OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torre del Cerro de la Ermita

La torre del Cerro de la Ermita, coneguda també com Torre de Cúllar, Torre del Alabi o simplement 'La Torre' és una torre d'època nassarita, situada en el terme municipal de Cúllar (Granada, Espanya), en un turó situat enfront del poble. Actualment s'utilitza com a torre-campanar d'una ermita adossada a ella.

## Descripció

Té planta rectangular, amb només dos paraments lliures, els situats a l'est i al nord, que tenen 9,25 m i 8,95 m de longitud, respectivament. La construcció està realitzada en tapial formigonat, parcialment esquerdejat, a la seva base (fins als 2,70 m d'altura), i en maçoneria enripiada els nou metres restants de la seva alçada. Es corona actualment amb un emmerletat de maó que és de nova construcció (aproximadament dels anys 1960), ignorant-se si en la seva forma original disposava de l'emmerletat.
En alguns punts de l'esquerdejat de la maçoneria, s'aprecien dibuixos esgrafiats, representant figures el·lipsoidals i circulars. Disposa de porta en planta baixa, encara que l'obertura d'aquest buit és molt posterior a la seva fàbrica original, igual que la finestra de la primera planta. No així l'arc de mig punt encegat de la part superior, que sí sembla ser original.
Al seu interior disposa de tres plantes, totes elles amb voltes de mig canó, comunicades per una escala de cargol.

## Datació

Per la seva obra i pels abundants materials trobats als voltants (teules i ceràmica), s'ha datat en període nassarita, encara que alguns dels materials són anteriors, del segle XI. Possiblement va exercir funcions de fortalesa defensiva. Tenia associada a ella, almenys, una torre de guaita, coneguda com a Talaia de Cúllar.
Molt a prop, existeix un jaciment d'època prehistòrica, amb restes d'ocupació medieval.
Va ser declarada Bé d'interès cultural el 25 de juny de 1985. Va ser objecte d'una dubtosa actuació rehabilitadora en els anys 1990, en la qual se li va afegir l'emmerletat, encara que no es té constància que existís en el seu moment.

## Referències

* Malpica Coll, Antonio (1996): Poblamiento yCastillos en Granada, El Legado Andalusí-Lunwerg Editores, Barcelona, ISBN 84-7782-407-X, p. 275-276.
# El amor brujo (pel·lícula de 1967)

El amor brujo és una pel·lícula espanyola de 1967, dirigida Francesc Rovira Beleta i escrita per José Manuel Caballero Bonald, José Antonio Medrano i Francesc Rovira Beleta. Va ser nominada en 1967 als Premis Oscar com Millor Pel·lícula de Parla no Anglesa.

## Argument

Diego, (Rafael de Córdoba), és un gitano violent que suposadament mor a les mans dels venjadors d'una de les seves malifetes, mentre que Candelas (La Polaca), la seva antiga amant, viu obsessionada amb el seu record, el fantasma del qual sembla assetjar-la i embolicar-la en una inexplicable xarxa d'al·lucinacions. Antonio (Antonio Gades), que està enamorat de Candeles, lluita per alliberar-la d'aquesta fetilleria i s'adona realment de què algú tracta de terroritzar-la, és allí on Candeles i Antonio decideixen desemmascarar al culpable de la trama en un desenllaç entre balls, baralles i amor.

## Música

La banda sonora oficial de la pel·lícula va ser creada per Ernesto Halffter i Narciso Yepes.

## Repartiment

* Diego (Rafael de Córdoba)
* Antonio (Antonio Gades)
* Candelas (La Polaca)
* Lucia (Morucha)
* Diego Sánchez (Rafael Oscar Martínez)
* Soledad (Núria Torray)
* Lorenzo (José Manuel Martín)
* Padre de Candelas (Fernando Sanchez Polack)
* Cantaor (Chaqueta de Cádiz)
* Guitarrista (Emilio de Diego)
* Emilio Acosta

## Reconeixements
### 5è Festival Internacional de Cinema de Moscou de 1967.

| Categoria | Resultat |
| Secció oficial | Inclosa |

### Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1967

| Categoria | Resultat |
| Primer premi | Guanyadora |

## Referències

* ↑ «The 40th Academy Awards (1968) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 12 novembre 2011].
* ↑ El amor brujo, ABC.es
* ↑ , BSO, El amor brujo.
* ↑ «1967 year» (en anglès). Festival Internacional de Cinema de Moscou. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Sergent tricolor

El sergent tricolor (Agelaius tricolor) és una espècie d'ocell de la família dels ictèrids (Icteridae) que habita zones palustres de l'oest dels Estats Units i el nord-oest de la Baixa Califòrnia.

