OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vila fortificada de Sant Marçal

La Vila fortificada de Sant Marçal, o Força de Sant Marçal, és la vila murada, fortificada, medieval d'estil romànic del poble de Sant Marçal, a la comarca del Rosselló, Catalunya del Nord.
Amb un traçat aproximadament rectangular situada en el poble vell de Sant Marçal, al costat sud-oriental de l'església parroquial i del cementiri.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Marçal». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Castells i edificacions militars del Rosselló anteriors al 1300: Sant Marçal». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «La vila fortificada de Sant Marçal en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 17 juliol 2016].
# Vila fortificada de Sureda

La Vila fortificada de Sureda és la vila murada, fortificada, medieval d'estil romànic del poble de Sureda, a la comarca del Rosselló, Catalunya Nord.
De forma quadrangular, envoltava la totalitat del poble vell, al nord d'una cruïlla de camins important.

## Història

El 9 d'octubre del 898 se cita Sureda en una donació a l'església d'Elna de dues vinyes in locum Sunvereta. A partir d'aquest moment Sureda és àmpliament documentat. Pertanyia a la senyoria de Sureda, però amb la fi de l'Antic règim el castell fou partit en diverses propietats i venut a amos diversos, com encara continua avui dia.

## Característiques

El recinte, bàsicament quadrangular, era clos a migdia pel Castell de Sureda i al sud-est per l'església de Sant Aciscle i Santa Victòria. Fa uns 38 metres de nord a sud per 32 d'est a oest. Es conserven alguns fragments de muralles amb espitlleres, sobretot als costats sud i est de l'església, a més d'un dels portals de la vila.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Trasserra». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Sureda: Vila fortificada i castell de Sureda». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ «La vila fortificada de Sureda en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-06-17. [Consulta: 29 maig 2016].
# Arcs i voltes de pas (Manyanet)

Els Arcs i voltes de pas és una obra al poble de Manyanet, al municipi de Sarroca de Bellera (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de voltes i arcs de pas d'aquest poble adaptat al fort desnivell del terreny. Varen servir per a comunicar els diferents edificis sense tallar els dificultoses carrerons d'accés al poble, d'origen medieval. És característica la utilització de la pedra tosca per l'adovellat de les arcades.

## Referències

* ↑ «Arcs i voltes de pas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Voskressénovka (Penza)

* Per a altres significats, vegeu «Voskressénovka».
Voskressénovka (Воскресеновка en rus) - és un poble de l'óblast de Penza, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.963 habitants.

## Referències

* ↑ «Полубояров М. С. Населённые пункты Сердобского района». Arxivat de l'original el 2011-11-17. [Consulta: 5 gener 2020].
# Voskressénskoie

«Voskressénskoie» té aquests significats:
* Voskressénskoie (Krasnodar), poble del krai de Krasnodar, a Rússia
* Voskressénskoie (Ivànovo), poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia
* Voskressénskoie (Khabàrovsk), poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Voskressénskoie (Sakhalín), poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia
* Voskressénskoie (Iúriev-Polski), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Voskressénskoie (Koltxúguino), poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Voskressénskoie (Saràtov), poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Armsia petasus

Armsia petasus és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Amastridae endèmica de Hawaii.

## Distribució geogràfica

Es troba als Estats Units: les Illes Hawaii.

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són la pèrdua del seu hàbitat natural i la predació per part d'espècies introduïdes (rates, caragols i platihelmints).

## Referències

* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Cowie, R.H., N.L. Evenhuis, C.C. Christensen, 1995. Catalog of the Native Land and Freshwater Molluscs of the Hawaiian Islands. Backhuys Publishers: Leiden, els Països Baixos. 248 pp.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Turgeon, D. D., J. F. Quinn, Jr., A. E. Bogan, E. V. Coan, F. G. Hochberg, W. G. Lyons, et al., 1998. Common and scientific names of aquatic invertebrates from the United States and Canada: Mollusks. Segona edició. American Fisheries Society Special Publication 26. American Fisheries Society. Bethesda, Maryland, els Estats Units. 526. ISBN 1-888569-01-8.
# Villacarrillo

Villacarrillo és un municipi de la província de Jaén, amb una població de 10.902 habitants (INE 2005). És la capital de la comarca de Las Villas, estant dintre de La Loma d'Úbeda.

