OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis Arráez Martínez

Luis Arráez Martínez (Almansa, 21 d'abril de 1895 - Alacant, 12 de juliol de 1940) va ser un polític socialista espanyol, afusellat per rebel·lió per les autoritats franquistes.
Militant del Partit Socialista Obrer Espanyol a Elda, ciutat a la qual s'havia desplaçat la família, abans de l'arribada de Primo de Rivera va ser candidat a regidor, encara que no fou elegit fins al 1931 a les eleccions d'abril. Proclamada la República aquest mateix any, va ser compromissari per a l'elecció del President de la República. També fou membre de la Comissió Executiva de la Federació Regional Socialista de Llevant i Secretari General de la Federació Provincial Socialista d'Alacant.
En declarar-se la Guerra Civil va ser Conseller President de la Diputació Provincial d'Alacant durant un breu període, fins que va acabar d'organitzar-se el territori republicà. També va ocupar el càrrec de Governador Civil de les províncies de Toledo, Màlaga i Almeria.
A les acaballes de la guerra, destinat de nou a Alacant, va ser Comissari del Batalló de Rereguarda encarregat, al costat d'altres, de la defensa de la capital alacantina. Amb la Divisió Littorio italiana a les portes de la ciutat, tractà de fugir abans de la caiguda l'1 d'abril. Capturat per les tropes franquistes i internat al Camp de concentració dels Ametllers, va ser acusat de rebel·lió, jutjat i afusellat a les tàpies del cementiri d'Alacant al juliol de 1940.

## Referències

* ↑ Luis Arráez Martínez al web de la Fundació Pablo Iglesias
* ↑ El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939 per Joan Serrallonga i Urquidi. En aquesta obra només apareix com a governador civil de Màlaga
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.42. ISBN 9788495484802.
# Figatell

Els figatells o frigatells són embotits frescos elaborats amb magre i fetge de porc. Són típics de les comarques valencianes de la Marina Alta, Marina Baixa, la Safor i la Vall d'Albaida.
L'origen seria el figatellu de Còrsega, que hauria estat portat al País Valencià per un grup de repobladors genovesos que arribaren al segle xvi a la Safor. A més, el figatell es relaciona sovint amb altres embotits de la mediterrània com la shiftalia xipriota i té una relació nominal i per l'ús del fetge de porc amb l'esmentat figatellu cors, tot i que aquest últim cas es tracta d'un embotit sec.

## Característiques

S'elaboren artesanalment amb una mescla de fetge de porc i una quantitat similar de bocins de carn magra de porc. A la barreja resultant s'hi afegeix julivert, pebre negre, clau i sal, formant una espècie de mandonguilla grossa que s'embolica amb mesenteri de porc, és a dir, la mantellina que recobreix l'estómac d'aquests animals (una bosseta de budell o un tros de bufeta). La seua preparació culinària és generalment fregida o a la planxa. Se serveix calent.

## Expansió a altres llocs

Els figatells de la cuina valenciana tenen una versió aragonesa coneguda com a fardel. Així mateix, dins el País Valencià hi ha diverses versions en funció de la zona on s'elabora, com ara a la comarca de les Valls d'Alcoi on el figatell en lloc de ser capolat com l'embotit tradicional es fa a petits trossos i s'especia amb herbes de la Mariola.

## Referències

* ↑ «La parla d'Oliva. Figatell.». Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 19 novembre 2011].
* ↑ «Figatell». Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ Joan Coromines. Diccionari etimològic i complementari de la llengua catalana. III, 1980, p. 992.
* ↑ «El figatell, delícia valenciana». FÀBREGA, Jaume.
* ↑ «Figatells, pilar de la gastronomía de Oliva» (en castellà). València Turisme, 01-02-2014. Arxivat de l'original el 2018-07-15. [Consulta: 18 octubre 2018].
* ↑ «Fardeles» (en castellà). Comarca a comarca.
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Quenselita

La quenselita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de Percy Dudgeon Quensel (1881-1966), professor de mineralogia de la Universitat d'Estocolm, Suècia.

## Característiques

La quenselita és un òxid de fórmula química PbMnO₂(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls tabulars i també lleugerament allargats en [001] o [100]. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la quenselita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiita, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxyhyta, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de manganès metamorfosat. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcita, barita, hausmannita o braunita, Va ser descoberta l'any 1925 a Långban (Värmland, Suècia).

## Referències

* ↑ «Quenselite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 gener 2016].
# Múscul pronador rodó

El múscul pronador rodó (musculus pronator teres) és un múscul superficial de l'avantbraç, localitzat en la part externa de la primera regió anterior de l'avantbraç, aplanat, oblic.
S'origina proximalment a l'epicòndil medial o epitròclea de l'húmer i apòfisi coronoide del cúbit mitjançant dos fascicles. S'insereix distalment al terç medial de la cara lateral del radi. A través de l'espai que queda entre els seus dos orígens, passa el nervi medià que també l'innerva. Aquest punt és de fàcil de trobar en el cas de realitzar una compressió nerviosa.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 24 març 2014].
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Imatges

* Vista anterior de l'húmer esquerre.
* Cara anterior dels ossos de l'avantbraç esquerre.
* Tall transversal de l'avantbraç.
* Artèria braquial.
* Artèries radial i cubital.
* Disseccions on s'observa el múscul pronador rodó.
* Secció transversal dels músculs de les extremitats superiors.
* Dissecció superficial. Vista anterior. Es veu l'artèria cubital. Artèria cubital, i músculs pronador rodó i supinador llarg.

## Enllaços externs

* LUC prt
* Múscul pronador rodó a "PTCentral" Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
* Múscul pronador rodó a "wheelessonline.com"
# Provençals del Poblenou

Provençals del Poblenou és un dels deu barris del districte barceloní de Sant Martí. Està situat per sobre l'avinguda Diagonal i per sota de la Gran Via de les Corts Catalanes. Limita amb els barris de Sant Martí de Provençals, Besòs i el Maresme, Diagonal Mar, Poblenou i el Parc i la Llacuna del Poblenou.
Aquest barri és una zona que no tenia una identitat urbana ben definida fins fa poc i el topònim fa referència a l'antic municipi de Sant Martí de Provençals i la vinculació d'aquest sector amb el territori històric del Poblenou.
Hi ha dues unitats diferenciades al barri: per una banda la part de Gran Via de les Corts Catalanes i la zona que s'estén fins a la Diagonal i que s'inclou dins del sector del 22@
S'hi troben el Parc del Centre del Poblenou, dissenyat per Jean Nouvel, l'antic complex industrial de Can Ricart d'usos col·lectius.

## Transport públic

Al barri només hi passen línies de tramvies, concretament dues, la T4 i T5 del Trambesòs. Hi ha fins a 5 parades al barri més dues de properes.
Parades de tramvia dins del barri:
* T4: Pere IV
* T4: Fluvià
* T5 i T6: Can Jaumandreu
* T5 i T6: Espronceda
* T5 i T6: Sant Martí de Provençals
Parades de metro properes al barri:
* L1: Glòries.
* L4: Besòs.
* L4: Selva de Mar.

## Enllaços externs

* Provençals del Poblenou, a la web de l'Ajuntament de Barcelona Arxivat 2011-10-23 a Wayback Machine.
# Porto Velho

Porto Velho és una ciutat brasilera, regió metropolitana, centre de la capital i ciutat més gran, tant en superfície com en població de l'estat de Rondônia. La ciutat té una població de 435.732 habitants (46a ciutat més gran del Brasil), dividit en una superfície de 34.068,50 km², el que resulta en una densitat de 12,78 habitants per km². També té la major població entre tots els pobles de la frontera del Brasil (les fronteres municipi amb Bolívia). La seu es troba en el marge dret del riu Madeira, el major afluent del marge dret del riu Amazones.
Fundada el 1914 amb la construcció del ferrocarril Madeira-Mamoré. Es va convertir en una ciutat de l'Amazònia el 1914 amb el seu nom actual, i només legalment transformat en una ciutat i capital de Rondônia, l'any 1943.
Porto Velho actualment està experimentant un període de gran expansió de la població i el capital econòmic és un de més ràpid creixement en Brasil.

## Geografia

La capital de Rondônia es localitza en la part oest de la Regió Nord de Brasil, a l'àrea compresa pela Amazònia occidental a la Meseta Sud-Amazònica, una de les part de l'altiplà central brasiler.

### Relleu

El relleu del municipi és poc accidentat, no presentant grans elevacions o depressions, amb variacions d'altituds que van de 70 metres a poc més de 600 metres. La regió se situa a la vall del riu Madeira, entre la plana amazònica i la meseta central brasilera.

### Clima

El clima predominant és el clima equatorial humit, caracteritzat per ser molt calent però així i tot provingut de bastant humitat. Se situa en transició amb el clima semi-humit de la regió centro-oest i el clima equatorial predominant a la regió nord del Brasil.
# Carlos Alberto Babington

Carlos Alberto Babington, el Inglés, (Buenos Aires, 20 de setembre de 1949) fou un futbolista argentí de la dècada de 1970.