## Referències

* ↑ «Sergent tricolor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Shelby (Carolina del Nord)

Shelby és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 19.477 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelby tenia 19.477 habitants, 7.927 habitatges i 5.144 famílies. La densitat de població era de 414,6 habitants per km².
Dels 7.927 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,3% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.345 $ i la renda mediana per família de 38.603 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.038 $ mentre que les dones 21.362 $. La renda per capita de la població era de 18.708 $. Entorn del 14,3% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelby». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Caudal

«Caudal» té aquests significats:
* Anatomia:
** Caudal, en els animals de simetria bilateral relatiu a la part posterior d'aquestos, vegeu termes anatòmics de localització#Regió caudal
** Branques caudals, parell de protuberàncies semblants a apèndix o espines tret característic dels crustacis primitius, situades en el somite anal (segment de tèlson)
** Aleta caudal, aleta situada a la cua d'un animal nedador
* Miscel·lània:
** Caudal Deportivo de Mieres, club de futbol del municipi de Mieres (Astúries)
** Comarca del Caudal, comarca del Principat d'Astúries
** Riu Caudal, riu d'Astúries afluent del Nalón que naix a Sovilla (Mieres), en la confluència dels rius Lena i Ayer
# Belvis del Jarama

Belvis del Jarama és una localitat espanyola situada a la Comunitat de Madrid, al municipi de Paracuellos de Jarama. Se situa al nord d'est, a sis quilòmetres del nucli municipal ia 23 de Madrid. Té 331 habitants (2013).
La pedania va ser fundada com a colònia agrícola la dècada dels anys 40 i 50 del segle xx.
El 1973 es va rodar en aquesta població la pel·lícula "Señora Doctor", protagonitzada per Lina Morgan i José Sacristán i dirigida per Mariano Ozores.
La proximitat de Belvis a les pistes de l'Aeroport de Madrid-Barajas ha provocat freqüents polèmiques sobre el soroll i les molèsties ocasionades per l'aterratge i l'enlairament dels avions.

## Transports

Disposa de tres línies d'autobusos, tenint dues d'elles la capçalera a l'estació de Canillejas on connecta amb la línia 5 del Metro de Madrid. Aquestes línies són:
Línia 210: San Sebastián de los Reyes (Hospital)-Paracuellos de Jarama
Línia 211: Madrid (Canillejas)-Paracuellos-Belvis (només caps de setmana i festius)
Línia 213: Madrid (Canillejas) - Belvis

## Referències

* ↑ PANIAGUA MAZORRA, Ángel. Catálogo de colonias agrícolas históricas de la Comunidad de Madrid: 1850-1980. CSIC, Madrid, 2005. Pág 41.
* ↑ El Mundo - Belvis, el pueblo que se niega a desaparecer por el ruido de Barajas. 28 de enero de 2006
# Feni Rufus

Luci Feni Rufus (llatí: Lucius Faenius Rufus) va ser un magistrat imperial romà del segle i.
Neró el va nomenar prefecte de l'annona l'any 55 i es va guanyar el suport popular en exercir el seu càrrec sense retribució. En conseqüència, l'any 62 va ser nomenat prefecte del pretori junt amb Sofoni Tigel·lí, per contrarestar la impopularitat que tenia Tigel·lí, que instigava la gelosia de l'emperador contra el senat. Però mai no va aconseguir gaire influència sobre l'emperador, a diferència del seu col·lega, car l'emperador en desconfiava per la seva amistat amb Agrippina, la mare de Neró. Per aquest motiu va prendre part a la conspiració de Pisó l'any 65. Quan es va descobrir el complot, es va suïcidar després de molts dubtes. Els seus còmplices van ser també condemnats, i un va ser desterrat només per ser amic d'ell.

