OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Índice Histórico Español

Índice Histórico Español (citat com a IHE en la bibliografia i sèries de fonts documentals) una publicació periòdica en castellà i la principal recopilació de fonts historiogràfiques espanyoles d'època preinformàtica, iniciada en 1953 per iniciativa de Jaume Vicens Vives, que fou el seu director entre els anys 1953 i 960. Posteriorment fou dirigida per Joan Vernet i Ginés entre 1960 i 1962, per Carlos Seco Serrano entre 1963 i 19669) i per Manuel Riu i Riu des del 1969. La revista està publicada per l'Editorial Teide, de Barcelona i aplega recensions, realitzades per especialistes, de les publicacions històriques relacionades amb el món hispànic.
IHE està editat pel Centre d'Estudis Històrics Internacionals de la Universitat de Barcelona (CEHI-UB) a través de Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Índice Histórico Español». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Índice histórico español». Latindex. [Consulta: 19 gener 2017].

## Enllaços externs

* Web de la revista IHE
# İscehisar

İscehisar (de vegades Isçe Karahisar) és una vila de Turquia a 22 km al nord.-est d'Afyonkarahisar, província d'Afyonkarahisar. La població s'estima en 8000 habitants. A la vora hi ha les restes de l'antiga Docímia romanobizantina, on es treia marbre sinàdic; les pedreres encara treballen.
És característic el seu castell fosc.
# Zmeu

Un zmeu (plural: zmei, femení: zmeoaică/zmeoaice) és, segons la mitologia romanesa, un ésser sobrenatural semblant al drac o al balaur, que sovint apareix camuflat sota forma humana.,
En les històries on apareix, l'zmeu sol ser una representació del mal, l'egoïsme i la destrucció. Apareix de cop i volta del cel tot encenent la terra en flames i segresta donzelles, fins que finalment s'enfronta al Făt-Frumos, l'equivalent romanès del príncep encantador, a qui mai podrà vèncer.
La paraula zmeu significa "serp" en eslau.

## Referències

* ↑ Marcel Olinescu (2008) Mitologie romaneasca. Romania: Saeculum Publishing House, pp 341-342.
# Zmíevka

Zmíevka - Змиевка (rus) és un poble (possiólok) de l'óblast de Penza (Rússia). El 2010 tenia 7 habitants.

## Referències

* ↑ «НАСЕЛЁННЫЕ ПУНКТЫ БАШМАКОВСКОГО РАЙОНА». Arxivat de l'original el 2011-07-03. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Zygmunt Maszczyk

Zygmunt Paweł Maszczyk és un exfutbolista polonès de la dècada de 1970.
Fou 36 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 i 1976 i a la Copa del Món de Futbol de 1974.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Ruch Chorzów.

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 10 febrer 2012. [Consulta: 6 agost 2012].
* ↑ (polonès) Polish Olympic Committee entry
* ↑ (polonès) Ruch Chorzów profile
* ↑ Zygmunt Maszczyk a National-Football-Teams.com (anglès)
# Àcid retinoic

Àcid retinoic és un metabòlit de la vitamina A (retinol) que intervé en les funcions de la vitamina A requerida per al creixement i el desenvolupament dels animals cordats (inclou des dels peixos als humans). Durant el desenvolupament primerenc, l'àcid retinoic és generat en un lloc específic de l'embrió i serveix com una molècula de senyalament que guia el desenvolupament de la part posterior de l'embrió.
El paper clau de l'àcid retinoic en el desenvolupament intervé en l'alta teratogenicitat dels produces farmacèutics, com la isotretinoïna usada en el tractament del càncer i l'acné.

## Mecanisme de l'acció biològica

L'àcid retinoic actua lligant-se amb el receptor de l'àcid retinoic (RAR), el qual està lligat amb l'ADN com a heterodimer amb el receptor del retinoid X (RXR). El control dels nivells d'àcid retinoic és manté per una sèrie de proteïnes que controlen la síntesi i deradació de l'àcid retinoic.

