OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gre-No-Li

Gre-No-Li és un terme construït per la contracció dels cognoms dels tres futbolistes suecs: Gunnar Gren, Gunnar Nordahl i Nils Liedholm. Fou una denominació popular amb la que es conegué aquest formidable trio que van defensar junts els colors de la selecció sueca i del club italià AC Milan durant els anys 50.
Els tres jugadors van portar Suècia a guanyar la medalla d'or en futbol als Jocs Olímpics de 1948 de Londres. A finals de la dècada, tots tres jugadors fitxaren pel Milan i guanyaren la lliga de l'any 1951. Liedholm i Nordahl també guanyaren la del 1955, mentre que Liedholm encara en guanyà dues més, els anys 1957 i 1959.

## Enllaços externs

* (castellà) Article a Futbol Factory Arxivat 2008-02-03 a Wayback Machine.
# Gran Premi de Conte Camilo Castelo Branco

El Grande Prémio de Conto Camilo Castelo Branco és un premi literari instituït el 1991, a l'abric d'un protocol entre la cambra municipal de Vila Nova de Famalicão i l'Associação Portuguesa de Escritores destinat a guardonar anualment una obra en portuguès d'un autor de Portugal o natural d'un dels Països Africans de Llengua Oficial Portuguesa, publicada en llibre i en primera edició l'any anterior al de la seva entrega. El premi és dedicat a Camilo Castelo Branco (1825-1890), el primer escriptor portuguès que va poder viure de la seva ploma.

## Escriptors i obres premiades

* 1991 – Mário de Carvalho, Quatrocentos Mil Sestércios seguido de O Conde Jano
* 1992 – Teresa Veiga, História da Bela Fria
* 1993 – Maria Isabel Barreno, Os Sensos Incomuns
* 1994 – Maria Velho da Costa, Dores
* 1995 – Maria Judite de Carvalho, Seta Despedida
* 1996 – Miguel Miranda, Contos à Moda do Porto
* 1997 – Luísa Costa Gomes, Contos Outra Vez
* 1998 – José Jorge Letria, A Mão Esquerda de Cervantes
* 1999 – José Eduardo Agualusa, Fronteiras Perdidas
* 2000 – José Viale Moutinho, Cenas de Vida de um Minotauro
* 2001 – António Mega Ferreira, A Expressão dos Afectos
* 2002 – Teolinda Gersão, Histórias de Ver e Andar
* 2003 – Urbano Tavares Rodrigues, A Estação Dourada
* 2004 – Manuel Jorge Marmelo, O Silêncio de um Homem Só
* 2005 – Paulo Kellerman, Gastar Palavras
* 2006 – Gonçalo M. Tavares, Água, Cão, Cavalo, Cabeça
* 2007 – Ondjaki, Os da minha rua
* 2008 – Teresa Veiga, Uma Aventura Secreta do Marquês de Bradomín
* 2009 – Afonso Cruz, Enciclopédia da Estória Universal
* 2010 – A. M. Pires Cabral, O Porco de Erimanto e outras fábulas
* 2011 – Eduardo Palaio, Caixa Baixa
* 2013 – Mário de Carvalho, A Liberdade de Pátio
* 2014 – Hélia Correia, Vinte Degraus e Outros Contos
* 2016 - Teresa Veiga, Gente melancolicamente louca
* 2017 - Teolinda Gersão, Prantos, Amores e Outros Desvarios
* 2018 - Ana Margarida de Carvalho, Pequenos Delírios Domésticos
* 2019 - José Viale Moutinho, Monstruosidades do Tempo do Infortúnio
* 2020 - Francisco Duarte Mangas, Pavese no Café Ceuta

## Referències

* ↑ Associação Portuguesa de Escritores. «Regulamento - Grande Prémio do Conto Camilo Castelo Branco». [Consulta: 23 agost 2013].
* ↑ Associação Portuguesa de Escritores. «Conto». Arxivat de l'original el 2013-07-25. [Consulta: 23 agost 2013].
* ↑ «Grande Prémia de Conto Camilo Castelo Branco consagrou Mário de Carvalho» (en portuguès). e-cultura. [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ Relvas, João «Teresa Veiga vence por unanimidade Grande Prémio de Conto-Camilo Castelo Branco» (en portuguès). Observador, 25-02-2021.
* ↑ Lusa «Ana Margarida de Carvalho vence Grande Prémio de Conto Camilo Castelo Branco». Público, 29-10-2018.
* ↑ Lusa «José Viale Moutinho vence Grande Prémio de Conto Camilo Castelo Branco» (en portuguès). Público, 25-09-2019.
* ↑ Lusa «Escritor Francisco Duarte Mangas vence Grande Prémio de Conto Camilo Castelo Branco» (en portuguès). Público [Consulta: 25 setembre 2020].
# Festa Major del Bon Pastor

