OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comines

Comines (en neerlandès Komen) és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 12.107 habitants. Limita al nord-oest amb Comines-Warneton, al nord-est amb Wervik, a l'est amb Wervicq-Sud, al sud-est amb Linselles, al sud amb Quesnoy-sur-Deûle i al sud-oest amb Deulemonde.
L'antiga senyoria de Comines (de vegades escrit Commines) era un feu del comtat de Flandes es trobava a ambdós costats del riu Leie. Va ser dividida en dues parts, quan al segle xvii Lluís XIV va anexionar les terres al marge dret del riu que va esdevenir la frontera.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 4 704 | 4 567 | 4 777 | 5 181 | 5 316 | 5 418 | 5 161 | 5 225 | 5 298 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 5 380 | 5 838 | 6 246 | 6 353 | 6 409 | 6 637 | 7 035 | 7 422 | 7 527 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 8 129 | 8 431 | 8 575 | 4 248 | 6 397 | 6 812 | 6 964 | 7 199 | 8 288 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 9 040 | 10 128 | 10 485 | 10 915 | 11 320 | 11 952 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1919-1925 | Vincent Cousin | |
| 1925-1944 | Pierre Meurillon | |
| 1944-1946 | Maurice Delporte | |
| 1946-1947 | Leo Simoens | |
| 1947-1970 | Charles Legrand | |
| 1970-1971 | André Montaigne | |
| 1971-1977 | Michel Rubben | |
| 1977-1988 | Marcel Chateau | PCF |
| 19886-1989 | Jean Dillies | |
| 1989-2006 | Henri Segard | |
| 2006 - | Alain Detournay | UMP |
# Wakaleo oldfieldi

Wakaleo oldfieldi és una espècie extinta de tilacoleònid trobat en depòsits terciaris d'Austràlia Meridional. Té tres dents molars no fusionades, en lloc de dues molars fusionades com és el cas en el metateri del Plistocè Thylacoleo carnifex.
Com T. carnifex, es creu que aquesta espècie utilitzava les dents del seu maxil·lar superior per sostenir l'aliment i afilar les dents mandibular, que també eren utilitzades per tallar i clavar quan l'animal menjava. Les premolars també tenien una circumferència en forma de lluna creixent per tallar.

## Referències

* ↑ http://www.naturalworlds.org/thylacoleo/introducing/introducing_tc_2.htm Arxivat 2011-05-26 a Wayback Machine. Consultat el 09-06-2007.
# Behrouz Boochani

Behrouz Boochani (kurd: بێھروز بووچانی) (Ilam, Kurdistan oriental, Iran, 23 de juliol de 1983) és un periodista, escriptor, poeta, productor cinematogràfic i defensor dels drets humans kurd iranià. Arran de la seva fugida del seu país per a escapar a la repressió del govern iranià i del seu intent d'emigració cap a Austràlia, es va veure detingut i empresonat al centre de detenció australià de l'Illa de Manus del 2013 al 2017, any del tancament del centre. A juliol de 2019, però, encara roman atrapat amb alguns altres refugiats a l'illa.
Esdevingué famós internacionalment el 2019 quan la seva autobiografia, No Friend But the Mountains: Writing from Manus Prison, traduït al català com a Cap altre amic que les muntanyes (Raig Verd, 2020) va guanyar el Premi Victorià de Literatura i el Victorian Premier's Prize per a obra de no-ficció. El llibre es va escriure mitjançant la missatgeria Whatsapp, enviant-hi missatges des d'un mòbil al professor i filòsof australià d'origen iranià Omid Tofighian, que va assemblar i traduir la totalitat dels textos del farsi a l'anglès per a confegir l'obra.
El 28 d'octubre de 2020 s'anuncià que l'escriptor kurd rebia l'XIè Premi Veu Lliure-PEN Català que s'atorgarà el 15 de novembre, coïncidint amb la celebració del Dia Internacional de l'Escriptor Perseguit.

