OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ambauka

Ambauka és un grup de música familiar nascut el 2008 a Molins de Rei, conegut inicialment amb el nom Ambäukatunàbia. Les seves cançons combinen lletres amb valors i músiques populars i modernes que incorporen instruments tradicionals com la gralla o la tenora.
El 2012 publica el videoclip de La llegenda de Sant Jordi, que supera els dos milions i mig de reproduccions a Youtube. L'any 2014, aquesta cançó, forma part del seu segon disc, Tal dia farà un any!.
L'any 2019 Ambauka publica el seu tercer disc, De cap per avall. Aquest disc compta amb les col·laboracions de Cesk Freixas, Arnau Tordera, Roba Estesa i El Pot Petit. El disc inclou la cançó El menjar no es llença, creada conjuntament per conscienciar sobre el malbaratament alimentari.
Arran de la pandèmia, el 2020 el grup va gravar la pel·lícula Ambauka i el fantasma Bububú. Al film, els membres d'Ambauka viuen una aventura en una casa abandonada. La pel·lícula va ser la plataforma de llançament del senzill Podem amb tot. Uns mesos més tard, el 2021, el grup estrena el senzill Cultura al carrer, per revifar la cultura popular després de la pandèmia.
El 2022, publiquen el conte il·lustrat sobre la cançó La llegenda de Sant Jordi, amb textos de Laia Figueras i il·lustracions de Josep Miquel Janés, guitarrista del grup. El 2023, publica el seu quart disc d'estudi, Peti qui peti!, un disc de dotze cançons que compta amb les col·laboracions de The Penguins i de Júlia Serrasolsas.

## Discografia

* Mira com sona! (autoedició, 2010)
* Tal dia farà un any! (autoedició, 2014)
* De cap per avall (La catenària, 2019)
* Peti qui peti! (La catenària, 2023)

## Referències

* ↑ Ràdio, Catalunya. «Set de sons - Concerts en família per a tots els gustos i edats!», 28-05-2023. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ «AMBAUKA - La Llegenda de Sant Jordi (CANÇÓ + VIDEOCLIP)». [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ Herrero, Laura. «Ambaükatunàbia aposta pel micromecenatge per finançar el seu segon disc», 30-12-2013. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «iCatMans - "Ambauka", l'energia d'una formació per a públic familiar amb gust d'arrel», 20-10-2019. [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ Ara. «"El menjar no es llença": el clam d'Ambauka i Espigoladors contra el malbaratament alimentari», 05-06-2019. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Ràdio, Catalunya. «iCatMans - Pel·li "Ambauka i el fantasma Bububú"», 13-12-2020. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Enderrock.cat. «Ambauka pot amb tot | Enderrock.cat». [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Farran, Aure. «És festa major!», 25-06-2021. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Llort, Lluís. «Il·lustrat i català - 16 abril 2022», 01-08-2023. [Consulta: 1r agost 2023].
* ↑ Enderrock.cat. «Ambauka - Peti qui peti! | Enderrock.cat». [Consulta: 2 agost 2023].
# Ambonville

Ambonville és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Ambonville era de 71 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 50 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 4 tenien tres cambres, 4 en tenien quatre i 23 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ambonville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 36 eren actives i 6 eren inactives. De les 36 persones actives 35 estaven ocupades (20 homes i 15 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 6 persones inactives 4 estaven jubilades i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 7 establiments que hi havia el 2007, 3 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 2 d'empreses de construcció i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Ambonville hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Ambonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Ambonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gavià argentat

«Gavià argentat» té aquests significats:
* Gavià argentat o gavià de potes grogues (Larus michahellis), gavina de grans dimensions que s'estén per Europa, l'Orient Mitjà i el nord d'Àfrica
* Gavià argentat europeu (Larus argentatus), gavina gran que habita la zona septentrional de l'Europa
* Gavià argentat americà (Larus smithsonianus)
# Josep Maria Rosal i d'Argullol

