OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca l'Arana

Ca l'Arana és un edifici històric desaparegut del Prat de Llobregat, també conegut com a Cal Veitas (o Beitas) o Cal Casa nostra. La masia està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era una masia de tipus senyorial amb diversos mòduls adossats. Tenia un aire noucentista inspirat en diverses varietats de la masia popular catalana. Era de planta baixa i pis en la seva major part, tret d'un dels mòduls laterals que tenia planta i dos pisos. El segon mòdul, de tipus noble, estava dignificat per tres arcades de mig punt.
Destacava una gran torre d'estil modernista amb un gran mirador que destacava de tots els edificis i el feien servir per passar l'estiu la família. També tenia uns estables per al bestiar i, al fons la casa dels masovers. Van dedicar-se a la cria del bestiar boví i solien cultivar alfals i blat de moro per alimentar els animals. També cultivaven arròs que manipulaven en un gran molí arrosser. Aquest important molí encara es conserva i es fan gestions per recuperar-lo a causa del seu interès museístic.
La masia estava envoltada de camps per la seva part posterior i quedava colgada de palmeres i d'altres arbres per la part anterior de la façana, que donava gairebé a la platja.

## Història

La masia va ser construïda al segle xix a l'extensa finca propietat de Joan Salmerón i Martínez. Al seu voltant tenia una frondosa pineda que fins aleshores era un vedat de caça. El 1919 la casa va ser comprada per Perfectino Veitez i Rodríguez i el 20 de març del 1920 per Vicente de Arana i Milà, militar barceloní. L'últim masover que va residir a la finca va ser Josep Rodríguez amb la seva família. Ca l'Arana, amb totes les seves dependències, va ser enderrocat al 8 de novembre de 2001 per fer un nou traçat del riu Llobregat.

## Vegeu també

* Conjunt de masies del delta del Llobregat
* Zona humida de Ca l'Arana i Cal Tet

## Referències

* 1 2 «Ca l'Arana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
* 1 2 Masies del Prat (L'Albufera i La Ribera), vol. I, de Gerard i Teresa Giménez i Joan Jordà, Editorial Efadós, El Papiol, 2003, pàg. 16.
* ↑ “Cal Nyepa, cal Lloquer i ca l'Arana” a la revista LA CIUTAT DEL PRAT, número 42, de novembre de 2001
# Semmering

Semmering és una ciutat del districte de Neunkirchen a l'estat austríac de la Baixa Àustria. Destaca pel seu esquí, i ha acollit diverses vegades la Copa del Món d'esquí alpí. Quan el 1854 es va completar el ferrocarril de Semmering, la ciutat es va convertir ràpidament en una popular escapada turística durant els mesos d'hivern. L'any 2011, la ciutat tenia una població permanent de 571 habitants.

## Resort
### Història de l'estació

Al tombant dels segles XIX i XX, la societat benestant vienesa va descobrir Semmering com una destinació d'estiueig propera.
El lloc es va revifar principalment amb la construcció del ferrocarril de Semmering, inaugurat el 1854.
* Kurhotel, construcció 1909
* Südbahnhotel, construcció 1882
* Hotel Panhans, construcció 1888 (1913)

### Ubicació

Semmering es troba a la frontera de la Baixa Àustria i Estiria a una altitud de 1.000 m sobre el nivell del mar i envoltat de bosc. La ciutat de Semmering es troba a Neunkirchen, a uns 100 km de Viena.

### Temporada d'hivern

Com és habitual, la temporada d'hivern comença al desembre i s'allarga fins a mitjans d'abril. L'estació de Semmering a l'hivern és un poble d'esquí amb:
* 14 km de pistes per a esquí diürn (3 d'elles per a principiants, 10 - intermedi, 1 - negre)
* 13 km de pistes per a l'esquí nocturn (Semmering té un dels millors sistemes d'il·luminació d'Europa)
* 12 km de pistes disponibles per a l'esquí de carreres
* pista de trineus de 3 km
* Parc de Split
* Alçada vertical fins a 400 m .
* Semmering és famosa pel seu esquí alpí i ha acollit diverses curses de la Copa del Món.
* El ferrocarril de Semmering va ser catalogat com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO l'any 2005.

## Esports

Semmering ha acollit diverses vegades competicions de la Copa del Món d'esquí alpí de la FIS, de vegades durant els vespres en pistes il·luminades. Els esdeveniments acostumen a atreure molts espectadors.

