OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anne Conway

Lady Anne Conway, nascuda com a Anne Finch (Londres, 14 de desembre de 1631-Londres, 18 de febrer de 1679) va ser una filòsofa anglesa.
El seu tractat Principia philosophiae antiquissimae et recentissimae de Deo, Christo & Creatura, publicat de forma anònima i pòstuma el 1690, proposa una ontologia de l'esperit derivada de les qualitats de Déu, que es troba en oposició a les idees de Descartes, Hobbes i Spinoza.
L'obra d'Anne Conway, en la tradició del platonisme de Cambridge, va tenir influència decisiva sobre Gottfried Wilhelm Leibniz. El seu concepte de la mònada, derivat de la càbala, anticipa el pensament de Leibniz, el qual s'hi va inspirar, com confirma una carta de Leibniz a Thomas Burnett de 1697.

## Referències

* 1 2 «Conway, Anne (1631-1679)» (en anglès). History of Women Philosophers and Scientists. Universitat Paderborn. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Anne Conway» (en castellà). Encyclopaedia Herder. [Consulta: 7 novembre 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina de Peter King (anglès).
* Pàgina de William Uzgalis Arxivat 2002-08-03 a Wayback Machine. (anglès).
# Anne-Pia Nygård

Anne-Pia Nygård (Sandane, Gloppen, 10 d'agost de 1977) és una escriptora noruega. Va debutar el 2009 amb l'autobiografia Det som ingen ser ('El que ningú veu').

## Biografia

Nygård va néixer i créixer a Sandane, el mateix lloc que la seva mare, mentre que el pare era d'Askøy.
Llicenciada en Llengües escandinaves i Anglès, va debutar en el món literari la primavera de 2009 amb una gran obra, Det som ingen ser, escrita en nynorsk. El setembre de 2012 va aparèixer-ne la versió anglesa, editada per Loaghtan books.
Nygård va néixer amb un problema a la columna vertebral que va empitjorar mentre creixia. Durant la infantesa es va passar molt de temps en hospitals, on va ser operada diverses vegades. Va partir accidents i errors mèdics. Amb deu anys va perdre la mobilitat de les cames i, en conseqüència, necessita una cadira de rodes per desplaçar-se. L'obra explica les experiències de la seva discapacitat, els problemes i confusions de la infància, també les trobades amb els metges i com es porta amb la família. L'obra mostra una visió didàctica de la situació i com els professionals de la salut treballen amb nens discapacitats.
L'autobiografia està escrita en tercera persona, cosa que dona molta més objectivitat al text, amb un contingut en què hi ha sofriment, pensament i acció.

## Bibliografia

* 2009: Det som ingen ser (El que ningú veu), Norske Bøker, Illustrasjoner: Dag E. Thorenfeldt, 264 sider, ISBN 978-82-811-2130-0.

## Referències

* ↑ «Anne-Pia Nygård» (en noruec). Sogn og Fjordane Fylkesbibliotek (Biblioteca Comarcal de Sogn og Fjordane). [Consulta: 10 juny 2020].
* 1 2 gloppen.opplaringssenter.no: Forfattarbesøk på GOS! 25 d'agost de 2012
* ↑ NRK (25 nov. 2008): Rullestolbrukar med bok om mental helse, 25 d'agost de 2012
* ↑ familienettet.no (25 de juliol de 2012): Det som ingen ser (El que ningú veu), (extracte en noruec), 25 d'agost de 2012

## Enllaços externs

* Bokkilden.no: Arxivat 2018-05-04 a Wayback Machine. Sobre l'escriptora i el llibre Det som ingen ser (en noruec).
* What Nobody Sees by Anne-Pia Nygard Arxivat 2014-07-13 a Wayback Machine..
# Andrej Panadić

Andrej Panadić (Zagreb, Croàcia, 9 de març de 1969) és un exfutbolista croat. Va disputar 3 partits amb la selecció de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Andreu Van den Eynde i Adroer

Andreu Van den Eynde i Adroer (París, 1975) és un advocat català.
Fill del polític trotskista Artur van den Eynde i de l'arquitecta Montserrat Adroer i Tasis. Va néixer a París, on el seu pare estava refugiat de la persecució de la policia franquista. És llicenciat en dret per la Universitat Pompeu Fabra. Es va col·legiar al Col·legi d'Advocats de Barcelona el 1998. És especialista en dret penal i és conegut per ser l'advocat d'Oriol Junqueras i Raül Romeva en el judici al procés independentista català. El seu telèfon fou un dels intervinguts durant l'escàndol del Catalangate.

## Referències

* ↑ «Andreu Van den Eynde: ‘Vaig néixer a París perquè el meu pare el cercava la policia’». Vilaweb, 17-07-2018 [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ «Andreu Van den Eynde - Sobre mi». Arxivat de l'original el 15 de febrer 2019. [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ TV3. «Les conclusions definitives d'Andreu Van den Eynde», 11-06-2019. [Consulta: 11 juny 2019].
* ↑ «Van den Eynde: "Hi ha un dossier a la seu del CNI que porta una etiqueta amb el meu nom"». [Consulta: 21 abril 2022].
# Antoni I de Saxònia

Antoni I de Saxònia (Dresden 1755 - Castell de Pillnitz 1836). Rei de Saxònia des de l'any 1827 fins a l'any 1836. Esdevingué, a la mort del seu germà, el segon rei de Saxònia.
Nascut a Dresden el 27 de desembre de 1755 essent fill del rei-elector Frederic Cristià I de Saxònia i de la princesa Maria Antònia de Baviera. Antoni era net per via paterna del rei Frederic August II de Saxònia i de l'arxiduquessa Maria Josepa d'Àustria; mentre que per via materna ho era de l'emperador Carles VII, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Amàlia d'Àustria.
El dia 29 de setembre de 1781 contragué matrimoni per poders a Torí amb la princesa Maria Carolina de Savòia, filla del rei Víctor Amadeu III de Sardenya i de la infanta Maria Antònia d'Espanya. Maria Carolina morí un any després d'haver contret matrimoni.
El 8 de setembre de 1787 contragué de nou matrimoni, aquesta vegada amb l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria, filla de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. La parella tingué quatre fills, cap dels quals arribà a la vida adulta:
Des de 1827 i fins al 1836 fou rei de Saxònia com a hereu del seu germà, el rei Frederic August I de Saxònia, que havia mort sense descendència masculina directe. A la mort d'Antoni, també sense descendència, heretà el tron de Saxònia, el rei Frederic August II de Saxònia.

## Referències

* ↑ "The Kings of Saxony Arxivat 14 May 2007 a Wayback Machine.". Accessed 27 January 2007.

## Bibliografia

* Holborn, Hajo. A History of Modern Germany: 1840–1945. Princeton: Princeton University, 1982, p. 846. ISBN 0-691-05359-6.
* Quinger, Heinz. Dresden und Umgebung: Geschichte, Kunst und Kultur der sächsischen Hauptstadt. Mair Dumont Dumont, 1999, p. 319. ISBN 3-7701-4028-1.
* Freitag, Sabine. British Envoys to Germany 1816-1866: 1816–1829. Cambridge University Press, 2000, p. 614. ISBN 0-521-79066-2.
# Anne Hutchinson

Anne Hutchinson (Anne Marbury, 1591 – 1643), va ser una teòloga i consellera espiritual britànica, reconeguda per causar revolada amb les seves doctrines sobre la fe i la tolerància religiosa en una societat netament puritana.

## Biografia
### Primers anys i viatge a Amèrica del Nord

Anne Hutchinson va néixer en Alford, Lincolnshire, Anglaterra, i va ser batejada el 20 de juliol de 1591. Filla de Francis Marbury i Bridget Dryden. Anys després va conèixer al Reverend John Cotton, qui es va convertir en el seu mentor. En abandonar Cotton Anglaterra, Anne també va decidir anar-se'n. Al costat del seu espòs William i els seus fills van abandonar Anglaterra i es van establir en la colònia de Massachusetts Bay en 1634. En aquest lloc, Anne va començar a dur a terme reunions setmanals per discutir sobre teologia i per impartir consell espiritual.

### Judici i càstig

Algunes de les seves creences religioses no van caure bé en alguns dels seus veïns puritans. Ells creien que per guanyar-se la salvació i la vida eterna havien de dur-se a terme obres de caritat a la terra. Hutchinson creia que solament la fe era suficient. També creia que Déu es manifestava a l'home directament, sense necessitat del clergat. Els líders comunitaris van començar a veure a Hutchinson com un greu problema. Va ser portada a judici i condemnada per heretgia en 1637, i se li va demanar que abandonés la colònia.

### Defunció

Hutchinson i la seva família es van traslladar a Rhode Island. El seu espòs va morir en 1642, per la qual cosa la família es va mudar prop de Long Island Sound. En 1643, Hutchinson i tots els seus fills, excepte un, van ser assassinats en un atac perpetrat per nadius americans. La seva mort va ser vista pels puritans de la badia de Massachusetts com la clara evidència del judici diví a la terra.
En 1987, el governador de Massachusetts Michael Dukakis va absoldre a Anne Hutchinson, revocant l'ordre de desterrament que se li havia donat 350 anys abans.

## Referències

* ↑ Rogers, Jay. «America's Christian Leaders: Anne Hutchinson Arxivat 2017-08-02 a Wayback Machine.». The Forerunner, 2008. [Consulta: 2011].
* ↑ «Anne Hutchinson | Encyclopedia.com». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Historic Overview». Hutchinson River Parkway. [Consulta: 2012].
* ↑ «People and Ideas: Early American Individuals | American Experience | PBS» (en anglès). [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Britannica: Anne Hutchinson
* ↑ LaPlante, Eve (2004).
# Apogon monochrous

Apogon monochrous és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan, les Filipines, Indonèsia, Papua Nova Guinea i Salomó.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon moluccensis

Apogon moluccensis és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan, les Filipines, Indonèsia, Papua Nova Guinea i Salomó.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Valenciennes, A. 1832. Descriptions de plusieurs espèces nouvelles de poissons du genre Apogon. Nouv. Ann. Mus. Hist. Nat. (Paris) v. 1: 51-60, Pl. 4.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon melanopterus

Apogon melanopterus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És una espècie marina.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fowler, H. W. & B. A. Bean. 1930. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The fishes of the families Amiidae ... and Serranidae, obtained by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross" in 1907 to 1910 ... adjacent seas. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 10: i-ix + 1-334.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Andrés Avelino Zapico Junquera

Andrés Avelino Zapico Junquera (La Felguera, 23 d'abril de 1946 - Llangréu, 6 de maig de 2019) va ser un futbolista professional asturià. Va jugar de porter al Unión Popular de Langreo, al Reial Madrid i al Reial Saragossa.
Amb el Reial Madrid, on jugà a les dècades dels 60 i 70, mai va ser considerat titular, en estar per davant jugadors com Betancort, García Remón o Miguel Ángel. Tot i això, va guanyar el Trofeu Zamora la temporada 1967-1968 després d'encaixar només 19 gols en 22 partits.

## Trajectòria esportiva

* 1961-64 Cruz Blanca
* 1964-67 Unión Popular de Langreo
* 1967-75 Reial Madrid
* 1975-77 Reial Saragossa

## Palmarès
### Reial Madrid

* 4 Campionats de lliga: (1968, 1969, 1972, 1975)
* 3 Copes del Generalíssim: (1970, 1974, 1975)
# Andrés Bedoya

Andrés Bedoya (Lima, 10 de novembre de 1928 - Lima, 8 de febrer de 1961) fou un futbolista peruà de la dècada de 1950.
Fou 6 cops internacional amb la selecció del Perú.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Independiente de Medellín, Huracán de Medellín i Atlético Chalaco.

## Referències

* ↑ Pierrend, José Luis. «Appearances for Peru National Team» (en anglès). rsssf.com, 2014. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «Chile v Peru, 17 setembre 1954» (en anglès). 11v11.com. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ ”El cronómetro del puerto”.
# Archamia mozambiquensis

Archamia mozambiquensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 8,9 cm de llargària màxima.
* 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 13-15 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical que viu entre 1 i 20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: des de Kenya fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Archamia mozambiquensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gon, O. i J.E. Randall, 2003. Revision of the Indo-Pacific cardinalfish genus Archamia (Perciformes: Apogonidae), with description of a new species. Indo-Pacific Fishes (35):49 p.
* ↑ Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.
* ↑ Pereira, M.A.M., 2000. Preliminary checklist of reef-associated fishes of Mozambique. Maputo, Ministry for the Coordination of Environmental Affairs (MICOA). 21 pp.
* ↑ Smith, J.L.B. i M.M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p.
* ↑ Randall, J.E. i J. van Egmond, 1994. Marine fishes from the Seychelles: 108 new records. Zool. Verh. Leiden 297:43-83.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Archboldomys

Archboldomys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Està format per rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 96 a 125 mm, una cua de 60 a 101 mm i un pes de fins a 47 g. Són carnívors que s'alimenten d'invertebrats, de forma similar a les musaranyes. Aparentment parents més petits de Chrotomys i Rhynchomys, Archboldomys és convergent amb Crunomys. Comprèn dues espècies:
* A. luzonensis
* A. maximus

## Referències

* ↑ Ronald M. Novak, Walker's Mammals of the World, 6th edition, Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 9780801857898
* ↑ Balete, Danilo S.; Rickart, Eric A. & Heaney, Lawrence R. (2006): A new species of the shrew-mouse, Archboldomys (Rodentia: Muridae: Murinae), from the Philippines. Systematics and Biodiversity 4(4): 489-501. doi:10.1017/S1477200006002003
# Anthonie van Montfoort

Anthonie Blocklandt van Montfoort, Anthonie van Blocklandt o Anthonie van Montfoort (Montfoort, 1533 o 1534 - Utrecht, 1583) fou un pintor neerlandès.

## Biografia

El seu pare fou alcalde de Montfoort. Va ser aprenent de Hendrick Sweersz, a Delft, i de Frans Floris de Vriendt, a Anvers. El 1552 va tornar a Montfoort, on es va casar amb la filla del llavors alcalde.
Blocklandt es va instal·lar a Delft, on va produir les pintures per l'Oude Kerk i la Nieuwe Kerk o Vella i Nova Església, que més tard es van perdre durant el període iconoclasta. També va pintar La decapitació de Santiago per a l'església de Sant Joan de Gouda, conservada actualment en el museu de la ciutat.
El 1572 Blocklandt va realitzar un viatge a Itàlia, després del qual es va establir a Utrecht de forma permanent, incorporant-se el 1577 a la guilda o germanor de pintors de la ciutat. El 1579 va pintar la més important de les seves obres conservades: el tríptic de l'Assumpció de Maria actualment guardat a l'església de Sant Martín en Bingen.
D'acord amb Karel van Mander, Blocklandt va ser pintor d'escenes bíbliques i mitològiques, així com de retrats. El seu estil és el propi del manierisme que ell va introduir juntament amb Joos de Beer -un altre deixeble de Frans Floris-i que serà seguit per altres pintors de Utrecht entorn de 1590. Segons Van Mander, disposava en el seu taller de moltes pintures de De Beer que més tard serien copiades pel seu deixeble Abraham Bloemaert. Va ser també mestre del retratista de Delft Michiel Jansz van Mierevelt.
Poques són les obres atribuïdes a ell que es conserven. Entre elles destaca Josep interpreta els somnis del faraó, actualment en el Centraal Museum d'Utrecht.

## Obres

| Títol | País | Lloc | Museu |
| Josep interpreta els somnis del faraó | Països Baixos | Utrecht | Centraal Museum |
| Resurrecció de Crist | Països Baixos | Utrecht | Centraal Museum |
| Adoració dels pastors | Països Baixos | Amsterdam | Rijksmuseum |
| Assumpció de Maria | Alemanya | Bingen | Església |
| Afrodita desarma a Eros | República Txeca | Praga | Galeria Nacional |

## Referències

* ↑ «Joos de Beer, a la biografía de Abraham Bloemaert por Van Mander». DBNL. [Consulta: 25 abril 2016].

## Enllaços externs

* Literatura sobre Anthonie Blocklandt van Montfoort
# Aristolau

Aristolau (en llatí Aristolaus, en grec antic Ἀριστόλαος), fou un pintor gec, fill i deixeble de Pàusies probablement nascut a Sició, que va florir a l'Olimpíada 118, o sigui cap a l'any 308 aC.
Plini el Vell diu que era un pintor molt auster. Va mirar de millorar una obra del seu pare, "El sacrifici dels bous". Segons Plini, les obres d'Aristolau representaven herois i personatges famosos: Teseu, Pèricles, Epaminondes, Medea, i paisatges i gent dels demos àtics.

## Referències

* ↑ Aristolaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 306
# Osasco

* Aquest article tracta sobre municipi brasiler de l'estat de São Paolo. Vegeu-ne altres significats a « Osasco (Itàlia)».
Osasco és un municipi de l'Estat de São Paulo, al Brasil, situat dins de la Regió Metropolitana de São Paulo i ocupa el cinquè lloc de població entre els municipis de São Paulo.
Segons l'IBGE 2015, Osasco té actualment el 9è producte interior brut més gran del Brasil i el segon més gran de l'estat de São Paulo. La població és de 696.850 habitants (estimació de 2018) en una superfície de 64,95 km². Es troba entre les ciutats més denses del món, similar en densitat a Tòquio i Nova York. Es considera el principal centre urbà de la part occidental del Gran São Paulo. Solia ser un districte de la ciutat de São Paulo fins al 19 de febrer de 1962, quan Osasco es va convertir en un municipi independent.

## Referències

* ↑ «Brazilian Institute of Geography and Statistics» (PDF), 2018. [Consulta: 6 març 2019]. «2018 Estimates of Population»
# Pont de la riera de Santa Coloma

El Pont de la riera de Santa Coloma és una obra de l'arquitectura del ferro de Fogars de la Selva (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un pont d'estructura de ferro situat a la carretera d'Hostalric a Maçanet i Blanes que travessa la riera de Santa Coloma, un xic abans de la seva desembocadura a la Tordera.
El pont, amb unes grans baranes en forma de dos arcs rebaixats units amb tres embigats encreuats, està format per vuit trams verticals entrecreuats amb l'estructura metàl·lica. La part inferior també és tota de ferro i consta de quatre bigues paral·leles i diversos trams creuats.
Actualment està pintat de color vermell. Per a l'ús per a vianants original hi ha unes baranes que permeten la salvaguarda de caure al riu, a més de les grans estructures dels costats.

## Història

El disseny del pont s'atribueix a Gustave Eiffel i fou construït al seu taller entre 1916 i 1918. Primer es va instal·lar sobre el riu Congost a Granollers, però després de ser dinamitat per les tropes republicanes el 1939 la part que no es va destruir es va traslladar a la ubicació actual.
Actualment està fora de servei, i la riera es travessa per un pont més modern construït al seu costat.

## Referències

* 1 2 3 «Pont de la riera de Santa Coloma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «Pont de la Riera de Santa Coloma. Fogars de la Selva | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 28 gener 2023].
# Festival Internacional de Pallassos de Cornellà de Llobregat

El Festival Internacional de Pallassos de Cornellà de Llobregat “Memorial Charlie Rivel” és un festival biennal que se celebra a Cornellà de Llobregat des de l'any 1984 i que té la missió de difondre la vessant sociocultural de les arts escèniques dels pallassos. Està reconegut com el més prestigiós del món en la seva categoria.
El Festival distingeix amb el guardó Nas d'Or aquelles personalitats que han realitzat una tasca remarcable com a divulgadores del món del pallasso.

## Referències

* ↑ «Festival Internacional de Pallassos de Cornellà de Llobregat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Més de 100 pallassos participen en el Festival Internacional de Pallassos de Cornellà». VilaWeb.cat, 16-10-2016 [Consulta: 9 novembre 2016].

## Bibliografia

* Ríos, Pere. «El festival de pallassos: un nou signe d'identitat». A: Crónica de Cornellà. Cornellà de Llobregat: Aquí, 1994, p. 5-31. ISBN 8460489531.
# Yakobo Kyushei Tomonaga

Yakobo Kyushei Gorobioye Tomonaga (Kuidetsu, Província de Hizen, (actualment Ōmura, a la Prefectura de Nagasaki), (Japó), 1582 - 17 d'agost de 1633) va ser un frare dominic i és un sant japonès per l'església catòlica. Fou ordenat sacerdot el 1626 i tornà al Japó el 1632, on seria detingut el juliol del 1633, i torturat amb la forca i el pou el 15 d'agost de 1633, morint dos dies després. Fou incinerat i les seves cendres llançades al mar.

## Referències

* ↑ Villarroel, Fr. Fidel. OP. Lorenzo de Manila, protomártir de Filipinas y sus Compañeros (en inglés). 3ª. UST Press, 1988. ISBN 971-5060-09-7 [Consulta: 18 abril 2015].
* ↑ Alvares, Constantino; García, José; Tejero, Pedro. OP. Los testigos de la fe en el Oriente: dominicanas Mártires de Japón, China y Vietnam (en inglés). 3ª. Manila: Publicaciones Life Today, 1989. ISBN 971-8596-03-8. OCLC 32442371 [Consulta: 18 abril 2015].