OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joseph Lister

Joseph Lister (Upton House, Newham, 5 d'abril de 1827 - Walmer, 10 de febrer de 1912), 1$^r$ Baró de Lister OM FRS PC, conegut com a Sir Joseph Lister, Bt va ser un metge cirurgià britànic pioner en l'ús dels antisèptics i en promoure la idea de la tècnica de la cirurgia estèril quan treballava a Glasgow Royal Infirmary. Lister va introduir amb èxit l'àcid carbòlic (actualment anomenat fenol) per esterilitzar els instruments quirúrgics i netejar les ferides, la qual cosa va reduir les infeccions postoperatòries i va fer que la cirurgia fos més segura per als pacients.

## Biografia

Lister provenia d'una família quàquera d'Upton House, Newham, edifici a West Ham, Essex, i era fill del pioner en l'ús del microscopi compost Joseph Jackson Lister.
Fins als estudis de Lister sobre els antisèptics la majoria de la gent creia en la teoria de la miasma, que es trobaria a l'aire, com a responsable de les infeccions. Lister es va assabentar dels treballs de Louis Pasteur, sobre que la fermentació i la podridura podien passar en condicions anaeròbiques si hi havia microorganismes. Lister per evitar infeccions va experimentar amb el tercer mètode de lluita contra les infeccions proposat per Pasteur que era el mètode químic.
Va ser membre i president de la Royal Society entre 1895 i 1900. Morí el 1912 a Walmer, Kent.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Lister, Joseph». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 337. ISBN 8429270043.
* ↑ Sutcliffe, Jenny; Duin, Nancy. Historia de la Medicina. Barcelona: Blume, 1993. ISBN 84-8076-010-9.

## Enllaços externs

* The Lister Institute
* Collection of portraits of Lister at the National Portrait Gallery, London
* Statue of Sir Joseph Lister by Louis Linck at The International Museum of Surgical Science in Chicago
* Commemorative plaque to Lord Lister at the Edinburgh Medical School
# Josep Monràs i Galindo

Josep Monràs Galindo (Mollet del Vallés, 1960) és un polític català que ha exercit el càrrec d'alcalde de Mollet del Vallés des de l'any 2004. Pertany al Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC).

## Trajectòria

És llicenciat en psicologia per la Universitat Autònoma de Barcelona i té un postgrau en desenvolupament local.
La carrera professional va començar de jove treballant en diferents col·legis de Mollet com a responsable d'esports, a més d'entrenar diversos equips en edat escolar, especialment de bàsquet, ja que és entrenador amb titulació nacional.
Des de l'any 1984 fins al 1992 va exercir com a docent a l'Escola Sant Gervasi, on a més de responsable del Departament d'Esports, també va ser responsable del Departament de Psicologia, director de BUP i membre del Consell Rector.
Amb motiu de la nominació de Mollet com subseu olímpica i paralímpica en els Jocs Olímpics de 1992, va ser el responsable de la coordinació dels voluntaris de la ciutat i director de l'equip olímpic de la subseu de Mollet del Vallès.
Des de l'any 1991 és regidor d'Esports de l'Ajuntament, i també ha estat responsable de les àrees de Promoció Econòmica, Comerç, Treball i Hisenda i de Serveis Personals.
Va ser escollit alcalde de Mollet del Vallès el 10 de gener de 2004 i reelegit el 16 de juny de 2007. El 19 de juliol de 2007 va ser nomenat diputat provincial i responsable de l'àrea d'esports de la Diputació de Barcelona. En les eleccions municipals de maig de 2011, va ser reelegit alcalde i va assumir en la sessió constituent de l'11 de juny de 2011.
Reelegit alcalde per al mandat 2015-2019 per ser la formació més votada en eleccions del 24 de maig amb 5.338 vots (26,36 %), i set regidors per davant de Canviem Mollet - CM.
El 2022 va deixar el càrrec per facilitar la renovació a l'Ajuntament, i van nomenar Mireia Dionisio alcaldessa de Mollet amb majoria absoluta. Un any després, el 2023 Dionisio revalidaria el càrrec a les eleccions municipals.

