OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hilal Altınbilek

Hilal Altınbilek (Esmirna, 11 de febrer de 1991) és una actriu turca.

## Vida i carrera

Altınbilek va néixer l'11 de febrer de 1991 a Esmirna. La seva família és albanesa, de Mitrovica, Kosovo. Es va interessar per la interpretació mentre estava a l'escola primària. Mentre estudiava a l'Ege University School of Communications, va començar a actuar. Després va participar en un concurs de bellesa, en el qual es va classificar entre les 5 millors. Posteriorment va començar a treballar com a model. Entre 2009 i 2010 va estudiar interpretació al Müjdat Gezen Art Center d'Istanbul. També va ser formada per Contemporary Drama Society i Ali Haydar Elçığ. Altınbilek va fer el seu debut televisiu el 2011 amb un paper a Derin Sular al costat de Şükrü Özyıldız. El 2013 es va unir al repartiment de Karagül com Özlem, actuant al costat d'Ece Uslu, Şerif Sezer i Mesut Akusta. La sèrie va suposar un gran avenç en la seva carrera. El 2016, va aparèixer a la sèrie de televisió Hayatımın Aşkı, interpretant el paper de Nil. Des del 2018, interpreta el personatge de Züleyha a la sèrie de televisió Bir Zamanlar Çukurova. Va fer el seu debut cinematogràfic amb la pel·lícula dramàtica Çocuklar Sana Emanet, escrita i dirigida per Çağan Irmak, en la qual va compartir el paper principal amb Engin Akyürek.

## Filmografia
### Televisió

| Curs | Títol | Rol | Notes |
| 2011 | Derin Sular | İrem | |
| 2013–2016 | Karagül | Özlem Şamverdi | |
| 2016 | Hayatımın Aşkı | Nil | |
| 2018– | Bir Zamanlar Çukurova | Züleyha | paper protagonista |

### Pel·lícula

| Curs | Títol | Rol | Notes |
| 2018 | Çocuklar Sana Emanet | Yesim | |

## Referències

* ↑ «Hilal Altınbilek kimdir? Hilal Altınbilek kaç yaşında ve nereli?» (en turc). KARAR.
* ↑ «Hilal Altınbilek». ATV. Arxivat de l'original el 2 March 2020. [Consulta: 2 març 2020].
* 1 2 «Kıraç: 'Gitarla konuştum deli sanmayın'». Arxivat de l'original el 2 February 2020. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «Hilal Altınbilek kimdir, kaç yaşında?». , 22-03-2019 [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «Hilal Altınbilek ile keyifli bir röportaj». , 08-06-2019 [Consulta: 2 març 2020]. Arxivat 2 de març 2020 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-03-02. [Consulta: 9 març 2022].
# Canal de la Salamandra

La Canal de la Salamandra es troba al massís de Montserrat (Catalunya), la qual comunica el Portell de Migdia amb el cim del Montgrós.

## Descripció

Montserrat és plena de canals vertiginoses i la regió dels Ecos és rica en aquest tipus de formacions, gràcies a l'apilament de grans làmines de conglomerat que moltes vegades, encara que per molt poc, no s'arriben a tocar. Quan l'espai entre les roques és buit i vertical, els escaladors l'anomenen xemeneia. És un punt feble de la muntanya que aprofiten per a progressar encastant diferents parts del cos entre paret i paret. Algunes xemeneies són fondes i, al fons, hi ha rampes rocalloses que permeten pujar-hi a peu o amb una grimpada fàcil, com és el cas de la Canal de la Salamandra. Un cop al seu interior, se sent que som a les entranyes de la muntanya: encaixonats dins del seu conglomerat. Es pot sortir de la canal caminant o, si ens ve de gust, escalant la part final i més baixa de la xemeneia. En aquest punt, trobarem un replà molt aeri a la banda de llevant. És un mirador perfecte per a contemplar el bosc frondós que entapissa el Torrent de Migdia. Mirant al nord, veurem el perfil vertical de la Talaia, que parteix pel mig el Portell de Migdia.