## Divisió administrativa

El municipi compta amb les pedanies de
* Mogón
* Agrupación de Mogón
* La Caleruela
* Arroturas
* Puente de Cerromolinos
* Herrera
# Villacarralón

Villacarralón és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 143 | 128 | 101 | 89 |
# Viggo Kampmann

Viggo Olfert Fischer Kampmann (Frederiksberg, 21 de juliol de 1910 - 3 de juny de 1976 à Store Torøje) va ser un polític danès. Membre del Partit Social-Demòcrata, va ser primer ministre de Dinamarca de febrer de 1960 a setembre de 1962.

## Biografia

Va obtenir una llicenciatura a la universitat de Copenhaguen en 1934. Va treballar com a economista i estadístic per a l'executiu i el sector de la indústria privada. De 1938 fins a 1948, va ser secretari de la comissió del fisc danès. El 1947 va ser nomenat cap adjunt del departament econòmic del Partit social-demòcrata.
En 1950, ell va integrar breument la conselleria del ministeri d'hisenda. Va ser elegit diputat en 1953 pel partit social demòcrata. Sota els executius de Hans Hedtoft i Hans Christian Hansen va tornar al ministeri d'hisenda.
A l'octubre 1958, va ocupar el càrrec de primer ministre en funcions a conseqüència de la malaltia de Hans Christian Hansen. Va ser nomenat Primer ministre el 19 de febrer de 1960. Dimiteix del seu càrrec el 3 de setembre de 1962 per problemes de salut. Es va retirar de la vida política i va morir al juny 1976 a la capital danesa.
# Astimedes

Astimedes (en llatí Astimedes, en grec antic Ἀστυμήδης) fou un notable rodi que va viure al segle ii aC.
Quan va esclatar la guerra entre Roma i Perseu de Macedònia (171 aC) va aconsellar als seus conciutadans que havien d'estar al costat de Roma, segons diu Polibi. Quan es va acabar la guerra i els romans van amenaçar Rodes, Astimedes va ser enviat com a ambaixador a Roma per mirar de suavitzar l'hostilitat dels romans. Polibi censura el discurs que va fer davant del senat. Tres anys més tard va tornar a Roma com ambaixador i va aconseguir signar una aliança.
El 153 aC, en esclatar la guerra de Creta, exercia les funcions d'almirall de Rodes, i va ser enviat altra vegada a Roma com ambaixador.

## Referències

* ↑ Astymedes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 390
# Astinoms

Astinoms (en grec antic ἀστυνόμοι) eren uns funcionaris públics atenencs escollits anualment per les deu tribus, cinc per la ciutat d'Atenes i cinc pel Pireu.
Eren una espècie de caps de policia responsables de l'ordre als carrers, havien de mantenir-los nets i revisar si els edificis, tant els públics com els privats estaven en bon estat de conservació i que no poguessin produir lesions en cas de caiguda, segons diuen Plató i Aristòtil. Plató diu que també s'ocupaven de la pavimentació dels carrers i del subministrament d'aigua, però aquestes feines depenien d'altres funcionaris.
Aristòtil diu que organitzaven i supervisaven als κοπρολόγοι ("koprológoi"), els encarregats de la neteja pública, i controlaven els músics de carrer d'ambdós sexes i els preus que demanaven per actuar, a les heteres i als xarlatans, però el més probable es que només controlessin les alteracions i les aglomeracions al carrer, ja que els agorànoms tenien el control de les prostitutes públiques.
La vigilància de l'estat dels edificis era una de les seves principals funcions. Diògenes Laerci explica una anècdota referida al filòsof Crates en la que diu que una de les funcions dels astinoms era evitar que una persona es mostrés en públic amb una roba massa luxosa o indecent. El càrrec es considerava pesat i no es podia obligar a ningú a ser astinom per segona vegada.