## Referències

* ↑ «Qui és el refugiat kurd que arrasa als premis literaris d'Austràlia?». Vilaweb, 15-08-2019 [Consulta: 15 agost 2019].
* ↑ «L'escriptor iranià Behrouz Boochani, guardonat amb el Premi Veu Lliure-PEN Català». dBalears, 28-10-2020. Arxivat de l'original el 2020-11-01 [Consulta: 29 octubre 2020].
# Frans Sigmans

Frans Sigmans (Bakel, 19 de juny de 1947 - Bakel, 3 de març de 2005), conegut també com a Franske Sigmans, fou un pilot de motocròs neerlandès, cinc vegades Campió dels Països Baixos i protagonista d'una llarga carrera esportiva que durà 25 anys. La seva especial tècnica i esportivitat el feien molt apreciat tant pel públic com pels seus companys.
Sigmans debutà en competició el 1963 i el 1964 aconseguí el seu primer títol estatal, concretament en la categoria de 50 cc júnior. Al llarg de la seva carrera obtingué bon nombre de títols estatals, però potser uns dels seus èxits més recordats varen ser les dues victòries que aconseguí al Motocross der Azen, els anys 1967 i 1968. El 1988, un cop guanyà el seu cinquè títol estatal a l'edat de 41 anys (el de quatre temps), es retirà de la competició i es va centrar en el seu establiment comercial de motocicletes a Bakel.
Frans Sigmans es va morir a causa d'una aturada cardíaca el 2005, casualment el mateix dia que es va morir un altre recordat pilot de motocròs neerlandès, Broer Dirkx.

## Palmarès

Font:
| Any | Motocicleta | Campionat del Món | Campionat del Món | C. P. Baixos |
| Any | Motocicleta | 500cc | 250cc | C. P. Baixos |
| 1964 | ? | - | - | 1r 50cc jr |
| 1967 | Husqvarna | - | 12è | 1r 250cc |
| 1968 | Husqvarna | - | - | 1r 250cc |
| 1969 | Husqvarna | 19è | 25è | |
| 1970 | Greeves | 24è | - | |
| 1973 | Yamaha | 14è | - | |
| 1974 | Maico | 30è | - | |
| 1975 | Maico | 12è | - | 1r 500cc |
| 1976 | Maico | 14è | - | |
| 1977 | Husqvarna | 27è | - | |
| 1978 | Maico | 15è | - | |
| 1979 | Maico | 31è | - | |
| 1988 | KTM | - | - | 1r 4T |
| Total títols | Total títols | 0 | 0 | 5 |

## Referències

* ↑ «Oud-crosser Frans Sigmans overleden» (en neerlandès). dekrantvantoen.nl. De krant van toen, 03-03-2005. [Consulta: 7 febrer 2013].
* ↑ «Brabantse oud-motorcrossers overleden» (en neerlandès). omroepbrabant.nl, 03-03-2005. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 3» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].

## Enllaços externs

* Frans Sigmans - Lloc web oficial (neerlandès)
* Vídeo de la seva victòria al Motocross der Azen de 1967 (neerlandès)
* Imatge de Frans Sigmans amb la Husqvarna que pilotà el 1968
# Homenatge al llibre

L'Homenatge al Llibre és un poema corpori o poema urbà de Joan Brossa creat el 1994 i dissenyat per l'artista plàstic Josep Pla-Narbona, situat a la cruïlla del passeig de Gràcia amb Gran Via de les Corts Catalanes, a Barcelona. Va ser un encàrrec del Gremi de Llibreters de Vell de Catalunya. La ubicació d'aquesta obra brossiana no és casual; és precisament al passeig de Gràcia on es despleguen anualment els estands de la Fira del Llibre d'Ocasió Antic i Modern, organitzada per l'esmentat gremi.

## Descripció

Inspirat en una joguina, el saltamartí, Joan Brossa situa sota del llibre una semiesfera metàl·lica que originàriament havia d'incloure el moviment oscil·lant impulsat pels vianants. Finalment, però, per problemes tècnics i de pressupost, es va optar per fer l'obra estàtica.
La idea del saltamartí ja havia estat desenvolupada per Brossa en un poema de 1963 dedicat al poble. De la mateixa manera que el saltamartí tendeix a redreçar la seva posició inicial, segons el poeta, també ho fa el llibre, tot superant els obstacles a què ha de fer front.
A banda del poema corpori, el Gremi de Llibreters va encarregar a Brossa el cartell de la 43a Fira. A partir d'aquesta edició, cada any s'ha anat instal·lant al terra del voltant de l'obra rajoles gravades amb els noms dels escriptors homenatjats.
El logotip del Gremi de Llibreters de Vell de Catalunya representa aquest llibre/saltamartí i també és obra de Pla-Narbona.