## Accés

Cal pujar al Portell de Migdia i baixar després pel vessant sud del coll. Deixem el trencall a la dreta (senyal a la canal dels Micos i els Ecos) i seguim baixant fins a la propera cruïlla, també senyalitzada, on trenquem a la dreta. Continuem el descens pel Torrent de Migdia i prenem un corriol difícil de veure, però marcat amb una fita, que s'enfila a la dreta. Pugem per aquest corriol fins a l'entrada de la Canal de la Salamandra. Fem una grimpada curta i fàcil, i entrem al fons de l'escletxa, molt estreta i rocallosa. Pugem sense problemes fins a la sortida lluminosa. És recomanable pujar al replà de l'esquerra per gaudir de les vistes (compte amb les cingleres!). Des d'ací es pot desfer el camí per tornar al vehicle o allargar el recorregut per a visitar dos punts màgics de la muntanya: la Miranda dels Ecos i el Montgrós.

## Referències

* 1 2 3 Balcells i Badia, David, 2014. Montserrat: 50 indrets amb encant. Valls: Cossetània Edicions. Col·lecció Khroma, 12. ISBN 9788490342084. Pàgs. 72-73.

## Enllaços externs

* Canal de la Salamandra. Via cap al Montgrós de Montserrat - YouTube (català)
* Wikiloc (català)
# Gavià de Kamtxatka

El 'gavià de Kamtxatka (Larus schistisagus) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae), que habita les costes asiàtiques del Pacífic nord, des del nord-est de Sibèria, cap al sud fins a les illes Sakhalín, Kurils i Hokkaido.
# Gavià caspi

El gavià caspi (Larus cachinnans) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae) d'hàbits costaners, cria als mars Negre i Caspi i el Kazakhstan oriental. Passa l'hivern a l'Àsia meridional, Orient Mitjà i est d'Àfrica del Nord. És una de les espècies que surt com a resultat de la separació de Larus argentatus.

## Referències

* ↑ Llista patró dels ocells de Catalunya, 2010 Arxivat 2011-09-08 a Wayback Machine. Rev. 20/07/2011
# Gamescom

Gamescom (estilitzat com gamescom) és una fira de mostres de videojocs que s'acull anualment a la Koelnmesse, de Colònia, Rin del Nord-Westfàlia, Alemanya. Des del 2018, està organitzat per la game – Verband der deutschen Games-Branche (català: Associació de la indústria alemanya de videojocs); i abans, pel Bundesverband Interaktive Unterhaltungssoftware (BIU). Substitueix la Games Convention, de Leipzig, Saxònia, Alemanya. La Gamescom és utilitzada per molts creadors de videojocs per mostrar els propers jocs i el maquinari relacionat.
Al costat de Gamescom hi ha la devcon, una part de la convenció dedicada al desenvolupament de videojocs, tot i que les activitats de devcon continuen durant tot l'any.
Gamescom és l'esdeveniment de videojocs més gran del món (mesurat per l'espai d'exposició i el nombre de visitants), amb 370.000 visitants i 1.037 expositors de 56 països que van assistir a la fira el 2018.

## Àrees

* Àrea d'oci
* Àrea indie
* Cosplay village
* Jocs retro
* Campus de la Gamescom
* Família i amics
* Zona Fanshop
* Àrea de negocis

## Referències

* ↑ game – Gamescom information
* ↑ «gamescom2018: first exhibitors confirmed». Arxivat de l'original el 2019-09-16. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «Lost Planet 2 to make PS3 debut at GamesCom». Game Zine, 11-08-2009. Arxivat de l'original el 15 August 2009. [Consulta: 11 agost 2009].
* ↑ «Sony confirms unveiling of new Heavy Rain character for Gamescom». Video Games Republic, 11-08-2009. Arxivat de l'original el 31 January 2010. [Consulta: 11 agost 2009].
* ↑ Namco Bandai Partners (Press release). «Namco Bandai Partners' gamescom line-up», 07-08-2009. [Consulta: 11 agost 2009].
* ↑ Takahashi, Dean. «Xsolla teams up with Devcom on year-long strategic partnership». Venture Beat, June 18, 2021. [Consulta: August 30, 2021].
* ↑ «Final Report Gamescom 2018». gamescom.global. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2018. [Consulta: 21 maig 2018].

## Enllaços externs

* Gamescom - Lloc web oficial
# Gabinet del Regne Unit

El Gabinet del Regne Unit és el cos dels ministres de major jerarquia del govern del Regne Unit, nomenats pel Primer ministre. La majoria dels membres del Gabinet són caps de departaments del govern, amb el títol de secretari d'Estat.

