OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rodrigo Bentancur

Rodrigo Bentancur (Colonia del Sacramento, 25 de juny de 1997) és un futbolista professional uruguaià que juga com a migcampista per la Juventus de Torí i per la selecció uruguaiana.

## Carrera esportiva

Bentancur és un exponent del planter del Boca Juniors. El 12 d'abril de 2015 va debutar amb el primer equip en partit de lliga contra el Nueva Chicago. Va substituir Pablo Pérez després de 77 minuts en un empat 0-0 a casa.
El gener de 2016 es va saber que el Reial Madrid pretenia la seva incorporació al mercat d'hivern de la temporada 2015-16.

## Palmarès
### Boca Juniors

* Primera Divisió argentina (2): 2015, 2017.
* Copa Argentina (1): 2014–15.

### Juventus

* Serie A (3): 2017-18, 2018-19, 2019-20.
* Copa italiana (1): 2017-18.
* Supercopa italiana (2): 2018, 2020.

### Selecció de l'Uruguai

* Campionat sud-americà sub-20 (1): 2017.
* China Cup (2): 2018, 2019.

## Referències

* ↑ «Uruguay - R. Bentancur - Profile with news, career statistics and history - Soccerway». soccerway.com. [Consulta: 28 juny 2015].
* ↑ «Boca Juniors vs. Nueva Chicago - 12 abril 2015 - Soccerway». soccerway.com. [Consulta: 28 juny 2015].
* ↑ «Bentancur, un 'pelotero' uruguayo para el Real Madrid». diari Sport. [Consulta: 19 gener 2016].

## Enllaços externs

* Història de Boca Juniors
* Fitxa de Bentancur a Transfermarkt
* Fitxa de Bentancur a Soccerway
Rodrigo Bentancur amb la selecció uruguaiana - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2018
1 Muslera •
2 Giménez •
3 Godín  •
4 Varela •
5 Sánchez •
6 Bentancur •
7 Rodríguez •
8 Nández •
9 Suárez •
10 De Arrascaeta •
11 Stuani •
12 Campaña •
13 Silva •
14 Torreira •
15 Vecino •
16 M. Pereira •
17 Laxalt •
18 M. Gómez •
19 Coates •
20 Urretaviscaya •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2022
1 Muslera •
2 Giménez •
3 Godín  •
4 Araújo •
5 Vecino •
6 Bentancur •
7 De la Cruz •
8 Pellistri •
9 Suárez •
10 De Arrascaeta •
11 Núñez •
12 Sosa •
13 Varela •
14 Torreira •
15 Valverde •
16 Olivera •
17 Viña •
18 M. Gómez •
19 Coates •
20 Torres •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Rochet •
24 Canobbio •
25 Ugarte •
26 Rodríguez •
Seleccionador: Alonso :
# Cercopitec roloway

El cercopitec roloway (Cercopithecus roloway) és un primat de la família dels cercopitècids. És molt similar al cercopitec diana, del qual anteriorment se'l considerava una subespècie. Té una llargada corporal de 40-55 cm i pesa 4-7 kg.
El cos és predominantment negre, però té zones blanques a la part lateral i inferior del musell, el pit i el costat anterior de les extremitats davanteres. Es difereix del cercopitec diana sobretot per tenir la barba blanca més llarga.
# Östers IF

L'Östers IF és un club de futbol suec de la ciutat de Växjö.

## Història

El club va ser fundat el 20 d'abril de 1930 amb el nom d'Östers Fotbollförening.

## Jugadors destacats

* D.J. Countess
* Björn Andersson
* Inge Ejderstedt
* Anders Linderoth
* Jan "Lill-Damma" Mattsson
* Teitur Þórðarson
* Thomas Ravelli
* Stig Svensson
* Tommy Svensson
* Mark Watson
* Peter Wibrån
* Joachim Björklund
* Paul McLoughlin (1985-86)

## Palmarès

* Campionat suec de futbol (4): 1968, 1978, 1980, 1981
* Allsvenskan (4): 1968, 1978, 1980, 1981
* Svenska Cupen (1): 1976–77

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de seguidors
# Sokoa

Sokoa (també escrit Socoa en francès) és un barri de la població de Ziburu (Lapurdi) situat a l'extrem oest de la badia de Donibane Lohizune i separat del centre urbà pel riu Untxin.
Limita per l'oest amb Urruña, comuna a la qual va pertànyer anteriorment. Alberga el fort de Sokoa, construït durant la dècada de 1790 i dissenyat per Sébastien Le Prestre, el marquès de Vauban sobre les restes d'una estructura militar aixecada pels espanyols durant la Guerra dels Trenta Anys. Escenari de lluites durant les guerres napoleòniques, fou ocupat pels britànics el 1814 i reconstruït entre 1816 i 1817. El fort fou aprofitat per la Kriegsmarine per instal·lar-hi bateries de canons el 1942 i defensar la façana atlàntica de la França ocupada pels nazis. Recentment van localitzar-se desenes d'obusos de la Segona Guerra Mundial a les aigües de Sokoa. Actualment pertany al Ministeri de Cultura francès tot i que el 2010 el govern va anunciar un pla per vendre edificis d'interès històric entre els quals es troba el fort de Sokoa.