## Trajectòria esportiva

El 1969 començà la seva trajectòria professional al Club Atlético Huracán, club on fou campió del campionat Metropolitano de 1973. El 1974 fou traspassat al SG Wattenscheid 09 alemany. Després de quatre temporades al club, el 1979 retornà a Huracán, on jugà fins al 1982. Aquest any marxà a la NASL dels Estats Units, on defensà els colors de Tampa Bay Rowdies. Es retirà l'any següent a Junior de Barranquilla.
Babington fou un dels grans jugadors de la història d'Huracán amb 126 gols en vuit temporades al club. Fou internacional amb Argentina, disputant el Mundial de 1974. Posteriorment fou entrenador. Entrenà a Club Platense, Club Atlético Banfield, Racing Club de Avellaneda, León Fútbol Club de Mèxic i a Huracán (1988-1991). En aquest club guanyà dos campionats del campionat Nacional B (1989/90 i 1999/00). També es convertí en president de l'entitat el 2005.

## Palmarès

CA Huracán
* Lliga argentina de futbol: 1
** Metropolitano 1973

## Referències

* ↑ «Carlos Babington» (en alemany). Fussballportal.de. Arxivat de l'original el 2007-07-28. [Consulta: 14 novembre 2008].
* ↑ Zas, Tony. «Carlos Babington...» (en castellà). Argentina Deportiva. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Estadístiques a la NASL
* Perfil a Futbol Factory (castellà)
# Mallestigita

La mallestigita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la fleischerita. S'anomena així per la localitat tipus: Mallestiger Mittagskogel, Finkenstein, Karawanken, Caríntia, Àustria. És l'anàleg d'antimoni de la fleischerita.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mallestigita pertany a «07.DF - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: uklonskovita, caïnita, natrocalcita, metasideronatrita, sideronatrita, vlodavetsita, fleischerita, schaurteïta, despujolsita, slavikita, metavoltina, peretaïta, lannonita, gordaïta, clairita, arzrunita, elyita, yecoraïta, riomarinaïta, dukeïta i xocolatlita.

## Característiques

La mallestigita és un sulfat de fórmula química Pb₃Sb$^{5+}$(SO₄)(AsO₄)(OH)₆·3H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Pot ser confosa amb el quars (quan es troba en hàbit prismàtic) i amb la mimetita.

## Formació i jaciments

Es forma en fractures estretes en calcàries. Es forma a partir de l'alteració de la galena i la tetraedrita. S'ha descrit a Alemanya, Àustria i Itàlia.

## Referències

* ↑ «Mallestigite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Figari

Figari (en cors Figari) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2006 tenia 1117 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 690 | 701 | 834 | 1022 | 914 | 1005 | 1117 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Roger Simoni | SE | |

## Personatges il·lustres

* Ugo Francescu Peretti della Rocca, escriptor i militar cors.
# RSL

RSL té els següents significats:
* Royal Society of Literature, societat científica dedicada a la literatura del Regne Unit
* Biblioteca Estatal de Rússia (del seu nom en anglès Russian State Library), biblioteca nacional de Rússia amb seu a Moscou
* Radcliffe Science Library, biblioteca especialitzada en ciències de la Universitat d'Oxford, al Regne Unit
* Returned and Services League, organització de veterans de les forces armades d'Austràlia
* Royal Standard de Liège, club de futbol de la ciutat de Lieja, a Bèlgica
* Real Salt Lake, club de futbol de la ciutat de Salt Lake City, als Estats Units
* Lliga russa d'hoquei sobre gel (del seu nom en anglès Russian SuperLeague), màxima competició d'hoquei sobre gel de Rússia
* Lliga de rugbi dels Estats Units (del seu nom en anglès Rugby Super League), màxima competició de rugbi a 15 dels Estats Units
* Films RSL (de l'acrònim del nom del propietari Robert S. Lantos), empresa productora cinematogràfica del Canadà
* Fluxos estacionals als vessants càlids de Mart (del seu nom en anglès Recurring Slope Lineae), traces visibles sobre la superfície de Mart que podrien ésser d'aigua
* Microsoft RSL (de l'acrònim en anglès Reference Source License), llicència de shared source de Microsoft
* RenderMan Shading Language, llenguatge de scripts d'ombrejat del programari RenderMan
* RAISE Specification Language, llenguatge d'especificació per a enginyeria de programari
* rsl també és el codi ISO 639-3 de la llengua de signes russa, llengua de signes per a sords desenvolupada a Rússia
# Múscul psoes major

El múscul psoes major (musculus psoas major) és un múscul llarg i fusiforme localitzat en una posició lateral en la regió lumbar de la columna vertebral i en la vora de la cavitat pelviana. S'uneix al múscul ilíac per formar el psoes ilíac. En menys del 50% de subjectes humans, el psoes major està acompanyat pel psoes menor. En ratolins, generalment és un múscul de contracció ràpida, de tipus II, mentre que en humans combina fibres de contracció lenta i rápida.
El psoes major està dividit en dues parts: una de superficial i una altra de profunda. La profunda s'origina en les apòfisis transverses de les vèrtebres lumbars L1-L5. La part superficial s'origina en les cares laterals de l'última vèrtebra toràcica, i les vèrtebres lumbars L1- L4, i dels discos intervertebrals adjacents. El plexe lumbar jeu entre les dues capes.
Unit amb el múscul ilíac, el psoes major forma el psoes ilíac que està envoltat per la fàscia ilíaca. El psoes ilíac recorre l'eminència iliopública a través de la llacuna dels músculs, en la seva inserció en el trocànter menor del fèmur. La bursa iliopectínea jeu entre el trocànter menor i la inserció del psoes ilíac.

## Notes

* ↑ La llacuna dels músculs és un espai situat sota l'arc crural, per on passa el múscul psoes ilíac i el nervi crural, separat de la llacuna dels vasos –espai situat sota l'arc crural, per al pas dels vasos femorals– per la cinta iliopectínia.

## Referències

* 1 2 3 4 «múscul». Diccionari enciclopèdic de medicina. Enciclopèdia Catalana, S.A. 1997-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-02. [Consulta: 14 febrer 2014].
* 1 2 3 Platzer, Werner. Color Atlas of Human Anatomy, Vol. 1: Locomotor System. 5a. Thieme Medical Publishers, 2004, p. 234. ISBN 3-13-533305-1.
* ↑ Nunes, MT; Bianco, AC; Migala, A; Agostini, B; Hasselbach, W «Thyroxine induced transformation in sarcoplasmic reticulum of rabbit soleus and psoas muscles». Zeitschrift fur Naturforschung. Section C: Biosciences, 40, 9–10, 1985, pàg. 726–34. PMID: 2934902.
* ↑ Arbanas, Juraj; Starcevic Klasan, Gordana; Nikolic, Marina; Jerkovic, Romana; Miljanovic, Ivo; Malnar, Daniela «Fibre type composition of the human psoas major muscle with regard to the level of its origin». Journal of Anatomy, 215, 6, 2009, pàg. 636–41. DOI: 10.1111/j.1469-7580.2009.01155.x. PMID: 19930517.
    Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* LUC psmj
* Psoas Stretches for Back Pain
* Psoas Muscles and Abdominal Exercises for Back Pain

## Imatges

* Posició del múscul psoes major (en vermell). Animació.
* Disposició horitzontal del peritoneu a la part inferior de l'abdomen. El psoes major etiquetat a la part inferior esquerra.
* Fèmur dret. Cara anterior.
* Secció transversal de la paret abdominal posterior.
* El diafragma. Sota superfície.
* Plexe lumbar i les seves branques.
* Secció transversal. Es mostra les relacions de la càpsula del ronyó.
* DIssecció on s'observa el múscul psoes major.
# Porto Santo

Porto Santo és una illa de l'arxipèlag de Madeira, d'origen volcànic, descoberta el 1419 per João Gonçalves Zarco, Tristão Vaz Teixeira i Bartolomeu Perestrelo.
L'illa és ocupada totalment pel municipi del mateix nom, que té la seu al nucli de ciutat de Vila Baleira, on viu la meitat de la població.
El seu sòl és arenós i pobre en nutrients i la pluviositat hi és molt més baixa que a la propera illa de Madeira. Té una llarga platja de sorra de 9 km, que és gairebé tan llarga com la llargada de l'illa, que fa uns 11 km. En això també es diferencia de Madeira, que està mancada de platges gairebé del tot.
Població del municipi de Porto Santo (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 1.810 | 2.390 | 2.494 | 3.505 | 4.376 | 4.706 | 4.474 | 4.388 |
# Carlos Alberto Contreras Caño

Carlos Alberto Contreras Caño (Manizales, Caldas, 11 de desembre de 1973) va ser un ciclista colombià, professional del 1995 al 2003. Del seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia i la classificació final a la Volta a Colòmbia de 1999.