## Membres del Gabinet britànic

Els següents són els membres actuals del Gabinet de Boris Johnson després de la sortida de Theresa May com a primera ministra el 24 de juliol de 2019:

### Ministres del Gabinet

* Primer ministre, Primer lord del Tresor i Ministre per al Servei Civil: Boris Johnson
* Primer Secretari d'Estat i Canceller del Ducat de Lancaster: David Lidington
* Ministre d' Hisenda: Sajid Javid
* Ministre de l'Interior del Regne Unit: Priti Patel
* Secretari d'Estat d'Afers Exteriors i del Commonwealth: Dominic Raab
* Secretari d'Estat per a la Sortida de la Unió Europea: Stephen Barclay
* Secretari d'Estat per a la Defensa: Ben Wallace
* Lord Canceller i Secretari d'Estat per a la Justícia: Robert Buckland
* Secretari d'Estat per a la Salut i l'Assistència Social: Matt Hancock
* Secretària d'Estat per a l'Empresa, l'Energia i l'Estratègia Industrial: Andrea Leadsom
* Secretària d'Estat per al Comerç Internacional i Presidenta de la Comissió de Comerç: Liz Truss
* Secretari d'Estat per a l'Educació: Gavin Williamson
* Secretària d'Estat per al Medi ambient, l'Alimentació i els Assumptes Rurals: Theresa Villiers
* Secretari d'Estat per al Transport: Grant Shapps
* Secretària d'Estat per a l'Ocupació i les Pensions: Amber Rudd
* Líder de la Cambra dels Lords i Lord del Segell Privat: Michael Gove
* Secretari d'Estat per a Escòcia: Alister Jack
* Secretari d'Estat per a Gal·les: Alun Cairns
* Secretari d'Estat per a Irlanda del Nord: Julian Smith
* Secretari d'Estat per al Desenvolupament Internacional i Ministra per a les Dones i les Igualtats: Alok Sharmer
* Secretària d'Estat per a la Cultura, els Mitjans de comunicació i l'Esport: Nicky Morgan

### Atenen el gabinet sense ser membres plens

* Secretària d'Estat per a l'Habitatge, les Comunitats i el Govern Local: Esther McVey
* Secretària-Cap del Tresor: Elizabeth Truss
* Líder de la Cambra dels comuns i Lord Presidenta del Consell: Jacob Rees-Mogg
* Secretari Parlamentari del Tresor: Rishi Sunak
* Líder del Grup Parlamentari (Chief Whip) Mark Spencer
* Ministeri públic: Geoffrey Coix
* Ministra d'Estat per a l'Energia i el Creixement Net: Claire Perry
* Ministra d'Estat per a la Immigració: Caroline Nokes

## Referències

* ↑ «Gabinet del Regne Unit, pàgina oficial de 10 de Downing Street».
* ↑ «Prime Minister Boris Johnson: Who's in his cabinet?». BBC, 25-07-2019.
# Gabinia de nocturnis coetibus

Gabinia de nocturnis coetibus va ser una antiga llei romana d'època desconeguda i de la que es dubta de la seva existència, que castigava amb la pena de mort, conforme era tradició, al qui promogués o assistís a reunions secretes dins la ciutat de Roma.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 62.
# Inverclyde

Inverclyde (en gaèlic escocès: Inbhir Chluaidh) és un dels 32 consells unitaris (en anglès: council area) en què està dividida administrativament Escòcia. Limita amb els consells unitaris de Renfrewshire, North Ayrshire i el Fiord de Clyde. La capital administrativa és Greenock. Altres poblacions importants són Gourock i Port Glasgow.

## Història

Inverclyde pertanyia a l'antic comtat de Renfrewshire fins al 1975. Des d'aquest any va pertànyer a la regió de Strathclyde com el districte d'Inverclyde fins que el 1996 va tornar a modificar-se l'organització administrativa d'Escòcia i es va formar el nou consell unitari d'Inverclyde amb el territori de l'antic districte.
Inverclyde és, després de Glasgow, el segon lloc del Regne Unit amb menor expectativa de vida amb una mitjana de 70,3 anys per als homes i 78.1 per a les dones, segons un estudi de la Societat de Psicoteràpia del Regne Unit realitzat el 2006.

## Referències

* http://www.gcvcore.gov.uk/About/about.htm Arxivat 2007-05-20 a Wayback Machine.
* "Council urged to tackle failings". BBC News. 2 June 2005. http://news.bbc.co.uk/1/hi/scotland/4601297.stm. Retrieved 2006-07-08.
* "Council given deadline to improve". BBC News. 30 November 2005. http://news.bbc.co.uk/1/hi/scotland/4481526.stm. Retrieved 2006-07-08.
* "Inverclyde starts big changes at the top". The Herald. 23 June 2006. http://www.theherald.co.uk/politics/64628.html. Retrieved 2006-07-08. [dead link]
* "'Lower life expectancy' in cities". BBC News. 20 June 2006. http://news.bbc.co.uk/1/hi/uk/5097778.stm. Retrieved 2006-07-08.