## Referències

* ↑ El praenomen és insegur.
* ↑ Corneli Tàcit, 1930-70, p. 95 (vol. IV.
* ↑ Corneli Tàcit, 1930-1970, p. 60 (vol. V).
* ↑ Corneli Tàcit, 1930-70, p. 65 (vol. V).
* ↑ Corneli Tàcit, 1930-70, p. 122 (vol. V).
* ↑ Corneli Tàcit, 1930-70, p. 139 (vol. V).
* ↑ Smith, 1867, p. 674.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867.
* Corneli Tàcit, Publi. Annals (6 vols.). Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1930-1970.
# Springer Science+Business Media

Springer Science+Business Media o Springer és una editorial global que publica llibres, llibres electrònics i publicacions científiques avaluades per experts (peer review), en l'àmbit de la ciència, la tecnologia i la medicina (STM: science, technical & medical, en anglès). Springer també hostatja diverses bases de dades científiques, com ara SpringerLink, SpringerProtocols i SpringerImages. Les publicacions de llibres inclouen majoritàriament treballs d'investigació, llibres de text, monografies i sèries de llibres. Més de 35.000 títols estan disponibles en versió de llibre electrònic, organitzats en 13 col·leccions temàtiques. Dins l'àmbit de STM, Springer és la major editorial de llibres, i la segona més gran a nivell mundial en publicacions cientítiques (després d'Elsevier), amb més de 60 seus de publicació, prop de 2.000 publicacions científiques, 6.500 nous llibres publicats cada any, vendes de 880 milions d'euros (el 2008) i més de 5.000 empleats. Springer té les seves principals oficines a Berlín, Heidelberg, Dordrecht i Nova York.

## Història

L'alemany Julius Springer fundà Springer-Verlag a Berlín el 1842. El 1964, Springer va expandir el seu negoci a l'estranger, en obrir primer una oficina a Nova York, a la qual seguiren d'altres a Tokio, París, Milà, Hong Kong i Delhi.
La companyia de publicacions acadèmiques BertelsmannSpringer es formà després que Bertelsmann comprés una participació majoritària de Springer-Verlag el 1999. Els grups d'inversió britànics Cinven i Candover compraren posteriorment BertelsmannSpringer a Bertelsmann el 2003. Van fusionar la companyia el 2004 amb l'editorial neerlandesa Kluwer Academic Publishers, que compraren a Wolters Kluwer el 2002, per tal de formar finalment Springer Science+Business Media.
El 2009, Cinven i Candover vengueren Springer a dues firmes privades, EQT Partners i Government of Singapore Investment Corporation. El tancament de la venda fou confirmat el febrer de 2010, després que la competència autoritzés la transferència als Estats Units i Europa.
El 2011 van adquirir també Pharma Marketing i Publishing Services de Wolters Kluwer.

## Referències

* ↑ SpringerLink: Springerlink.com Arxivat 2010-05-07 a Wayback Machine.
* ↑ Springer key facts: Springer-sbm.com Arxivat 2009-12-27 a Wayback Machine.
* 1 2 "History". Springer Science+Business Media.
* ↑ "Chronology". Springer Science+Business Media.
* 1 2 Poynder, Richard. "BertelsmannSpringer is Sold to Private Equity Firms". Information Today. 27 de maig de 2003.
* ↑ "Kluwer Academic Publishers Sold to Venture Capitalists"
* ↑ Shah, Maulik. «Springer Acquisition».

## Enllaços externs

* Springer Science+Business Media - Lloc web oficial
* Springer Science+Business Media Arxivat 2008-12-04 a Wayback Machine.
* SpringerLink Arxivat 2003-04-17 a Wayback Machine.
# Springer spaniel

«Springer spaniel» té aquests significats:
* Springer spaniel anglès, raça de gos
* Springer spaniel gal·lès, raça de gos
# Springer (Nou Mèxic)

Springer és un poble dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.285 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springer tenia 1.285 habitants, 520 habitatges, i 372 famílies. La densitat de població era de 337,5 habitants per km².
Dels 520 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,2% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.850 $ i la renda mediana per família de 34.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.479 $ mentre que les dones 19.000 $. La renda per capita de la població era de 14.606 $. Aproximadament el 14,9% de les famílies i el 16,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springer». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Springer Vieweg

La editorial Springer Vieweg, amb seu a Wiesbaden, són els mitjans educatius i especialitzats clàssics i digitals en el camp de la tecnologia a Alemanya.

## Història

Springer Vieweg va ser fundada el 2008 per Vieweg+Teubner Verlag (Vieweg Verlag 1786 | B. G. Teubner Verlag 1812), així com el programa tècnic alemany de Springer Science+Business Media.

## Oferta

El programa editorial inclou continguts i serveis al voltant dels temes de la indústria de la construcció, l'enginyeria elèctrica, la tecnologia de la informació i la informàtica, així com l'enginyeria mecànica i la tecnologia dels vehicles de motor. La cartera inclou llibres impresos i llibres electrònics, revistes, ofertes en línia i esdeveniments.

## Grup objectiu

El grup objectiu per al programa de publicació són estudiants, científics i professionals de l'arquitectura, les matemàtiques, la física, l'enginyeria, els negocis professionals i la tecnologia, així com la Informàtica empresarial.

## Referències

* ↑ lanline.de
* ↑ springer.com

## Enllaços externs

* Lloc web de Springer Vieweg
# Sunyer (municipi)

Sunyer és un municipi al bell mig de la comarca del Segrià. S'estén a l'esquerre del riu Set, accidentat per alguns turons. El Tossal del Senyor, una de les muntanyes del municipi, mesura 188 metres. La Serra del Benefici arriba als 246,4 metres. A nivell monumental destaquen l'església parroquial de la Nativitat de Maria, d'estil romànic de transició, La porta lateral romànica té capitells bellament decorats amb motius zoomòrfics i vegetals i damunt seu mènsules, també esculpides. També hi ha les restes del castell de Sunyer, on antigament estava bastit el desaparegut castell, s'han recollit restes de ceràmica aràbiga i medieval; i les del santuari de Santa Llúcia, actualment arruïnat; i el Museu de les eines del camp. Amb 7 edils, l'alcalde, després de les eleccions municipals del 2015, Isaac Beà Pons.

## Geografia

* Llista de topònims de Sunyer (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).
| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 21 | 28 | 24 | 63 | 284 | 508 | 577 | 479 | 479 | 482 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 483 | 405 | 373 | 358 | 344 | 306 | 320 | 317 | 312 | 312 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 314 | 305 | 300 | 290 | 287 | 283 | 296 | 307 | 297 | 307 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 350 | 355 | 343 | 332 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 116. ISBN 84-393-5437-1.
* Pàgina web de l'Ajuntament Arxivat 2010-02-13 a Wayback Machine.
* Informació de la Generalitat de Catalunya
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Sistema de referència geodèsic

Un sistema de referència geodèsic és un recurs matemàtic que permet assignar coordenades a punts sobre la superfície terrestre. Són utilitzats en geodèsia, en navegació, en cartografia i al sistema de posicionament global per a la correcta georeferenciació d'elements a la superfície terrestre.
Aquests sistemes són necessaris, ja que la Terra no és una esfera perfecta. Dins d'aquests hi ha els anomenats sistemes locals, que utilitzen per a la seva definició un el·lipsoide determinat i un punt datum, i els sistemes globals en què els paràmetres estan donats per una terna rectangular (X, Y, Z) amb un origen que es troba en el geocèntric terrestre. Per definir les coordenades geodèsiques (latitud, longitud i altura) compten amb un el·lipsoide de revolució associat. En la realitat, tant el centre com els eixos són inaccessibles en la pràctica.

## Sistemes de referència geodèsics

Aquests són alguns exemples dels sistemes geodèsics més utilitzats:
* WGS84, Sistema geodèsic mundial que data del 1984.
* European Datum 1950, datum europeu de 1950. El sistema fou creat en el decurs de la Segona Guerra Mundial, quan va palesar la necessitat de connectar internacionalment les diferents xarxes geodèsiques europees. Algunes de les batalles més importants de la guerra a Europa, van topar amb el problema que la cartografia de diferents països tenia diferents sistemes de referència, la qual cosa complicava les tasques dels exèrcits. El departament de defensa dels Estats Units va a establir el sistema ED50 per realitzar la cartografia de tot l'oest d'Europa. Amb el temps va mostrar incoherències. A més noves tècniques de càlcul i de mesura més precises van necessitar un nous sistema. Va ser reemplaçat pel ETRS89.
* ETRS89, Sistema de referència terrestre europeu de 1989 molt similar al WGS84.
* NAD83, datum nord-americà de 1983 el qual és molt similar al WGS84.

