OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hans Seeling

Hans Seeling (Praga, 14 de febrer de 1828 - Praga, 25 de maig de 1862) va ser un pianista i compositor txec.
Va realitzar diverses gires per Orient, Itàlia, etc...i publicà diverses composicions per a piano:
* Op.1 - 2 Impromptus - Barcarole -Cantabile
* Op.2 - Loreley
* Op.3 - Nocturne in A-flat major
* Op.4 - 3 Mazurkas
* Op.5 - Allegro in d minor
* Op.6 - Idylle
* Op.7 - 2 Poesien - Du bist wie eine Blume - Du wilder Strom, Du dunkles Thal
* Op.8 - 2 Impromptus - Impromptu Romance
* Op.9 - Barcarolle
* Op.10 - 12 Concert Etudes
* Op.11 - Schilflieder, 5 Klavierstücke nach den Gedichten von N. Lenau - Drüben geht die Sonne scheiden - Trübe wird's, die Wolken jagen - Auf geheimem - aldespfade - Sonnenuntergang - Auf dem Teich, dem regungslosen
* Op.12 - Nocturne
* Op.13 - Memoiren eines Künstlers, Tondichtungen
* Op.14 - Albumblätter
* Op.15 - 3 Mazurkas
* Op.16 - Phantasiestück
* Op.17 - Scherzo
* Op.18 - Rondo
* Op.19 - Concert-Allegro (opp.18 and 19 both described as "Nachgelassenes Werk" and published 1873 by J. Rieter-Biedermann, Leipzig.)

## Referències

* ↑ «List of works by Hans Seeling - IMSLP» (en anglès). IMSLP - Petrucci Music Library. [Consulta: 26 juliol 2021].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 54, pàg. 1425. (ISBN-84-239-4554-5)
# Hyphessobrycon cyanotaenia

Hyphessobrycon cyanotaenia és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Zarske, A. i J. Géry 2006. Beschreibung einer neuer Salmler -Gattung und zweier neuer Arten (Teleostei: Characiformes: Characidae) aus Peru und Brasilien. Zool. Abh. Staat. Mus. Tierk. Dresden 55:31-49.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hutton (cràter marcià)

Hutton és un cràter situat al quadrangle Mare Australe de Mart, en les coordenades 71,8° de latitud sud i 255,4° de longitud oest. Té uns 99 km en diàmetre i va ser anomenat en honor de James Hutton, un geòleg britànic (1726-1797).
Moltes àrees de Mart mostren marques amb certs patrons geomètrics. De vegades el terreny adopta formes poligonals. En altres llocs, la superfície presenta cadenes de monticles baixos. Aquests patrons també són comuns en alguns climes freds de la Terra, quan el sòl contenint aigua es congela amb freqüència. Aquests patrons són visibles en les imatges d'alta resolució del Cràter Hutton.

## Referències

* ↑ "Hutton (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Harpins

Els harpins (Harpiinae) són una subfamília d'ocells rapinyaires de la família dels accipítrids (Accipitridae) en general especialitzats en la captura de mamífers.
Llur distribució es limita als boscos tropicals.

## Sistemàtica

Dins aquest grup es consideraven una sèrie de grans rapinyaires selvàtics, especialitzats en la captura de mamífers de mitjans a grans, incloent l'àguila menjamones de les Filipines, però com a conseqüència d'estudis genètics de principis del segle xxi, aquesta espècie és considerada avui més relacionada amb les àguiles serpenteres. Modernament s'ha inclòs dins aquest grup Macheiramphus alcinus, de grandària molt menor que la resta i que antany els autors relacionaven amb els aligots vespers. Aquesta subfamília es considera formada per quatre gèneres, cadascú amb una espècie segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, 2022):
* Gènere Harpia: harpia grossa (H. harpyja).
* Gènere Harpyopsis: àguila de Nova Guinea (H. novaeguineae).
* Gènere Macheiramphus: milà dels ratpenats (M. alcinus).
* Gènere Morphnus: harpia petita (M. guianensis).