## Referències

* ↑ Chemins de memorie
* ↑ Euskomedia
* ↑ Diari Gara
* ↑ Diari Sud-Ouest

## Enllaços externs

* Arxivat 2010-09-30 a Wayback Machine. Web de Ziburu
# Don Turnbull

Donald Paterson «Don» Turnbull (Cottesloe, Perth, 28 de maig de 1909 − 30 de gener de 1994) fou un jugador tennis australià.
En el seu palmarès destaquen dos títols de dobles masculins en torneigs de Grand Slam, en un total de cinc finals disputades, i ambdós de l'Australian Championships. També va disputar una final en dobles mixts i va formar part de l'equip australià de Copa Davis.
La seva filla Wendy Turnbull també va destacar en el circuit femení amb diversos títols de Grand Slam en dobles i, a diferència del seu pare, va aconseguir disputar diverses finals de Grand Slam individuals.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles masculins: 5 (2−3)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1934 | Australian Championships | Adrian Quist | Pat Hughes Fred Perry | 8−6, 3−6, 4−6, 6−3, 3−6 |
| Finalista | 2. | 1935 | Internationaux de France | Vivian McGrath | Jack Crawford Adrian Quist | 1−6, 4−6, 2−6 |
| Guanyador | 1. | 1936 | Australian Championships | Adrian Quist | Jack Crawford Vivian McGrath | 6−8, 6−2, 6−1, 3−6, 6−2 |
| Guanyador | 2. | 1937 | Australian Championships (2) | Adrian Quist | John Bromwich Jack Harper | 6−2, 9−7, 1−6, 6−8, 6−4 |
| Finalista | 3. | 1939 | Australian Championships (2) | Colin Long | John Bromwich Adrian Quist | 4−6, 5−7, 2−6 |

### Dobles mixts: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1937 | Australian Championships | Dorothy Stevenson | Harry Hopman Nell Hall Hopman | 6−3, 3−6, 2−6 |

## Enllaços externs

* Don Turnbull a l'ATP (anglès)
* Don Turnbull al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Don Turnbull a la Copa Davis (anglès)
# Litoria graminea

Litoria graminea és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea.
# Litoria iris

Litoria iris és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Indonèsia i Papua Nova Guinea.
# Litoria spinifera

Litoria spinifera és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària de Papua Nova Guinea.
# Litorinimorfs

Els litorinimorfs (Littorinimorpha) són un ordre de mol·luscs gastròpodes. És un grupo molt ampli en el que destaques algunes espècies d'interès mèdic car són hostes intermediaris de diverosos cucs paràsits, com ara Oncomelania hupensis i Oncomelania nosophora que són part del cicle de vida de Schistosoma (cuc trematode causant de l'esquistosomiasis) i de Paragonimus (cuc digeni causant de la paragonimosi).

## Superfamílies i famílies

* Calyptraeoidea
** Calyptraeidae
** Isospiridae
* Capuloidea
** Capulidae
** Trichotropidae
* Carinarioidea
** Atlantidae
** Carinariidae
** Pterosomatidae
** Pterotracheidae
* Cingulopsoidea
** Cingulopsidae
** Eatoniellidae
** Rastodentidae
* Cypraeoidea
** Cypraeidae
** Inviidae
** Ovulidae
* Ficoidea
** Ficidae
** Thalassocyonidae
* Laubierinoidea
** Laubierinidae
** Pisanianuridae
* Littorinoidea
** Aciculidae
** Littorinidae
** Pickworthiidae
** Pomatiasidae
** Purpurinidae
** Skeneopsidae
** Zerotulidae
* Naticoidea
** Ampullinidae
** Naticidae
* Rissooidea
** Adeorbidae
** Anabathridae
** Assimineidae
** Barleeidae
** Bithyniidae
** Caecidae
** Calopiidae
** Elachisinidae
** Emblandidae
** Epigridae
** Falsicingulidae
** Hydrobiidae
** Hydrococcidae
** Iravadiidae
** Istrianidae
** Pomatiopsidae
** Rissoidae
** Sadlerianidae
** Stenothyridae
** Tornidae
** Truncatellidae
** Vitrinellidae
* Stromboidea
** Aporrhaidae
** Colombellinidae
** Pugnellidae
** Seraphidae
** Strombidae
** Struthiolariidae
** Thersiteidae
** Zitteliidae
* Tonnoidea
** Bursidae
** Cassidae
** Perissityidae
** Personidae
** Ranellidae
** Tonnidae
* Vanikoroidea
** Haloceratidae
** Hipponicidae
** Vanikoridae
* Velutinoidea
** Pediculariidae
** Pseudosacculidae
** Triviidae
** Velutinidae
* Vermetoidea
** Velutinidae
** Vermetidae
* Xenophoroidea
** Guttulidae
** Lamelliphoridae
** Xenophoridae

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Littorinimorpha». [Consulta: 27 juliol 2021].
# Litoria wilcoxii

Litoria wilcoxii és una espècie d'amfibis de la família dels hílids. És endèmica d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Litoria wapogaensis

Litoria wapogaensis és una espècie de granota que viu a Indonèsia.

## Referències

* Richards, S. & Iskandar, D. 2004. Litoria wapogaensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.
# Litoria umarensis

Litoria umarensis és una espècie de granota de la família dels hílids. Es troba a l'oest de Nova Guinea (Indonèsia), a la Badia Umar, a la base de la Península de Wandammen, encara que és possible que la seva distribució sigui més àmplia. S'ha trobat als 5-10 metres d'altitud. Es coneix poc sobre l'estat de les poblacions, encara que sembla comuna a les localitats on habita.
Les dues poblacions conegudes estan en pantans temporals en boscos inundats, tant en àrees espesses i tancades com en zones amb arbustos i als marges. Els exemplars trobats estaven a 1-2.5 metres del terra, sobre fulles, en aquestes àrees pantanoses.

## Referències

* 1 2 «Litoria umarensis» (en anglès). IUCN Red List. Rainer Günther. 2006. [Consulta: 15 setembre 2014].
# Lucebert

Lucebert (ˈlucəbɛrt; Lubertus Jacobus Swaanswijk; 15 de setembre de 1924 – 10 de maig de 1994) va ser un artista neerlandés que un principi va esdevindre conegut per ser un poeta del moviment COBRA.
Va nàixer a Amsterdam el 1924. Va entrar a l'Institute for Arts and Crafts el 1938 i va prendre part en la primera exposició del grup COBRA al Stedelijk Museum, Amsterdam el 1949.

## Exposicions

* 1949 – International Exhibition of Experimental Art, Stedelijk Museum, Amsterdam, Països Baixos
* 1959 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Països Baixos
* 1961 – Stedelijk van Abbe-Museum, Eindhoven, Països Baixos
* 1963 – Staedtlische Kunstgalerie, Bochum, Alemanya
* 1963 – Marlborough New London Gallery, Londres
* 1964 – Museu Boijmans Van Beuningen, Rotterdam; Kunsthalle Baden-Baden
* 1964 – Documenta 111, Kassel, Alemanya
* 1969 – Museu Stedelijk, Amsterdam, Països Baixos
* 1969 – Kunsthalle Basel, Suïssa– amb Karel Appel i Tajiri
* 1977 – Museu Stedelijk, Amsterdam, Països Baixos
* 1982 – Kunsthalle, Mannheim, Alemanya
* 1983 – Kunstverein Hochrhein, Bad Säckingen, Alemanya
* 1984 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Països Baixos
* 1985 – Rai, Kunstmesse Amsterdam, Països Baixos
* 1987 – Stedelijk Museum, Amsterdam, Països Baixos
* 1988 – Kunstmuseum Winterthur, Kunstverein Freiburg i.Br., Alemanya
* 1988 – Landesmuseum Oldenburg, Galerie im Taxispalais, Innsbruck, Àustria
* 1989 – Kunsthalle zu Kiel, Alemanya
* 1989 – Städtische Kunstgalerie, Bochum, Alemanya
* 1989 – Kunsthaus Grenchen, Grenchen, Alemanya
* 2019 - Museu Soler Blasco (IVAM), Xàbia, València

## Premis

* 1954 – premi de literatura de la ciutat d'Amsterdam
* 1959 – "Mediterranean Prize" de la Biennal de París
* 1962 – 2nd "Marzotto Prize"
* 1964 – "Carlo Cardazzo" premi a la 32a Biennal de Venècia, Itàlia
* 1965 – "Constantijn Huygensprijs"
* 1967 – "P.C. Hooftprijs" – el major premi governamental dels P.B. per literatura
* 1983 – "Premi de les Lletres neerlandeses" per literatura neerlandesa

## Col·leccions públiques

Les col·leccions públiques que tenen obres de Lucebert Swaanswijk són:
* Cobra Museum voor Moderne Kunst Amstelveen, Amstelveen
* Stedelijk Museum, Amsterdam
* Stedelijk Museum Schiedam, Schiedam
* Museu de Fundatie, Zwolle, Països Baixos
* Rijksmuseum d'Amsterdam
* Museo Fundación Antonio Pérez, Conca (Castella - la Manxa)

## Referències

* ↑ Esta era la pronunciació que el mateix poeta utilitzava. «Lucebert» (en neerlandès). VRT Taalnet. [Consulta: 3 agost 2017].
* ↑ Generalitat: Gabinet de Comunicació. «L'IVAM presenta l'exposició "Lucebert. alles van waarde is weerloos" (Tot el que té valor està indefens) a Xàbia». Generalitat Valenciana, 01-02-2019. [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ Objecten in het Rijksmuseum
* ↑ «Sala Lucebert, al Museu Fundació Antonio Pérez, a Conca» (en espanyol). Arxivat de l'original el 2019-09-30. [Consulta: 17 setembre 2019].
# Lucelle

Lucelle (en alsacià Lítzel) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 62 | 64 | 68 | 53 | 71 | 47 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Fankhauser | |
# Lluïsa Enriqueta de Borbó

Lluïsa Enriqueta de Borbó, duquessa d'Orleans (París, 20 de juny de 1726 - 1759). Princesa de Conti de la Casa dels Borbons de França amb el tractament d'altesa reial.
Nascuda el 20 de juny de l'any 1726 a París essent filla del príncep Lluís Armand de Borbó-Conti i de la princesa Lluïsa Elisabet de Borbó. Per via paterna, Lluïsa Enriqueta era neta del príncep Francesc Lluís de Borbó i de la princesa Maria Teresa de Borbó-Condé. Per via materna, Lluïsa Enriqueta era neta del príncep Lluís de Borbó-Condé i de la princesa Lluïsa Francesca de Nantes.
El 17 de desembre de l'any 1743 contragué matrimoni al Palau de Versalles amb el príncep Lluís Felip d'Orleans, duc de Chartres i fill del príncep Lluís d'Orleans i de la princesa Maria Joana de Baden-Baden. La parella establerta al Palais Royal de París tingué dos fills:
* Lluís Felip d'Orleans, nat a Saint-Cloud i guillotinat a París el 1793. Es casà amb la princesa Lluïsa Maria Adelaida de Borbó.
* Bathilde d'Orleans, nada a Saint-Cloud el 1750 i morta a París el 1822. Es casà amb el príncep Lluís Enric de Borbó, Príncep de Condé.
La duquessa d'Orleans morí a París el dia 9 de febrer de l'any 1759. Moltes foren les veus que afirmaren que la mort de la duquessa, de tan sols 33 anys, fou a causa de la seva conducta escandalosa.

## Referències

* ↑ Lluïsa Enriqueta de Borbó a geni.com
* ↑ Lluïsa Enriqueta de Borbó a findagrave.com
* ↑ Lluïsa Enriqueta de Borbó a geneall.net
* ↑ Dufresne, Claude, "Un bon gros prince" in Les Orléans (L'Histoire en tête), CRITERION, Paris, 1991, ISBN 2903702578, pp. 190-196.
# Soligàlitx

Soligàlitx (en rus Солигалич) és una ciutat de l'óblast de Kostromà (Rússia). Es troba a la riba esquerra del riu Kostromà, a 166 km de Kostromà.

## Història

Al començament la ciutat era un important centre de salines, que proveïen no només tot Rússia, sinó també gran part d'Escandinàvia. Aquestes salines s'anomenen ja en el testament d'Ivan I de Moscou com Sol-Gàlitxkaia.
Al final del segle XIV les salines foren heretades per la família de Dmitri Xemiaka, qui proveïa els fons necessaris per a les llargues guerres pel control de Moscou. El 1450 tant Gàlitx com Soligàlitx van ser conquerides per Bassili II.
El segle XVI les salines eren explotades per la Laura de la Santíssima Trinitat i Sant Sergi i per uns altres cinc monestirs. Fou aleshores que la ciutat fou saquejada diverses vegades pels tàtars de Kazan i pels udmurts.
El 1609 Soligàlitx esdevé seu d'un voivodat. Fou saquejada per una de les unitats lituanopoloneses que arrasaven Rússia durant el conflicte conegut com la Guerra Russopolonesa. El 1649 la ciutat, encara de fusta, fou destruïda en un incendi. Per això a les acaballes del segle xvii mitja dotzena d'esglésies s'hi van reconstruir en maó.
El 1708 Soligàlitx fou incorporada a la gubèrnia d'Arkhànguelsk. Setanta anys més tard es crea la gubèrnia de Kostromà, i Soligàlitx esdevé un centre d'uiezd. Actualment la ciutat es coneix com una estació termal secundària, té fonts d'aigües minerals i banys de llot.
# Solikamsk

Solikamsk (en rus: Соликамск) és una ciutat de Rússia a la vora del riu Kama, a 368 km de Perm. És la tercera més gran del krai de Perm. Solikamsk tenia 97.269 habitants en el cens del 2008. És centre administratiu del raió homònim. El nom li ve donat per la contracció de соль (sol, 'sal') i Kama (el riu que passa per la ciutat). Les ciutats més properes són Bereznikí i Usòlie.

## Història

La ciutat va ser fundada després del descobriment d'un immens jaciment de sal en les seves proximitats, el 1430. La ciutat es va desenvolupar ràpidament gràcies al negoci de l'extracció de sal i a la seva posició privilegiada en la ruta cap a Sibèria. És ciutat des del 1573. L'any 1925, es va trobar en la zona el major jaciment del món de potassi, així com un altre de sals de magnesi, i donà lloc a la creació de centres d'extracció d'aquests minerals. L'any 1941, s'hi construïx una paperera. Durant el règim soviètic, es crea un gulag, com a camp de treball en els voltants. L'extracció de magnesi ha contaminat l'ambient de l'àrea, l'aire, els rius, així que des de l'escissió de l'URSS s'hi ha donat un descens de la població.
* Solikamsk
* Casa del voivoda a Solikamsk

## Enllaços externs

* Guia de Solikamsk, en anglès.
* Historia de Solikamsk, en anglès.
* Solikamsk a WikiMapia.
# Springfield (Missouri)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2009 tenia 157.630 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 151.580 habitants, 64.691 habitatges, i 35.709 famílies. La densitat de població era de 800 habitants per km².
Dels 64.691 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,7% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 44,8% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 17,4% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.563 $ i la renda mediana per família de 38.114 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.778 $ mentre que les dones 20.980 $. La renda per capita de la població era de 17.711 $. Entorn del 9,9% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Springfield (Ohio)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2007 tenia 62.417 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 65.358 habitants, 26.254 habitatges, i 16.224 famílies. La densitat de població era de 1.123 habitants/km².
Dels 26.254 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,5% hi vivien parelles casades, en un 16,6% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 11,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 15,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.193 $ i la renda mediana per família de 39.890 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.027 $ mentre que les dones 23.155 $. La renda per capita de la població era de 16.660 $. Cap de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Solideu

* No s'ha de confondre amb Múscul soli.
El solideu (del lat. soli Deo (sublatus), ‘(tret) només davant Déu’) és un casquet de seda que porten el papa, els bisbes i alguns eclesiàstics per cobrir-se el cap. Només se'l treuen «davant Déu», és a dir, davant el santíssim sagrament, o durant la missa des del prefaci fins després de la comunió. Els bisbes i cardenals se'l treuen en presència del papa en senyal de respecte.

## Bisbes i cardenals

Els bisbes i cardenals, per mostrar respecte al vicari de Crist, es lleven el solideu. Això és una contradicció amb el nom, ja que «solideu» és «només a Déu», però així ho marca el protocol.
Erròniament es pensa que els cardenals usen el solideu i vestimentes de color morat, ja que en l'antiguitat, el vermell estava reservant únicament al Sant Pare, però aquesta percepció popular és un error. Són els bisbes els que fan servir el color morat, i els cardenals usen el solideu i vestimentes vermelles. En aquest cas, el vermell simbolitza que estan disposats a donar la seva vida per l'Església catòlica.
Existeixen solideus de color negre que només fan servir abats o prelats, però aquest tipus de solideu ha caigut en desús després de la reforma a la litúrgia en el Concili Ecumènic Vaticà II.

## Usos

El solideu no es fa servir només en les celebracions, sinó també fora. Durant l'eucaristia es treu en començar el prefaci de la pregària eucarística per tornar-lo a posar després de la comunió. Fa honor així al seu nom.

## Vegeu també

* Kipà
* Col·lecció Philippi

## Referències

* ↑ «solideu». Gran diccionari de la llengua catalana. Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Informació, imatges i literatura sobre el solideu