OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alguien que cuide de mí

Alguien que cuide de míés una pel·lícula de comèdia dramàtica espanyola del 2023 dirigida i escrita per Daniela Fejerman i Elvira Lindo protagonitzada per Aura Garrido i Emma Suárez.

## Argument

Ambientada a Madrid, la trama segueix la tensa relació entre tres generacions d'actors: Nora, la seva mare Cecilia i la seva àvia Magüi, subratllada per un gran secret que Cecilia ha ocultat a Nora.

## Repartiment

* Aura Garrido com a Nora
* Emma Suárez com a Cecilia
* Magüi Mira com a Magüi
* Pedro Mari Sánchez
* Francesc Garrido
* Víctor Clavijo
* María Isabel Díaz Lago
* Carlos Olalla

## Producció

La pel·lícula està basada en una història original d'Elvira Lindo titulada provisionalment Lo que nunca te dije. Ha estat produïda per Tornasol Media i Lo que nunca te dije AIE, amb la participació de RTVE, i Movistar Plus+, hamb l'ajuda del Govern de Navarra i suport de l'ICAA. Va ser rodat d'abril a maig de 2022 principalment a Pamplona, Navarra.

## Estrena

Alguien que cuide de mí es va estrenar com a pel·lícula d'obertura de la selecció oficial del 26è Festival de Cinema de Màlaga (fora de competició) el 10 de març de 2023. Distribuïda per A Contracorriente Films, es va estrenar a les sales d'Espanya el 28 Abril 2023.

## Reconeixements

| Any | Premi | Categoria | Nominat | Resultat | Ref |
| 2024 | XXXII Premis de la Unión de Actores | Millor actor de repartiment | Víctor Clavijo | Pendent | |

## Referències

* ↑ Meza, Ed. «Daniela Fejerman, Elvira Lindo’s Malaga Film Festival Opener ‘Someone Who Takes Care of Me’ Celebrates Actors, Embraces Women With HIV». Variety, 12-03-2023.
* 1 2 3 4 5 6 «Alguien que cuide de mí». Festival de Málaga. [Consulta: 26 febrer 2023].
* 1 2 3 4 5 Boquerini. «'Alguien que cuide de mí', el debut tras la cámara de Elvira Lindo». El Correo, 20-05-2022.
* 1 2 «Elvira Lindo debuta en el cine como directora con 'Alguien que cuide de mí'». rtve.es, 13-02-2023.
* 1 2 Stegmeier, Ion. «La película navarra de Elvira Lindo y Daniela Fejerman abrirá Málaga». Diario de Navarra, 22-02-2023.
* ↑ Marinetto, Pablo. «'Alguien que cuide de mi': el relato en femenino de Elvira Lindo sobre los sueños, el ego y las rencillas familiares». ABC, 10-03-2023.
* ↑ Aller, María. «Festival de Málaga 2023: El certamen anuncia los contenidos de la 26ª edición». Fotogramas, 22-02-2023.
* ↑ «Todos los nominados de la 32 edición de los Premios Unión de Actores y Actrices de España». Escribiendo Cine, 04-02-2024.
# Triatló als Jocs Mediterranis de 2018

La competició de triatló dels Jocs del Mediterrani de 2018 de Tarragona es va celebrar el dia 23 juny al circuit urbà d'Altafulla. L'edició del 2018 serà la primera en que es disputarà aquest esport en els Jocs del Mediterrani.
La competició es va centrar en dues modalitats individuals, masculina i femenina.

## Medaller per categoria

| Categoria | Or | Plata | Bronze |
| Prova masculina | João Pereira | Antonio Serrat | Antonio Benito |
| Prova femenina | Melanie Santos | Anna Godoy | Federica Padori |

## Medaller per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Portugal | 2 | - | - | 2 |
| 2 | Espanya | - | 2 | 1 | 3 |
| 3 | Itàlia | - | - | 1 | 1 |
| Total | Total | 2 | 2 | 2 | 6 |

## Referències

* ↑ «Triatló - Jocs Mediterranis 2018». Arxivat de l'original el 2018-05-24. [Consulta: 24 maig 2018].
# Medicina aeronàutica

La medicina d'aviació, medicina aeronàutica o medicina aeroespacial és un tipus de medicina preventiva o del treball en la qual els pacients o subjectes són pilots, personal de tripulació o persones relacionades amb l'aviació. L'especialitat s'esforça a tractar o prevenir condicions a les quals els tripulants d'aeronaus són especialment sensibles i aplica el coneixement mèdic als factors humans de l'aviació; és, per tant, un component molt important de la seguretat aèria.

## Quadre clínic

Algunes de les alteracions i efectes més comuns del vol són les següents:
* Hipòxia
* Visió negra
* Visió roja
* Vertigen d'instruments
* Por a volar
* Cinetosi
* Síndrome d'adaptació espacial
* Síndrome de la classe turista
* Fatiga de vol
* Jet lag

## Referències

* 1 2 Dehart, R. L.; J. R. Davis. Fundamentals Of Aerospace Medicine: Translating Research Into Clinical Applications, 3rd Rev Ed. (en anglès). United States: Lippincott Williams And Wilkins, 2002, p. 720. ISBN 978-0-7817-2898-0.

## Vegeu també

* Psicologia aeronàutica

## Enllaços externs

* Aeromedics - medical retrieval specialists Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine. (anglès)
* Aerospace Medical Association Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine. (anglès)
* Civil Aerospace Medical Institute (anglès)
# Bellestar (Penelles)

Bellestar, Ballestar, Ballestà o la Bellestar és una entitat de població de Penelles, a la comarca de la Noguera.
El llogaret se situa per la carretera LV-3331, entre Linyola i Penelles. Actualment no hi consta cap habitant censat. La seva presència se centra en la Granja Sant Vicent Ferrer, arran de carretera.

## Història

L'any 1139, Ermengol VI lliurà el terme a Ramon Arnal a fi de construir un castell. Durant el mateix segle xii també consta la presència d'una església, la parròquia de la qual fou compartida entre els prepòsits de Solsona i els bisbes d'Urgell. El terme incloïa també Almassor.
L'any 1307, un litigi entre el rei Jaume II i comte d'Urgell Ermengol X se solucionà amb l'adjudicació del castell Bellestar al comte, juntament amb altres possessions. L'esmentat castell fou propietat de Berenguer de Ribelles entre finals del segle xiv i principis del segle xv, que tingué disputes amb l'Abat de Poblet pels béns comunals dedicats al pasturatge. L'any 1417 Bellestar passà a mans de Guerau Alamany de Cervelló i, més tard, a Ramon de Casaldàliga, mercader de Lleida.
Amb la fi de la guerra civil catalana, el terme passà a formar part de la baronia de Bellpuig. A causa d'aquesta i altres guerres, juntament amb el bandolerisme existent durant el segle xv, Bellestar quedà despoblat, si bé la parròquia es mantingué, dependent de Vic, però amb el dret de presentació dels rectors en favor de l'esmentada baronia. L'any 1608, el senyor de la baronia, en prendre possessió, nomenà Jaume Brandi batlle de Bellestar i Almassor i, juntament amb el càrrec, atribuí totes les facultats civils i criminals sobre els seus habitants.
Al segle xvii, amb les antigues masies reconstruïdes i habitades de nou, Bellestar i Almassor formaren part de la vegueria d'Agramunt i, més tard, el 1745, del corregiment de Lleida. L'església de Bellestar fou sufragània de Vallverd fins al segle xix. En el mateix segle xix, Bellestar i Almassor perderen la seva condició de municipi per convertir-se en agregats de Penelles.

## Referències

* 1 2 Amorós i Gonell, Francesc. Història de les Penelles 1084-1984, p. 148.
* ↑ Nomenclàtor d'entitats de població de Catalunya, 2010, pàgina 150
* ↑ «Bellestar (Penelles)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bellestar (Penelles)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Amorós i Gonell, Francesc. Història de les Penelles 1084-1984. Lleida: Institut d'Estudis Ilerdencs, 1984. ISBN 8400055896.
# Jorge Henríquez Fuentes

Jorge Henríquez Fuentes (Guayaquil, 2 de setembre de 1921 - 31 d'octubre de 1999), també escrit Henriques conegut com a Chompi, fou un futbolista equatorià de la dècada de 1940 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció de l'Equador, amb la qual participà en els campionats sud-americans de 1945, 1947 i 1953.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Green Cross, Audax Italiano, Independiente Santa Fe i Emelec. Com a entrenador, el 1955 dirigí a Emelec, el 1957 a Asociación Deportiva Nueve de Octubre, i el 1960 i 1969 a Everest.

## Referències

* ↑ Southamerican Championship 1945 a rsssf
* ↑ Southamerican Championship 1947 a rsssf
* ↑ Southamerican Championship 1953 a rsssf
* ↑ El ecuatoriano bicampeón en Chile durante el siglo pasado a chile.as.com
* ↑ García Márquez, el Grupo de Barranquilla y ‘Chompi’ Henríquez a eluniverso.com
# Agdz

Agdz (en àrab اݣدز, Agdz; en amazic ⴰⴳⴷⴰⵣ, Agdez) és un municipi de la província de Zagora, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.681 persones.

## Geografia

Agdz es troba a uns 65 km al sud de Ouarzazate, 92 km al nord de Zagora. Agdz que significa "lloc de descans" es troba a l'antiga ruta de les caravanes que uneix Marràqueix amb Timbuctu i hi va tenir un paper econòmic important.
En termes geogràfics, la característica més predominant d'Agdz és Jebel Kissane que està al centre de la Vall del Drâa, a l'est d'Agdz. Kissane vol dir "ulleres" en àrab i el Jebel es diu així perquè es veu com gots de te darrere d'una tassa de te.

## Il·lustracions

* El centre d'Agdz
* El Ksar de Tamnougalte
* La casbah defensiva del Caid Ali, Tamnougalte

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Lexicorient Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine.
# Agustí Buades i Frau

Agustí Buades i Frau (Palma, 1804-1871) va ser un pintor mallorquí.
Pare d'Agustí Buades i Muntaner, també pintor. Va ser un artista de formació autodidacta que s'adaptà als més diversos estils. La seva obra és ben coneguda, ja que s'ha conservat el seu Libro de Razón on duia un registre minuciós de la seva obra (des de 1822 a 1871). Començà a pintar de molt jove entorn de 1822, encara que no va ser fins al període 1833-1836 quan desplegà amb intensitat la seva activitat artística.
La seva producció va ser molt abundant i en ella s'hi pot seguir la seva evolució estilística, basada, segons Catalina Cantarellas, en el dibuix correcte, la tècnica acurada i l'interès pel detall descriptiu, preferència per tons obscurs i l'aillament on situa el tema en relació al seu entorn.
Considerat com un dels millors retratistes mallorquins del segle xix, també va tractar molt la temàtica religiosa, sovint fent còpies d'autors com Murillo, Rubens, Correggio, etc. Treballà els cartons de tapisseria, els frontals d'altar i els betlems. El seu estil pot ser considerat classicista, sense influència d'altres tendències contemporànies com el romanticisme. Va ser un pintor sol·licitat per l'alta societat mallorquina i per les institucions públiques i eclesiàstiques. De la seva producció pictòrica són remarcables els retrats del seu fill, de Ramon Despuig, comte de Montenegro (1834), de Joan Muntaner, governador de la Mitra (1841) i dels bisbes de Mallorca Rafael Manso (medalla d'or de la Diputació Provincial de les Illes Balears, 1848) i Miquel Salvà.
Demostrà bones condicions d'escenògraf amb el seu betlem de figures retallades. La seva obra es troba a les col·leccions de l'Ajuntament de Ciutat, del Consell de Mallorca, Museu de Lluc, col·lecció dels germans Buades Tomàs i Museu de Valldemossa.

## Referències

* ↑ Cantarellas Camps, Catalina El "Libro de razón" del pintor Buades. Homenaje en su centenario. Mayurqa 7 (1972) 157-191. ISSN 0301-8296.
* ↑ «Buades Frau, Agustí». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 259-260. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Agustí Buades i Frau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Cantarellas Camps, Catalina El "Libro de razón" del pintor Buades. Homenaje en su centenario. Mayurqa 7 (1972) 157-191. ISSN 0301-8296.
* Ripoll, Luis, Costa Ferrer,José La pintura mallorquina en el siglo XIX. Agustín Buades. Palma: Galerías Costa, 1948.
# Dipodoïdeus

Els dipodoïdeus (Dipodoidea) són una superfamília de rosegadors que inclou els ratolins saltadors i els jerbus. Els animals d'aquest grup aparegueren per primera vegada en el registre fòssil a mitjans de l'Eocè, fa aproximadament 45 milions d'anys. El clade inclou tres famílies vivents, els dipòdids, els esmíntids i els zapòdids, i una d'extinta, la dels simímids. Aquest últim grup, que visqué al sud i l'oest del que avui en dia són els Estats Units durant l'Eocè, també ha sigut classificat com a cricètid o com a muroïdeu incertae sedis, però la morfologia del zigomasseter i la semblança de les seves dents molars amb les dels zapodins primitius fan que encaixi millor dins el grup dels dipodoïdeus. S'ha assignat una segona família extinta (Armintomyidae) a aquest grup amb un menor grau de certesa.