## Referències

* ↑ «Sección: Conoce al alcalde». Ayuntamiento de Mollet del Vallés. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 11 març 2015].
* ↑ «Socialistes.cat» (en catalán). [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ Periódico, El. «Mireia Dionisio Calé vuelve a ser escogida alcaldesa de Mollet del Vallès» (en castellà), 17-06-2023. [Consulta: 14 juliol 2023].
# John Seale

John Clement Seale, nascut el 5 d'octubre de 1942, és un director de fotografia australià. Va guanyar un Oscar a la millor fotografia el 1996 per la pel·lícula El pacient anglès.
Seale va néixer a Warwick, Queensland, Austràlia, fill de Marjorie Lyndon (nacuda Pool) i Eric Clement Seale. Ha estat nominat a l'Oscar pel seu treball a Witness, Rain Man, i Cold Mountain. Seale també ha dirigit una pel·lícula, Till There Was You el 1990. John Seale és el besoncle de l'oboista escocès Claire Seale.

## Filmografia

* BMX Bandits (1983)
* Witness (1985)
* The Mosquito Coast (1986)
* Camp de l'infern (The Hitcher) (1986)
* Children of a Lesser God (1986)
* Procediment il·legal (Stakeout) (1987)
* Rain Man (1988)
* Dead Poets Society (1989)
* Till There Was You (1990, director)
* L'oli de la vida (1992)
* The Firm (1993)
* The American President (1995)
* El pacient anglès (1996)
* Ghosts of Mississippi (1996)
* City of Angels (1998)
* L'enginyós senyor Ripley (1999)
* La tempesta perfecta (2000)
* Harry Potter and the Philosopher's Stone (2001)
* Cold Mountain (2003)
* Spanglish (2004)
* Poseidon (2006)
* Prince of Persia: The Sands of Time (2010)

## Referències

* ↑ John Seale
# Josef Kadraba

Josef Kadraba (Řevničov, 29 de setembre de 1933 - Praga, 5 d'agost de 2019) fou un futbolista txec de la dècada de 1960.
Fou 17 cops internacional amb la selecció de futbol de Txecoslovàquia amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1962.
Pel que fa a clubs, destacà a AC Sparta Praga, SK Kladno i SK Slavia Praga.

## Referències

* ↑ Ve věku 85 let zemřel Josef Kadraba, fotbalový vicemistr světa z šampionátu v Chile irozhlas.cz
* ↑ Kadraba: fotbalová chůva ve Vídni, Article at iDnes.cz
* ↑ Josef Kadraba a National-Football-Teams.com (anglès)
# Joan de Toledo

Joan de Toledo o John of Toledo (mort el 1275) va ser un cardenal cistercenc anglès. També se'l coneix com a Cardinalis Albus per color del seu hàbit.
Va estudiar medicina a Toledo, on pot ser que escrivís o traduís alguns tractats mèdics. Va ser abat d'Epau al comtat de Maine (França). Va anar a Roma en representació de l'ordre i s'hi va quedar, on va exercir de metge del Papa.
Ordenat cardenal el 1244 pel Papa Inocenci IV, va prendre part en les eleccions papals de 1254 (Alexandre IV), de 1261 (Urbà IV) i la tan coneguda de Viterbo de 1268-1271 (Gregori X). També va participar en el Primer Concili de Lió.
El gener de 1273 va ser nomenat degà del Col·legi Cardenalici.
Va morir el 13 de juliol de 1275.
A la Bilbioteca del Museu Britànic es conserven uns pocs manuscrits mèdics de Johannes de Toleto, no totalment identificat amb el cardenal, que porten per títol: De virtutibus herbarun, De pleurisi, De raucedine i De veneno.

## Referències

* ↑ Skinner, pàgina 31. Skinner apunta que alguns autors l'han confós amb Johannes Hispanus. També diu que era coneixedor de l'alquímia.
* ↑ Skinner, pàgina 32.

## Bibliografia

* Heseltine, George Coulehan. The English cardinals. With some account of those of other English-speaking countries. Burns Oates & Washbourne. Londres, 1931. Pàgina 32. (anglès)
* Skinner, Gerard. The English cardinals. Family Publications. Oxford, 2007. ISBN 9781871217650. Pàgines 31-32. (anglès)

## Enllaços externs

* Biografia a The Cardinals of the Holy Roman Church Arxivat 2013-05-22 a Wayback Machine.. (anglès)
# Jofre de Rocabertí