Josep Maria Rosal i d'Argullol (Manresa, Bages, 1908 - Bogotà, Colòmbia, 1983) fou un fotògraf i cineasta català, que inicià la seva activitat fotogràfica als setze anys.
Juntament amb altres fotògrafs va treballar, fonamentalment durant la II República, publicant fotos en alguns diaris i revistes de Barcelona. A partir de la dècada del 1940 i fins que va marxar a Colòmbia el 1955 va produir, realitzar i dirigir curtmetratges i documentals. Un d'ells, sobre la ciutat de Manresa, va ser estrenat al Teatre Kursaal el 26 de febrer de 1942.
Dedicat especialment al cinema de divulgació científica, amb documentals com ara "La rabia" i "La trasplantación de córnea", l'any 1950 fou guardonat a la Biennal de Venècia.

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
* ↑ «El fons fotogràfic de Josep M. Rosal i d'Argullol». [Consulta: 10 gener 2016].

## Enllaços externs

* Manresa estrena una exposició de Josep Maria Rosal i d'Argullol
# Ana María Hernando

Ana Maria Hernando (1959) és una artista visual i escriptora argentina.
Ana Maria actualment viu en Boulder, Colorado. L'obra d'art d'Ana Maria Hernando inclou instal·lacions de fibra femenina que celebren la vida i la comunitat de les dones llatines, també incorpora la pintura, el dibuix, gravats amb una superposició d'elements naturals i formals, així com la incorporació de la poesia bilingüe en el seu art.
El treball que ha realitzat Ana Maria Hernando ha estat presentat a Oklahoma Contemporary, al Marfa Contemporary, al Museu d'Art Tweed, també va participar en la Bienal de Denver durant el 2010 amb dues instal·lacions dins de l'exposició “Liberadores / Libertadores” en el Museu d'Art Contemporani de Denver, també en el Centre Internacional de Belén en Palestina. En el 2011 va realitzar una exposició individual a Kemper al Crossroads, Kansas City, M. El juny del 2016 va realitzar una exposició individual anomenada Tenemos flores al Museu d'Art de la Universitat de Colorado Boulder.
Les obres d'Ana Maria Hernando es troben en col·leccions privades i corporatives, incloent The Tweed Museum of Art, Duluth; MN, Fidelity Investments, Boston, MA; Hallmark Corporation, Kansas City, MO; Universitat de Michigan, Ann Arbor, MI i la Fundació Banc Patricis, a Buenos Aires. Els dissenys que realitza Ana Maria en les seves obres son presos dels mantons utilitzats per l'església els quals es mesclen amb imatges de flors, plantes i insectes. Durant diversos anys, Ana Maria ha estat pintant flors amb la utilització de colors que ella inventa li donen plaer submergint-se en les seves formes, seguint les seves línies i els petits moviments.

## Referències

* ↑ https://www.artsy.net/artist/ana-maria-hernando
* ↑ «Boulder officially says 'no' to big red 'Yes!'». Daily Camera Boulder News. [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ «Ana Maria Hernando: We Have Flowers» (en anglès), 01-07-2016.
* ↑ Gwartney, Kurt. «The Illuminated Garden Comes To Oklahoma» (en anglès). [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ «Artist Ana Maria Hernando’s “The Illuminated Garden” comes to Marfa Contemporary» (en anglès americà). [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ «Two Denver art exhibits connect the city beyond its borders» (en anglès americà), 23-11-2012. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ «Ana Maria Hernando exhibits at CU Art Museum in Boulder» (en anglès americà), 09-09-2016. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ «Ana Maria Hernando: We Have Flowers» (en anglès), 06-04-2016. [Consulta: 10 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Ana María Hernando - Lloc web oficial
# Ana María Crespo de Las Casas

Ana María Crespo de Las Casas (Santa Cruz de Tenerife, 30 de març de 1948) és una biòloga espanyola, professora universitària i acadèmica de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.