## Farmàcia

* Tretinoïna (Nom comercial: Retin-A)
* Isotretinoïna (Nom comercial: Accutane(US), Roaccutane)

## Referències

* 1 2 Duester, G «Retinoic Acid Synthesis and Signaling during Early Organogenesis». Cell, 134, 6, 01-09-2008, pàg. 921–31. DOI: 10.1016/j.cell.2008.09.002. PMC: 2632951. PMID: 18805086.
* 1 2 Holland, Linda Z. «Developmental biology: A chordate with a difference». Nature, 447, 7141, 2007, pàg. 153–155. DOI: 10.1038/447153a. PMID: 17495912.
* ↑ Venkatesh K, Srikanth L, Vengamma B, Chandrasekhar C, Sanjeevkumar A, Mouleshwara Prasad BC, Sarma PV. In vitro differentiation of cultured human CD34+ cells into astrocytes. Neurol India 2013;61:383-8
* ↑ Edgar Wingender. «Steroid/Thyroid Hormone Receptors». A: Gene Regulation in Eukaryotes. Nova York: VCH, 1993, p. 316. ISBN 1-56081-706-2.
* ↑ Marshall, H.; etal «Retinoids and Hox genes». The FASEB Journal, 10, 9, 1996, pàg. 969–978 [Consulta: 19 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Retinoic acid bound to proteins in the PDB
# Belén Arrojo Jiménez

Maria Belén Arrojo Jiménez (Granada, 8 de gener de 1995) és una jugadora de bàsquet andalusa.
Aler, començà a practicar el basquetbol en etapa escolar i als catorze anys completà la seva formació al Segle XXI. Durant la seva estada a l'equip català, guanyà una Lliga catalana femenina 2 (2012), essent escollida MVP de la final. La temporada 2013-14 debutà professionalment a la Lliga femenina amb el Club Basket Ciudad de Burgos i, posteriorment, jugà al Mann Filter Zaragoza, Cadí la Seu, amb el qual guanyà dues Lliga catalanes (2015, 2016), Snatts Femeni Sant Adrià i Perfumerias Avenida, amb el qual es proclamà campiona de la Copa de la Reina (2019) i de la Supercopa (2018). La temporada 2019-20 fitxà pel Lointek Gernika, on arribà a ser la capitana i la referent de l'equip. Durant la celebració del partit de tornada dels setzens de final de l'Eurocup de 2022, fou objecte d'una estratagema del Çukurova que li impedí jugar-hi. Suposadament, havia donat positiu en les proves PCR de COVID-19 realitzades per l'equip turc. Posteriorment, es confirmà un segon resultat negatiu realitzades pel club basc. La temporada 2022-23 fitxà per l'Hozono Global Jairis.
Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, es proclama campiona d'Europa sub-16 (2011), sub-18 (2013) i sub-20 (2015), i aconseguí la medalla d'argent al Campionat del Món sub-17 (2012) i d'Europa sub-20 (2014). Amb la selecció absoluta, guanyà la medalla de bronze al Campionat del Món de 2018.

## Referències

* ↑ Romero, Víctor M. «Belén Arrojo, madurez en la élite» (en castellà). Ideal, 26-06-2023. [Consulta: 4 novembre 2023].
* ↑ «Belén Arrojo» (en castellà). Regeneracom. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Rivas, Jon. «El “extraño” positivo de la estrella del equipo» (en castellà). El País, 05-01-2022. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Belén Arrojo, primera pieza del nuevo proyecto de Hozono Global Jairis en LF Endesa» (en castellà). FEB, 24-05-2022. [Consulta: 5 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Belén Arrojo Jiménez - Lloc web oficial
* Fitxa de Belén Arrojo Jiménez - Competiciones FEB
# Belén Bermejo

Belén Bermejo (Madrid, 1969-Madrid, 27 de juny de 2020) va ser una editora espanyola.
Nascuda a Madrid filla d'una mestra i criada a Aranda del Duero, va estudiar filologia hispànica a la Universitat Autònoma de Madrid i es definia a si mateixa com a feminista. Va començar a treballar com a editora l'any 2000, i el seu primer llibre editat va ser un d'història, de Javier Tussell. Va treballar per l'Editorial Espasa, on es dedicava a editar obres de ficció i de poesia. Aficionada a la fotografia, el 2019 va publicar el llibre Microgeografía de Madrid, el beneficis del qual van anar a l'Hospital que la tractava d'un càncer. Va morir el juny de 2020.