Jofre de Rocabertí és el nom dels següents personatges:
* Jofre I de Rocabertí, vescomte de Rocabertí (1138 -1166)
* Jofre II de Rocabertí, vescomte de Rocabertí (1181 -1212)
* Jofre III de Rocabertí (? - 1282), vescomte de Rocabertí (1229 - 1282)
* Jofre IV de Rocabertí o Jofre de Rocabertí i Desfar, vescomte de Rocabertí
* Jofre V de Rocabertí o Jofre de Rocabertí i de Serrallonga (? -1342), vescomte de Rocabertí (1324 -1342)
* Jofre VI de Rocabertí o Jofre de Rocabertí i de Fenollet, vescomte de Rocabertí (1392 -1403)
* Jofre VII de Rocabertí o Jofre de Rocabertí i de Montcada vescomte de Rocabertí i vescomte de Peralada (1454 -1479)
* Francesc Jofre I de Rocabertí, vescomte de Rocabertí (1592 -1634)
* Hug Jofre I de Rocabertí, regent del vescomtat de Rocabertí (1229 - 1250)
* Martí Jofre I de Rocabertí i Safortesa, vescomte de Rocabertí (1663 -1671)
# José Longinos Ellauri

José Longinos Ellauri Fernández (Montevideo, 14 de març de 1789 - ibídem, 21 de novembre de 1867) fou un polític i jurista uruguaià. Des de molt jove (1805) es va traslladar a Buenos Aires per a iniciar la seva formació en lleis i teologia, la qual va completar a la Universitat de Charcas o Chuquisaca. Després d'una breu participació en el moviment emancipador de 1811, va tornar a Buenos Aires, des d'on va tornar a l'Uruguai el 1824.
Es va mantenir neutral durant la Croada Llibertadora dels anys 1825-1828. En aquest darrer any, va ser elegit diputat per Montevideo a l'Assemblea General Constituent i Legislativa de l'Estat. Va ser el secretari de la Comissió Especial encarregada de la redacció del projecte de Constitució per al nou Estat Oriental de l'Uruguai, presentant el projecte que va servir de base als debats.
La Constitució de 1830, producte final dels debats de l'Assemblea Constituent, té per tant en Ellauri un dels seus artífexs més notoris. Després d'aquests esdeveniments, va ser dues vegades ministre de Govern i de Relacions Exteriors per un breu període el 1830. Diputat per Montevideo entre 1834 i 1837. Fiscal General de l'Estat el 1839.
El seu fill, José Eugenio Ellauri Obes, va ser president de l'Uruguai entre 1873 i 1875.

## Referències

* 1 2 (castellà) La Constitución Uruguaya de 1830
# José Sánchez

José Sánchez és el nom dels següents personatges:
* José Sánchez Guerra y Martínez (1859-1935), polític espanyol.
* José Sánchez Martínez (1937), ex pilot de motociclisme català.
# José Franchy y Roca

José Franchy y Roca (Las Palmas de Gran Canària, 24 d'abril de 1871 - Ciutat de Mèxic, Mèxic 8 de novembre de 1944) fou un polític canari, destacat líder del republicanisme federal.

## Biografia

Advocat i periodista de professió, Franchy y Roca va fundar, en 1902, el Partit Republicà Federal i la Federació Obrera Canària. En la seva faceta com a periodista va fundar els periòdics Las Efemérides (1899) i El Tribuno (1903), aquest últim com òrgan de difusió del seu partit polític. En els seus orígens polítics, fou un ferm defensor dels drets de la classe obrera, que va organitzar els gremis per a la reivindicació laboral, principalment el de treballadors portuaris, qui van promoure en 1910 la primera vaga esdevinguda a Puerto de La Luz. Anys més tard adquiriria, en nom de la Societat d'Obrers del Carbó, un solar en el barri de La Isleta per a construir la Casa del poble. L'edificació es va començar a aixecar el 1913 i el 1936 va ser volada amb explosius com una mostra de poder dels militars franquistes durant l'Alçament Nacional.
Acuitat per una difícil situació econòmica, Franchy Roca decidí traslladar-se a l'Espanya peninsular, assentant-se a Madrid. Allí es va presentar a unes oposicions per a Secretari de Govern de l'Audiència Territorial de Sevilla, plaça que va obtenir el 1915. A les eleccions generals espanyoles de 1931, sent secretari de govern de l'Audiència Territorial de La Corunya va ser elegit diputat per Las Palmas pel Partit Republicà Democràtic Federal, i poc després, al juliol de 1931, va ser designat Fiscal General de l'Estat en la República, càrrec del qual dimitiria anys més tard, després d'aprovar-se per les Corts Constituents la Llei de Defensa de la República.
Manuel Azaña, en el seu segon mandat com a President de la Segona República en 1933, va designar a Franchy y Roca per a dirigir el Ministeri d'Indústria i Comerç, no obstant això el seu mandat seria breu, ja que només va romandre tres mesos en el càrrec, tornant a Gran Canària. Iniciada la Guerra Civil, Franchy y Roca es va exiliar a Mèxic on va morir en 1944. Les seves restes mortals van ser traslladades en 1976 a la seva ciutat natal de Las Palmas de Gran Canària, on es va donar el seu nom a un dels seus carrers en la seva memòria.