## Referències

* ↑ El concepte “poema corpori” va ser proposat per Isidre Vallès a la seva comunicació “L'obra pública de Joan Brossa: Els poemes corporis”, del Simposi Internacional de Joan Brossa el 2001.
* ↑ d'Endrets, Equip. «Monument al Llibre (Dreta de l'Eixample) - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans» (en catalan). [Consulta: 10 novembre 2018].
# Teatro de Marionetas la Estrella

La companyia Teatro de Marionetas la Estrella va nàixer a Madrid el 1978 formada per Gabriel Fariza (actor, director, titellaire i guionista) i Maite Miralles (pintora, dissenyadora, titellaire i guionista).
El 1995 es van instal·lar a València on tots dos van fusionar els seus coneixements i influències: el concepte escènic i l'actuació de Gabriel Fariza, format al teatre independent de Madrid, i la visió estètica i pràctica artística de mesclant la filosofia del teatre independent amb les arts plàstiques de Maite Miralles.
Després de diversos anys participant en festivals nacionals i internacionals, es van instal·lar definitivament a València, on van obrir la seua pròpia Sala de Teatre en el Cabanyal. Avui compta amb un total de dues sales a València.
Mesclant la filosofia del teatre independent amb les arts plàstiques la companyia ha realitzat gires per Espanya, Bèlgica, Portugal, Itàlia, Guinea Equatorial i Amèrica Llatina.

## Referències

* ↑ «TEATRO LA ESTRELLA: Payasos, Títeres, Arte y Vida» (en castellà), 24-10-2018. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ Press, Europa. «Zaragoza.- El Teatro de Marionetas La Estrella lleva a la Sala Arbolé una nueva versión de 'La bella durmiente'», 13-03-2008. [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «ENTREVISTA | Maite Miralles celebra 25 años de La Estrella: “Somos un caso atípico, por eso hemos resistido”» (en castellà). [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «El teatro de marionetas La Estrella cumple 25 años» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ Bolorino, Jose. «Premio Galicreques 2020 | Festival Internacional de Títeres Galicreques» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 maig 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
* http://avetid.com/la-estrella/
# Comics Salón

Comics Salón és un festival internacional multigènere de cultura japonesa, manga, anime, còmics, jocs, ciència-ficció, fantasia i terror. Es celebra cada any a Eslovàquia i és la convenció d'aquest tipus més gran del país.
És el successor del festival internacional IstroCon, centrat en pel·lícules de ciència-ficció, fantasia i terror i videojocs, i que va tenir lloc entre 1999 i 2003.

## Edicions

* Comics Salón 2004 — 23 de setembre de 2004 - Pezinok, Eslovàquia
* Comics Salón 2005 — 14–15 d'octubre de 2005 - edifici SÚZA, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2006 — 15–17 de setembre de 2006 - edifici SÚZA, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2007 — 14–16 de setembre de 2007 - edifici SÚZA, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2008 — Setembre de 2008 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2009 — Setembre de 2009 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2010 — Setembre de 2010 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2011 — Setembre de 2011 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón & IstroCON 2012 — Setembre de 2012 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2013 — Setembre 2013 - Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2014 — Setembre 2014 - Bratislava, Eslovàquia — 12.000 assistents
* Comics Salón 2015 — 18–20 de setembre de 2015 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2016 — 16–18 de setembre de 2016 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2017 — 24-26 de març de 2017 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2018 — 21–23 de setembre de 2018 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2019 — 29-31 de març de 2019 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2020 — 27-29 de març de 2020 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2021 — 02-04 de juliol de 2021 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia
* Comics Salón 2022 — 16-19 de juny de 2022 — DK Ružinov, Bratislava, Eslovàquia

## Referències

* ↑ Lent, John. Comic Art of Europe Through 2000: An International Bibliography (en anglès). 2a edició. ABC-CLIO, 30 d’agost 2003, p. 1085. ISBN 9780313052224.

## Enllaços externs

* Comics Salón - Lloc web oficial
* Comics Salón - Lloc web oficial
* Comics Salón - Lloc web oficial
* Comics Salón - Lloc web oficial
# Augustin Bourrat

Augustin Bourrat (Aiguatèbia i Talau, 1 d'abril del 1915 - Sant Feliu d'Amunt, 14 de febrer del 1986) va ser un militar nord-català que participà en la Segona Guerra Mundial i a les guerres d'Indoxina i Algèria.

## Biografia

Fill d'un duaner, a l'abril del 1934 s'enrolà voluntari al 24è regiment de Tiradors Senegalesos (amb base a Perpinyà). El maig del 1939 tenia graduació de sergent i era al Txad, a la sisena companyia del Regiment de Tiradors Senegalesos del Txad, acantonada a Zouar (si hagués continuat al 24è, hauria format part de les tropes brutals que vigilaven el 1939 els camps de refugiats d'exiliats a la costa del Rosselló). S'oposà a l'armistici del 28 d'agost del 1940 i es posà a la disposició de la França Lliure sota les ordres del governador Félix Éboué. Amb la seva unitat, i dins de la columna Leclerc, Bourrat participà en les operacions de Mourzouk i Gatroum (11.1.1941) contra els italians; quan el metrallador del seu camió fou mort, el reemplaçà per tornar el foc. Combaté també a Fezzan (1942) i a Fezzan-Tripolitània i Tunísia (desembre del 1942 a maig del 1943). Estigué en el naixement de la 2a. Divisió Blindada al Marroc, i fou assignat a la companyia A del 1r batalló del Regiment de Marxa del Txad.
L'11.4.1944 s'embarcà amb els seus homes cap a Anglaterra. Desembarcà a Normandia el 5 d'agost i els dies 11 i 13 es distingí en combat a la rodalia de Carrouges destruint dos vehicles enemics amb la seva metralladora. Entrà a París, combaté als Vosges i intervingué en l'alliberament d'Estrasburg (i així s'acomplí el jurament de Koufra). Fou ferit a Rhinau (Alsàcia) el 12 de desembre del 1944 i la fi de la guerra el trobà a Alemanya, ja amb grau de tinent.
El 1946 era capità, instructor a l'Escola de Quadres d'Ondes; i a l'any següent menà un esquadró de carros de combat lleugers a Pointe-Noire, al Congo (1947-1950). De tornada a Europa, serví al Regiment Colonial de Caçadors de Tancs d'Alemanya (1950-1951) abans que hom l'enviés al Tonquín (1952 a 1954), on va ser citat per la campanya del delta del riu Vermell de l'hivern 1953-1954. Participà en la guerra d'Algèria els anys 1956 i 1957. Com a cap de batalló comandava un batalló del 28è. RIAOF quan es llicencià el 1961.

### Condecoracions

* Oficial de la Legió d'Honor
* Company de l'Orde de l'Alliberament
* Creu de Guerra amb tres citacions
* Creu de Guerra dels Teatres d'Operacions Exteriors
* Medalla Colonial amb les barres "Fezzan 42", "Fezzan-Tripolitaine", "Extrême-Orient"
* Insígnia dels Ferits Militars
* Medalla commemorativa de la guerra 1939-1945
* Medalla commemorativa de la campanya d'Indoxina
* Medalla commemorativa de les operacions de seguretat i manteniment de l'ordre a l'Àfrica del Nord
* Oficial de l'Orde de l'Estrella Negra (Benín)

## Bibliografia

* Necrològica a la Revue de la France Libre 256 (4e trimestre 1986)

## Enllaços externs

* Biografia i fotografia (francès)
* El 24è. Regiment de Tiradors Senegalesos a Perpinyà el 1940 Arxivat 2010-11-29 a Wayback Machine.(francès)
# Bomba de combustible

Una bomba de combustible és un dispositiu que li lliura al fluid de treball o combustible l'energia necessària per desplaçar-se a través del carburador per entrar després un cop pulveritzat, a través de la vàlvula d'admissió cap a dintre del cilindre.
Les pressions amb les quals treballa la bomba depenen en gran manera del tipus de motor de que es tracti. Així, com més potència necessiti un motor, major quantitat de cilindres faran falta, per la qual cosa es necessitarà una bomba amb major capacitat de flux.

## Vegeu també

* Motor d'explosió
* Cicle Otto
* Bomba de membrana

## Referències

* ↑ Kolmetz, Karl. «Pump selection and sizing» (en anglès) p. 7, 2007. [Consulta: 2 gener 2011].
* ↑ engineeringtoolbox.com. «Positive displacement pumps» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2011].