## Referències

* ↑ Diccionario histórico enciclopédico
* ↑ Smith, William (ed.). «Astynomi». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 10 desembre 2020].
# August Dvorak

August Dvorak (5 de maig de 1894 – 10 d'octubre de 1975) va ser un psicòleg educatiu nord-americà i professor d'educació a la Universitat de Washington a Seattle, Washington. Ell i el seu cunyat, William Dealey, són coneguts per la creació del disseny del teclat simplificat Dvorak a la dècada de 1930 com a substitut del disseny de teclat QWERTY. A la dècada del 1940, Dvorak va fer dissenys de teclat per ser utilitzats amb una sola mà.
Dvorak i Dealey, juntament amb Nellie Merrick i Gertrude Ford, van escriure el llibre Typewriting Behavior, publicat el 1936. El llibre, que ja no es troba imprès, és un informe en profunditat sobre la psicologia i la fisiologia de la mecanografia.
Dvorak va formar part de l'exèrcit americà en l'expedició punitiva contra Pancho Villa i va resultar ferit durant la campanya. Després va ser donat d'alta i es va allistar a la Reserva de la Marina dels Estats Units, on va ensenyar matemàtiques i navegació fins a la Primera Guerra Mundial, on va servir a bord del corsari alemany capturat USS Callao que va portar les tropes a casa fins al 1919. Més tard, va ser el capità d'un submarí de classe Gato a l'Armada dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial. Mentre que el nom del compositor és pronunciat [dvor̝ɑːk]), amb el R més o menys com una simultània trilled [r] i [ʒ] la família d'August Dvorak dels EUA pronuncia /ˈdvɔræk/, amb una Anglès r.

## Referències

* ↑ Cassingham, R. C. (1986). The Dvorak Keyboard. Freelance Communications.
* ↑ Cassingham, pàg. 32.
* ↑ Dvorak, August et al. (1936). Typewriting Behavior. American Book Company.
* ↑ El primer teclat d'una sola mà elaborat amb el disseny de Dvorak el va fer Martin Tytell, també conegut com "Mr. Typewriter", de la ciutat de Nova York. Kursh, Harry. Mechanix Illustrated, Gener 1951, pàg. 74 i següents. See Meet Mr. Typewriter Arxivat 2009-02-26 a Wayback Machine.
* ↑ The Phi Delta Kappan, 6, 2, 01-01-1923, pàg. 16–18. JSTOR: 20257337.
* ↑ Cassingham, pàg. 15.
* ↑ Pournelle, Jerry «PC, Peripherals, Programs, and People». BYTE, 01-09-1985, p. 347 [Consulta: 27 octubre 2013].
# Atletisme als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 - llançament de martell masculí

El llançament de martell masculí va ser una de les proves del programa d'atletisme disputades durant els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928. La prova es va disputar el 30 de juliol de 1928 i hi van prendre part 16 atletes d'11 nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Pat O'Callaghan (IRL) | Ossian Skiöld (SWE) | Edmund Black (USA) |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1928.
| Rècord del Món | 57,77 m | Patrick Ryan | Nova York (USA) | 17 agost 1913 |
| Rècord Olímpic | 54,74 m | Matt McGrath | Estocolm (SWE) | 14 juliol 1912 |
Durant la competició no hi va haver cap nou rècord olímpic ni mundial.