## Referències

* Felipe Redondo, Jesús (2005). José Franchy y Roca : 1871-1944, Colección Canarias : Políticos para la Historia : Siglos XIX-XX; 8, [Canarias] : Parlamento de Canarias. ISBN 84-689-2434-2.
* Barrera Artiles, José (1997). La ciudad y sus nombres : calles, plazas y parques de Las Palmas de Gran Canaria. Las Palmas de Gran Canaria : Ayuntamiento de Las Palmas de Gran Canaria. ISBN 84-88979-24-X.
# Juan de Hospital

Juan de Hospital Hort (Banyoles, 11 de febrer de 1725 - Ravenna, 23 de novembre 1800) va ser un missioner jesuïta, científic, catedràtic i escriptor, conegut per haver estat l'introductor de la ciència moderna a Amèrica del Sud.
Va néixer en una família acomodada de Banyoles, com demostra que el seu pare, Martirià Hospital, fos enterrat a l'església del monestir benedictí de Sant Esteve. La seva mare fou Maria Anna Hort i ell fou el menor de deu germans. Va marxar a Sant Martí Sacosta de Girona amb 15 anys a estudiar humanitats clàssiques i filosofia, on tindria com a professor el teòleg i escriptor Antoni Codorniu. El 1743 va passar a ser novici a Tarragona fins que decidí fer-se missioner el 1745, després de la mort de la seva mare. L'anada a l'Equador va ser una aventura, ja que va haver d'esperar quatre anys al Puerto de Santa María i el viatge va estar marcat pels pirates, les tempestes i les malalties.
A Quito va ser catedràtic de filosofia. Va donar un curs de filosofia el curs 1760-1761 que tingué un gran pes en la introducció de la ciència moderna a Amèrica del Sud. Resultat d'aquest curs va ser la tesi que va dirigir i que es va presentar a la Universitat de San Gregorio de Quito (Equador) el desembre del 1761, una tesi que portava per nom Coelorum extasi i on es feia una defensa inèdita a Amèrica de la teoria de Copèrnic, segons la qual la Terra dona voltes al sol. Quan els jesuïtes foren expulsats de Quito, hagué de tornar a Europa, on visqué a Espanya, Còrsega, Genovesat i finalment Ravenna.
El 2017 els historiadors Joan Anton Abellan Manonellas i Byron Núñez-Freile van fer un llibre per explicar la seva vida. què, junt amb la tasca docent d'Hospital, es narra la seva vida.

## Referències

* ↑ Estéban, Ramon «El jesuïta banyolí desconegut». El Punt Avui, 12-11-2017 [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ Abellán, Juan Antón «El inicio de la ciencia moderna en la Real Audiencia de Quito 14 de diciembre de 1761». Spondylus, 30, -, pàg. 17-37. Arxivat de l'original el 28 de juny 2017 [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ Juan Valdano Morejón. Ecuador--cultura y generaciones: ensayo. Planeta, 1985.
* ↑ Cuenca (Ecuador) Universidad del Azuay; Cuenca, Ecuador (City). Universidad del Azuay Anales de la Universidad de Cuenca, 1977.
# Juan de Leví

