OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chromis retrofasciata

Chromis retrofasciata és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chromis triacantha

Chromis triacantha és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ ITIS

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* ZooBank (anglès)
# Codi ATC B01

El codi ATC B01, descrit com Agents antitrombòtics, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup B01 és part del grup anatòmic B Sang i òrgans hematopoètics.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QB01...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## B01A Agents antitrombòtics

    B01A A Antagonistes de la vitamina K
    B01A B Grup de l'heparina
    B01A C Inhibidors de l'agregació plaquetària, excl. heparina
    B01A D Enzims
    B01A X Altres agents antitrombòtics

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code B01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QB01». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Clarias pachynema

Clarias pachynema és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun, Gabon i a la conca mitjana del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Clarias planiceps

Clarias planiceps és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 29,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sarawak (Malàisia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. 2001. Clarias microstomus, a new species of clariid catfish from Eastern Borneo (Teleostei: Siluriformes). Zool. Stud. 40(2):158-162.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Codi ètic

Un codi ètic o codi deontològic és un recull (quasi sempre en forma de document), d'un conjunt més o menys ampli de criteris, dictats per la deontologia amb normes i valors que formulen i assumeixen aquells que porten a terme correctament una activitat professional. Els codis deontològics s'ocupen dels aspectes ètics de l'exercici de la professió que regulen. Aquests codis cada vegada són més freqüents en tot tipus activitats.
Els codis deontològics potser siguin els mecanismes d'autoregulació més coneguts que es poden posar en marxa en l'àmbit de la comunicació social, la psicologia, la medicina, entre altres professions, però no són l'únic instrument: llibres d'estil, estatuts de redacció, convenis, etc., tots contribueixen al fet que una comunitat professional fixi els seus propis límits, en molts països aquesta regulació és a través de col·legis professionals.
Tota comunitat professional tracta de mantenir determinats nivells d'exigència, de competència i de qualitat en el treball. Per això, controla i supervisa, d'alguna manera, la integració de nous membres i l'adequat exercici de les tasques pròpies de la seva professió. En aquest sentit, algunes professions elaboren codis professionals on s'especifiquen consideracions morals sobre aspectes complexos de la vida professional i on, generalment, es preveuen sancions per al cas suposat que algú violi obertament l'esperit d'aquest codi deontològic. Per descomptat, els codis deontològics no sempre es compleixen, i encara que es respectin, no queda molt clar qui està encarregat de vetllar pel seu compliment ni quines són les sancions per als qui els vulnerin, ni qui ha d'imposar-les. Per mantenir el compliment del codi deontològic de les diferents professions és habitual la creació d'un col·legi professional. Les normes dictades en el codi deontològic són prèviament pactades i aprovades de manera comuna i unànime per tots els membres de la professió per la qual s'elaboren. Són, per tant, pautes de conducta a seguir amb l'objectiu de realitzar un determinat treball de forma correcta, adequada i eficient.
No s'ha de confondre la deontologia amb els codis deontològics. La deontologia té un caràcter més ampli, i pot incloure normes que no figurin en cap codi particular. El codi deontològic és l'aplicació de la deontologia a un camp concret.

## Vegeu també

* Deontologia professional
* Deontologia normativa

## Bibliografia

* Kant, Immanuel. Fonamentació de la metafísica dels costums. Traduït per Manuel García Morente.

## Referències

* ↑ «codi deontològic | enciclopèdia.cat». [Consulta: 30 juny 2019].
* ↑ Royal Institute of British Architects - Code of professional conduct Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Codi d'ètica i deontologia mèdica de l'Organització Mèdica Col·legial d'Espanya Arxivat 2019-07-03 a Wayback Machine.
* Codi deontòlogic del Col·legi Oficial de Bibliotecaris-Documentalistes de Catalunya Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine.
* Codi deontològic del Col·legi Oficial de Psicòlegs
* Codi deontològic del Col·legi de Periodistes de Catalunya
* Directori de codis deontològics periodístics de països de tot el món
# Colibrí presumit de bigotis

El colibrí presumit de bigotis (Lophornis chalybeus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i zones mes obertes al sud-est del Brasil.
Diversos autors l'han considerat coespecífic de Lophornis verreauxii.
# Colibrí presumit de Gould

El colibrí presumit de Gould (Lophornis gouldii) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones boscoses i sabanes del centre del Brasil i est de Bolívia.
# Chrysichthys maurus

Chrysichthys maurus és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 51 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Senegal, Ghana, Costa d'Ivori, Guinea, Guinea Bissau, Sierra Leone i Libèria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Club Hielo Jaca

El Club Hielo Jaca (CH Jaca) és un club d'hoquei sobre gel aragonès de la ciutat de Jaca, fundat l'any 1972.
És un dels sis equips fundadors de la primera Lliga espanyola celebrada la temporada 1972-73, així com l'únic que ha competit a totes les edicions de la competició. Al llarg de la seva història, ha aconseguit catorze Lligues i setze Copes del Rei, essent un dels equips amb més títols de l'Estat espanyol.
Des de l'any 1979 disposa d'una escola de formació d'hoquei sobre gel en categories inferiors, com també d'equip femení, secció de curling i patinatge artístic sobre gel.
Des de la seva fundació, disputà els seus partits a la Pista de Gel de Jaca i, des de l'any 2008, juga com a local al Pavelló de Gel de Jaca, que té una capacitat per a 2.000 espectadors.
Entre d'altres reconeixements, l'entitat ha rebut el premi del millor club espanyol versió Asociación Prensa Española (1984), la placa de bronze al Mèrit Esportiu del Consejo Superior de Deportes (1998), la medalla d'or al Mèrit Esportiu del Govern d'Aragó (1998) i el Premi Govern d'Aragó al millor club d'Aragó (2011).
També disposa d'un equip femení, el qual la temporada 2022-23 guanyà per primera vegada la Lliga espanyola, essent finalista aquella mateixa de la Copa de la Reina, caient a la final enfront el SAD Majadahonda.

## Palmarès
### Masculí

* 14 Lligues espanyoles masculines: 1983-84, 1990-91, 1993-94, 1995-96, 2000-01, 2002-03, 2003-04, 2004-05, 2009-10, 2010-11, 2011-12, 2014-15, 2015-16, 2022-23
* 16 Copes espanyoles masculines: 1984-85, 1988-89, 1992-93, 1994-95, 1995-96, 1997-98, 2000-01, 2001-02, 2002-03, 2005-06, 2010-11, 2011-12, 2012-13, 2016-17, 2020-21, 2022-23

### Femení

* 1 Lliga espanyola femenina: 2022-23

## Referències

* ↑ «Club Hielo Jaca». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ «Championnat d'Espagne 1972/73» (en francès). hockeyarchives.com. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Historia» (en castellà). Club Hielo Jaca. [Consulta: 30 maig 2022].
* ↑ Sport. «El CH Jaca gana su primera Liga Iberdrola femenina» (en castellà), 12-03-2023. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ EFE. «El Majadahonda se venga del Jaca en la Copa de la Reina» (en castellà), 19-03-2023. [Consulta: 20 març 2023].

## Enllaços externs

* Club Hielo Jaca - Lloc web oficial
# Collada de Molar

La Collada de Molar és una collada de la Vall de Lord situada a cavall dels termes municipals de Guixers, al Solsonès, i de Gósol, al Berguedà.
# Collada de Morenàs

La Collada de Morenàs és una collada situada a 1.135,9 m alt del terme comunal de Serrallonga, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord. És a la zona central de la meitat sud del terme de Serrallonga, al nord del Montnegre. En el seu vessant nord-est discorre el Còrrec de Morenàs, i en el nord-oest, el Còrrec del Coll de Morenàs.

## Referències

* ↑ La Collada de Morenàs en els ortofotomapes de l'IGN
# Collada de Jújols

La Collada de Jújols, habitualment anomenada simplement la Collada, és una collada situada a 1.739,1 metres d'altitud al límit dels termes comunals de Jújols i de Noedes, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És, a més, a tocar del termenal d'aquests dos termes amb el de Serdinyà.
És un coll de muntanya situat al sud del terme de Noedes i al nord-est del de Jújols, a prop de l'extrem nord-oest del de Serdinyà.
És una collada per on passen la major part de les rutes excursionistes relacionades amb el Mont Coronat.

## Referències

* ↑ La Collada de Jújols en els ortofotomapes de l'IGN
# Ciprianiïta

La ciprianiïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la hel·landita. Rep el nom en honor de Curzio Cipriani (26 de novembre de 1927 - 6 de desembre de 2007), professor de mineralogia i responsable del Museu de Mineralogia (més endavant el Museu d'Història Natural) de la Universitat de Florència, per la seva contribució a la sistemàtica mineral.

## Característiques

La ciprianiïta és un silicat de fórmula química Ca₄[(Th,U),Ca]$_{Σ2}$Al(Be$_{0.5}$☐$_{1.5}$)$_{Σ2}$[B₄Si₄O$_{22}$](OH)₂. Les terres rares d'aquest compost són principalment ceri i neodimi, amb una presència menor de lantani, praseodimi i samari. És el primer mineral que combina tori i bor com a components essencials. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2001. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ciprianiïta pertany a «09.DK - Inosilicats amb 5 cadenes senzilles periòdiques» juntament amb els següents minerals: babingtonita, litiomarsturita, manganbabingtonita, marsturita, nambulita, natronambulita, rodonita, escandiobabingtonita, fowlerita, santaclaraïta, saneroïta, hellandita-(Y), tadzhikita-(Ce), mottanaïta-(Ce) i hellandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Tre Croci, al municipi de Vetralla, dins la província de Viterbo (Laci, Itàlia). També ha estat descrita al mont Cavalluccio, a la localitat de Campagnano di Roma, a la ciutat metropolitana de Roma capital, també al Laci. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ciprianiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2020].
# Deborah Wilson

Deborah Wilson (Columbus, 5 de novembre de 1955), nascuda Keplar, és una saltadora estatunidenca, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1970.
S'inicià en el trampolí, intentant, en va, classificar-se pels Jocs Olímpics d'Estiu de Munic de 1972. A partir de 1973 passà a centrar-se en el salt de palanca i aquell mateix any ja guanyà el campionat de l'Amateur Athletic Union. Al Campionat del Món de natació de 1973 fou setena en salt de palanca. Als de 1975 no aconseguí classificar-se per disputar la final. El 1976 va decidir retirar-se, però el seu marit la va convèncer per seguir competint i aquell mateix any aconseguiria el seu major èxit esportiu en guanyar la medalla de bronze en la prova del salt de palanca de 10 metres dels Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real.