## Referències

* ↑ Riaño, Peio H. «Muere Belén Bermejo, la editora generosa» (en castellà), 27-06-2020. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Belén Bermejo» (en castellà), 24-09-2018. [Consulta: 28 juny 2020].
* 1 2 Bez. «Belén Bermejo, la mano que mece la literatura» (en castellà), 04-03-2017. Arxivat de l'original el 2020-06-29. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Muere Belén Bermejo, editora y fotógrafa madrileña» (en castellà), 27-06-2020. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Retrato del Madrid de "lo pequeño" y de lo que no se ve» (en castellà). [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ Efe. «Fallece en Madrid la editora Belén Bermejo» (en castellà), 27-06-2020. [Consulta: 28 juny 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a EFE el 8 de març de 2019
# Belén Alonso Martínez

Belén Alonso Martínez (Tudela, 1957) és una geòloga catalana, especialitzada en geologia marina i paleoceanografia i professora de recerca de l'Institut de Ciències del Mar de Barcelona. Ha publicat centenes d'articles en revistes especialitzades i ha dirigit diverses tesis doctorals.
Alonso va néixer a Tudela, Navarra, va passar els seus primers anys a Berlanga de Duero, Sòria, i el 1967, es va traslladar amb la família a Barcelona. Es va llicenciar en geologia a la Universitat de Barcelona i, el 1986, es va doctorar a la mateixa universitat. La seva tesi doctoral es va centrar en l'estudi dels dipòsits profunds de l'Ebre i l'estudi de les valls submarines, que representen els principals conductes pels quals es transporta i distribueix el sediment des del continent al medi marí profund. La seva trajectòria científica ha consistit en la investigació dels marges continentals i les conques sedimentàries, des del Neogen al Quaternari, tot prestant especial interès a la interpretació de processos geològics recents responsables de l'evolució dels sistemes deposicionals profunds i els riscos geològics marins. Alonso ha participat en 50 campanyes nacionals i internacionals a bord de diversos vaixells oceanogràfics. Així, el 1990, va formar part de l'equip multidisciplinari que va treballar durant dos mesos i mig al Mar de Ross, a l'Antàrtida, a bord del vaixell Polar Duque. Ha estat la investigadora responsable de nombrosos projectes del Pla Nacional de Recerca, Desenvolupament i Innovació a Espanya i també a la Unió Europea, així com de projectes de transferència de coneixement amb empreses del sector de l'hidrocarbur. Participa, a més, en el Programa de Perforació Oceànica (ODP), un programa internacional de recerca marina.
El 2005, Alonso va ser nomenada membre de la Real Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Obra publicada

* Alonso, Belén; Ercilla, Gemma. Valles submarinos y sistemas turbidíticos modernos (en castellà). Editorial CSIC - CSIC Press, 2000. ISBN 978-84-00-07973-4.

## Referències

* ↑ «Belén Alonso, pionera de la geología marina en España» (en castellà). [Consulta: 25 novembre 2021].
* 1 2 3 4 «Miembro de la Academia - Real Academía de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales». [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ «Belén Alonso Martínez» (en castellà). Dialnet. [Consulta: 25 novembre 2021].
* ↑ Sánchez, Nacho «Las mujeres que se embarcaron en 200 expediciones oceanográficas» (en castellà). El País [Madrid], 22-01-2021. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Conversaciones en la Academia: Diálogos en Femenino Plural» (en castellà), 03-02-2020. [Consulta: 25 novembre 2021].
# Belén Bachero Traver

Belén Bachero Traver (Castelló de la Plana, 1 d'agost de 1982) és una arquitecta i política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la IX legislatura.

## Biografia

És llicenciada en arquitectura per la Universitat Politècnica de València. De 2009 a 2010 treballà com a tècnica d'urbanisme en l'ajuntament de Vistabella del Maestrat, i des de 2011 ha exercit com a arquitecta en nom propi. Ha participat en diverses activitats socials i humanitàries a Castelló i a Vistabella. A les eleccions municipals espanyoles de 2011 fou escollida alcaldessa de Vistabella del Maestrat per la llista Candidatura per Vistabella, i fou reelegida en les municipals de 2015 dins de la Coalició Compromís. A les eleccions de 2019 va cedir el lideratge de la candidatura i l'alcaldia a Jordi Alcón tot i que va romandre de regidora a la corporació local.
Fou escollida diputada per la Coalició Compromís a les eleccions a les Corts Valencianes de 2015 i 2019.

## Referències

* ↑ Currículum al web de Compromís
* ↑ «Salutació de l'alcaldessa de Vistabella». Arxivat de l'original el 2015-09-19. [Consulta: 16 setembre 2015].
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 setembre 2015].
# Bena (Enveig)

Bena és un vilatge de la comuna d'Enveig, de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És situat a 1.600 m d'altitud, al nord-oest del terç meridional del terme d'Enveig, en un coster sud-oriental del Pic de Bena (1.775 m., contrafort meridional del Carlit), a la dreta del riu de Bena (tributari del riu de Brangolí per la dreta). Juntament amb Brangolí i Feners formava la Muntanya d'Enveig.
A Bena es conserven alguns noms populars de cases, com Ca l'Arrendador, Cal Duc i Ca l'Eugeni.
El Coll de Bena comunica el sector oriental de la Solana de la Cerdanya amb la vall de Querol.

## Restes prehistòriques i medievals

L'Abric del Pic de Bena és una petita balma, ubicada a la part occidental del capdamunt del pic (per tant, dins del terme de la Tor de Querol), amb restes materials que van des de l'edat del bronze a la romanització. Va ser excavat per Pere Campmajó el 1974.
El Castell de Bena (o Oppidum de Bena) és en un petit turó, al peu dels pics de Bena i Pedrós, d'uns 500 m². Es tracta d'un assentament medieval ubicat entre les dues carreteres que menen a Bena i al Mas Francó. amb domini visual sobre els llocs de Bena. Brangolí i Feners.

## Referències

* ↑ Bena en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Bena (Enveig)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mañé, Vidal i Vila, 2006.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «56 - Enveig». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Mañé, Antoni; Vidal, Lluís; Vila, Carme. Guia dels monuments megalítics de la Cerdanya. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006 (Guies del Centre Excursionista de Catalunya. Prehistòria i arqueologia). ISBN 84-8415-829-2.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Enveig». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Bill Gunston

William Tudor «Bill» Gunston OBE FRAeS (1 de març del 1927 - 1 de juny del 2013) fou un autor britànic d'aviació i temes militars. Fou pilot de la Royal Air Force des del 1943 fins al 1948 i treballà d'instructor de vol. Passà gran part de la seva vida adulta fent recerca i escrivint sobre aeronaus i aviació. És autor de més de 350 llibres i articles. La seva obra inclou molts llibres publicats per Salamander Books.
Gunston fou educat a la Pinner County Grammar School. En el seu temps lliure, feu de sergent de vol a l'esquadrilla de l'Air Training Corps de la seva escola i, durant uns mesos, de bibliotecari de l'Orquestra Filharmònica de Londres.
En acabar l'escola, Gunston s'allistà a la Royal Air Force. Fou enviat al University College (Durham) entre el 1945 i el 1946 i feu de pilot durant tres anys. Portà molts tipus d'avions, incloent-hi el caça de reacció De Havilland Vampire. Després de deixar la RAF, Gunston començà a treballar per la revista Flight International, on escrivia amb el nom de «W.T.G.» i el 1955 en fou nomenat editor tècnic. A partir del 1969, formà part de l'equip de producció de la publicació anual Jane's All the World's Aircraft i n'edità l'edició del 2015/16. Fou editor de Jane's Aero-Engines des del 1995 fins al 2007.

## Honors i premis

* 1 de gener del 1996: nomenat Oficial de l'Orde de l'Imperi Britànic pels seus serveis al periodisme d'aviació.