Juan de Leví o Juan Leví (fl 1392 - 1404) és un pintor espanyol pertanyent a l'escola aragonesa de l'estil gòtic internacional, que va treballar a finals del segle xiv.
El seu oncle, Guillem de Leví, també era pintor. Es creu que eren jueus conversos o descendents de jueus conversos, i naturals de Jarque de Moncayo (Saragossa).
Entre les seves obres, destaquen:
* Retaule de Santa Caterina, Sant Llorenç i Sant Prudenci de la capella dels Pérez Calvillo de la catedral de Tarassona (1392 - 1402)
* Retaule de Sant Jaume, per a l'església parroquial de Montalbán, Terol (1403)
* Retaule de Sant Anton (1403).
* Retaule de Sant Miquel i de la Passió (1405), conservat a la col·lecció Joaquín Rivero (Jerez de la Frontera).
* Retaule de l'església de La Hoz de la Vieja (1405).
* Retaule dedicat a Sant Pere, procedent de Calataiud (1392-1407), actualment al Museu Episcopal de Vic
Característiques d'aquest pintor són la delicadesa i minuciositat del dibuix, l'elegància de les figures, tant en els rostres com en els ritmes curvilinis, i la riquesa del colorit. És un art en el qual es barregen elements orientals al costat del manierisme sienès amb alguns accents nòrdics.

## Referències

* de Azcarate Ristori, Jose Maria; , Alfonso Emilio Perez Sanchez, Juan A. Ramirez. Historia del arte (en castellà). Madrid: Ediciones Anaya, 1986. ISBN 84-207-1408-9.
* Els Leví Arxivat 2014-04-26 a Wayback Machine., en la Gran Enciclopèdia Aragonesa
# Juan de Homedes y Coscón

Juan de Homedes y Coscón (Saragossa, 1477 $^{(Gregorià)}$ - Malta, 6 de setembre de 1553 $^{(Gregorià)}$) fou Gran Mestre de l'Hospital. D'origen aragonès, durant el seu magisteri es va concentrar en la fortificació de l'illa de Malta, novíssima seu de l'orde, davant dels atacs dels otomans, que començaven a ser freqüents.
Sota el seu mestratge, el 1551, va perdre Trípoli, al nord d'Àfrica. La va conquerir el corsari Turgut Reis i l'almirall Sinan Paixà. Homedes va responsabilitzar d'aquesta pèrdua el governador Gaspard de Vallier, que fou blasmat i empresonat. Amb el mestre Jean Parisot de la Valette fou rehabilitat.
Homedes apareix en la novel·la de Dorothy Dunnett The Disordely Knights, caracteritzat molt negativament, com un egoista, mancat d'estratègia i sempre disposat a beneficiar els cavallers hispànics.

## Referències

* ↑ «Order of Malta International. Grand Master Juan De Homedes Y Coscón» (en anglès). Grand Masters of the Order, History of the Order. Order of Malta. Western Association. U.S.A, 02-06-2022. Arxivat de l'original el 17 de febrer 2024. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ «Juan de Homedes y Coscón» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 febrer 2024].
* ↑ Abela, Joe. «Juan d’Homedes (1494 - 1553). Grand Master of the Order of St. John» (en anglès). Senglea Local Council - Prominent Sengleans. [Consulta: 17 febrer 2024].
# José Manuel Yanguas Calleja

José Manuel Yanguas Calleja (Fitero, 20 de juny de 1972) és un exfutbolista navarrès, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Format a les categories inferiors del CA Osasuna, debuta en primera divisió amb els navarresos a la temporada 93/94, tot jugant 17 partits de Lliga eixe any. Al final, l'Osasuna quedaria cuer i baixaria a Segona.
En la categoria d'argent, Yanguas trigaria dos anys fins a fer-se un lloc titular a l'equip. La temporada 96/97 ja juga 34 partits i marca un gol. A la següent disputaria altres 34, però la temporada 98/99 baixaria a només 17.
L'estiu del 2000 l'Osasuna aconsegueix retornar a la màxima categoria. Yanguas va formar part del conjunt osasunista tres temporades més en Primera, dues com a titular i la tercera on només apareix en 15 ocasions. Al final de la temporada 02/03, Yanguas deixa l'Osasuna, després d'haver format part de l'equip 10 temporades, amb 228 partits entre Primera i Segona.
Recala a les files del Getafe CF, amb qui assoleix un històric ascens a la màxima categoria. El navarrès jugaria una temporada en Primera amb els madrilenys abans de tornar a Segona, ara amb el CD Numancia (05/06). Posteriorment, acabaria la seua carrera al modest equip del CD Alfaro.