## Resultats

Els sis millors llançadors es van classificar per a la final. La final es va celebrar el mateix dia. Es desconeix l'ordre i distància dels llançaments, a excepció del millor.
| Pos. | Atleta | Nació | Classificació | Final | Distància |
| 1 | O'Callaghan, PatPat O'Callaghan | Irlanda | 47.49 | 51.39 | 51.39 |
| 2 | Skiöld, OssianOssian Skiöld | Suècia | 51.29 | Desconegut | 51.29 |
| 3 | Black, EdmundEdmund Black | Estats Units | 49.03 | Desconegut | 49.03 |
| 4 | Poggioli, ArmandoArmando Poggioli | Itàlia | 46.96 | 48.37 | 48.37 |
| 5 | Gwinn, DonaldDonald Gwinn | Estats Units | 47.15 | Desconegut | 47.15 |
| 6 | Conner, FrankFrank Conner | Estats Units | 46.75 | Desconegut | 46.75 |
| 7 | Kleger, FedericoFederico Kleger | Argentina | 46.61 | no passa a la final | 46.61 |
| 8 | Bayer, RicardoRicardo Bayer | Xile | 46.34 | no passa a la final | 46.34 |
| 9 | Eriksson, ErikErik Eriksson | Finlàndia | 46.22 | no passa a la final | 46.22 |
| 10 | Kamerbeek, HenkHenk Kamerbeek | Països Baixos | 46.02 | no passa a la final | 46.02 |
| 11 | Nokes, MalcolmMalcolm Nokes | Regne Unit | 45.37 | no passa a la final | 45.37 |
| 12 | Caskey, KennethKenneth Caskey | Estats Units | 44.80 | no passa a la final | 44.80 |
| 13 | Zemi, CamilloCamillo Zemi | Itàlia | 44.47 | no passa a la final | 44.47 |
| 14 | Lind, Carl JohanCarl Johan Lind | Suècia | 44.46 | no passa a la final | 44.46 |
| 15 | Okita, YoshioYoshio Okita | Japó | 44.41 | no passa a la final | 44.41 |
| 16 | Stenerud, HaraldHarald Stenerud | Noruega | 41.06 | no passa a la final | 41.06 |

## Referències

* ↑ «Olympedia – Hammer Throw, Men». [Consulta: 10 octubre 2023].
# David Maxwell Fyfe

David Patrick Maxwell Fyfe, 1r comte de Kilmuir (29 de maig de 1900 - 27 de gener de 1967), conegut com a Sir David Maxwell Fyfe de 1942 a 1954 i com a vescomte Kilmuir de 1954 a 1962, va ser un polític, advocat i jutge conservador britànic que va combinar una carrera jurídica treballadora i precoç amb ambicions polítiques, que el va portar a les oficines de procurador general, fiscal general, secretari d'interior i Lord Canceller de Gran Bretanya.
Un dels fiscals dels judicis de Nuremberg, va ser fonamental per redactar la Convenció Europea de Drets Humans. Va ser un controvertit Home Secretary quan va perseguir a les persones homosexuals i va negar la seva clemència per commutar la sentència de mort altament controvertida de Derek Bentley. Les seves ambicions polítiques van ser aturades en última instància per la remodelació de juliol de 1962 del gabinet de Harold Macmillan.
# Luis Sánchez

Luis Sánchez és el nom dels següents personatges:
* Luis Sánchez Agesta (Granada, 1914 – Madrid, 1997), polític espanyol
* Luis Sánchez Cuervo (Carrión de Calatrava, 1876 – Vicálvaro, 1936), enginyer espanyol
* Luis Sánchez López (Sabadell, 1957), antic pilot de motocròs
# Scarus iseri

Scarus iseri és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda, Florida, les Bahames i el nord-est del Golf de Mèxic fins al nord de Sud-amèrica, incloent-hi el Carib.

## Referències

* ↑ Forsskål, Peter: Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium . 1-20 + i-xxxiv + 1-164. Any 1775.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bloch, M. E. 1789. Charactere und Beschreibung des Geschlechts der Papageyfische, Callyodon. Abh. Böhm. Ges. v. 4: 242-248, Pls. 1-3.
* Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin, 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. 2nd edition. University of Texas Press, Austin, Texas, Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ella May Smith

Ella May Smith (Gouverneur, 12 de març de 1860 - Columbus, 28 de setembre de 1934) fou una pianista i escriptora estatunidenca.
En acabar els seus estudis entrà com a professora d'història de la música en un col·legi particular, i després ho fou del Conservatori Columbus, havent sigut també per espai de quaranta anys organista en diverses esglésies. Va dirigir l'Ohio State Journal, Columbus Evening Dispatch i altres publicacions, va compondre nombroses melodies vocals i peces per a piano.
A més, va escriure un bon nombre de contes i poesies.