La Festa Major del Bon Pastor se celebra al principi de maig al barri del Bon Pastor, al districte de Sant Andreu de Barcelona. Actualment el Bon Pastor fa festa major a principi de maig, durant una setmana. Les entitats del barri hi participen activament organitzant tota mena d'actes: torneigs esportius, àpats populars, activitats infantils i balls. La cultura popular hi és representada amb la colla de Grallers i Capgrossos Fem Soroll i a través del foc la colla de Diables i Bruixes del Bon Pastor s'encarrega d'organitzar un correfoc i Dimonis BonPasFoc un altre.

## Actes destacats

* Cercavila inaugural. El divendres a la tarda els grallers i els capgrossos de la comissió de festes surten en cercavila pels carrers del barri per convidar tothom a participar en la festa major.
* Correfoc. La Colla de Diables i Bruixes del Bon Pastor organitza el correfoc, on surt la bèstia del Mutanas, un híbrid entre peix i drac.
* Havaneres. El diumenge al vespre es fa una cantada d'havaneres al poliesportiu municipal, acompanyada d'una sardinada popular.

## Referències

* 1 2 3 4 «Festa Major del Bon Pastor». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Minga

«Minga» té aquests significats:
* Minga, nom bavarès de Múnic.
* Minga, pseudònim de Josep Ester Borràs.
* Mingə, població de l'Azerbaidjan.
* minka o minga, tradició de treball col·lectiu de Sud-amèrica.
Viccionari
# Niki Rüttimann

Niki Rüttimann (Thal, 18 d'agost de 1962) és un ciclista suís, ja retirat, que fou professional entre 1984 i 1990. En el seu palmarès destaca la victòria a la Clàssica de Sant Sebastià de 1984, en el que era el seu primer any com a professional, i una etapa al Tour de França de 1986, any en què acabà en 7a posició de la classificació general.

## Palmarès

* 1980
** 1r al Gran Premi Rüebliland
* 1982
** 1r al Gran Premi Guillem Tell i vencedor de 2 etapes
* 1984
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià
* 1985
** 1r a la París-Bourges
* 1986
** 1r a l'Etoile de Bessèges
** 1r al Tour Midi-Pyrénées
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1987
** Vencedor d'una etapa al Tour de Romandia
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné Libéré
* 1988
** Vencedor de 2 etapes al Critèrium del Dauphiné Libéré

### Resultats al Tour de França

* 1984. 11è de la classificació general
* 1985. 13è de la classificació general
* 1986. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1987. Abandona (22a etapa)
* 1988. 43è de la classificació general
* 1989. Abandona (17a etapa)
* 1990. Abandona (17a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1986. 9è de la classificació general

## Referències

* ↑ «RÜTTIMANN Niki». [Consulta: 21 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Niklaus RUTTIMANN» (en italià). [Consulta: 21 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Niki Rüttiman a sitiodeciclismo.net
# Psychoda adumbrata

Psychoda adumbrata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les antenes presenten 15 segments.
* La placa subgenital de la femella té forma de "V".
* Les ales tenen 4 franges de color marró.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Micronèsia (les illes Carolines i Mariannes), la Polinèsia (Samoa), Indonèsia (Papua Occidental) i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G.H., 1953. New and little known Samoan Psychodidae and a new species from Rarotonga. Proceedings of the Royal Entomological Society of London (B). 22:181-188.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Larry W. Quate, 1959. Synopsis of Polynesian Psychodidae (Diptera). Pacific Insects 1 (4): 431-440.
* ↑ Quate, L. W., 1959. Diptera: Psychodidae. Insects of Micronesia. 12:435-484.
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Casa Monfort II

La Casa Monfort II és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres situat a pocs metres del museu Dalí. És un edifici de planta baixa i dos pisos amb coberta terrassada. Les obertures de la planta baixa han estat modificades per habilitar-les a l'ús comercial. Els dos pisos superiors tenen tres obertures amb balcó, i a sobre d'aquestes obertures trobem uns frisos que ocupen l'amplada de la façana decorats amb ornamentació vegetal. Entre les finestres del primer pis, també trobem pintat a la façana dos rectangles, que en el pis superior són dues finestres actualment cegades. La testera de l'edifici la conforma la barana de la terrassa amb balustrada.

## Referències

* ↑ «Casa Monfort II». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Grbajel

Grbajel és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Primorje - Gorski Kotar.

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Gran Premi Miguel Indurain 2021

El Gran Premi Miguel Indurain 2021 fou la 72a edició del Gran Premi Miguel Indurain. La cursa es va disputar el 3 d'abril de 2021 i formava part del calendari de l'UCI ProSeries 2021 amb una categoria 1.Pro.
El vencedor final fou l'espanyol Alejandro Valverde (Movistar Team), que s'imposà en solitari en l'arribada a Estella després d'atacar en els darrers quilòmetres. Alexey Lutsenko (Astana-Premier Tech) i Luis León Sánchez (Astana-Premier Tech), completaren el podi.

## Equips participants

L'organització va convidar a 19 equips: nou de categoria WorldTeam, vuit ProTeams i dos equips continentals.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «Un espectacular Alejandro Valverde gana el GP Miguel Indurain» (en castellà), 03-04-2021. [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ «Startlist for Gran Premio Miguel Indurain 2021». [Consulta: 6 abril 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Resolució 2079 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2079 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 12 de desembre de 2012. El Consell va prorrogar les sancions imposades a Libèria en la Resolució 1532 (2004) i el mandat del Grup d'Experts que les supervisen per un any més, fins a desembre de 2013.
El Consell dona la benvinguda als avenços del govern liberià en implementar i aplicar la llei de gestió forestal i el Procés de Kimberley per impedir el contraban de diamants i d'or.
Tanmateix, el Consell assenyala que Libèria continua fallant en la supervisió del compliment de l'embargament d'armes i les restriccions de viatge imposades en la Resolució 1521 (2003), i es va recordar a Libèria i els estats veïns la seva responsabilitat en controlar el tràfic d'armes a la regió. Alhora, també es va acordar que tant la UNOCI com la UNMIL haurien de continuar cooperant a la frontera entre ambdós països.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC adopts resolution 2079 (2012), extending for one year sanctions regime in Liberia, expert panel monitoring measures», 12-12-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Festa Major del Baix Guinardó

La Festa Major del Baix Guinardó se celebra a principi de juny al barri El Baix Guinardó, al districte d'Horta-Guinardó. La festa major del barri, breu però intensa, es compon d'un seguit d'activitats lúdiques, esportives i de cultura popular. Tampoc no hi falten àpats comunitaris, rutes històriques per a descobrir el passat del barri, balls nocturns i actes destinats als infants i a la gent gran. La festa major se celebra des de l'any 1978.

## Actes destacats

* Trobada de puntaires. Cada any totes les puntaires que ho vulguin poden reunir-se al parc de les Aigües, on es fa una demostració conjunta de l'art de les puntes de coixí.
* Trobada castellera. El diumenge de festa major a migdia es fa una trobada castellera a la ronda del Guinardó. Habitualment, hi participa una colla de Barcelona i unes quantes més de diversos llocs del país.
* Correfoc. Per cloure els actes de la festa, es fa un correfoc que va des de la seu del districte a les portes del parc de les Aigües. S'encarreguen de posar-hi el foc i la pirotècnia la colla de diables del barri veí de Can Baró, les Fures.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Festa Major del Baix Guinardó». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Mineville-Witherbee

Mineville-Witherbee és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.747 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mineville-Witherbee tenia 1.747 habitants, 609 habitatges, i 403 famílies. La densitat de població era de 151,9 habitants/km².
Dels 609 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 13,3% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 149,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.579 $ i la renda mediana per família de 43.011 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.594 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 24.440 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mineville-Witherbee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mineville-Witherbee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psychoda aderces

Psychoda aderces és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Borneo, les illes Filipines (Negros i Mindanao) i Nova Guinea.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Taxonomic Study of Philippine Psychodidae (Diptera) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Carles Albet Olivella

Carles Albet Olivella (Vilanova i la Geltrú, 14 de maig de 1929 - 25 de desembre de 1970) fou un artista català. Deixeble de Salvador Masana des de la infantesa, l'any 1946 inicià els seus estudis a l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona.
Exposà per primer cop a Vilanova i la Geltrú l'any 1944 al Foment del Treball, i a l'any següen presentà els seus treballs a Radio Vilanova, seguida d'altres a les Galerias Rambles. Es donà a conèixer a Barcelona als 22 anys a les Galeries Syra i a l'any següent a la Galeria Argos, també al Passeig de Gràcia de Barcelona.
Albet viatjà per diversos països: França, Anglaterra, Estats Units i Suïssa; en aquest últim, residí per uns anys.
Des de l'any 1969, des de la seva fundació, va ser professor de dibuix de l'Institut Nacional d'Ensenyament Mitjà Manuel de Cabanyes, de Vilanova i la Geltrú.
La seva pintura rebé la influència de l'escola colorista i lluminista de Joaquim Mir i Salvador Masana i Mercadé. La seva producció foren principalment paisatges a l'oli, tot i que també treballà com a cartellista.