## Enllaços externs

* Inverclyde Council. Web oficial del Consell d'Inverclyde.
# Iguerferouane

Iguerferouane (en àrab اكرفروان, Igrfrwān; en amazic ⵉⴳⵔ ⴼⵔⵡⴰⵏ) és un municipi rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.812 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Hymenocephalus adelscotti

Hymenocephalus adelscotti és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Fiji.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i N.R. Merrett, 1997. Pisces, Gadiformes: Taxonomy of grenadiers of the New Caledonian region, southwest Pacific. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. (176):473-570.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Iwamoto, T. i A. Williams, 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hymenocephalus grimaldii

Hymenocephalus grimaldii és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 538 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hymenocephalus hachijoensis

Hymenocephalus hachijoensis és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 570-1060 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Hymenocephalus hachijoensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Sazonov, Y.A., 1994. Additions to the list of macrourids (Gadiformes, Bathygadidae, and Macrouridae) from the Northwest Pacific Ridge. J. Ichthyol. 34(5):98-115.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cristidiscoïdeus

Cristidiscoidea és una classe de protists de el embrancament Choanozoa. Són amebes de cos arrodonit a partir d'el qual s'estenen els filopodis. També posseeixen un vidre mitoncodrial discoide. Comprèn dos ordres, Nucleariida i Fonticulida. Les amebes de Fonticulida poden formar cossos fructífers a partir d'agrupacions cel·lulars o pseudoplasmodis, una característica única entre els opistoconts. Cristidiscoidea constitueix filogenèticament el grup germà dels fongs.
A més alguns autors havien proposat classificar a Cristidiscoidea en el regne estès dels fongs que abastaria a tots els descendents més propers als fongs clàssics des de la bifurcació Animalia-Fungi. No obstant això aquesta proposta no ha estat acceptada pels especialistes ja que aquests grups en general no tenen el gen de quitina típic dels fongs i l'alimentació és fagotrofica en contraposició als fongs que són osmotrofics.

## Filogènia

| Opisthokonta | Holomycota  Fungi Cristidiscoidea Nucleariida Fonticula  Holozoa  Mesomycetozoea Pluriformea  Filozoa  Filasterea Choanoflagellatea Animalia |

## Referències

* ↑ Ruggiero, M. A., Gordon, D. P., Orrell, T. M., Bailly, N., Bourgoin, T., Brusca, R. C., Cavalier-Smith, T., Guiry, M.D. y Kirk, P. M. (2015). A Higher Level Classification of All Living Organisms. PLOS ONE.
* 1 2 Tedersoo, L., Sánchez-Ramírez, S., Kõljalg, U. et al. 2018, High-level classification of the Fungi and a tool for evolutionary ecological analyses Fungal Diversity 90: 135. https://doi.org/10.1007/s13225-018-0401-0
# Cristianópolis

Cristianópolis és un municipi al sud-est de l'estat de Goiás, al Brasil. Cristianópolis es troba a la microregió de Pires do Rio, a uns 93 quilòmetres de la capital de l'estat, Goiânia.
Els municipis veïns són:
* nord: São Miguel do Passa Quatro
* sud: Piracanjuba i Santa Cruz de Goiás
* est: Bela Vista de Goiás
* oest: Pires do Rio

## Referències

* ↑ «Cristianópolis - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Cristianópolis - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Corneli Malatesta de Talamello

Corneli Malatesta de Sogliano o Corneli Malatesta de Talamello (Rímini, 1584 - Rímini, 1633) fou fill de Rambert IV Malatesta de Sogliano al que va succeir el 1615. Fou declarat desposseït de San Giovanni in Galilea, Sogliano, Montegelli, Rontagnano, Savignano di Rigo, Pietra dell'Uso, Montepetra, Spinello e Strigara perquè havien estat concedides a Rambert III Novello Malatesta de Sogliano per tres generacions. Va conservar el comtat de Talamello, i fou senyor de Seguno, Pratolina, Rufiano, Meleto, Sapeto, Cigna, Bucchio, Monteguidi, Pozzuolo Vallenzera, Sassetta i Soasia.
Va morir a Rimini el 1633. Va deixar un fill natural de nom Joan Baptista.