OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrés Mirón Calderón

Andrés Mirón Calderón (Guadalcanal, 8 de setembre de 1941 - Província de Sevilla, 8 d'octubre de 2004) fou un escriptor espanyol. Es dedicà principalment a la poesia tot i que també escrigué narrativa i assaig. Malgrat viure gran part de la seva vida a Sevilla, moltes de les seves obres evoquen la seva ciutat natal, de la qual n'és fill predilecte. El carrer on nasqué es batejà en nom seu de manera pòstuma.

## Biografia

Va compaginar els seus estudis en Filosofia i Lletres a la Universitat Complutense de Madrid amb les seves primeres produccions poètiques. Posteriorment exercí de professor a Sevilla, on residí, i es casà amb la pintora granadina Conchita Díaz Cerezo, amb qui tingué dues filles (Soledad i Esperanza). Escrigué més de mig centenar d'obres, algunes d'elles traduïdes a l'anglès, a l'alemany, a l'italià, al portuguès i al francès, i guanyà diversos premis nacionals i internacionals pels seus escrits. Morí en un accident de trànsit quan es dirigia a la seva vila natal.

## Referències

* ↑ Álvarez Blanco, José María. «Andrés Mirón, poeta en Sierra» (en espanyol). Madrid: Asociación Cultural Benalixa Guadalcanal, 07-04-2002. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ Gómez, Ignacio. «Nuestros poetas» (en castellà). Asociación Cultural Benalixa Guadalcanal, 06-08-2009. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ Rodríguez Márquez, Rafael. «Guadalcanal, un pueblo en la memoria» (en castellà). Guadalcanal punto de encuentro, 01-02-2017. [Consulta: 31 juliol 2018].
* ↑ Álvarez Blanco, José María. «Cinco años sin Andrés Mirón» (en espanyol). Asociación Cultural Benalixa Guadalcanal, 07-10-2009. [Consulta: 31 juliol 2018].
# American Behavioral Scientist

American Behavioral Scientist és una revista acadèmica que publica articles relacionats amb les ciències socials i conductistes. L'editora és Laura Lawrie. Va ser fundada el 1957 i és actualment publicada per SAGE Publicacions.

## Abstracting I indexació

És indexada a Scopus i a la Social Sciences Citation Index. Segons l'edició 2014 de Journal Citations Reports, el seu factor d'impacte és 1.766, sent la 15a de 95 revistes en la categoria "Social Sciences, Interdisciplinar, i la 54 de 119 en la categoria "Psychology, Clinical".

## Referències

* ↑ «Journals Ranked by Impact: Social Sciences, Interdisciplinary». A: 2014 Journal Citation Reports. Social Sciences. Thomson Reuters, 2014 [Consulta: 8 abril 2016].
* ↑ «Journals Ranked by Impact: Psychology, Clinical». A: 2014 Journal Citation Reports. Social Sciences. Thomson Reuters, 2014 [Consulta: 8 abril 2016].

## Enllaços externs

* American Behavioral Scientist - Lloc web oficial
# Antic Molí

«Antic Molí» té aquests significats:
* Antic Molí de Bolvir, a Bolvir (Cerdanya)
* Antic Molí de Campdevànol, a Campdevànol (Ripollès)
* Antic Molí del Farrer Vell, a Vinaixa (Garrigues)
# Unió de Lluites Comunistes

La Unió de Lluites Comunistes (Francès: Union de Luttes Communistes, ULC) va ser un partit Comunista del país ara conegut com a Burkina Faso. La ULC va sorgir d'una escissió de l'Organització Comunista Voltaica (OCV). Es va constituir el 14 d'octubre del 1979. La ULC va promoure la 'Revolució Democràtica i Popular' (RDP).
El 1981 la ULC es va dissoldre. El 1983 es va reconstituir, i es coneix com a Unió de Lluites Comunistes - Reconstruït (ULC-R). Publica Prolétaire and Révolution Bolchévique.
# Unión Deportiva Vecindario

La Unión Deportiva Vecindario és un club de futbol de la ciutat de Vecindario a Gran Canaria. Va ser fundat el 1962 i juga a la Lliga BBVA (Segona divisió). És el quart equip canari que juga a Segona Divisió, després del CD Tenerife, la UD Las Palmas i la Universidad de Las Palmas.

## Història

La Unión Deportiva Vecindario es va formar el 1962. Després de molts anys en categories regionals canàries, va debutar a Tercera Divisió a la temporada 1989-90. A la temporada 1999-2000, després d'una gran campanya, va quedar en tercer lloc, i després de passar les eliminatòries per l'ascens, la temporada 00-01 debutà a la Segona divisió B.
La temporada 2005-2006 va aconseguir l'ascens a Segona divisió després de disputar les eliminatòries per l'ascens, gràcies al quart lloc aconseguit a la lliga regular de Segona divisió B al Grup I. A la primera eliminatòria, va guanyar al FC Cartagena (2-2 a l'anada, 1-0 a la tornada) i a la UE Llevant B (2-0 i 1-2).
El 3 de setembre de 2006 va guanyar el seu primer partit a segona en guanyar 4-2 al CE Castelló, amb dos gols del mallorquí Xisco.

## Dades del club

* Temporades a 1a: 0
* Temporades a 2a: 1
* Temporades a 2a B: 5
* Temporades a 3a: 12
* Millor posició: 22a (Segona divisió temporada 06-07)

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-12-03 a Wayback Machine.
* Web no oficial Arxivat 2006-07-21 a Wayback Machine.
# Nelly Fišerová

Nelly Fišerová (23 de juny de 1905 - 1941) va ser una Mestra d'escacs txeca. Va ser una de les participants al Campionat del món d'escacs femení de 1937.
Va viure a Mladá Boleslav, lloc on hi havia un club d'escacs anomenat Rudolf Charousek, i allà Nelly Fišerová es va convertir en una de les principals jugadores d'escacs txecoslovaques. L'any 1937, malgrat la decisió en contra de la Federació d'Escacs de Txecoslovàquia, va participar al Campionat del món femení d'escacs a Estocolm, on va compartir el 6è-7è lloc amb Mona May Karff.
Durant la Segona Guerra Mundial va ser represaliada. El 1941 les autoritats de l'Alemanya nazi van enviar Fišerová a un camp de concentració, on va morir.

## Referències

* ↑ «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». www.mark-weeks.com.
* ↑ «Karel Opočenský, Jak jsem je znal, Československý sport 14. 9.1974».
# Znàmenka

«Znàmenka» té aquests significats:

## Rússia

* Znàmenka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Znàmenka (Kursk), localitat de l'óblast de Kursk, a Rússia
* Znàmenka (Kémerovo), localitat de l'óblast de Kémerovo, a Rússia
* Znàmenka (Khakàssia), localitat de la república de Khakàssia, a Rússia
* Znàmenka (Baixkíria), localitat de la república de Baixkíria, a Rússia
* Znàmenka (Valuiki), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Znàmenka (Stari Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Znàmenka (Xebékino), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia

## Crimea

* Znàmianka (Krasnoperekopsk), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Znàmianka (Krasnogvardiske), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Vegeu també

* Znàmenski
# Can Pagès Nou

Can Pagès Nou és un edifici del municipi de l'Ametlla del Vallès (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de tipologia 1 segons Danés, és a dir, amb una teulada de dues vessants amb caraner paral·lel a façana. La referència més antiga trobada a l'edificació data del 1858. Va ser reformada el 1902 seguint l'estil colonial amb elements modernistes, Pels elements interns, l'antiga masia podria haver estat construïda cap als segles XVI-XVII. Actualment, segona residència, l'edifici consta de 3 plantes. Façana estucada i pintada amb arrimador ceràmic a la part frontal i amb motius vegetals a la resta del perímetre.
Compta amb una torre i una tribuna acabats amb trencadís, així com un balcó corregut en forma de U. La façana principal compta amb 11 finestres, 3 balconeres i 1 porta. Les parets interiors són fetes amb pedra. Sostres i teulada d'embigat de fusta. Conserva encara l'era amb tova catalana i la masoveria a la part dreta posterior de l'edificació. Reformada primerament el 1858 i més tard a partir del 1902 agafant un estil modernista amb aspectes d'estil colonial. La darrera reforma es va produir entre el 2000 i el 2004.

## Referències

* 1 2 «Can Pagès Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Kiliwa

El kiliwa és una llengua mexicana del grup yuma-cochimí parlada pels kiliwes, que habita al nord-est de l'estat mexicà de Baixa Califòrnia. Pel seu nombre de parlants, és una de les llengües indígena amb menys parlants a Mèxic, i es troba en procés de desaparició. La major part dels parlants de kiliwa són ancians, i es concentren en localitats com Arroyo de León i la regió de la vall de Trinidad del municipi d'Ensenada.
Entre les característiques d'aquesta llengua està l'ocupació de xiulades i certs crits com a recursos de significació lingüística. Té 21 consonants i sis vocals, i inclou alguns sons que no posseeix el castellà, com el salt glotal o les oclusivas arrodonides o labialitzades.

## Inventari fonològic

L'inventari fonològic del kiliwa és:
| | Bilabial | Coronal | Palatal | Velar | Labiovelar | Uvular | Glotal |
| Oclusiva | p | t | | k | kʷ | q | ʔ (') |
| Africada | | | t͡s (ch) | | | | |
| Fricativa | | s | | x | xʷ | | h, hʷ |
| Aproximant | | r, l | j (y) | | w | | |
| Nasal | m | n | ɲ (ñ) | | | | |
Hi ha vocals curtes i llargues, aquestes són: a, e, i, o, u, ā, ē, ī, ō, ū.

## Referències

* ↑ INEGI, 2005, pàgina 41.
* ↑ Mixco, 1996, pp. 31-33
* ↑ «Diccionario práctico de la lengua kiliwa.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 gener 2014].

## Bibliografia

* Ochoa Zazueta, Jesús Ángel (1978): Los kiliwa: y el mundo se hizo así. Instituto Nacional Indigenista. México.
* Mixco, Mauricio J. (1996): Kiliwa del Arroyo León, Baja California dentro de la serie el Archivo de lenguas indígenas de México, Colegio de México. México.

## Enllaços externs

* «Diccionario Práctico de la Lengua Kiliwa. México». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 31 gener 2014]. Arnulfo Estrada Ramírez y Leonor Farldow Espinoza. Diccionario práctico Español-Kiliwa. Ensenada, Baja California, México. 2006. Página 150.
* Lenguas en riesgo. Los kiliwa Arxivat 2018-10-01 a Wayback Machine., al web de la Comisión Nacional para el Desarrollo de los Pueblos Indios (México).
* Diccionario Español-Kiliwa, al web d'AULEX (Mèxic) Arxivat 2008-10-06 a Wayback Machine.
# Alessia Filippi

Alessia Filippi (Roma, 23 de juny de 1987) és una nedadora italiana especialista en proves de mitjana distància i estils. En els Jocs Olímpics de Pequín 2008 va guanyar la medalla de plata en els 800 metres lliures, per darrere de la britànica Rebecca Adlington que va guanyar l'or.
Abans dels Jocs va ser una de les grans triomfadores en els Campionats d'Europa d'Eindhoven 2008, on va guanyar dues medalles d'or (800 m. lliures i 400 m. estils) i una de bronze (4x200 m. lliures)
És l'actual plusmarquista mundial de 800 metres en piscina curta amb 8:04.53, així com plusmarquista europea d'1.500 metres en piscina llarga amb 15:52.84
Mesura 1,86 m.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Lloc | Marca |
| 2004 | Campionat d'Europa PL | Madrid | 7ª en 400 m. estils | 4:51.50 |
| 2004 | Campionat d'Europa PC | Viena | 5ª en 400 m. estils 7ª en 4x50 m. lliures | 4:38.76 1:41.96 |
| 2005 | Campionat d'Europa PC | Trieste | 4ª en 400 m. estils | 4:36.85 |
| 2006 | Campionat del Món PC | Xangai | 2ª en 400 m. estils 4ª en 4x200 m. lliures 7a en 4x100 m. lliures | 4:35.38 7:50.39 3:39.18 |
| 2006 | Campionat d'Europa PL | Budapest | 1ª en 400 m. estils 3ª en 200 m. estils 4ª en 400 m. lliures 5ª en 4x200 m. lliures | 4:35.80 2:13.75 4:08.43 8:02.61 |
| 2006 | Campionat d'Europa PC | Hèlsinki | 1ª en 400 m. estils 5ª en 400 m. lliures 7ª en 4x50 m. lliures | 4:31.58 4:03.82 1:41.12 |
| 2007 | Campionat d'Europa PC | Debrecen | 1ª en 400 m. estils 3ª en 800 m. lliures | 4:30.46 8:12.84 |
| 2008 | Campionat d'Europa PL | Eindhoven | 1ª en 800 m. lliures 1ª en 400 m. estils 3ª en 4x200 m. lliures 4ª en 400 m. lliures | 8:23.50 4:36.68 7:55.69 4:09.12 |
| 2008 | Campionat del Món PC | Mánchester | 5ª en 800 m. lliures 5ª en 400m. estils | 8:18.45 4:33.56 |
| 2008 | Jocs Olímpics | Pequín | 2ª en 800 m. lliures 4ª en 4x200 m. lliures 5ª en 400 m. estils | 8:20.23 7:49.76 4:34.34 |
| 2008 | Campionat d'Europa PC | Rijeka | 1ª en 800 m. lliures 2ª en 400 m. estils 3ª en 400 m. lliures | 8:04.53 (RM) 4:26.06 3:59.35 |

## Marques personals

En l'actualitat té els rècords italians en les següents proves:

### Piscina Llarga

* 800 m. lliures - 8:20.23 (Pequín, 2008)
* 1.500 m. lliures - 15:52.84 (Lovadina, 2008)
* 100 m. esquena - 1:01.52 (Riccione, 2006)
* 200 m. esquena - 2:09.04 (Roma, 2007)
* 200 m. estils - 2:13.08 (Pesaro, 2007)
* 400 m. estils - 4:34.34 (Pequín, 2008)

### Piscina Curta

* 400 m. lliures - 3:59.35 (Rijeka, 2008)
* 800 m. lliures - 8:04.53 (Rijeka, 2008)
* 200 m. esquena - 2:06.36 (Gènova, 2007)
* 400 m. estils - 4.26:06 (Rijeka, 2008)

## Referències

* ↑ «Alessia Filippi». Olympics at Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 22 juliol 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-01-29. [Consulta: 13 febrer 2017].«Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-01-29. [Consulta: 13 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Alessia Filippi - Lloc web oficial
* Alessia Filippi a Swimrankings.net
* Federazione Italiana Nuoto website
# Glaucestrilda

Glaucestrilda és un gènere d'ocells de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per tres espècies:
* Glaucestrilda caerulescens - estrilda cua de vinagre.
* Glaucestrilda perreini - estrilda cuanegra.
* Glaucestrilda thomensis - estrilda cendrosa.
# Fotoheteròtrof

Els organismes fotoheteròtrofs es desenvolupen per fotosíntesi. Depenen de fonts orgàniques de carboni i de donants orgànics d'electrons, però assimilen el CO₂ en presència d'un donant d'electrons. És el cas de bacteris presents en els llacs i els rius fortament contaminats per matèries orgàniques com els bacteris no sulfurosos porprats i verds.
# Fotogravat

El fotogravat és un procés de gravat que utilitza tècniques fotogràfiques. El tipus més comú de fotogravat comporta utilitzar un material que és fotosensible i resistent als àcids emprats en tècniques com l'aiguafort. Aquest material, fotoresistent, s'aplica a un metall per a ésser gravat. Està exposat llavors a llum a través d'una negatiu fotogràfic que fa que s'endureixi on el negatiu deixa passar llum. El fotoresistent es neteja amb aigua en les parts no endurides. Finalment, es diposita la planxa en una cubeta amb àcid on es dissolen les parts exposades al metall. El fotogravat s'utilitza en la indústria tenint diferents aplicacions com per fer plaques de circuit imprès.
# Fonollasa borda

La fonollasa borda (Pimpinella bicknellii) és una planta umbel·lífera endèmica de la zona d'Ariant i torrent de Mortitx, a la Serra Nord de les Illes Balears.

## Referències

* ↑ «Espècies de les Illes Balears». Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca del Govern de les Illes Balears. [Consulta: 6 febrer 2021].
# Font Bordonera (els Masos de Baiarri)

La Font Bordonera és una font de l'enclavament dels Masos de Baiarri, de l'antic terme de Claverol, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situada a 658 m d'altitud, al sud-sud-est de la confluència del barranc de la Font de l'Alou amb el barranc d'Eroles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Florí de Surinam

El florí de Surinam (en neerlandès Surinaamse gulden o, simplement, gulden) va ser la unitat monetària de Surinam fins a l'any 2004. El codi ISO 4217 era SRG, i utilitzava el símbol general del florí, ƒ, o bé l'abreviació fl. Es dividia en 100 cèntims o centen (en singular cent).
Als inicis, el florí de Surinam no era més que la versió local del florí neerlandès. Els primers bitllets emesos pel Banc de Surinam (Surinaamsche Bank) daten de 1901; a partir de 1957 els va emetre el Banc Central de Surinam (Centrale Bank van Suriname). Les primeres monedes que duien el nom de Surinam no van aparèixer fins al 1962.
El florí fou substituït pel dòlar de Surinam l'1 de gener del 2004 a raó de 1.000 florins per dòlar, després d'una època de forta inflació originada a començament de la dècada de 1990. Per estalviar costos, totes les monedes (amb el valor d'1, 5, 10, 25, 100 i 250 cèntims) foren declarades de valor legal com a cèntims de dòlar, sense necessitat d'haver-ne d'encunyar de noves; així, per exemple, una antiga moneda de 250 cèntims, que valia dos florins i mig, va passar a valer dos dòlars i mig, és a dir mil vegades més. Els bitllets en circulació en aquell moment eren de 5, 10, 25, 100, 500, 1.000, 5.000, 10.000 i 25.000 florins.

## Vegeu també

* Florí

## Enllaços externs

* Monedes de Surinam (anglès)
* Bitllets de Surinam Arxivat 2009-05-23 a Wayback Machine. (anglès)
# Formació de Yixian

La formació de Yixian és una formació geològica situada a Jinzhou, Liaoning, Xina, que s'estén durant 11 milions d'anys del Cretaci inferior.
És coneguda per l'interès del seu registre fòssil.
# Forces Armades dels Estats Units d'Amèrica

Les Forces Armades dels Estats Units d'Amèrica són les encarragades de la defensa militar dels Estats Units d'Amèrica.

## Organització

Les forces armades dels EUA, s'estructuren en sis grans cossos:
* Exèrcit dels Estats Units d'Amèrica
* Marina dels Estats Units d'Amèrica
* Força Aèria dels Estats Units d'Amèrica
* Força Espacial dels Estats Units d'Amèrica
* Cos de Marines dels Estats Units d'Amèrica
* Guarda Costa dels Estats Units d'Amèrica

### Comandaments unificats de combat

Hi ha 10 comandaments unificats de combat, 6 de geogràfics i 4 de funcionals:
| Comandament | Cos | Base | Area de Responsabilitat |
| United States Northern Command (NORTHCOM) | USAF | Peterson Air Force Base, Colorado | Defensa nacional i intervenció a nord-amèrica i coordinació de la seguretat nacional amb les forces civils |
| United States Central Command (CENTCOM), | USN | MacDill Air Force Base, Florida | Des d'Egipte i el Golf Pèrsic fins a la regió central d'Àsia. |
| United States European Command (EUCOM) | USA | SHAPE (Supreme Headquarters Allied Powers Europe), Bèlgica i USEUCOM HQ a Stuttgart (Alemanya) | Europa i Israel |
| U.S. Pacific Command (PACOM) | USN | Camp H. M. Smith, Oahu, Hawaii | Àsia i el Pacífic |
| U.S. Southern Command (SOUTHCOM) | USN | Miami, Florida | Amèrica Llatina |
| United States Africa Command (AFRICOM) | Diversos Cossos | Stuttgart, Alemanya | Àfrica (excloent Egipte) |
| U.S. Special Operations Command (SOCOM) | USA | MacDill Air Force Base, Florida | Ajudes logístiques als diferents cossos |
| U.S. Joint Forces Command (JFCOM) | Diversos Cossos | Naval Support Activity Headquarters (Norfolk) and Suffolk, Virgínia | Ajuda de coordinació |
| United States Strategic Command (STRATCOM) | USMC | Offutt Air Force Base, Nebraska | Estratègia terrestre i espacial |
| U.S. Transportation Command (TRANSCOM) | USAF | Scott Air Force Base, Illinois | Mobilitat |
* Els 6 comandaments geogràfics
* Distribució dels 6 comandaments geogràfics de les Forces Armades dels EUA
# Francesa Daga

Françoise Dague en occità o Françoise Dague en francés és una personalitat del món associatiu occità i de la cultura popular als anys 1960-80.
El 1962 va fundar els Ballets occitans de Tolosa i, a continuació, el 1971, amb Hubert Poirée, el Conservatoire occitan. També és cantant i etnógrafa, i ha reunit una col·lecció excepcional de vestits tradicionals. Ha cantat amb Rosina de Pèira.

## Biografia

D'origen limousine, Francesa Daga va créixer al camp i es va veure immersa en la cultura popular occitana gràcies a sa mare, Cécile Marie, qui era una folclorista reputada. Va aprendre les tècniques de cant tradicionals gràcies al contacte amb les persones d'avançada edat. Es va instal·lar a Tolosa de Llenguadoc i a partir dels 14 anys es va unir a grups folkloriques locals.
A continuació va estudiar Belles Arts. Va començar un estudi en el qual dibuixava els trajes tradicionals de les diferents regions occitanes i va ampliar el treball de recerca de sa mare recollint informació, a més de sobre els trajes, sobre la música i les danses populars.
El 1962 va fundar el grup de Ballets occitans de Tolosa. El 1971, va convèncer l'Ajuntament de Tolosa per crear el Conservatoire occitan que es va instal·lar al carrer Jacques Darré, al barri Sant-Cyprien. El 1975 va il·lustrar la labor de sa mare, Cécile Marie: Anthologie de la Chanson occitane, chansons populaires des pays de langue d'oc (París, G. P. Maisonneuve et Larose, 1975).

## Discografia

* Ballets occitans de Toulouse - Philips - 1968
* Les Pyrénées au pays d'Occitanie - Françoise Dague et les Ballets occitans - Le Chant du Monde LDX74413
* Gascogne en Occitanie - Françoise Dague et les Ballets occitans - Le Chant du Monde LDX74470
* Dague, Pòp occitana - Pathé Marconi EMI 2C06412703 - 1973
* Nadal Encara - Revolum REV054 (avec Martina, Clara et Rosina de Pèira)

## Referències

* ↑ «[cantem-encara-ou-chantons-encore-le-conservatoire-occitan.fr.html Cantem encara ou chantons encore, le conservatoire occitan]» (en occità). ina.fr, 1976. [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ «Exposition. Belles dames du temps jadis» (en francés). ladepeche.fr, 06-08-2007. [Consulta: 5 febrer 2017].
# Francisca Ruiz Vallecilla

Francisca Ruiz Vallecilla (segle xix - segle XX) fou una professora vinculada a Alacant relacionada amb el republicanisme.

## Biografia

En febrer de 1916, després del decret de suspensió d'agregacions, torna a Madrid, des de Jaén, per a preparar les oposicions a Escoles Normals. Estigué vivint a la Residència de Senyoretes del carrer Fortuna, tot i que Pedro Poveda li havia ofert la casa Teresiana de Madrid per a estar-s'hi. Francisca li agraeix l'oferiment però continua a la Residència i li expressa l'enyorança per la vida a Jaén. La relació d'aquesta professora i Pedro Poveda fou estreta; l'anomena Paquita. Arriba a l'Escola Normal de Mestres d'Alacant durant el curs 1926-1927, quan l'Escola Normal es trasllada al passeig de Marvà.
En novembre de 1934 és elegida pel Claustre de l'Escola Normal com a representant d'aquesta en el Patronat de Selecció de Becaris de la província. Davant les protestes durant el segon bienni republicà sobre l'existència a torns de colònies escolars mixtes, la professora explica al Boletín de Educación que totes les colònies han de ser mixtes, perquè l'objectiu n'és crear una influència positiva en la convivència entre sexes i la distribució de tasques per igual. Totes les activitats s'havien de realitzar per xiquets i per xiquetes, siguen de tipus domèstic, intel·lectual, artísc o lúdic. Estava en contra que les xiquetes a les colònies serviren el menjar als xiquets o als mestres. «Pel principi d'equitat». Ella mateixa dirigeix dos torns mixtes d'estiu a Alcoleja l'any 1935.
No va tornar a treballar en aquesta Escola Normal una vegada va acabar la Guerra Civil espanyola. El mestre Luís Martines Serrano, de la IV promoció del Pla professional, en febrer de 2005, va fer donació a l'arxiu històric de la Facultat d'Educació de les classes dictades per la professora a l'Escola Normal.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Francisca Ruiz Vallecilla». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Bibliografia

* Paz Velázquez, Flavio (1997). Una institución se abre camino. Madrid: Narcea. http://books.google.cat/books?id=_DGkUbdW7DMC&printsec=frontcover&dq=Una+instituci%C3%B3n+se+abre+camino&hl=ca&cd=1#v=onepage&q=&f=false. [Consulta: 04/03/2010].
* Beltrán Reig, J.M. (1976) La enseñanza en la ciudad de Alicante. Primer tercio del siglo actual. Alicante: Instituto de Estudios Alicantinos - Diputación Provincial de Alicante.
* Moreno Seco, M. (1995). Conflicto educativo y secularización en Alicante durante la II República (1931-1936). Alicante: Instituto Juan Gil-Albert - Consellería de educación.
* Siles González, J. (1982). La estructura familiar y función social de la mujer en Alicante (1868-1936). Alicante: Instituto Juan Gil-Albert - Consellería de Educación.