## Referències

* ↑ LERNER, HEATHER R.L. & DAVID P. MINDELL (2005): Phylogeny of eagles, Old World vultures, and other Accipitridae based on nuclear and mitochondrial DNA. Molecular Phylogenetics and Evolution 37:327–346 PDF Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Classificació i cladogrames dels Accupítrids a John Boyd's Home Page (anglès)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
# Hetereleotris vinsoni

Hetereleotris vinsoni és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Moçambic i Maurici.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Fricke, R. 1999. Fishes of the Mascarene Islands (Réunion, Mauritius, Rodriguez): an annotated checklist, with descriptions of new species. Koeltz Scientific Books, Koenigstein, Theses Zoologicae, Vol. 31: 759 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Víktor Klímov

Víktor Víktorovitx Klímov (en rus: Виктор Викторович Климов, en ucraïnès: Віктор Вікторович Клімов) (Simferòpol, 10 de desembre de 1964) va ser un ciclista soviètic. Com amateur va guanyar tres medalles, una d'elles d'or, als Campionats del Món en contrarellotge per equips. Com a professional, en el seu palmarès destaca una victòria a la París-Niça i el Trofeu Joaquim Agostinho.

## Palmarès

* 1984
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
* 1985
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Vassili Jdanov, Igor Sumnikov i Alexandre Zinoviev)
** Vencedor d'una etapa a la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1987
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per parelles (amb Vasyl Zhdanov)
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1988
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
* 1989
** Campió de la Unió Soviètica en ruta
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge per equips
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba
* 1991
** 1r al Trofeu Joaquim Agostinho
** 1r al Memorial Manuel Galera
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 103è de la classificació general
* 1991. 34è de la classificació general
* 1992. 67è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. Abandona. Porta el mallot groc 5 dies
* 1991. Abandona
* 1992. 100è de la classificació general
* 1993. 36è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jet Set Radio

Jet Set Radio (Jet Grind Radio en Estats Units), és un joc de skate i Graffiti del carrer creat per Sega. Fou potser, junt amb Crazy Taxi, un dels arcades més divertits per a la Dreamcast, posteriorment fou versionat per a X-Box i per a Game Boy Advance.
El joc feia un ús intensiu d'una tècnica innovadora dita "Cell shading", aquesta tècnica li atorgava un aspecte "cartoon" remarcant els contorns de decorats i personatges amb unes gruixudes línies negres i aplicant sobre aquests unes teixidures planes de vius colors, dotant a Jet Set Radio d'un toc molt original.
Des de llavors el cell shading ha estat un valuós recurs per als programadors, sent emprat així en jocs del calibre de The Legend of Zelda: The Wind Waker.

## Història

Jet Set Radio fou anunciat en el Tokio Game Show de 1999 i generà una quantitat prodigiosa d'atenció en la premsa a causa de l'ús d'una nova tècnica, en aquell moment, dita cell shading. Aquesta tècnica permet donar una aparença de dibuix animat als objectes representats.
Jet Set Radio fou llançat en Japó el 29 de juny de 2000. El llançament en Estats Units, rebatejat com Jet Grind Radio, contenia dos nous mapes i diverses cançons noves, a més d'altres continguts extra. Aquesta versió també permetia connectar-se a internet a través de SegaNet i descarregar marques de grafitis o pujar les pròpies. Principalment a causa del cessament en la producció de la Dreamcast, les vendes foren relativament baixes. Tanmateix, el joc ha arribat a un estatus de joc de nivell mitja.
# Bèlitsa (Bulgària)

* Per a altres significats, vegeu «Belitsa».
El municipi de Bèlitsa (búlgar: Община Белица) és un municipi búlgar pertanyent a la província de Blagòevgrad, amb capital a la ciutat homònima. Es troba al sud-oest del país, a la part nord-est de la província. El municipi té 11 poblacions més a part de la capital, i hi trobem l'estació d'esquí de Semkovo.
L'any 2011 tenia 9.927 habitants, el 60,21 búlgars i un 29,97% gitanos. Gairebé el 40% dels habitants del municipi viuen a la capital municipal, Blagòevgrad.