## Biografia

El 1970 es va llicenciar en Biologia a la Universitat Complutense de Madrid (UCM) i s'hi va doctorar el 1973. El 1983 va obtenir la càtedra de Botànica de la facultat de Farmàcia de la Universitat Complutense de Madrid, on ha estat Directora del Departament de Biologia Vegetal II. Des del 2005 és investigadora associada al Museu Field d'Història Natural de Chicago (Illinois).
De 1986 a 1991 fou Directora General del Gabinet del Secretari d'Estat d'Universitats i Recerca del Govern d'Espanya, i de 1991 a 1993 fou Directora General d'Ensenyament Superior. De 2005 a 2008 fou Coordinadora General de la Comissió Nacional Avaluadora de l'Activitat Investigadora (CNEAI).
Interessada en la micologia, el seu camp d'investigació s'ha centrat en la recerca evolutiva, sistemàtica i ecològica dels líquens, la relació entre caràcters fenotípics i genòmics posant de manifest l'alta homoplàsia morfològica dels fongs. Ha treballat també en identificació molecular d'espècies i col·labora en el disseny del DNA barcoding.
El 2006 ingressà com a acadèmica corresponent de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, i en fou nomenada acadèmica de número el 2010. En va prendre possessió el 2012 amb el discurs El discurrir de una Ciencia amable y la vigencia de sus objetivos: de Linneo al código de barras de ADN se pasa por Darwin. Era la tercera dona acadèmica de la institució i el cinquè acadèmic d'origen canari. El 2011 fou escollida membre de la junta de la International Association for Plant Taxonomy (IAPT).

## Reconeixements

El 1993 va obtenir la Medalla d'Honor individual de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo.
El 2012 va rebre la Medalla Acharius de la International Association for Lichenology.

## Referències

* ↑ «Excelentísima Señora Doña Ana María Crespo de Las Casas» (en castellà). Real Academía de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales. [Consulta: 24 gener 2023].
* 1 2 «Profesora Dra. Ana Mª Crespo de Las Casas» (en castellà). Universidad Complutense de Madrid-Departamento de Biología Vegetal II. [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ Directori de la UCM
* ↑ Decret de nomenament al BOE
* ↑ Biografia Arxivat 2016-08-05 a Wayback Machine. al web de la RAC
* ↑ ´La sociedad recupera con creces todo lo que se invierte en ciencia´, La Opinión de Tenerife. 29 de novembre de 2012
* ↑ «IAPT Research Grants Program in Plant Systematics». Arxivat de l'original el 2014-08-04. [Consulta: 28 maig 2016].
* ↑ Orellana, Nicólas. «ANA MARÍA CRESPO» (en castellà). Tabla Periódica de Mujeres Científicas. [Consulta: 24 gener 2023].

## Enllaços externs

* Articles d'Ana Maria Crespo a El País
* Publicacions científiques d'Ana María Crespo.
# Anacroneuria ytuguazu

Anacroneuria ytuguazu és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el pronot clar amb ratlles sublaterals fosques o marró amb àrees clares només a les vores laterals.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Argentina.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Froehlich, 2002. Anacroneuria mainly from southern Brazil and northeastern Argentina (Plecoptera: Perlidae). Proc.Biol.Soc.Wash. 115(1):105. «Programa Biota/Fapesp». [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from Serra da Mesa, Northern Goiás State, Brazil, with Descriptions of New Species (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 25 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Amalia Holst

Amalia Holst (1758–1829) fou una escriptora intel·lectual, i feminista alemanya. La seva feina va analitzar la pedagogia tradicional i va desafiar escriptors com Jean-Jacques Rousseau. Sovint és descrita com la versió germànica de Mary Wollstonecraft. Es coneix poc sobre la seva vida. La seva vida i obra va ser redescoberta durant la dècada de 1970.