## Palmarès

* 1996
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 1999
** 1r a la Volta a Colòmbia i vencedor d'una etapa
* 2001
** Vencedor d'una etapa del Giro d'Itàlia
* 2003
** 1r a la Volta a Antioquia i vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1997. 15è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1998. Abandona (10a etapa)
* 1999. 19è de la classificació general
* 2000. Abandona (10a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2001. 8è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2002. No surt (3a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Galàxia peculiar

Una galàxia peculiar és una galàxia amb una forma, mida o composició inusual que no es pot classificar com a galàxia espiral, elíptica o irregular en funció de la seva morfologia òptica. Sorgeixen com a resultat d'interaccions entre galàxies, i poden contenir quantitats atípiques de pols o gas, poden tenir una brillantor superficial major o menor que les típiques galàxies, o poden tenir característiques com jets nuclears. Poden tenir una forma altament irregular degut a les immenses forces gravitacionals que actuen durant els encontres amb altres galàxies. Les galàxies peculiars s'anomenen amb p o pec en catàlegs com l'Atles de galàxies peculiars d'Halton Arp. Constitueixen entre el 5% i el 10% de la població de galàxies coneguda.

## Referències

* ↑ «Peculiar Galaxies», 18-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-12-18. [Consulta: 4 desembre 2021].
* ↑ Higdon, James L. «Peculiar Galaxies» (en anglès). Encyclopedia of Astronomy and Astrophysics, 09-07-2019. DOI: 10.1888/0333750888/2626. [Consulta: 4 desembre 2021].
# Gall de les artemises petit

El gall de les artemises petit (Centrocercus minimus) és una espècie d'ocell de la subfamília dels tetraonins, dins els fasiànids (Phasianidae) que habita una petita zona de praderia als estats nord-americans de Colorado i Utah.

## Referències

* ↑ «Gall de les artemises petit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Blanca d'Artois

Blanca d'Artois (nascuda vers el 1248, morta el 2 de maig de 1302), regenta de Navarra 1274-1284, després comtessa de Lancaster, fou filla de Robert I comte d'Artois, mort el 1250, i de Matilde de Brabant.

## Biografia

Casada el 1269 en primeres noces amb Enric I de Navarra, rei de Navarra de 1270 fins a la seva mort el 1274, i en segones, el 1276, amb Edmund d'Anglaterra comte de Lancaster (1245- 1296), un príncep anglès, fill segon del rei Enric III d'Anglaterra. A la mort del seu primer marit, el 1274, i fins a 1284 va ser regent del regne de Navarra i dels comtat de Brie, Xampanya, Troyes i Meaux en nom de la seva filla i hereva d'Enric I, Joana I de Navarra (reina de 1274 a 1305). Va morir a la casa de Navarra a París el 2 de maig de 1302. És sebollida al monestir d'Aldgate a Anglaterra.

## Referències

* 1 2 Carlos Sánchez-Marco, «Blanca de Artois» (castellà)], Historia Medieval del Reyno de Navarra, Fundació Lebrel Blanco
* ↑ «Blanca d'Artois». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marquès de Rochegude, Promenade dans toutes les rues de Paris, par arrondissement, París, Hachette et Cie, 1910.
# Michel Tilmant

Michel Tilmant (21 de juliol de 1952) és l'actual CEO de l'operador bancari mundial i assegurances d'empreses amb seu corporativa als Països Baixos, ING Group.

## Biografia

Tilmant, es va graduar de la Université Catholique de Louvain (Louvain School of Management) en Administració d'Empreses i Afers Europeus. Va començar la seva carrera en les finances, amb Morgan Guaranty Trust Company de Nova York, que actua com a cap de serveis dels inversors europeus en París i Londres, cap d'operacions i serveis a Nova York, i gerent general de la linea de Brussel·les. El 1991 es va convertir en cap d'operacions del Banc Internacional de Luxemburg. El 1992, es van sumar a Tilmant el comitè executiu de la Banc Brussel Lambert. Es va convertir en CEO el 1997, un any abans que ING adquiris BBL. Aquell any, es va convertir en president d'ING Barings, i en el seu nomenament com a vicepresident del Grup ING i CEO d'ING Europa seguit l'any 2000. L'abril de 2004, va aconseguir Ewald Kista com a CEO d'ING Grup.
# Montilla

«Montilla» té aquests significats:
* Montilla (Còrdova), localitat de la província de Còrdova.
* José Montilla i Aguilera, (1955-) és un polític català
# Canal de la Mona

El canal de la Mona o pas de la Mona és un canal de mar a les Antilles que separa la República Dominicana de Puerto Rico i connecta el mar Carib amb l'oceà Atlàntic, és una de les principals rutes marítimes per accedir al Canal de Panamà.
Té una longitud de 140 km entre les dues illes. Quasi al mixt del canal hi ha l'illa de Mona (55 km²), que pertany a Puerto Rico.
En el canal de la Mona cada any moren desenes d'immigrants degut als forts corrents i ones de més de 12 peus d'altura durant tot l'any.