## Enllaços externs

* Fotografia de Jean Joseph Etienne Lenoir Arxivat 2011-08-16 a Wayback Machine.
* Encyclopædia Britannica Article Etienne Lenoir
# Morro d'Alba

Morro d'Alba és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a 25 quilòmetres a l'oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.854 habitants.
Morro d'Alba limita amb els següents municipis: Belvedere Ostrense, Monte San Vito, San Marcello i Senigallia.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 25 març 2020].
# Hueypoxtla

Hueypoxtla és un municipi a l'estat de Mèxic al nord-oest de l'estat. Confronta al nord amb l'Estat d'Hidalgo, a l'oest amb els municipis d'Apaxco i Tequixquiac, al sud amb el municipi de Zumpango. Hueypoxtla, prové de la llengua nàhuatl, és un topònim aglutinat que es compon de tres paraules: Hueyi = gran, pochtli = comerç i tlan = lloc; Hueyipochtlan= (lloc dels gran mercaders).

## Geografia

El territori municipal de Hueypoxtla és a l'extrem septentrional de la vall del Mezquital, entre les coordenades geogràfiques extremes: latitud nord en el paral·lel 19 ° 58 '11 ", en paral·lel 20 ° 01' 51"; i longitud oest del meridià de Greenwich 99 ° 05 '00 ", al meridià 99 ° 11' 52"; és al nord-est de l'estat de Mèxic i al nord de la ciutat de Mèxic. La capital municipal és a una distància aproximada de 90 quilòmetres de la Ciutat de Mèxic i 298 quilòmetres de la ciutat de Toluca de Lerdo.
El municipi limita al nord i a l'oest amb el estat d'Hidalgo, al sud amb Zumpango, a l'oest amb el municipi de Tequixquiac i a l'est amb Hidalgo. El seu cap de municipi és Hueypoxtla, dintre del municipi existeix els poblats de Santa María Ajoloapan i San Marcos Jilotzongo.
Hueypoxtla com a zona orogràfica comprèn la transició de la Vall de Mèxic cap a la Vall del Mezquital, la major extensió muntanyosa és la Serralada de Tezontlalpan que limita amb l'estat d'Hidalgo i el municipi de Apaxco, al sud amb Lomas de España compartit amb el municipi de Zumpango, l'altitud màxima del municipi és el Cerro de El Picacho, elevació amb de msnm.

## Referències

* ↑ Municipi de Hueypoxtla Arxivat 2017-04-30 a Wayback Machine. (castellà)
# Collformic (el Brull)

El Collformic és un port de muntanya situat al municipi del Brull, a 1.142 m d'altitud, a l'extrem nord-oest del Montseny. És partió d'aigües entre les conques del Besòs i la Tordera.
Hi ha un monument en record a les víctimes d'una partida carlina durant la Tercera Guerra Carlina, els dies 10 i 11 de gener de 1874.
Aquest pas és travessat per diverses carreteres:
* BV-5301 de Seva a la C-35 a Santa Maria de Palautordera.
** Pel nord-oest, el ramal que duu a Seva passant pel Brull.
** Pel sud-oest, el ramal que duu a Santa Maria de Palautordera passant per Montseny.
* C-743 de Sant Miquel de Balenyà a la C-35 a Santa Maria de Palautordera.
** Pel nord-oest, el ramal que duu a Sant Miquel de Balenyà passant pel Brull.
** Pel sud-oest, el ramal que duu a Santa Maria de Palautordera passant per Montseny.
** També travessen el Coll Formic algunes pistes i camins:
    * Pel sud, la pista (sense pavimentar) que puja al Pla de la Calma i arriba a Tagamanent i la que duu a La Castanya.
    * Pel nord-est, el sender de gran recorregut GR 5-2 que arriba al cim del Matagalls.
    * Pel nord, el camí del Turó d'en Bessa (sense pavimentar) que porta a l'església de Sant Segimon.
    * Per l'oest el camí que duu a Serradussà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Augustus Radcliffe Grote

Augustus Radcliffe Grote (Liverpool, 7 de febrer de 1841 - Hildesheim, 12 de setembre de 1903) va ser un entomòleg britànic que va treballar principalment a Amèrica.
Grote va investigar, descobrir i designar diverses papallones i arnes a Amèrica del Nord, especialment als Estats Units d'Amèrica, Mèxic i Cuba.
Es va convertir en director del Museu Roemer und Pelizaeus Hildesheim.
Grote va ser membre de la Societat d'Entomologia de Londres.