## Referències

* ↑ Stoneman Press. «Ella May Smith portrait» (en anglès). Columbus Metropolitan Library, 1936.
* ↑ Enciclopèdia Espasa, vol. 56, pàg. 1043. (ISBN-84-239-4556-1)
# Jean Sainteny

Jean Sainteny o Jean Roger (Le Vésinet, 29 de maig del 1907 - 25 de febrer del 1978), va ser un polític francès i membre de l'Orde de l'Alliberament.

## Biografia

Gendre del president del Consell Albert Sarraut, Jean Sainteny era assessor. Cap del sector Normandia per a la xarxa de la Resistència Alliance sota el pseudònim "Dragon", va ser capturat per la Gestapo. Aconseguí evadir-se i col·laborà en el desembarcament de Normandia. Aportà al general Patton les informacions que li permeteren envestir París.
El 1946, va ser nomenat comissari de la República per a Tonkin i Annam del Nord i negocià amb Ho Chi Minh. És d'altra banda a l'origen d'un acord amb el dirigent Viet Minh perquè Indoxina continués sent a la Unió francesa: acord Ho-Sainteny. Aquest acord caducà després del bombardeig d'Hai Phong ordenat per l'Alt-comissari Thierry d'Argenlieu. A partir d'aquell moment, el seu desig de negociar esdevingué minoritari i el seu paper, secundari. Sorprès en una emboscada, fou ferit. Després dels acords de Ginebra de 1954, tornà a Hanoi com a delegat del govern francès.
Fou comissari general de Turisme de 1959 a 1962. Elegit diputat UNR-UDT el 1962, entrà al govern de Georges Pompidou en qualitat de ministre dels Antics combatents i Víctimes de guerra i fou titular d'aquesta cartera entre el 28 de novembre de 1962 i el 8 de gener de 1966.
El 1968, fundà l'Institut internacional búdic que donà lloc a la creació de la pagoda del bosc de Vincennes.
De 1968 a 1977 va ser membre del Consell constitucional.

## Condecoracions

* Gran Oficial de la Legió d'honor
* Company de l'Alliberament - decret del 22 de desembre de 1945
* Creu de Guerra 1939-1945 (4 citacions)
* Creu de Guerra dels Teatres d'Operacions Exteriors
* Medalla de la Resistència amb roseta
* Medalla colonial amb gafet "Extrême-Orient"

## Enllaços externs

* Biografia a la web de l'Ordre de la Libération Arxivat 2008-11-17 a Wayback Machine.

## Notes i referències

* ↑ «Sciences Po - Centre d'histoire». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 21 novembre 2008].
# Jean Roth

Jean Roth (Le Havre, 3 de març de 1924) va ser un ciclista suís especialista en la pista. Es va especialitzar en les curses de sis dies on va obtenir 16 victòries, 9 de les quals amb Walter Bucher. Va participar en els Jocs Olímpics de Londres de 1948.

## Palmarès

* 1950
** 1r als Sis dies de Münster (amb Gustav Kilian)
* 1952
** 1r als Sis dies de Münster (amb Walter Bucher)
** 1r als Sis dies de Kiel (amb Armin von Büren)
* 1953
** 1r als Sis dies de Münster (amb Walter Bucher)
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Walter Bucher)
** 1r als Sis dies de Múnic (amb Walter Bucher)
* 1954
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Walter Bucher)
* 1955
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Walter Bucher)
* 1956
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Walter Bucher)
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Stan Ockers i Reginald Arnold)
** 1r als Sis dies de París (amb Walter Bucher i Oskar Plattner)
** 1r als Sis dies d'Aarhus (amb Walter Bucher)
* 1957
** 1r als Sis dies de Münster (amb Armin von Büren)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Fritz Pfenninger)
* 1958
** 1r als Sis dies de Münster (amb Fritz Pfenninger)
** 1r als Sis dies de Zuric (amb Fritz Pfenninger)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Jaume Pagès i Fita