## Referències

* ↑ «Bill Gunston, Obituary» (en anglès). The Daily Telegraph [Londres], 24-07-2013 [Consulta: 24 juliol 2013].
* 1 2 Gething, Michael. «Obituary: Bill Gunston OBE, FRAeS» (en anglès). Jane's Defence Weekly, 09-06-2013. Arxivat de l'original el 7 abril 2014. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ «William Tudor Gunston». Contemporary Authors Online. Detroit: Gale, 2001. Biography In Context. Web. 21 febrer 2013.
* ↑ Gunston, Bill. Jane's All the World's Aircraft : development & production : 2015-16 (en anglès). IHS Global, 2015. ISBN 978-0-7106-3135-0.
* ↑ Editorial Team Janes Aero-Engines Arxivat 17 October 2006$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «No. 54255». The London Gazette (suplement). 30 desembre 1995. pàg. 11.
# Bill Huck

Bill Huck (Dresden, 9 de març de 1965) va ser un ciclista alemany que va competir per l'Alemanya de l'Est. Especialista en velocitat, va guanyar quatre medalles als Campionats mundials de l'especialitat, dues d'elles d'or.

## Palmarès

* 1986
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1989
** Campió del món velocitat amateur
* 1990
** Campió del món velocitat amateur
* 1991
** 1r al Gran Premi de París en velocitat

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Bereznikí (Komi)

* Per a altres significats, vegeu «Bereznikí».
Bereznikí (en rus: Березники) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 33 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения», 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Bill White

William "Bill" Howard White (San Antonio, Texas, 16 de juny de 1954) fou el 60è alcalde de la ciutat de Houston, des del 2 de gener de 2004 al 2 de gener de 2010. És membre del Partit Demòcrata.
Després d'acabar els estudis secundaris en l'Institut Churchill, va assistir a la Universitat Harvard, gràcies a una beca de la Legió Nord-americana, i va obtenir el cum laude amb la llicenciatura d'Economia. Després va assistir a la facultat de Dret de la universitat de Texas, on es va graduar amb alts honors. Va treballar en un bufet d'advocats capdavanter d'Houston, des de 1979 fins a 1993.Des de 1995 fins a 1998, va ser president del Partit Demòcrata, i de 1993 a 1995 i secretari d'estat d'Energia sota la presidència de Bill Clinton.

## Referències

* ↑ «Membership Roster - Council on Foreign Relations». Cfr.org. [Consulta: 24 abril 2013].
* ↑ «Kursangi-Garabaghli Prospect». Azerbaijan International, 6.4, Winter 1998, pàg. 83 [Consulta: 10 setembre 2008].
# Benzopirens

Els benzopirens, en anglès: benzopyrenes, són uns compostos orgànics, classificats com a hidrocarburs aromàtics policíclics i que tenen fórmula C$_{20}$H₁₂.
Hi ha dues formes isomèriques de benzopirens:
* benzo[a]pirè
* benzo[e]pirè.
Els benzopirens són problemàtics per la seva intercalació amb l'ADN que interfereix en la transcripció genètica. Es consideren contaminants i carcinògens. Són emesos de manera natural pels incendis forestals i erupcions volcàniques, tot i que també es pot trobar al quitrà d'hulla, fum de cigarretes, les males combustions, menjars torrats com ara el cafè, o productes com l'oli de pinyolada d'oliva.

## Referències

* ↑ Uno, S.; Dalton, TP; Dragin, N; Curran, CP et al.; and others «Oral Benzo[a]pyrene in Cyp1 knockout mouse lines: CYP1A1 important in detoxication, CYP1B1 metabolism required for immune damage independent of total-body burden and clearance rate». Mol Pharmacol., 69, 4, 2006, pàg. 1103–1112. DOI: 10.1124/mol.105.021501. PMID: 16377763.
* ↑ «"Crema bé, respiraràs millor", nova campanya per afavorir la bona combustió de les estufes, llars de foc i calderes». Departament de Territori i Sostenibilitat, 06-02-2019. Arxivat de l'original el 2020-07-23. [Consulta: 23 juliol 2020].
* ↑ Carou, M. C. V. (2005). Hidrocarburs aromàtics policíclics en oli de sansa o de pinyolada d'oliva i altres aliments. TECA: Tecnologia i Ciència dels Aliments, 27-35.
# Nargis Dutt

Nargis Dutt (Prayagraj, 1 de juny de 1929 – Bombai, 3 de maig de 1981), més coneguda com a Nargis va ser una actriu índia que va participar en diverses pel·lícules clàssiques de Bollywood. És considerada una de les actrius més importants del cinema hindi.
Va debutar el 1935 amb només cinc anys, i va aconseguir la fama amb Tamanna (1942). Durant la seva carrera de tres dècades, va aparèixer en diverses pel·lícules amb grans èxits de crítica i taquilla, en ocasions amb l'actor Raj Kapoor. La seva interpretació més important va ser el paper protagonista en la pel·lícula Mother India (1957), que li va valer el Premis Filmfare a la millor actriu. El 1967 va aparèixer en el film Raat Aur Din, i va guanyar el National Film Awards a la millor actriu.
En retirar-se de la interpretació va crear el Ajanta Arts Culture Troupe, una societat de promoció cultural, que va apadrinar diversos actors i produir espectacles en zones rurals. També va ser patrona de The Spastics Society of India, una ONG de suport a persones amb discapacitat. Posteriorment, el 1980, va ser elegida per formar part de la Rajya Sabha, la cambra alta de l'Índia.
El 1958 va casar-se amb Sunil Dutt, el seu company de repartiment a Mother India, i va tenir tres fills, entre ells l'actor Sanjay Dutt.
Va morir el 1981 de càncer de pàncrees. El 1982 va crear-se la Nargis Dutt Memorial Cancer Foundation en honor seu, i es va batejar un dels premis del National Film Awards amb el seu nom.
# Jhalrapatan Chhaoni

Jhalrapatan Chhaoni fou una antiga ciutat de Rajputana, el nom de la qual vol dir acantonament de Jhalawar o de Jhalrapatan, situada a 24° 36′ N, 76° 10′ E﻿ / ﻿24.600°N,76.167°E﻿ / 24.600; 76.167 entre el fort de Gragraun (a Kotah) i la ciutat de Jhalrapatan (que estava a uns 6 km al sud). Fou fundada el 1791 per Zahm Singh, regent de Kotah, i fou inicialment un camp militar que després van esdevenir el seu quarter per la seva posició estratègica; progressivament van anar sorgint edificacions civils i milutars i va arribar a ser una ciutat i aquarterament. El 1901 tenia 14.315 habitants, el 66% hindús i el 31% musulmans. El raj rana hi tenia un palau.

## Vegeu també

* Jhalrapatan

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Dia Mundial de l'Òpera

El Dia Mundial de l'Òpera se celebra el 25 d'octubre des de l'any 2019. Es tracta d'una una iniciativa de les tres associacions professionals de programadores d'òpera, Opera Europa, Opera America i Òpera Llatinoamèrica en col·laboració amb la Unesco i l'Institut Internacional de Teatre (ITI). El Dia Mundial de l'Òpera pretén sensibilitzar sobre l'impacte positiu de l'òpera i promoure els valors culturals que representa el gènere líric.
L'elecció del dia 25 d'octubre no és casual, ja que en aquesta data van néixer el compositor francès Georges Bizet, autor de la immortal òpera Carmen, i del popular autor de valsos, Johann Strauss, compositor de l'opereta El ratpenat. Les diferents companyies d'òpera associades a les tres entitats internacionals desenvoluparan aquesta jornada un seguit d'actes per conscienciar sobre el valor de l'òpera.
Aquest esdeveniment se celebra amb actes a diverses institucions i localitats d'arreu del món, i també a Catalunya.

## Referències

* 1 2 «El 25 de octubre, Día Mundial de la Ópera Opera Europa, Ópera Latinoamérica y Opera America se unen para difundir el género y promover los valores culturales que representa». Ópera actual, 16-10-2019 [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Primera edición del Día Mundial de la Ópera». Toda la música [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «La Fundació Conservatori Liceu celebra el Dia Mundial de l'Òpera». Fundació Conservatori del Liceu, 27-10-2020 [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «El Liceu treu la música al carrer per celebrar el Dia Mundial de l'Òpera». Webarcelona. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Sabadell celebra el Dia Mundial de l'Òpera». Nació Digital, 08-05-2015 [Consulta: 28 octubre 2020].