## Exposicions

* 1944, 1945, 1952, 1959, 1961 - Vilanova i la Geltrú.
* 1951 - Galeries Syra a Barcelona
* 1953 - Galeries Argos a Barcelona.
* 1966 - De Mena Art Gallery, a Nova York.
* 1971 - Exposició pòstuma d'homenatge a Vilanova i la Geltrú.
* 1975 - Pic Galeria, a Vilanova i la Geltrú.
* 2023 - Exposició retrospectiva al Centre d'Art Contemporani La Sala, a Vilanova i la Geltrú.

## Bibliografia

* Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú. Dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: El Cep i la Nansa editors., 2003 [Consulta: 24 novembre 2013].
* SOLER GIMENO, Abdon. Els nostres pintors.

## Referències

* ↑ Mestres, Francesc X. Puig Rovira amb la col·laboració de Judith Barbacil. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. 1a ed.. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003. ISBN 84-85960-83-1 [Consulta: 21 novembre 2013].
# Resolució 2073 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2073 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 7 de novembre de 2012. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació a Somàlia, el Consell va acordar ampliar el mandat de la missió a Somàlia de la Unió Africana durant quatre mesos més fins al 7 de març de 2013, ampliant també el nombre de personal en 50 civils més.
El Consell va permetre a la missió fer tot el possible per observar les següents tasques:
    a. Reduir l'amenaça d'Al-Xabab i d'altres grups armats d'oposició per permetre una governança eficaç a tota Somàlia.
    b. Dona suport al diàleg i la reconciliació al país, ajudant i protegint els implicats en el procés de pau.
    c. Protegir les autoritats i les infraestructures importants.
    d. Assistir amb la implementació del pla nacional de seguretat i estabilització; especialment l'establiment i la formació dels serveis de seguretat de Somàlia.
    e. Contribuir a la demanda a una situació de seguretat en què és possible prestar assistència d'emergència.
    f. Protecció del personal i material propi i de l'ONU.

## Referències

* ↑ «Security Council, Adopting Resolution, Extends by Four Months African Union Mission in Somalia, Adds Civilian Personnel». United Nations, 07-11-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Festa Major del Camp d'en Grassot i de Gràcia Nova

Festa Major del Camp d'en Grassot i de Gràcia Nova se celebra el final de juny i principi de juliol als barris del Camp d'en Grassot i Gràcia Nova, del districte de Gràcia. La festa major d'aquests dos barris és organitzada per una colla d'associacions de veïns, de comerciants i entitats socials i educatives. Moltes activitats es fan al voltant del Centre Cívic la Sedeta, un dels punts més dinàmics del barri. La festa major hi dura una setmana, amb tota mena d'actes: mostres d'art, àpats populars, balls i concerts i esdeveniments esportius. La cultura popular és representada al barri a través del correfoc, la cercavila gegantera i l'exhibició bastonera.

## Activitats destacades

* Ball de Bastons. L'últim dia de festa major a la tarda, després de fer el darrer àpat comunitari, els Bastoners de Gràcia fan una exhibició.
* Correfoc. El primer divendres de festa major la Diabòlica de Gràcia organitza la tabalada i el correfoc posterior.
* Havaneres. Després de la lectura del pregó, comencen oficialment les celebracions amb un concert d'havaneres acompanyat de rom cremat i coca.
* Cercavila. La gegantona de la Bruixa Violeta celebra la seva diada per la festa major. El dissabte a la tarda fa una cercavila que recorre les escultures més emblemàtiques del passeig de Sant Joan.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Festa Major del Camp d'en Grassot i de Gràcia Nova». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Rafael (desambiguació)

Rafael o Raphael és el nom dels següents personatges:
* Arcàngel Rafael
* Raffaello Sanzio, pintor renaixentista.
* Rafael Ferrer, diversos personatges.
* Rafael Llopart, diversos personatges.
* Rafael Puig, diversos personatges.
* Rafael Sánchez, diversos personatges.
* Raphael (Linares, Espanya, 1943), cantant espanyol
# Rano utrom

Rano utrom (rus: Рано утром Pel matí) és una pel·lícula de drama romàntic soviètica en rus del 1965 dirigida per Tatiana Lióznova.

## Argument

Alyosha i Nadia van perdre abans els seus pares, però l'amic del pare i la gent que l'envoltava els va ajudar a mantenir l'amabilitat i l'obertura.

## Repartiment

* Nikolai Merzlikin as Alesha Smirnov
* Valeri Nosik - Dimka
* Nina Nikitina - Nadya Smirnova
* Olga Bobkova - Nadya Smirnova
* Oleg Jakov - Nikolai Nikolaevich
* Nina Sazonova - Galina Petrovna
* Zinaida Vorkul - Mare d'Olya
* Margarita Lifanova - Janna Vasilyevna
* Ielena Maksimova - Mare de Dimka
* Ivan Rijov - Dmitri Dmitrievich

## Recepció

Fou projectada com a part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1966.

## Referències

* ↑ В ЕМАНЖЕЛИНСКЕ МАСШТАБНАЯ РЕКОНСТРУКЦИЯ КИНОТЕАТРА ЗАВЕРШИЛАСЬ ОТКРЫТИЕМ МЕМОРИАЛЬНОЙ ДОСКИ НИКОЛАЯ МЕРЗЛИКИНА
* ↑ Календарь дат и событий. 16 апреля 2010
* ↑ Умер известный актер Николай Мерзликин: актерские работы
* ↑ Рано утром
* ↑ Рано утром (1966) Full Cast & Crew
* ↑ El director del festival anunció su dimisión retirándola por la adhesión de algunos periodistas, ABC, 18 de juny de 1966
# Carles Alexandre I de Saxònia-Weimar-Eisenach

Carles Alexandre I de Saxònia-Weimar-Eisenach (Weimar, 24 de juny de 1818 - 1901) fou gran duc de Saxònia-Weimar-Eisenach des de l'any 1856 fins a l'any 1901.
Nascut a la ciutat de Weimar, capital del gran ducat de Saxònia-Weimar-Eisenach, el dia l'any 1818 essent fill del gran duc Carles Frederic I de Saxònia-Weimar-Eisenach i de la gran duquessa Maria de Rússia. Carles Alexandre era net per via paterna del gran duc Carles August I de Saxònia-Weimar-Eisenach i de la landgravina Lluïsa de Hessen-Darmstadt; i per via paterna ho era del tsar Pau I de Rússia i de la princesa Sofia de Württemberg.
El dia 8 d'octubre de 1842 contragué matrimoni a La Haia amb la princesa Sofia dels Països Baixos, filla del rei Guillem II dels Països Baixos i de la gran duquessa Anna de Rússia. La parella tingué quatre fills:
* SA el príncep Carles August de Saxònia-Weimar-Eisenach, nat el 1844 a Weimar i mort el 1894 a Cap Martin (França). Es casà amb la princesa Paulina de Saxònia-Weimar-Eisenach.
* SA la princesa Maria Anna de Saxònia-Weimar-Eisenach, nada el 1849 a Weimar i morta el 1922 a Trebschen. Es casà l'any 1876 a Weimar amb el príncep Enric VII de Reuss.
* SA la princesa Maria Anna Sofia de Saxònia-Weimar-Eisenach, nada el 1851 a Weimar i mort el 1859 a la mateixa capital del gran ducat.
* SA la princesa Elisabet de Saxònia-Weimar-Eisenach, nada el 1854 a Weimar i morta a Wiligrad el 1908. Es casà el 1886 a Weimar amb el duc Joan Albert de Mecklenburg-Schwerin.
Durant el seva joventut el gran duc mantingué una profunda amistat amb l'escriptor danès Hans Christian Andersen. Aquesta amistat quedà abruptament tallada amb l'inici de les hostilitats germanodaneses l'any 1849. L'escriptor danès afirmà d'ell: Aprecio sincerament al jove duc, ell és el primer de tots els prínceps que trobo realment encantador.
Durant el llarg regnat de Carles Alexandre, el monarca inicià la restauració i conservació de diversos conjunt monumentals als seus territoris, entre aquestes obres destaca la restauració del Castell de Wartburg. A més a més, el gran duc continuà la tradició familiar de protecció d'artistes i intel·lectuals, protegint a Richard Wagner i a Franz Liszt.
# Gos de lluita cordovès

El gos de lluita cordovès és una raça de gos extinta. Era un creuament de mastí, bull terrier, bòxer i Old English Bulldog. S'originà a Córdoba (Argentina). Era una raça tan agressiva contra els altres gossos que els mascles i les femelles preferien lluitar a aparellar-se. A més, molts membres d'aquesta raça moriren a les baralles de gossos, cosa que contribuí a la seva extinció.

## Referències

* ↑ Hundeguiden