## Enllaços externs

* Pictures of Semmering and information in English language Arxivat 2018-05-06 a Wayback Machine.
# Queralt Casas i Carreras

Queralt Casas Carreras (Bescanó, el Gironès, 18 de novembre de 1992) és una jugadora catalana de basquetbol.
Formada al CE Pompeu Fabra de Salt, al GEiEG i al Segle XXI, juga en la posició d'escorta. Amb aquest darrer equip, debutà a la Lliga Femenina 2 la temporada 2008-09 i dos anys més tard a la Divisió d'Honor espanyola amb el Mann Filter Zaragoza. Posteriorment, ha jugat al Rivas Ecópolis, guanyant una Copa de la Reina (2013) i una Lliga espanyola (2013-14), Galatasaray SK, guanyant un títol de Lliga (2014-15), Nantes Rezé Basket, Basket Landes i des del setembre de 2019 al València Basket, amb el qual ha aconseguint una Eurocopa femenina (2021), una Supercopa d'Espanya (2022) i una Lliga femenina (2023). El novembre del 2022 es va convertir en la jugadora amb més partits en la història del club taronja.
Internacional amb la selecció espanyola en cinquanta-nou ocasions, ha sigut campiona d'Europa sub-16 (2008), sub-18 (2009) i sub-20 (2011, 2012). En categoria absoluta, ha aconseguit dos campionats d'Europa de bàsquet el 2013 i 2019 i una medalla de bronze al Campionats del Món de 2018.
Entre d'altres reconeixements, fou escollida com la segona millor jugadora jove d'Europa el 2011 i tercera el 2012. També va ser designada una dels vint primers banderers de la candidatura de Madrid per organitzar els Jocs Olímpics de 2020.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Eurocopa femenina de basquetbol: 2020-21
* 2 Lligues espanyoles de bàsquet femenina: 2013-14, 2022-23
* 1 Copa espanyola de bàsquet femenina: 2012-13
* 1 Lliga turca de bàsquet femenina: 2014-15
* 1 Supercopa espanyola de bàsquet femenina: 2021-22

### Selecció espanyola

* 1 medalla de bronze al Campionat del Món de bàsquet femení: 2018
* 2 medalles d'or al Campionat d'Europa de bàsquet femení: 2013, 2019

## Referències

* ↑ «Queralt Casas Carreras | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ «Queralt Casas s'estrena a l'Eurolliga amb les actuals campiones d'Europa». Diari de Girona, 07-11-2014. [Consulta: 23 maig 2015].
* ↑ «Queralt Casas ficha tres años por el Rivas Ecópolis» (en castellà). As, 25-05-2012. [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ Mas, Paula. «Queralt Casas, fichaje estrella de Valencia Basket según TV3» (en castellà). Plaza Deportiva, 11-05-2019. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «Queralt Casas, jugadora amb més partits amb Valencia Basket». València Basket Club. [Consulta: 16 novembre 2022].
* ↑ «España, campeona de Europa de baloncesto femenino sub 20» (en castellà). As, 26-08-2012. [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ «Eurobasket femenino 2019: resultados de los partidos» (en castellà). El País, 08-07-2019. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 6 març 2020].
* ↑ «Queralt Casas, tercera mejor jugada joven de Europa». Marca, 05-02-2013. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Queralt Casas es uno de los 20 abanderados de Madrid 2020». Marca, 16-11-2012. [Consulta: 20 abril 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Queralt Casas - FIBA Archive
* Fitxa de Queralt Casas - Selección Femenina Absoluta
* Fitxa de Queralt Casas - FEB
# Ca l'Oller de Vallors

Ca l'Oller és un mas al veïnat de Vallors del municipi de Santa Coloma de Farners (Selva) catalogat com a monument.