## Referències

* ↑ Nunes, Joan. «sistema de referència geodèsic local». A: Diccionari terminològic de sistemes d'informació geogràfica. Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya & Enciclopèdia Catalana, 2012, p. 551 (Diccionaris Terminològics). ISBN ISBN 978-84-393-8863-0.
* ↑ Gau, Joel; Bosch «Canvi de sistema de referència ED50 a ETRS89». Revista Catalana de Geografia. Institut Cartogràfic de Catalunya [Consulta: 29 setembre 2020].

## Enllaços externs

* «Quin és el sistema geodèsic de referència oficial de les Illes Balears?». Govern de les Illes Balears Servei d'Informació Territorial de les Illes Balears.
# Sotera de Palamós

Sotera (Roma, últim quart del segle iii - Palamós, 304) és una figura llegendària, introduïda pels falsos cronicons del segle xvii, i creada a partir de la figura de Santa Sotera de Roma. Segons els cronicons, fou una màrtir cristiana, santa i venerada com a copatrona de Palamós.

## Tradició

Sotera (del grec soter, "salvador") hauria estat una jove nascuda a Roma, de família noble, potser d'origen grec. Es va convertir al cristianisme i, en començar les persecucions de Dioclecià contra els cristians, davant del temor que l'empresonessin i la torturessin, va fugir a Palamós, on els seus pares tenien terres. Hi edificà una caseta on va viure fent dejuni i penitència. Fou, però, presa pels romans, que la portaren davant de Dacià, el pretor de l'emperador a Catalunya. Com que Sotera no va abjurar de la fe cristiana, fou tancada en una masmorra i fou torturada; malgrat les bufetades i cops de puny, no se'n planyia i es mantingué fidel a la seva fe. Finalment, fou degollada el 10 de febrer de 304.
Els cristians recolliren el seu cos i el portaren a Palamós, on la sebolliren. Temps després, les restes foren traslladades a Roma.

## Historicitat

La llegenda, com el dia de la festivitat, coincideix punt per punt amb la història de Sotera de Roma, que el Martirologi romà cita el 10 de febrer com martiritzada a la Via Àpia de Roma. La història adaptada a Palamós no apareix fins al 1619, publicada a la falsificació històrica de Jerónimo Román de la Higuera i atribuïda a Luci Flavi Dextre. Com totes les altres invencions de la crònica, la història va tenir èxit i arrelà, especialment a Palamós, on el poble començà a venerar-la i la proclamà copatrona de la vila. A mitjan segle xvii, l'historiador Joan Gaspar Roig i Jalpí va escriure Vida de la gloriosa Santa Sotera en Palamós, que romangué inèdita fins que es publicà a Barcelona en 1901.

## Bibliografia

* Gabriel Martín Roig. L'Empordà Històric, llegendes. Farell Editors, Sant Vicenç de Castellet 2009, pàgs. 23-24.
* Jerónimo Román de la Higuera. Flavi Luci Dextri V.C. Omnimodae historiae quae extant fragmenta: cum Chronico M. Maximi et Helecae ac S. Braulionis caesaraugustanorum episcoporum. Sevilla: Rodrigo Caro, 1627, p. 105-106.
# Svínáir

Svínáir [ˈsvʊinˌɔaɪɹ] és una localitat situada a la costa oest de l'illa d'Eysturoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi d'Eiði. El 2021 tenia una població total de 43 habitants.
La localitat està situada a la costa oest de l'illa d'Eusturoy, la riba de l'estret de Sundini que separa Eysturoy de Streymoy. A pocs quilòmetres al sud hi ha la localitat de Norðskáli i el pont Streymin, que creua el Sundini. El riu Markrá creua pel sud del poble.
Svínáir va ser fundat el 1840. Actualment està dividit en dues parts: una de més recent, construïda a la dècada de 1980 al nord, anomenada "á Svínánesið", i la part antiga del segle xix al sud. Entre aquestes dues parts hi ha tres cases, anomenades "Í bøðnum".
Jógvan Poulsen (1854–1941), professor, escriptor i polític pel Partit Unionista feroès, va néixer a Svínáir.

## Referències

* ↑ «Statistics Faroe Islands» (en anglès).
* ↑ «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ «Svínáir» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ LØGTINGIÐ 150 (en feroès). Tórshavn: Løgtingið og høvundarnir, 2002, p. 340. ISBN 99918-966-3-5.

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament d'Eiði. (feroès)