## Referències

* ↑ «Cindy Potter tops diving qualifiers». Courier-Journal, 29-07-1972, p. B7.
* ↑ «Stay-at-homes, neophyte grab spotlight». The Courier-Journal, 24-08-1973, p. B4.
* ↑ «1st FINA World Championships 1973 - Women 10m Platform». Arxivat de l'original el 18 desembre 2018. [Consulta: 18 desembre 2018].
* ↑ «2nd FINA World Championships 1975 - Women 10m Platform». Arxivat de l'original el 18 desembre 2018. [Consulta: 18 desembre 2018].
* ↑ «Wives shopping for Olympic gold». Chicago Tribune, 23-02-1976.
* ↑ «Olympedia – Debbie Wilson». [Consulta: 15 setembre 2023].
# Fira de la Girella

La Fira de la Girella és una fira que té lloc cada any el tercer o quart diumenge d'octubre al nucli històric de la localitat del Pont de Suert, municipi de l'Alta Ribagorça.

## Origen

El seu origen és força recent, l'any 2000, i té per objecte la dinamització turística i comercial i la difusió de les tradicions i el llegat cultural del Pont de Suert i de la seva àrea d'influència. És una mostra de la vida a muntanya, protagonitzada pels antics oficis vinculats al món rural i ramader, on es diferencien cinc sectors o àrees temàtiques: la girella, producte estrella de la fira, i la Confraria de Sant Sebastià; els antics oficis, representatius de la vida a muntanya; el comerç local; la ramaderia i una àrea d'exposicions, relacionades amb la història del Pont de Suert.

## La Girella

La girella és l'únic embotit que utilitza el corder com a base de la seva elaboració. Els seus orígens es remunten al segle xv i conserva tot el regust de la cuina muntanyenca, ja que és tradicional de la zona pirinenca, i de la Ribagorça en particular. Antigament era un àpat reservat per a les grans ocasions com els casaments o sumptuoses celebracions i, en el cas del Pont de Suert, plat per excel·lència de la Confraria de Sant Sebastià, patró del poble. Durant la fira es duu a terme una demostració en directe del procés d'elaboració d'aquest producte i, posteriorment, s'ofereix una degustació gratuïta al públic visitant.

## Curiositats

A la Fira hi són presents diferents actuacions, entre les quals destaca el nomenament del Majoral dels Pirineus, que antigament era el pastor encarregat de custodiar el bestiar gros, especialment els bous i els cavalls. Aquest títol honorífic recau anualment en un personatge que, simbòlicament, vetllarà pel manteniment, recuperació i dignificació de la forma de vida a muntanya.

## Referències

* ↑ Festes de Catalunya
# Brandenbourg

Brandenbourg (en luxemburguès: Branebuerg; en alemany: Brandenburg) és una vila de la comuna de Tandel situada al districte de Diekirch del cantó de Vianden. Està a uns 33 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Brandenbourg». [Consulta: 4 octubre 2015].
# Hyperolius kachalolae

Hyperolius kachalolae és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Malawi, Zàmbia i, possiblement també, a la República Democràtica del Congo, Angola, Moçambic i Tanzània.

## Referències

* Schiøtz, A. & Poynton, J.C. 2004. Hyperolius kachalolae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Amanzio Todini

Amanzio Todini (Roma, 1 de gener de 1947 - Roma, 6 de juny de 1995) va ser un director de cinema i guionista italià.

## Biografia

La carrera de Todini alterna entre assistent de direcció i guió. Ha col·laborat entre molts amb Alberto Sordi, Sergio Corbucci i Mario Monicelli. Precisament per a aquest últim també va escriure els diàlegs de la sèrie de televisió Le due vite di Mattia Pascal, un drama de la Rai que es va emetre l'any 1985.
També va estar darrere de la càmera de la seqüela I soliti ignoti vent'anni dopo.

## Filmografia
### Director

* I soliti ignoti vent'anni dopo (1985)
* Non tutto rosa

### Ajudant de director

* Giallo napoletano, de Sergio Corbucci (1979)

### Guionista

* Le due vite di Mattia Pascal, de Mario Monicelli (1985)
* I soliti ignoti vent'anni dopo (1985)
* Rossini! Rossini!, de Mario Monicelli (1991) - no acreditat

## Referències

* ↑ Amanzio Todini a mymovies.it
* ↑ Película Rufufú, veinte años despues a Fotogramas
# Tansifte

Tansifte (en àrab تانسيفت, Tānsīft; en amazic ⵜⴰⵏⵙⵉⴼⵜ) és una comuna rural de la província de Zagora, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.987 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].