## Referències

* ↑ Zhang, Q. et al. «Tracing the Origin and Diversification of Dipodoidea (Order: Rodentia): Evidence from Fossil Record and Molecular Phylogeny» (en anglès). Evolutionary Biology, 1, 2013, pàg. 32-44. DOI: 10.1007/s11692-012-9167-6.
* ↑ Korth, W. K. Springer. The Tertiary Record of Rodents in North America (en anglès), 1994. ISBN 9780306446962.
# Aleksàndrovka (Tula)

* Per a altres significats, vegeu «Aleksàndrovka».
Aleksàndrovka (en rus: Александровка) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 413 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# Woodsfield

Woodsfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.598 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodsfield tenia 2.598 habitants, 1.127 habitatges, i 726 famílies. La densitat de població era de 491,7 habitants per km².
Dels 1.127 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 22,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.682 $ i la renda mediana per família de 33.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.964 $ mentre que les dones 18.036 $. La renda per capita de la població era de 13.816 $. Aproximadament el 12,4% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodsfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodsfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Wolf and Sheep

Wolf and Sheep és una pel·lícula dramàtica danesa-afganesa del 2016 dirigida per Shahrbanoo Sadat. Es va projectar a la secció Quinzena de directors al 69è Festival Internacional de Cinema de Canes on va guanyar el premi Art Cinema Award. És la primera entrega d'una pentalogia planificada basada en els diaris inèdits d'Anwar Hashimi. La seva seqüela, Parwareshghah, es va rodar el 2019.

## Sinopsi

Inspirat en la infantesa de la directora en un poble rural de la província de Bâmiyân, narra els somnis d'emancipació de la jove Sediqa, lluny de les tradicions i d'un matrimoni concertat per la seva família. Rodada a la frontera entre l'Afganistan i el Tadjikistan, la pel·lícula mostra la dura vida quotidiana d'una comunitat de pastors de la minoria etnoreligiosa hazara.

## Recepció

Al lloc web de l'agregador de ressenyes Rotten Tomatoes, Wolf and Sheep té una puntuació d'aprovació del 100% basada en 5 ressenyes, amb una puntuació mitjana de 8,50/10.

## Nominacions i premis

A mes del premi del Festival de Canes, va guanyar el premi a la millor pel·lícula de la secció Panorama al'Asian Film Festival Barcelona de 2017.

## Referències

* ↑ «Fortnight 2016: The 48th Directors' Fortnight Selection». Quinzaine des Réalisateurs. Arxivat de l'original el 20 d’abril 2016. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Nancy Tartaglione. «Cannes: Directors' Fortnight 2016 Lineup – Laura Poitras' 'Risk', Pablo Larrain's 'Neruda', Paul Schrader's 'Dog Eat Dog'». Deadline Hollywood, 19-04-2016. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Patrick Frater. «Cannes: ‘Wolf & Sheep’ Rounds up Directors’ Fortnight Prize», 20-05-2016.
* ↑ Jan Lumholdt. «Review: The Orphanage». Cineuropa, 18-05-2019. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Sarah Ward. «'The Orphanage': Cannes Review». Screen Daily, 18-05-2019. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ «En Afghanistan, le cinéma est l'ennemi des talibans, Shahrbanoo Sadat, réalisatrice de Wolf and sheep» (en français). http://www.telerama.fr, 1er décembre 2016.
* ↑ Thomas Sotinel. «Wolf and Sheep : au cœur d’une communauté de bergers en Afghanistan» (en français). https://www.lemonde.fr, 18-05-2016.
* ↑ Didier Péron. «Wolf and Sheep, crus afghans» (en français). http://next.liberation.fr, 17-05-2016. Arxivat de l'original el 19 de juliol 2016. [Consulta: 12 d’abril 2022].
* ↑ «Wolves and Sheep». Fandango Media. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Edició del 2017 al web de Casa Asia
# Washim

Washim (Basim, molt antigament Vatsagulma) és una ciutat i municipalitat de l'Índia, a l'estat de Maharashtra, districte de Washim. Basim en àrab vol dir Rialler. Segons el cens del 2001 la població era de 62.863 habitants (el 1881 eren 11.576 i el 1901 eren 13.823).
La ciutat, de gran antiguitat, hauria estat fundada per Wachh, un rishi, i hauria portat originalment el nom de Wachh Gulin. Una llegenda parla d'un rei, Wasilki, amoinat per tenir la lepra, que es va curar al banyar-se en una cisterna fora la ciutat, cisterna que va fer engrandir i fou coneguda com a Padma Tirtha. Els Desmukhs de Basim al segle xvii van rebre moltes terres de l'emperador mogol i fou una família molt influent al sud de Berar. Va pertànyer al maratha bhonsle de Nagpur i després hi va estacionar tropes el nizam de l'Estat de Hyderabad que hi va tenir una fàbrica de moneda. Destacaven aleshores el temple d'Ikilaji, construït uns anys abans per Bhawani Kalu, general dels bhonsles. El 1867 es va crear la municipalitat. Fou capital de districte del 1875 al 1905. Va recuperar la capitalitat el 1998.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Washburn (Dakota del Nord)

Washburn (arikara: iinetuhkatákux [iineetUkatákUx]) és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.389 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Washburn tenia 1.389 habitants, 557 habitatges, i 407 famílies. La densitat de població era de 301,3 hab./km².
Dels 557 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,4% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 26,9% no eren unitats familiars. En el 25,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.789 $ i la renda mediana per família de 54.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.500 $ mentre que les dones 21.364 $. La renda per capita de la població era de 19.726 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «AISRI Dictionary Database Search-- Arikara. Prototype version». [Consulta: 8 juliol 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Washburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Washburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Belgrade

«Belgrade» té aquests significats:
* Belgrade (Maine)
* Belgrade (Minnesota)
* Belgrade (Montana)
* Belgrade (Nebraska)
# Bernardo Francés y Caballero

Bernardo Francés y Caballero o Bernat Francès i Caballero (Madrid, 14 d'octubre 1774 — Bordeus, 23 de desembre 1843) fou un sacerdot, bisbe d'Urgell i arquebisbe de Saragossa.
El 21 de setembre 1817 fou consagrat Bisbe d'Urgell. El 1820 es mostrà contrari a acatar el règim constitucional i s'exilià a França. El 1821 s'hi adherí a la nova Regència d'Urgell i cedí una part del palau episcopal. També cooperà econòmicament en la fortificació de la Seu d'Urgell.
En 1823, en ésser restablert l'absolutisme, realitzà els seus escrits anti-liberals i, el 1824, fou recompensat amb la seu arquebisbal de Saragossa. El 1835 esclatà un motí que l'obligà a fugir a Bordeus, on morí anys més tard en l'exili.
És enterrat en la capella de Sant Brauli del Pilar de Saragossa, on foren traslladades les seves despulles anys després.
Va ser acadèmic benemèrit de la Reial Acadèmia de Nobles i Belles Arts de Sant Lluís.

## Referències

* ↑ David M. Cheney. «Archbishop Bernardo Francés Caballero» (en angles). The Hierarchy of the Catholic Church, Data incorrecta. [Consulta: 14 maig 2014].
* ↑ «Bernardo Francés y Caballero». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Academicos beneméritos» (en castellà). Real Academia de Nobles y Bellas Artes de San Luis. Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2022. [Consulta: 31 octubre 2022].
# Bernart Amorós

Bernart Amorós o Amoros (segles xiii i xiv) va ser un clergue i trobador occità, originari de Sant Flor, a l'Alvèrnia. Va viatjar per la Provença i altres regions de tradició trobadoresca, on va aprendre a trobar. El seu nom està relacionat amb un cançoner compilat per ell mateix, ara perdut, del qual només en queda una còpia del prefaci inclosa en un cançoner (manuscrits a i a', conservats a la Biblioteca Riccardiana de Florència i a la Biblioteca Estense Universitaria de Mòdena, respectivament)ː
   Eu Bernartz Amoros clerges scriptors d'aquest libre si fui d'Alvergna don son estat maint bon trobador, e fui d'una villa que a nom Saint Flor de Planeza. E sui usatz luenc temps per Proenza per las encontradas on son mout de bonz trobadors, et ai vistas et auzidas maintas bonas chanzos. Et ai apres tant en l'art de trobar q'eu sai cognoisser e devezir en rimas et en vulgar et en lati, per cas e per verbe, lo dreig trobar del fals (...)

## Referències

* ↑ «Bernart Amoros {BEdT 53a}» (en italià). Trobar. [Consulta: 29 febrer 2020].
* ↑ Van Vleck, 1991, p. 246.
* ↑ Van Vleck, 1991, p. 31.

## Vegeu també

* Llista de trobadors

## Bibliografia

* Van Vleck, Amelia Eileen. Memory and Re-creation in Troubadour Lyric (en anglès). Berkeley: University of California Press, 1991.