## Localitats

El municipi es compon de les següents localitats:
| Localitat | Ciríl·lic | Superfície (km²) | Població (desembre de 2009) |
| Bèlitsa | Белица | 72.923 | 3 278 |
| Babiak | Бабяк | 16.662 | 781 |
| Txereixovo | Черешово | 9,335 | 270 |
| Dagònovo | Дагоново | 15,802 | 724 |
| Gorno Kraixte | Горно Краище | 6,159 | 1,167 |
| Gàlabovo | Гълъбово | 4,471 | 80 |
| Kraixte | Краище | 10,523 | 2,375 |
| Kuziovo | Кузьово | 14,548 | 272 |
| Liutovo | Лютово | 5,477 | 242 |
| Ortsevo | Орцево | 15,146 | 213 |
| Palatik | Палатик | 22,313 | 251 |
| Zlatarits | Златарица | 34,021 | 133 |
| Total | Total | 227,38 | 9.786 |

## Referències

* ↑ «Mapa de Belitsa». Google Maps.
* 1 2 «НАСЕЛЕНИЕ ПО ОБЛАСТИ, ОБЩИНИ, НАСЕЛЕНИ МЕСТА И САМООПРЕДЕЛЕНИЕ ПО ЕТНИЧЕСКА ПРИНАДЛЕЖНОСТ КЪМ 1.02.2011 ГОДИНА» (en búlgar). Национален статистически институт (Institut Nacional d'Estadística de Bulgària). [Consulta: 2 març 2018].
* ↑ «Преброяване на населението» (en búlgar). National Statistical Institute - Republic Of Bulgaria, 01-02-2011. Arxivat de l'original el 13 de juny 2018. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian towns in 2009 Arxivat 2010-11-13 a Wayback Machine.
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian villages under 1000 inhabitants - December 2009
* ↑ (anglès) Bulgarian National Statistical Institute - Bulgarian Settlements 1000-5000 inhabitants - December 2009

## Enllaços externs

* Bèlitsa - Lloc web oficial
# Crocó (fill de Triptòlem)

Crocó (en grec antic Κρόκων), va ser, segons la mitologia grega, un antic rei de la regió d'Eleusis. Tenia el seu palau just entre els territoris dels eleusins i dels atenesos. Era fill de Triptòlem i germà de Ceró, i es va casar amb Sèsara, una filla de Celeu.
Crocó i Ceró van ser els avantpassats de les famílies sacerdotals d'Eleusis els Crocònides i els Cerònides, que eren importants en el culte a Demèter. Els Crocònides tenien prioritat en els rituals.
Una filla de Crocó, Meganira, es va casar amb Arcas.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 121. ISBN 9788496061972.
# Mireia Cornudella i Felip

Mireia Cornudella i Felip (Barcelona, 4 de novembre de 1966) és una regatista catalana, medallista en el campionat del món de vela en dues ocasions.
Fou campiona del món juvenil en la classe vaurien l'any 1984. Quatre anys més tard, el 1988, amb la seva germana Núria Cornudella, obtingué el bronze al Campionat del Món absolut en la mateixa classe. L'any 1992, en ocasió dels Jocs Olímpics de Barcelona, fou la responsable voluntària de l'àrea ECHO de salvament. Entre 1994 i 2006 treballà al Centre Municipal de Vela de Barcelona, i des del 2007 forma part de l'equip organitzatiu de la Barcelona World Race. És cap de l'àrea de divulgació i d'educació i ciència de la Fundació Navegació Oceànica de Barcelona (FNOB).

## Premis i condecoracions

* Medalla d'or al Campionat del Món juvenil de Vela (classe vaurien).
* Medalla de Bronze al Campionat del Món absolut (classe vaurien amb Núria Cornudella)
* Insígnia de plata de la Reial Federació Espanyola de Vela.
* Medalla de plata de la Federació Catalana de Vela.

## Referències

* 1 2 3 «Mireia Cornudella Felip | enciclopèdia.cat». [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «Mireia Cornudella» (en castellà). Barcelona i la Mar. [Consulta: 2 octubre 2021].
# Obtusipalpis

Obtusipalpis és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per George Hampson el 1896.

## Taxonomia

* Obtusipalpis albidalis Hampson, 1919
* Obtusipalpis brunneata Hampson, 1919
* Obtusipalpis citrina Druce, 1902
* Obtusipalpis fusipartalis Hampson, 1919
* Obtusipalpis pardalis Hampson, 1896
* Obtusipalpis rubricostalis Marion, 1954

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Obtusipalpis Hampson, 1895» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Hetereleotris diademata

Hetereleotris diademata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Mar Roig.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Yacine & The Oriental Groove

Yacine & The Oriental Groove és una formació multicultural dirigida per Yannis Papaioanou, llautista grec resident a Barcelona i Yacine Belhacene, excantant de Cheb Balowski i ex del grup Nour. El 2011 van fer junts Parabòlic. Amb L'estima venç la salvatgia (2013) la formació segueix la seva línia estilística incorporant una producció més elaborada, amb col·laboracions de músics mediterranis i un quartet de corda. Es tracta d'una banda que sorgeix com a projecte paral·lel de músics vinculats a altres bandes de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Yacine & The Oriental Groove». Catalan Sounds. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-23. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Yacine & The Oriental Groove». CCMA, 02-07-2013 [Consulta: 22 novembre 2015].
# Jet lag

«Jet lag» té aquests significats:
* Trastorn d'horari, malaltia associada al canvi d'horari al viatjar
* Jet Lag (sèrie), sèrie de televisió de TV3
* Jet lag (pel·lícula), pel·lícula francesa de 2002 dirigida per Danièle Thompson i protagonitzada per Juliette Binoche i Jean Reno
# Bèlids

Els bèlids (Belidae) són una família de coleòpters polífags de la superfamília dels curculionoïdeus, considerada una de les famílies de curculionoïdeus primitius, ja que tenen antenes no flexionades, al contrari que els "veritables curculiònids" (Curculionidae) que les tenen flexionades en un "colze". Es coneixen 38 gèneres i 375 espècies.
Subfamílies i tribus d'aquesta família van ser considerades en altres temps com famílies separades, però en les classificacions més recents són agrupades en una sola. La tíbia davantera dels bèlids és inusual per tenir una pinta de pels en un solc apical oposat a l'articulació del tars.
Membres de la subfamília Belinae, la més nombrosa, són típicament allargats i cilíndrics. Alguns se semblen als "veritables morruts" de la família Curculionidae (per exemple el gènere Lixus), uns altres se semblen als brèntids, i uns altres són mimètics i s'assemblen a escarabats tòxics de famílies com Lycidae o Pyrochroidae.

## Referències

* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Family-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.
* ↑ Slipinski S.A., Leschen R.A.B., Lawrence J.F. 2011. Order Coleoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang Z.-Q. (ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa 3148: 203–208, 2011
# Mario Vallotto

Mario Vallotto (Mirano, Venècia, 18 de novembre de 1933 - Pàdua, 22 d'abril de 1966) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1961 i 1962. Es dedicà principalment al ciclisme en pista.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics de Roma, en què guanyà una medalla d'or en la prova de persecució per equips, junt a Marino Vigna, Luigi Arienti i Franco Testa.

## Palmarès

* 1958
** 1r al GP Industria e Commercio di San Vendemiano
* 1959
** Medalla d'or als Jocs del Mediterrani de Beirut en persecució individual
* 1960
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Roma en persecució per equips (amb Luigi Arienti, Franco Testa i Marino Vigna)

## Referències

* ↑ «VALLOTTO Mario». [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Mario VALLOTTO» (en italià). [Consulta: 22 octubre 2023].
* ↑ «Olympedia – Advanced Athlete Search». [Consulta: 22 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Mario Vallotto a sitiodeciclismo.net
# Ulomyia basaltica

Ulomyia basaltica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: França.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Duckhouse, D. A. 1990. Problems in the Palaearctic moth-flies and the identity and affinities of Pericoma undulata Tonnoir and Pericoma plumata Tonn. (Diptera: Psychodidae). Systematic Entomology, 15: 321–329.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# New Haven Open at Yale 2013

El Torneig de New Haven 2013, oficialment conegut com a New Haven Open at Yale 2013, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins els Premier Tournaments del circuit WTA femení. La 45a edició del torneig es va celebrar entre el 16 i el 24 d'agost de 2013 al Connecticut Tennis Center de la Universitat Yale, a New Haven, Connecticut, Estats Units.
La tennista romanesa Simona Halep va guanyar el seu quart títol de la temporada, el primer de categoria Premier.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | S. Errani | 5 | 1 | |
| | I. Makàrova | 7 | 6 | | | I. Makàrova | 1 | 6⁶ | |
| | S. Halep | 3 | 6 | 6 | | S. Halep | 6 | 7 | |
| | C. Suárez Navarro | 6 | 4 | 1 | | | | | | | S. Halep | 6 | 7 |
| 4 | C. Wozniacki | 6 | 7 | | | | | | | 4 | C. Wozniacki | 2 | 5 |
| Q | K. Knapp | 1 | 5 | | 4 | C. Wozniacki | 7 | 6 | | | | | |
| WC | J. Görges | 5 | 6 | 1 | 6/WC | S. Stephens | 6⁶ | 2 | | | | | |
| 6/WC | S. Stephens | 7 | 2 | 6 | | | | | | | | | | | S. Halep | 6 | 6 |
| 7 | S. Lisicki | 5 | 3 | | | | | | | | | | | 3 | P. Kvitová | 2 | 2 |
| | A. Pavliutxénkova | 7 | 6 | | | A. Pavliutxénkova | 6 | 2 | 5 | | | | |
| Q | A. Riske | 6⁵ | 6 | 3 | 3 | P. Kvitová | 2 | 6 | 7 | | | | |
| 3 | P. Kvitová | 7 | 4 | 6 | | | | | | 3 | P. Kvitová | 6 | 6 |
| | K. Zakopalová | 6 | 6 | | | | | | | | K. Zakopalová | 0 | 1 |
| Q | M. Puig | 4 | 1 | | | K. Zakopalová | 4 | 6 | 6 | | | | |
| | I. Vesninà | 6 | 6 | | | I. Vesninà | 6 | 0 | 4 |
| 2 | A. Kerber | 2 | 4 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Sílvia Soler Espinosa Carla Suárez Navarro | 7 | 7 | |
| | Shuko Aoyama Andreja Klepač | 6$^4$ | 6$^0$ | | | Sílvia Soler Espinosa Carla Suárez Navarro | 3 | 3 | |
| 3 | Sania Mirza Zheng Jie | 6 | 3 | [10] | 3 | Sania Mirza Zheng Jie | 6 | 6 | |
| | Katalin Marosi Megan Moulton-Levy | 4 | 6 | [8] | | | | | | 3 | Sania Mirza Zheng Jie | 6 | 6 |
| | Cara Black Vania King | 6 | 4 | [4] | | | | | | 2 | Anabel Medina Garrigues Katarina Srebotnik | 3 | 4 |
| 4 | Liezel Huber Núria Llagostera Vives | 4 | 6 | [10] | 4 | Liezel Huber Núria Llagostera Vives | 6 | 5 | [1] |
| | Klára Zakopalová Lucie Hradecká | 5 | 2 | | 2 | Anabel Medina Garrigues Katarina Srebotnik | 4 | 7 | [10] |
| 2 | Anabel Medina Garrigues Katarina Srebotnik | 7 | 6 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-04-04 a Wayback Machine. (anglès)
New Haven :
1949
1950
1951
1952
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018 :
Sony Ericsson WTA Tour 2013
< 2012
2014 > :
WTA Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :