OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Omega (Geòrgia)

Omega és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.340 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Omega tenia 1.340 habitants, 455 habitatges, i 337 famílies. La densitat de població era de 290,7 habitants/km².
Dels 455 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 25,9% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,4% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.765 $ i la renda mediana per família de 28.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.050 $ mentre que les dones 16.618 $. La renda per capita de la població era d'11.014 $. Entorn del 22% de les famílies i el 28,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Omega». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Omega». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Odunayo Adekuoroye

Odunayo Folasade Adekuoroye (Akure, 10 de desembre de 1993) és una esportista nigeriana que competeix en lluita estil lliure, guanyadora d'una medalla de bronze en el Campionat Mundial de Lluita de 2015, en la categoria de 53 kg. Va aconseguir una medalla d'or en els Jocs Panafricans de 2015. Ha guanyat quatre medalles en el Campionat Africà de Lluita entre els anys 2013 i 2016. Va obtenir dues medalles en els Jocs de la Mancomunitat en 2010 i 2014

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Las Vegas (Estats Units) Estats Units | 3 | Lliure 53 kg |
| Jocs Panafricanos ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Brazzaville ( República del Congo) Rep. del Congo | 1 | Lliure 53 kg |
| Campionat Africà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Yamena ( Txad) Txad | 2 | Lliure 51 kg |
| 2014 | Tunísia ( Tunísia) Tunísia | 2 | Lliure 51 kg |
| 2015 | Alexandria ( Egipte) Egipte | 1 | Lliure 53 kg |
| 2016 | Alexandria ( Egipte) Egipte | 1 | Lliure 55 kg |
| Jocs de la Mancomunitat ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Delhi ( Índia) Índia | 3 | Lliure 48 kg |
| 2014 | Glasgow ( Escòcia) Escòcia | 1 | Lliure 53 kg |

## Referències

* ↑ «Odunayo Adekuoroye» en IAT.uni-leipzig.de (en inglés).
* ↑ «Adekuoroye Folasade Odunayo» en IAT.uni-leipzig.de (en inglés).
# Nära livet

Nära livet (en català seria: "Al llindar de la vida") és una pel·lícula sueca d'Ingmar Bergman, estrenada el 1958. Condensat dels temes de Bergman sobre la vida, la mort, la parella i la família a través de l'embaràs i el naixement, en continuïtat i en paral·lel amb Maduixes silvestres.

## Argument

En graus diferents d'embaràs, tres dones es troben en una sala de maternitat d'un hospital: Stina Andersson (Eva Dahlbeck) està a punt de donar a llum, Cecilia Ellius (Ingrid Thulin) acaba de patir un avortament involuntari i Hjördis Petterson (Bibi Andersson) s'està recuperant d'un intent fallit d'avortament. Segueix una porta oberta sobre la immensitat i la universalitat de la vida.

## Repartiment

* Erland Josephson: Anders Ellius
* Ingrid Thulin: Cecilia Ellius
* Eva Dahlbeck: Stina Andersson
* Barbro Hiort-Af-Ornas: Brita
* Bibi Andersson: Hjördis Petterson

## Guardons

La pel·lícula va rebre el premi a la millor interpretació femenina per a Ingrid Thulin, Eva Dahlbeck, Barbro Hiort-Af-Ornas i Bibi Andersson i el de millor direcció per a Ingmar Bergman en el Festival Internacional de Cinema de Canes de 1958. El director també havia estat nominat a la Palma d'Or.

## Referències

* ↑ «Kino Digital : films suédois inédits en France (années 1950)» (en francès). Kino Digital. [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «La Sélection - 1958 - Palmarès» (en francès). [Consulta: 12 juny 2023].
# Oligoryzomys pachecoi

Oligoryzomys pachecoi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Bolívia, on viu a altituds d'entre 1.280 i 1.960 msnm. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses de muntanya. Té una llargada de cap a gropa de 96 mm. Aquest tàxon fou anomenat en honor del mastòleg peruà Víctor Raúl Pacheco Torres. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Hurtado, Natalí; D'Elía, Guillermo «A new species of long-tailed mouse, genus Oligoryzomys Bangs, 1900 (Rodentia: Cricetidae), from the Bolivian Yungas» (en anglès). Zootaxa, 4.500, 3, 2018, pàg. 341. DOI: 10.11646/zootaxa.4500.3.3. ISSN: 1175-5334.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Oligoryzomys microtis

Oligoryzomys microtis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Bolívia, el Brasil, el Paraguai i el Perú. Els seus hàbitats naturals són les selves tropicals, incloent-hi vegetació primària, vegetació secundària i les vores de les selves. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Patton, J. L. et al. Oligoryzomys microtis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 14 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Ofelió (escultor)

Ofelió (en llatí Ophelion, en grec antic ̓Ωφελίων, fill d'Aristònides, fou un escultor grec d'època desconeguda.
Només és conegut perquè va fer una estàtua de Sext Pompeu que actualment es troba al Museu del Louvre, signada amb el seu nom.