## Arquitectura

Edifici format per dos cossos, un de dues plantes i teulada a vessants a laterals i cornisa catalana, l'altre, al costat esquerre, també de dues plantes però la vessant amb caiguda a la façana. El portal és rectangular emmarcat amb pedra amb llinda monolítica sobre impostes. Les obertures de la primera planta són d'arc conopial i la central, més gran, té impostes d'arquets sobre testes humanes. L'element que destaca a la façana és que cada finestra del primer pis té sota l'ampit una espitllera. Pel que fa a les obertures de la planta baixa, són rectangulars envoltades de pedra. Hi ha un banc adossat a la façana a la part esquerra. També destaca el gran rellotge de sol, totalment restaurat, amb la inscripció de 1728. La façana principal és actualment de pedra vista i els laterals estan parcialment arrebossats i pintats.
L'altre cos que forma part del conjunt, i està adossat a la casa principal, té quatre obertures, A la planta baixa hi ha una gran portalada amb arc rebaixat i una finestra a l'esquerra. Al primer pis hi ha dos balcons, les portes dels quals són també d'arc rebaixat. A diferència de les obertures del cos del costat, aquí totes tenen l'arc, els ampits i brancals de rajol. Hi ha un número 43 adossat a la paret, al mig entre els dos cossos.
L'era i el camí que arriba fins a la casa estan esfaltats.

## Història

Ca l'Oller es troba esmentat al fogatge del 1497. El cos més antic és del s. XV-XVI i l'altre es pot datar el XIX. Ha sofert diverses reformes i l'any 2002 es va repicar la façana deixant la pedra irregular vista.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca l'Oller de Vallors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 març 2013].

## Enllaços externs

* «Ca l'Oller de Vallors». Patrimoni de la Selva. Consell Comarcal de la Selva.
# Campionat britànic de trial 2019

La temporada de 2019 del Campionat britànic de trial fou la 69a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava de 9 proves puntuables, celebrades entre el 23 de març i el 15 de setembre.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jack Price | Gas Gas | 164 |
| 2 | Toby Martin | Beta | 137 |
| 3 | Dan Peace | Sherco | 132 |
| 4 | Jack Peace | Sherco | 130 |
| 5 | Billy Green | Montesa | 87 |
| 6 | Andy Chilton | Scorpa | 86 |
| 7 | Iwan Roberts | TRRS | 79 |
| 8 | Hugo Jervis | TRRS | 65 |
| 9 | Jack Sheppard | Sherco | 44 |
| 10 | James Dabill | Beta | 35 |

## Referències

* «Great Britain - 2019» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Campionat britànic de trial 2014

La temporada de 2014 del Campionat britànic de trial fou la 64a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava de 7 proves puntuables, celebrades entre el 6 d'abril i el 21 de setembre.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | James Dabill | Beta | 137 |
| 2 | Michael Brown | Gas Gas | 122 |
| 3 | Alexz Wigg | Gas Gas | 93 |
| 4 | Jack Sheppard | Beta | 86 |
| 5 | Ross Danby | JTG | 82 |
| 6 | Sam Haslam | Gas Gas | 63 |
| 7 | Sam Connor | Beta | 48 |
| 8 | Andy Chilton | Beta | 36 |
| 9 | Iwan Roberts | Beta | 33 |
| 10 | Richard Sadler | Sherco | 32 |

## Referències

* «Great Britain - 2014» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Ca Conrado (Ginestar)

Ca Conrado és una casa de Ginestar (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada dins del nucli urbà de la vila de Ginestar, al bell mig del terme municipal i amb la façana principal orientada al carrer Ample.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta rectangular, distribuïda en planta baixa, pis i golfes. Presenta la coberta de teula de dues vessants, amb el carener paral·lel a la façana principal. El portal d'accés, descentrat a un extrem del parament, és d'arc de mig punt adovellat, amb la clau decorada per un escut ornamentat amb l'anagrama de l'Ave Maria al mig i la data 1696 a la part inferior. A l'altre extrem del parament hi ha una finestra de punt rodó, també adovellada. Al primer pis hi ha tres balcons exempts amb la llosana de pedra motllurada i senzilles baranes de ferro. A les golfes hi ha tres senzilles finestres quadrangulars, amb els emmarcaments arrebossats. La construcció està arrebossada i pintada.

## Història

És un edifici bastit vers l'any 1696, com ho testimonia la data que presideix la llinda de la porta principal.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca Conrado». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ca Conrado». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Fox Chapel

Fox Chapel és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 5.436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fox Chapel tenia 5.436 habitants, 1.875 habitatges, i 1.599 famílies. La densitat de població era de 268,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.875 habitatges en un 41,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 79,9% hi vivien parelles casades, en un 3,7% dones solteres, i en un 14,7% no eren unitats familiars. En el 13,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 18,1% entre 25 i 44, un 33,7% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 147.298 $ i la renda mediana per família de 191.378 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 60.179 $. La renda per capita de la població era de 80.610 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fox Chapel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fox Chapel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ca la Parrilla

Ca la Parrilla és una obra de Tona (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de planta quadrada situada entre mitgeres. A la façana principal hi ha quatre obertures: dues finestres amb llinda, brancals i ampits de pedra a la part superior i dues portes. La de l'esquerra conserva una llinda amb una inscripció borrosa, i uns brancals de pedra. El seu interès recau en el context del carrer Major, com a mostra de les tipologies urbanes del segle xviii.