Jaume Pagès i Fita (Girona, 1946) és enginyer industrial, ex-rector de la Universitat Politècnica de Catalunya i des de 2004 Conseller Delegat d'Universia.
Professor de la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) des de 1971, Jaume Pagès va fer estudis de Magisteri, Enginyeria Industrial i Informàtica, i va obtenir el títol de Doctor Enginyer Industrial el 1975, dirigit pel professor Gabriel Ferraté. Actualment és Catedràtic d'Universitat de l'àrea d'Enginyeria de Sistemes i Automàtica.
La seva activitat investigadora s'ha centrat a l'àrea de tractament de senyal, síntesi de filtres lineals i no lineals, anàlisis i resolució de problemes de control, planificació de missions interplanetàries i guiat automàtic de vehicles industrials.
Entre 1986 i 1994 va ser Vicerector d'Ordenació Acadèmica de la UPC, i va ser rector de la UPC durant dos períodes consecutius, des de maig de 1994 fins a març de 2002.
És president i fundador de la “Associació contra l'Anorèxia i la Bulímia” (ACAB), Doctor Honoris causa per la Universitat Tècnica de Nagaoka (Japó), membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans, conseller-delegat del Fórum Universal de les Cultures Barcelona 2004 i conseller-delegat de Universia (Grup Santander).

## Referències

* ↑ «Jaume Pagès i Fita». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jaume Pagés: "Me motiva y entusiasma cada día trabajar con la universidad iberoamericana en su conjunto"» (en castellà). Universia, 2010. Arxivat de l'original el 2016-06-03. [Consulta: 22 maig 2016].
# Iàssenovka

Iàssenovka (en rus: Ясеновка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2015 tenia 11 habitants. Pertany al districte municipal d'Engels.

## Referències

* ↑ «МБОУ «ООШ п. Лощиный». Историческая справка о селе». Arxivat de l'original el 2016-03-06.
* ↑ «Указ Президиума ВС РСФСР от 19 октября 1984 года: О ПЕРЕИМЕНОВАНИИ НЕКОТОРЫХ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ В САРАТОВСКОЙ ОБЛАСТИ». Arxivat de l'original el 2016-03-07.
# Jennifer Rojo i Pérez

Jennifer Rojo i Pérez (Vic, 24 de novembre de 1989) coneguda artísticament com Jennifer Rojo, és una cantant de pop llatí i compositora catalana.
Influïda pels seus pares també artistes, durant la seva infantesa i després a l'adolescència va residir a Algesires, on va experimentar el món musical d'una manera íntima i personal. Als 19 anys, va decidir traslladar-se a Barcelona on va trepitjar els seus primers escenaris interpretant versions.

## Discografia

* Libre de elegir (2017)
* Mil opiniones (2019)

## Referències

* ↑ «Jennifer Rojo: ¿Quién es esta cantante?». Mundo Deportivo, 03-11-2016. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «El videoclip LGBT de Jennifer Rojo » MagLes Revista» (en castellà). MagLes Revista, 11 enero 2019. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «Punts de vista - Jennifer Rojo per primer cop en català amb 'Consentir-te'». TVE, 23-03-2022. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ «Jennifer Rojo triunfa al otro lado del charco con "Mil opiniones"» (en castellà). 100x100 Música, 15-04-2019. Arxivat de l'original el 22 de octubre de 2019. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «Cantautora española Jennifer Rojo hereda pasión musical de su familia». www.capitalmexico.com.mx. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ Soto, A. «JENNIFER ROJO CIERRA PRESENTACIONES EN EL PRIDE DE LA CDMX 2019» (en castellà). MNI NOTICIAS, 12-07-2019. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ «La explosión ibérica llamada Jennifer Rojo» (en espanyol europeu). La Verdad Noticias. [Consulta: 29 octubre 2019].
* ↑ Toluca, Eduardo Cruz | El Sol de. «Jennifer Rojo presenta su nuevo material "Mil Opiniones"» (en castellà). El Sol de Toluca. [Consulta: 29 octubre 2019].