## Obra

* The effect of the glacial epoch upon the distribution of insects in North America, Salem, Mass., Printed at the Salem press, 1876.
* Notes on the Sphingidæ of Cuba, Philadelphia, 1865.
* Check list of the Noctuidae of America, north of Mexico ... I - II. Buffalo, N. Y., 1875-1876.
* The New Infidelity; G.P. Putnam's; 1881; p. 101.
* Descriptions of American Lepidoptera – n. 1-3.Transactions of the American Entomological Society 1(1): 1–30; (2): 171–192, pl. 4; (4): 323–360, pl. 6, pl. 7 1867-1868 (amb Coleman Townsend Robinson).

## Referències

* Anònim, 1903 [Grote, A. R.] Entomologist's Monthly Magazine (3), London 39 :256.
* Essig, E. O., 1931 A History of Entomology. New York, Macmillan Company : VI+1-1029 639–640, Portrait.
* Heppner, J. B., 1999 The Pioneer Century of American Entomology, by H. B. Weiss. Chapter VII-VIII. Lepidoptera news, Gainesville 1999 (3): 11–32.
# Francolí de collar

El francolí de collar (Scleroptila streptophora) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita praderies i matolls de les muntanyes del sud-oest de Camerun, nord de la República Centreafricana, Ruanda, Burundi, Uganda, oest de Kenya i nord-oest de Tanzània.
# Maodon

Mao-don o Maodon és un estat del grup dels estats Khasis a Meghalaya a les muntanyes Khasi. Tenia una població el 1881 de 305 habitants i el 1901 de 296. El seu cap portava el títol de sardar i el 1881 es deia U Lah Singh. S'hi va trobar carbó però l'explotació no és rendible. La capital Maodon tenia un mercat pel comerç amb Sylhet. El prefix "mao" vol dir "pedra" i està en molts noms geogràfics khasis.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Morro d'Almallutx

El Morro d'Almallutx (pronúncia local: [əwmə'ʎutʃ]) és un esperó del massís dels Tossals Verds. Està situat a una altitud de 1058 m i pertany al municipi d'Escorca.
Rep el nom de la possessió d'Almallutx, situada a la seva falda i a la vora del Gorg Blau. Prop d'aquesta possessió hi havia un conjunt megalític i un poblat islàmic, el darrer reducte musulmà a Mallorca, que quedaren negats en crear-se l'embassament del Gorg Blau.

## Principals accessos

* De l'embassament de Cúber, passant pel Coll dels coloms.

## Referències

* ↑ Mallorca Altiva. Jesús García i Pastor. Palma, 1995. p. 126.
* ↑ Olaya, Vicente G. «L'última resistència musulmana de Mallorca». El Pais, 11-03-2020. [Consulta: 12 març 2020].
# Hordak

Hordak és un personatge de ficció dins de l'univers de Masters of the Univers.
És el principal antagonista de She-Ra i antic mestre d'Skeletor. Va segrestar a Adora, bessona de He-Man quan aquesta era un nadó en un atac al palau d'Eternia.

## Aparicions en mitjans

* Masters of the Universe: Línia de figures d'acció (1982-1987).
* He-Man and the Masters of the Universe: sèrie de televisió (1983-1985).
* He-Man and She-Ra:The Secret of the Sword (1985).
* He-Man & She-Ra: A Christmas Special (1985)
* Masters of the Universe vs. The Snake Men (2002–2004).
* She-Ra and the Princesses of Power (2018–2020)
* Masters of the Universe Classics: Línia de figures d'acció (2008).
* He-Man and the Masters of the Universe (2012): Sèrie de còmics de DC comics.
* Masters of the Universe: Revelation/Revolution (2021–2024) Sèrie de Netflix.

## Referències

* ↑ Gilchrist, Todd. «The Best of She-Ra: Princess of Power» (en anglès), 04-08-2006. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ «She-Ra Princess of Power Volume II». [Consulta: 13 abril 2024].