## Enllaços externs

* Fitxa de Yanguas
# José Manuel Vázquez Palomo

José Manuel Vázquez Palomo (Àvila, 21 d'agost de 1958) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 2000 i 2003, tots aquests anys en l'equip Relax-Fuenlabrada. No va guanyar cap etapa, però sí que participà en diferents edicions de la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1999:
** 1r a la Copa d'Espanya de ciclisme
** 1r a la Santikutz Klasika
** Vencedor d'una etapa a la Volta del Llagostí
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àvila

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000: 115è de la classificació general
* 2001: 69è de la classificació general
* 2002: 99è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Kaduï

«Kaduï» té aquests significats:
* Kaduï (poble), poble de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia
* Kaduï (possiólok), possiólok de l'óblast d'Irkutsk, a Rússia
# Kadri Keung

Kadri Keung (xinès (Hong Kong): 姜美而) (segle XX) és una dissenyadora de moda xinesa. El 2022 fou escollida com una de les 100 dones més inspiradores per la BBC.
Graduada en disseny, el 2018 va crear la marca de roba de moda Rhys Company, juntament amb la seva mare, Ophelia Keung, que havia treballat al sector durant més de 30 anys. Aquesta marca dissenya roba per a persones grans i persones amb alguna discapacitat. Es va adonar de la dificultat de trobar roba no estàndard quan va haver de cuidar la seva avia Kadri. Aquesta empresa ha creat ha format i donat feina a 90 dones desfavorides o amb alguna discapacitat. El 2019 va guanyar el premi AFA al Disseny de l'Àsia. L'empresa ha impulsat a través de seminaris i tallers el concepte de roba adaptativa, com camises amb botons discontinus o sabates asimètriques. El 2022 va fundar la marca Boundless, que fa roba funcional de moda.

## Referències

* 1 2 «Quiénes son las 100 Mujeres influyentes e inspiradoras elegidas por la BBC en 2022 (y cuáles son las 12 de América Latina) - BBC News Mundo». [Consulta: 11 gener 2023].
* 1 2 «Fashion goes senior» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «An in-depth look at Hong Kong’s adaptive clothing market with RHYS» (en anglès americà), 20-07-2021. [Consulta: 11 gener 2023].
# Kadri Veseli

Kadri Veseli (Broboniq, Mitrovica, 31 de maig de 1967) és un polític kosovar, president de l'Assemblea de Kosovo des de 2014. Veseli va ser un dels líders del moviment estudiantil kosovar entre 1988 i 1990 que es va implicar en la lluita pels drets humans i polítics dels albanesos kosovars, incloent-hi el dret a la independència. Veseli va començar els seus estudis d'educació superior el 1990 a la Facultat d'Agricultura de la Universitat de Pristina i al Departament de Llengua i Literatura Albaneses de l'Escola de Pedagogia Superior. A causa de circumstàncies polítiques, es va veure obligat a completar els seus estudis a Albània. Es va graduar per la Universitat d'Agricultura de Tirana i té un MBA en direcció general del CITY College (Tessalònica).
Durant la guerra de Kosovo va ser nomenat comandant dels Serveis de Contraintel·ligència (G-2) de l'Exèrcit d'Alliberament de Kosovo, càrrec que va ocupar fins al final de la guerra, quan es va transformar en els anomenats Serveis d'Intel·ligència de Kosovo, una organització subterrània d'intel·ligència propera al Partit Democràtic de Kosovo (PDK) i operativa fins a l'any 2008. A finals del 2012, Kadri Veseli es va unir formalment al PDK i el 27 de gener de 2013 es va convertir en el número dos del partit. Veseli va ser elegit president de l'Assemblea de Kosovo el 8 de desembre de 2014. El maig de 2016 Veseli va ser nomenat president del PDK per unanimitat, després de la dimissió de Hashim Thaçi, que va haver d'abandonar el càrrec per presentar-se a president de Kosovo.
Veseli parla anglès, alemany i serbi. Amb la seva dona, Violeta, són pares de quatre fills.

## Referències

* 1 2 «President of the Assembly». Assembly of Kosovo. [Consulta: 2 març 2016].
* ↑ «Fakte në Lidhje me Kadri Veselin dhe SHIK-un». Kallxo.com, 20-06-2012 [Consulta: 1r març 2016].
* 1 2 «Ja kush është Kadri Veseli, kryetari i Kuvendit të Kosovës». telegrafi.com [Consulta: 2 març 2016].
* ↑ «Kadri Velseli kryetar i ri i PDK-së». Zëri, 07-05-2016 [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Kadri Veseli al web de l'Assemblea de Kosovo