## Referències

* ↑ 1.Ophelion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 32
# Oana-Dana Balas

Oana Balas és llicenciada en Filologia anglesa i espanyola (2001) i màster en Estudis italo-ibèrics (2002) per la Universitat de Bucarest. També va ser becària de la Fundació Congrés de Cultura Catalana (1999, 2000). Des del 2002 és professora a la Universitat de Bucarest, al departament de Lingüística Romànica, Llengües i Literatures Iberoromàniques i Italià. Ensenya lingüística, castellà i català i col·labora en la realització d'un manual de català per a estudiants romanesos. Des del 2007 tradueix narrativa catalana.

## Referències

* ↑ «Oana-Dana Balas». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Ombúes de Lavalle

Ombúes de Lavalle és una localitat al sud-oest de l'Uruguai.

## Geografia

La ciutat es troba a una altitud de 119 msnm, a la zona del departament de Colonia. Es troba aproximadament a mig camí entre la ciutat occidental de Nueva Palmira i la localitat de Florencio Sánchez, a l'est. A pocs quilòmetres al nord de la frontera es troba el departament de Soriano. Al sud és la capital del departament, Colonia del Sacramento.

## Població

D'acord amb les dades del cens del 2004, la localitat té una població de 3.451 habitants (2004).

## Història

La localitat rep el seu nom en homenatge al general argentí Juan Lavalle.

## Referències

* ↑ Dades a fallingrain.com (anglès)
* ↑ Dades a l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (castellà)
* ↑ Informació sobre la localitat i la seva història a La Voz de Ombúes Arxivat 2009-05-03 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* La Voz de Ombúes Arxivat 2009-08-30 a Wayback Machine. (castellà)
* Ràdio Ombúes 97.3 FM
# Olejníkov

Olejníkov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1454.
# Ferran Giner Peris

Ferran Giner Peris (Alboraia, Horta Nord, 27 de setembre del 1988) és un jugador de futbol valencià que juga d'extrem esquerre o de lateral esquerre. Actualment juga al Gimnàstic de Tarragona.
# Agareb

Agareb (àrab: عقارب, ʿAgārib) és una ciutat de Tunísia, de la governació de Sfax, capital de la delegació o mutamadiyya homònima. Està situada 23 km a l'oest de la capital de la governació. La ciutat té poc més de deu mil habitants, però la delegació tenia 34.190 habitants el 2004. Fou fundada entorn de la zàwiya de sidi Agareb.

## Economia

És seu d'una zona industrial, però l'activitat principal és agrícola, amb importants plantacions d'oliveres. Cada juliol celebra un festival dedicat als cavalls.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 34 57 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en vuit sectors o imades:
* Agareb (34 57 51)
* Gargour (34 57 52)
* Bouledhieb (34 57 53)
* El Mahrouka (34 57 54)
* Ettorba (34 57 55)
* Ben Sahloun (34 57 56)
* Zeliana (34 57 57)
* Es-Soghar (34 57 58)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 34 18).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 91-96. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 153-154. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Juli Esperat

Juli Esperat (Julius Speratus) fou un poeta romà.
Se'n conserva una elegia. De la biografia de l'autor no se'n dona cap referència però en un exemplar del monestir de Saint Gall (Versus Julii Sperati de Philomela) indica que era natural de Filomela. La seva elegia fou imitada per Pau Àlvar de Còrdova, un monjo del segle ix.
# Microhyla petrigena

Microhyla petrigena és una espècie de granota que viu a Brunei, Indonèsia, Malàisia i les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P., Mumpuni, Diesmos, A. & Tzi Ming, L. 2004. Microhyla petrigena. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Abadia de Cruas

L'abadia de Cruas fou un establiment religiós fundat a Cruas al Vivarès per Eribert comte del Vivarès, pare d'Elpodori. Va sorgir en terrenys sense cultivar en mig d'un territori dessolat que feia part dels dominis del comte, situat no gaire lluny del Roine en una sèrie de turons que dominen a la riba dreta d'aquest riu entre Lió i Saint-Esprit, a uns 12 km al nord de la vila de Viviers (moderna Viviers-lès-Montagnes). La seva fundació fou confirmada per Lluís el Pietós quan ja era emperador (després del 814). Va estar sota advocació de la Verge i més tard de sant Josserand Confessor, que fou monjo a l'establiment però no se sap quan. Les seves relíquies que junt amb les sant Torquat, bisbe de Saint-Paul-Trois-Châteaux, que es conservaven a l'església de l'abadia, foren cremades al segle xvi pels calvinistes.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Çopan-Ata

Çopan-Ata (antiga ortografia Čopan-Ata) és una serralada de turons de prop d'un km de llarga a la riba sud del riu Zarafshan, just davant de Samarcanda. Va portar el nom de Kuhak (petita muntanya) fins al segle xix i de vegades també s'esmentava amb el nom de turons del Zarafshan. Çopan-Ata sembla el nom d'un santó musulmà, amb un mausoleu al cim d'un turo (la construcció del qual és atribuïda a Tamerlà). Hi havia pedreres d'argila que s'utilitzaran a l'edat mitjana a la ciutat de Samarcanda.
El 13 de maig de 1868 les tropes del kanat de Bukharà van enfrontar sense èxit al russos del general Constantí Petrovitx von Kauffmann, en una batalla a Çopan-Ata; l'endemà el general rus va entrar a Samarcanda.

## Bibliografia

W. Barthold, Turkestan
# Adrienne Lecouvreur

* Aquest article tracta sobre la persona històrica. Vegeu-ne altres significats a «Adrienne Lecouvreur (obra teatral)».
Adrienne Lecouvreur (Damery, 5 d'abril de 1692 – 20 de març de 1730) va ser una actriu francesa.
Va aparèixer per primera vegada sobre un escenari a Lille. Després del debut parisenc en la Comédie-Française el 1717, va ser immensament popular entre el públic, fins a la seva misteriosa mort.
Va tenir una relació amorosa amb Maurici de Saxònia, que va acabar en tragèdia quan ella va ser aparentment enverinada per la seva rival, Maria Carolina Sobieska, duquessa de Bouillon. El rebuig de l'Església catòlica a fer-li un enterrament cristià va commoure el seu amic Voltaire, que va escriure un amarg poema sobre aquest tema.
La seva vida va inspirar el drama tràgic de Scribe i Legouvé, sobre el qual es van basar l'òpera de Francesco Cilea, Adriana Lecouvreur i l'opereta Adrienne (1926), de Walter Goetze. Abans que ells, no obstant això, el 1856, Edoardo Vera havia estrenat el "dramma lirico" Adriana Lecouvreur i la duchessa di Bouillon. El 1913 Sarah Bernhardt la va interpretar en la pel·lícula muda Adrienne Lecouvreur. El 1928, la Metro-Goldwyn-Mayer va filmar Dream of Love, basada en l'obra teatral de Scribe i Legouvé, Adrienne Lecouvreur, protagonitzada per Joan Crawford i Nils Asther. I a més d'aquestes, encara s'han fet, si més no, unes altres sis pel·lícules basades en la seva vida.

## Referències

* ↑ Goebel, Wilfried. «Adrienne, von Goetze» (en alemany). operone. Arxivat de l'original el 2019-03-01. [Consulta: 28 octubre 2007].
* ↑ «Gherardo Cassaglia almanac.». Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ Adrienne Lecouvreur a Internet Movie Database (anglès)(en anglès)
* ↑ Search IMDB for Adrienne Lecouvreur
# Adenoforis

Els adenoforis (Adenophorea) són una de les dues classes tradicionals de l'embrancament dels nematodes. Està fonamentada en criteris morfològics, però no està suportada per les anàlisis moleculars moderns.

## Característiques

Els anfidis postlabials són de forma variable, en forma de porus o complicats; deridis absents; fasmidis en general també absents; amb glàndules hipodermals; aparell excretor, quan és present, simple, no tubular; mascles generalment amb dos testicles; rarament hi ha ales caudals; papil·les sensorials tant a la regió cefàlica com a la resta del cos. Són marins, d'aigua dolça o terrestres.

## Taxonomia

De manera tradicional, es divideixen en dues subclasses i onze ordres.
Subclasse Enoplia
    Ordre Enoplida
    Ordre Isolaimida
    Ordre Mononchida
    Ordre Dorylaimida
    Ordre Stichosomida
    Ordre Triplonchida
Subclasse Chromadoria
    Ordre Araeolaimida
    Ordre Chromadorida
    Ordre Desmoscolecida
    Ordre Desmodorida
    Ordre Monhysterida

## Referències

* ↑ «Els nematodes | enciclopèdia.cat». [Consulta: 27 desembre 2020].
* 1 2 «Ferris, H. 2008. THE "NEMATODE-PLANT EXPERT INFORMATION SYSTEM ", A Virtual Encyclopedia on Soil and Plant Nematodes. Comparison of Morphology- and DNA-based Classifications. Department of Nematology, Universitat de Califòrnia». Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 7 desembre 2014].
# Abd al-Karim Kashmirí ben Aklibat Mahmud ben Bulaki ben Muhammad Rida

Abd al-Karim Kashmirí ben Aklibat Mahmud ben Bulaki ben Muhammad Rida (mort 1784) fou un historiador hindo-persa. Se sap que vivia a Delhi al moment en què aquesta ciutat fou saquejada per Nàdir-Xah Afxar, pel qual va entrar al servei com a mulasaddí. El 1741 era amb Nadir a Qazwin (Kazwin); va anar després a la Meca i tornà a Delhi el 1743.
Va escriure una història del seu temps des de la invasió de Delhi per Nadir fins al 1784 titulada Bayán-i wáki'

## Bibliografia

* Elliot i Dowson, History of India
* L. Lockhart, Nadir Shah, Londres 1928
* S. Maqbul Ahmad, “'Abd-Al-Karim Kasmiri,” Encyclopædia Iranica, I/2, p. 125; està disponible una versió actualitzada en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abd-al-karim-kasmiri (consultat el 18 de maig del 2016).
* Tucker, Ernest. «ʿAbd al-Karīm Kashmīrī». Encyclopaedia of Islam, THREE. Editada per: Kate Fleet, Gudrun Krämer, Denis Matringe, John Nawas, Everett Rowson. Brill Online, 2016. 18 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-3/abd-al-karim-kashmiri-COM_24651>
# Aiguille de Leschaux

L'Aiguille de Leschaux és una muntanya de 3.759 metres dels Alps de Graies, que es troba entre les regions de la Vall d'Aosta (Itàlia) i de l'Alta Savoia (França).

## SOUISA

Segons la definició de la SOIUSA, el cim té la següent classificació:
* Gran part: Alps occidentals
* Gran sector: Alps del nord-oest
* Secció: Alps de Graies
* Subsecció: Alps del Mont Blanc
* Supergrup: Massís del Mont Blanc
* Grup: Cadena Rochefort-Grandes Jorasses-Leschaux
* Subgrup: Grup de Leschaux
* Codi: I/B-7.V-B.4.c

## Referències

* ↑ «Aiguille de Leschaux» (en anglès). SummitPost.org. [Consulta: 27 novembre 2014].
* ↑ Marazzi, Sergio. Priuli & Verlucca. Atlante Orografico delle Alpi. SOIUSA (en italià), 2005.
# Ainhoa Garmendia

Ainhoa Garmendia (Sant Sebastià, 26 d'octubre de 1974) és una soprano basca.
Cursa estudis d'acordió i piano abans d'entrar a l'escola de l'Orfeó Donostiarra i dedicar-se al cant. Es perfecciona a l'Escola Superior de Cant de Madrid amb el professor Manuel Cid. El 1997 i 1998 estudia amb Elena Lazarska a la Universität für Musik und Darstellende Kunst Wien de Viena. Actualment rep consells de tècnica vocal del professor Josef Frakstein.
El 1995 debuta com a Norina a Don Pasquale. Premiada en nombrosos concursos nacionals i internacionals, Ainhoa Garmendia, passa a formar part el 1999 de l'escola d'òpera CNIPAL de Marsella, on prepara el seu repertori durant dos anys.
Des de 2001, està contractada com a solista a l'Òpera de Leipzig on interpreta els papers de Susanna (Les noces de Fígaro), Marzelline (Fidelio), Ännchen (El franctirador), Llissa (La sonnambula), Musetta (La Bohème). La temporada 2003-2004 debuta en l'Òpera de Marsella amb el paper de Zaide a Il turco in Italia. El 2004-2005 participa en tres produccions noves: La flauta màgica, Fidelio en la qual interpreta Marzelline i Temistocle (Johann Christian Bach) en la qual interpreta Aspasia, sota la direcció de Christophe Rousset. A més debuta en l'Òpera de Lausanne com Micaëla (Carmen) i Aspasia (Temistocle) al Teatre del Capitoli de Tolosa.
La temporada 2005-2006, debuta amb el paper de Despina (Così fan tutte) al Festival de Glyndebourne i al Royal Albert Hall, sota la direcció d'Ivan Fischer. També interpreta el paper de Marzelline (Fidelio) a l'Òpera de Marsella i el de Lisa (La Sonnambula) a la Deutsche Oper de Berlín.
També debuta al paper de Valencienne (Die lustige Witwe) a l'Òpera de Leipzig on participa en concerts amb l'obra Die Schöpfung de Joseph Haydn.

## Liceu

El 2006-2007 debuta com Servilia (La clemenza di Tito) al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. L'any 2009 canta a L'arbore di Diana de Vicent Martín i Soler.

## Miscel·lània

Vitalista i poliglota (parla èuscar, castellà, francès, alemany, anglès i italià), practica esports per estar en forma i els seus capritxos els comparteix amb els amics lluny del teló. Casa seva la situa, sobre el paper, a Alemanya, però descansa a Bordeus i al Goiherri guipuscoà, i es prepara a Londres i a Gant.

## Referències

* ↑ «"En aquest món ja no queden dives"». Revista Consumer [Consulta: 5 gener 2016].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Zundert (cervesa)

Zundert (zɵndərt) és una cervesa trapista produïda a la Trappistenbrouwerij de Kievit, situada a l'Abadia Maria Toevlucht de la ciutat de Zundert als Països Baixos.
Zundert i La Trappe són les úniques dues cerveses trapenques produïdes als Països Baixos reconegudes per l'Associació Internacional Trapenca.
La cervesa és fosca d'estil tripel d'abadia, té 8% de vol. d'alcohol i es ven en format de 33 cl.

## Referències

* ↑ (neerlandès) Persbericht 3 Arxivat 2016-04-05 a Wayback Machine., De Kievit Trappist Brewery, 2013. Revisada l'11 d'abril 2014.
* ↑ Nederlands tweede trappistenbier heet Zundert

## Enllaços externs

* Trappistenbrouwerij de Kievit, pàgina web oficial (en neerlandès)
# Alba Mayol Curci

Alba Mayol Curci (Barcelona, 1979) és una artista catalano-italiana.
Va estudiar a a la Universitat de Barcelona, on es va llicenciar en estudis anglesos. Posteriorment, va complementar els seus estudis amb un màster en Teoria i Estètica de l'Art Contemporani a la Universitat Autònoma de Barcelona i un postgrau en Cultura Visual a la Universitat de Barcelona. Més endavant va estudiar fotografia a Londres, al Central Saint Martins College. Com a artista, treballa amb text, dibuix i fotografia, parant un interès especial en pràctiques marginals, contraposat als conceptes canònics.
Ha col·laborat o exposat en espais com Bòlit Centre d'Art Contemporani,Can Felipa Arts Visuals, Arts Santa Mònica, el Museu Abelló, el Casal Solleric, la Sala Muncunill de Terrassa, la Fundació Vilacasas o la Fabra i Coats, entre d'altres. Un dels seus projectes destacats és la Cooperativa General Humana, on analitza el teatre com a gènere burgès. Ha sigut resident de llarga durada a Hangar i col·labora amb el magazine A*Desk.

## Referències

* ↑ «Hamacaonline | autors |». [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Nacionalismes d'un mateix. Entrevista a Alba Mayol». [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «IB3 | L’objecte del vincle, una proposta expositiva del Casal Solleric». [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «LA FUNDACIÓ VILA CASAS ENS ENVIA NOVES CÀPSULES DE CONFINAMENT.» (en castellà). [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Alba Mayol Curci | Hangar». [Consulta: 24 març 2023].
# Alba María Cabello Rodilla

Alba María Cabello Rodilla (Madrid, Espanya 1986) és una nedadora de natació sincronitzada madrilenya, guanyadora de dues medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 30 d'abril de 1986 a la ciutat de Madrid.

## Carrera esportiva

Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova per equips. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 celebrats a Londres (Regne Unit) aconseguí guanyar la medalla de bronze en la modalitat d'equips.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat cinc medalles en el Campionat del Món de natació, una d'elles d'or, i vuit medalles en el Campionat d'Europa de natació, quatre d'elles d'or.

## Referències

* ↑ «Alba Maria Cabello - Athletes - Olympic Games Winners». [Consulta: 3 març 2021].
# Albaladejo del Cuende

Albaladejo del Cuende és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Està situat entre Villaverde y Pasaconsol, Belmontejo, La Parra de las Vegas i Valverde de Júcar.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Florian Toledo Contreras | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonia Albaráñez Toledo | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].