## Referències

* ↑ «Ca la Parrilla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Ca la Sorda

Ca la Sorda és una obra de la Pera (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a la confluència dels carrers Major i del Quintà, és una casa bastida a partir d'una torre fortificada, de la qual conserva espitlleres, tant al parament del carrer Major, a la part baixa, com al carrer del Quintà, a l'altura del primer pis. La construcció ha experimentat diverses modificacions al llarg del temps.

## Referències

* ↑ «Ca la Sorda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Cal Maurici (Sant Boi de Llobregat)

Cal Maurici és una obra del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici situat al mig de La Marina, rodejat de camps de conreu.
Cal Maurici és una masia de planta basiclical, de cinc crugies, amb la central sobreelevada amb una planta altell coberta a dues aigües amb la carena perpendicular a la façana, i les laterals amb planta baixa i un pis.
L'ala de ponent ha estat desvirtuada per intervencions posteriors que han modificat tant l'estructura com les obertures. Encara resta una part dels esgrafiats originals.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Maurici». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
# Cal Melo (l'Albi)

Cal Melo és una obra de l'Albi (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de pedra picada composta d'un pis i glofes. A la façana hi ha elements arquitectònics provinents de l'antic castell de l'Albi com ara una finestra geminada d'època gòtica, que avui es conserva sense la columna central. L'aparell és irregular i la coberta és teula àrab. Actualment es fa servir com a magatzem però resta molt mal conservada.

## Referències

* ↑ «Cal Melo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Font dels Pets

La Font dels Pets és una surgència del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 464 metres d'altitud, a la capçalera del torrent de la Font dels Pets, al sud-est de Mussarra i a ponent del Cau de la Guilla.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* La Font dels Pets i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; la font és 150 metres més a l'oest del lloc on la marca el mapa
# Francesc Xavier Ferran i Brugués

Francesc Xavier Ferran i Brugués (Barcelona, 6 de desembre de 1915) fou un fotògraf català.

## Biografia

Ja des de molt jove aprengué l'ofici de fotògraf al costat del seu pare, el també fotògraf Artur Ferran i Albareda. Iniciada la guerra va ser destinat al front d'Aragó, exactament a Siètamo a la 31a Divisió. Des d'aquest lloc, i coneguda la seva capacitació com a fotògraf, va ser autoritzat pel Comissariat de guerra de la divisió a cobrir fotogràficament aspectes diversos sobre la vida del soldat al front, així com a fer reproduccions de cartells, murals i imatges d'altres fotògrafs. Aquest material havia de ser destinat a l'exposició del Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya, que es va celebrar a l'Avinguda de la Llum l'hivern de 1937.

## Fons

El seu fons es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. Està compost pel material produït per Artur Ferran i el seu fill Francesc Xavier Ferran i Brugués al llarg de la seva vida professional. Amb un total de 12.057 negatius fotogràfics de gran format (10x15,13x18 i 18x24) que corresponen a les tasques com a especialistes en fotografia comercial i industrial que exerciren des del seu taller del carrer Muntaner de Barcelona. Les seves fotografies, de gran qualitat, recullen una mostra quasi exhaustiva, de les principals empreses catalanes del primer terç del segle xx, en sectors tan diversos com la construcció, comerç, indústria automobilística, banca o ràdio i amb clients tan reconeguts com el Balneari Blancafort, els Magatzems Capitolio, Mirúrgia, Radio Barcelona, Banco Español de Crédito, Unión Suiza o La voz de su Amo. Igualment s'inclouen 155 negatius i 28 còpies en paper corresponents al material que Francesc Xavier Ferran i Brugués va produir durant la guerra civil espanyola l'any 1937, per a l'exposició que el Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya organitzà a l'Avinguda de la Llum.

## Referències

* 1 2 3 «Artur Ferran i Albareda». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: 18 juny 2013].

## Enllaços externs

* https://www.europeana.eu/portal/ca/search?q=who%3A%28Ferran+i+Brugu%C3%A9s%2C+Francesc+Xavier%29
# Francesc Xavier Ferri Fayos

Francesc Xavier Ferri Fayos, també conegut com Fran Ferri, (Canals, la Costera, 24 de maig de 1984) és un polític i enginyer valencià, diputat a les Corts Valencianes per la Coalició Compromís de 2011 a 2022.

## Trajectòria política

Militant del Bloc Nacionalista Valencià, Francesc Xavier Ferri va ser secretari general del Bloc Jove des del 2008 fins al 2012. A més, també és un activista pels drets dels i les homosexuals, transsexuals i bisexuals, i és membre del grup coordinador del Col·lectiu de Lesbianes, Gais, Transsexuals i Bisexuals (LGTB) de la Safor i membre representant de la Federació Estatal de LGTB en el Consell de la Joventut de l'Estat espanyol de 2008 a 2010.
A les eleccions a les Corts Valencianes de 2011 va ser elegit diputat a les llistes de la Coalició Compromís, en quarta posició de la candidatura per la circumscripció electoral de València. En el Grup Parlamentari Compromís, Ferri és el responsable de les comissions d'Industria, Comerç i Turisme, la de Polítiques d'Igualtat i de la Dona, la de Noves Tecnologies i la de Peticions.
Ferri va ser reelegit com a secretari general del Bloc Jove en el congrés de febrer de 2012. En el congrés de juliol de 2014 Fran Ferri va deixar el càrrec, que va ser assumit per Enric Castelló.
En el procés de primàries obertes de Compromís per confeccionar la llista a les Corts en les eleccions de 2015, Ferri va ser el candidat més votat a la circumscripció de València.

## Activitat professional

És enginyer en organització industrial i compagina la feina com a diputat amb la d'enginyer d'operacions i gestió de la cadena de subministrament en una empresa del sector de l'automòbil.

## Referències

* ↑ «Fran Ferri, síndic de Compromís, deixa les Corts Valencianes» (en catalan). [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Francesc Xavier Ferri és el nou secretari general del Bloc Jove». Pàgina 26, 29-11-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27∕8∕2011].
* 1 2 Un candidato declara su activismo gay para ´abrir los armarios de las Corts´ Fran Ferri, número cuatro de Compromís, hace pública su sexualidad para "denunciar la discriminación del colectivo" - notícia a Levante-EMV del 17 de maig de 2011 (castellà)
* ↑ Entrevista a Fran Ferri a Valencianisme.com del 24 d'agost de 2011
* ↑ El BLOC Jove reelegix a Fran Ferri com a Secretari General notícia a Valencianisme.com del 19 de febrer de 2012
* ↑ El Bloc Jove se renueva para formar las juventudes de Compromís notícia a ValenciaPlaza del 19 de juliol de 2014 (castellà)
* ↑ Mireia Mollà, Vicent Marzà y Fran Ferri, los grandes triunfadores en las primarias de Compromís notícia a ValenciaPlaza de l'1 de febrer de 2015 (castellà)
* ↑ «Perfil del diputat a la web de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 12 abril 2012].

## Enllaços externs

* Web de Fran Ferri Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
* Fran Ferri a la web de les Corts Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Cal Poncell-Castelltort

Cal Poncell-Castelltort és un edifici del municipi d'Igualada (Anoia). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de principis de segle de tres plantes d'alçada on els elements compositius configuren a la vegada la decoració, centrant-se sobretot a la planta baixa i al primer pis donant un sentit ascensional al conjunt. Les dues portades, avui convertides en un petit comerç, s'obren en dos arcs escarsers fets de pedra llisa. Al primer pis dues finestres amb balconada segueixen el ritme ascendent i simètric. Destaca l'acabament fet amb totxo cuit que fa datar l'edifici dins els finals del primer Modernisme a Igualada.

## Història

La família Poncell, propietaris també de la impremta Poncell del Passeig Verdaguer, construeixen aquest edifici per a instal·lar-hi una botiga de comestibles i una llibreria, alhora també com a habitatge. Les obres no es van acabar. Avui encara es pot observar la façana inacabada, i a l'interior queda el segon pis per obrar.

## Referències

* 1 2 «Cal Poncell-Castelltort». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].