats:
* Toponímia:
** Almeria, ciutat capital de la província homònima a Andalusia (Espanya)
** Comarca Metropolitana d'Almeria, comarca d'Andalusia situada a la província d'Almeria
** Emirat d'Almeria, efímer estat musulmà que va existir a la comarca d'Almeria
** Província d'Almeria, província andalusa al sud-est de la península Ibèrica
* Organitzacions:
** Almeria Teatre, sala teatral al barri de Gràcia de Barcelona
** Agrupación Deportiva Almería, club de futbol andalús de la ciutat d'Almeria
** Club Polideportivo Almería, club de futbol de la ciutat d'Almeria a Andalusia
** Partido de Almería (PAL) partit polític espanyol d'àmbit provincial
** Unión Deportiva Almería, club de futbol de la ciutat d'Almeria a Andalusia (Espanya)
** Unión Deportiva Almería B, club de futbol andalús, filial de l'UD Almeria
# Anacroneuria zamora

Anacroneuria zamora és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2001. Scopolia 46:39.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 20 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria zarpa

Anacroneuria zarpa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Panamà.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):600.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ «The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 novembre 2011].

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):176.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 20 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)