## Obres destacades

* Observations on the Errors of Our Modern Education by a Practical Teacher
* Letters on Elisa
* On the Purpose of Women's Advanced Intellectual Development

## Referències

* ↑ Sotiropoulos, Carol Strauss «Scandal Writ Large in the Wake of the French Revolution: The Case of Amalia Holst». Women in German Yearbook, 20, 2004, pàg. 98–121. JSTOR: 20688974.
* ↑ Spitzer, Elke. Emanzipationsprüche zwischen der Querelle des Femmes und der modernen Frauenbewegung. Kassel University Press, 2001, p. 163 - 181.
# Anastasia (Uruguai)

Anastasia és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al centre-sud del departament de Treinta y Tres. Forma part de l'àrea metropolitana de la ciutat de Treinta y Tres. Es troba en un radi poblacional d'uns 23.500 habitants, segons les dades del cens del 2004.
S'ubica a 59 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Anne-Marie Brunius

Anne-Marie Brunius (24 de setembre de 1916 – 10 de novembre de 2002) fou una actriu cinematogràfica de nacionalitat sueca.
El seu nom complet era Anne-Marie Pauline Brunius, i va néixer a la parròquia d'Oscars, Estocolm, Suècia. Els seus pares eren els actors i directors de teatre John W. Brunius i Pauline Brunius. El seu germà Palle Brunius també fou director de teatre.
Va debutar al Teatre Oscar el 1930 i va participar en varies pel·lícules, incloent Hasse Ekman's Girl and Hyacinth. Brunius també va gravar alguns registres de gramòfon durant la dècada de 1930. Més tard va viure a Anglaterra i als Estats Units.
Va estar casada amb l'empresari Vernon Parry (nascut el 1907) a partir de 1937 i van tenir unl fill Ronald, nascut el 1937. La segona vegada que es va casar, fou l'any 1960 amb Olof Sundberg (nascut el 1903), però es va convertir en vídua el 1963.
Va morir a Åkersberga, Suècia el 10 de novembre del 2002.

## Selecció de la seva filmografia

* The Birds and the Bees (1956)
* Flicka och hyacinter (1950)
* Bröllopsresan (1936)
* Ungdom av idag (1935)
* Äventyr i pyjamas (1935)
* Uppsagd (1934)
* Unga hjärtan (1934)
* Farmors revolution (1933)
* Djurgårdsnätter (1933)
* Vi som går köksvägen (1932)
* Doktorns hemlighet (1930)
* Vi två (1930)
* Karl XII del II (1925)
* Herr Vinners stenåldersdröm (1924)

## Referències

* ↑ «Anne-Marie Brunius». Svensk Filmdatabas, 18-02-2013.
* 1 2 Sveriges dödbok 1901-2013 Swedish death index 1901-2013 (en suec), 2014. ISBN 9789187676642.
# Antoni Ignasi Alomar i Canyelles

Antoni-Ignasi Alomar i Canyelles (Palma, 1955) és un filòleg mallorquí. Fou doctorat en filologia catalana per la Universitat de les Illes Balears (1992), n'és professor des de 1996. És autor de diversos llibres, com L'armament i la defensa a la Mallorca medieval. Terminologia (1995), L'exèrcit mallorquí de la fi de l'edat mitjana a la seva desaparició (1998), L'Estendard. La festa nacional més antiga d'Europa (1998), La llengua catalana a les Balears en el segle XIX (2000) i La llengua catalana a les Balears al segle XX (2003). L'any 2023 va publicar el llibre Els civils del cop d'estat de 1936 a Palma

## Referències

* ↑ Balears, Universitat de les Illes. «Informació del grup - Grups de recerca - Estructures de recerca - Investigam - Universitat de les Illes Balears». [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ «Alomar Canyelles Antoni Ignasi». Arxivat de l'original el 2017-12-16. [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ OpenLibrary.org. «Antoni Ignasi Alomar i Canyelles». [Consulta: 15 desembre 2017].
# Andrés Avelino Cáceres

* Per a altres significats, vegeu «Regió d'Andrés Avelino Cáceres».
Andrés Avelino Cáceres Dorregaray (Ayacucho, 10 de novembre de 1836 - Lima, 10 d'octubre de 1923) va ser un militar i polític peruà. Andrés A. Cáceres va ser fill de Domingo Cáceres y Oré i de Justa Dorregaray Cueva.
Va participar en favor de la independència del seu país, en la guerra del Pacífic, i va sorgir vencedor de la la guerra civil en 1884. President Constitucional del Perú de 1886 a 1890 i de 1894 a 1895. Va desembolicar la seva carrera política durant una etapa de profunda divisió social i una contínua guerra civil pel que en diversos moments el seu govern constitucional va coexistir amb els dels militars colpistes.

## Referències

* ↑ Musicó Aschiero, Ana María «Guerra Sudamericana del Pacífico: 1879-1883» (en castellà). Revista Digital Universitaria del Colegio Militar de la Nación, 11, 32, 01-03-2013 [Consulta: 16 setembre 2021].
# Annales Bertiniani

Els Annales Bertiniani o Annals de Sant Bertí són una crònica franca del regne franc Occidental, trobada a l'abadia de Sant Bertí (francès Saint-Bertin abans Saint Bertin, a la moderna Bèlgica), d'on pren el seu nom.

## Període

La crònica cobreix el període del 830 al 882. Fou inclosa a Monumenta Germaniae Historica i se la considera la continuació dels Annales regni Francorum o Annals reials.

## Autors i contingut

Com tots els annals recullen esdeveniments memorables que formen una crònica medieval del segle ix. El seu autor fou el bisbe de Troyes, Prudenci, del 835 al 861, i després, fins al 882 per Hincmar arquebisbe de Reims. Encara que en general fiables, són considerats parcials, i en alguns casos subjectes a precaució.

## Rellevància

És font important per conèixer els fets a l'entorn del Tractat de Verdún, les expedicions vikingues i les investidures dels comtats de la Septimània i la Marca Hispànica.

## Enllaços externs

* Abat C. Dehaisnes - Les Annales de Saint-Bertin et de Saint Vaast - Paris, 1871, en línia a l'enllaç
* Annals de Sant Bertí

## Bibliografia

* Hincmar, Annales Bertiniani, F. Gras, J. Viellard, S. Clémencet, París, 1964

## Vegeu també

* Guifré el Pilós
# Archangela Girlani

Archangela Girlani, nascuda amb el nom d'Eleanora Girlani (Trino, 1460 – 25 de gener de 1494) va ser una monja carmelita italiana coneguda per les seves visions, èxtasis i miracles.
Va professar el 1478 i esdevingué priora del seu monestir. Més tard va fundar un monestir carmelita a Màntua. El dia que se celebra el seu sant a l'Església Catòlica és el 13 de febrer. Papa Pius IX la beatificà l'1 d'octubre de 1864.

## Referències

* ↑ «Bl. Archangela Girlani - Saints & Angels» (en anglès). Catholic Online. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Beata Arcangela Girlani su santiebeati.it». [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Bl. Archangela Girlani, Virgin (mf)» (en anglès). Orde Carmelita. Arxivat de l'original el 2015-04-14 [Consulta: 14 juny 2017]. Arxivat 2015-04-14 a Wayback Machine.
# Archamia pallida

Archamia pallida és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 4 cm de llargària màxima.
* 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 13-14 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical que viu fins als 12 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: la costa oriental de l'illa de Masira (Oman).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Archamia pallida» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Randall, J.E., 1995.
* ↑ Gon, O. i J.E. Randall, 2003. Revision of the Indo-Pacific cardinalfish genus Archamia (Perciformes: Apogonidae), with description of a new species. Indo-Pacific Fishes (35):49 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB