OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Pamandzi

El cantó de Pamandzi és un cantó francès del departament d'ultramar de Mayotte. Abasta el municipi de Pamandzi.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004-2011 | Fadul Ahmed Fadul | UMP |
| 2011- | Daniel Zaïdani | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Gerbillus tarabuli

Gerbillus tarabuli és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Algèria, Líbia, Mali, Mauritània, el Marroc, el Níger, el Senegal, Tunísia i el Txad. Els seus hàbitats naturals són els deserts, els semideserts, les estepes i les dunes costaneres. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
El seu nom específic, tarabuli, significa ‘de Trípoli’ en llatí.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Gerbillus tarabuli. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 7 agost 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 405. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Cavalca Montefeltro

Cavalca Montefeltro va ser fill de Bonconte I Montefeltro.
En la divisió de territoris del 29 d'agost de 1258 li va pertocar el castell de Begno; el 1288 va esdevenir vassall del bisbe de Gubbio. El 1294 va combatre contra els güelfs de la Marca d'Ancona.
Va deixar dos fills: Galeotto de Begno i Guiu.
# Capibara petit

El capibara petit (Hydrochoerus isthmius) és una espècie de rosegador de la família dels càvids. Viu a Colòmbia, Panamà i Veneçuela. Es tracta d'una espècie que pot ser tant diürna com nocturna segons la presència de depredadors i l'estació de l'any. El seu hàbitat natural són les zones properes a cursos i masses d'aigua, incloent-hi aiguamolls, estuaris i les ribes de rius o rierols. Està amenaçat per la destrucció d'hàbitat i la caça.

## Referències

* ↑ Aguilera, M.; Gómez-Laverde, M.; Delgado, C.; Samudio, R.; Emmons, L.; González, J.; Pino, J. Hydrochoerus isthmius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 gener 2015.
# David Sudarsky

David Sudarsky és un astrofísic de la Universitat d'Arizona. És molt conegut per produir el primer sistema de classificació d'exoplanetes, el qual està basat en una sèrie de models atmosfèrics teòrics de gegant gasosos. Al modelar les característiques físiques i la composició química de les seves atmosferes, es prediu l'aparició dels gegants de gas.
Ha publicat 10 experiments a arXiv.

## Referències

* ↑ http://arxiv.org/find/all/1/all:+AND+David+Sudarsky/0/1/0/all/0/1
# Ramon Colomer

Ramon Colomer (Sant Joan de les Abadesses, 1842 — ibídem, ?) va ser un missioner català de l'Orde dels Predicadors destinat a la Xina. L'any 1865 va ser destinat a les Filipines i posteriorment ordenat a Taiwan. No va arribar a veure la llum la seva obra Historia de la misión de Formosa, tanmateix publicà Diccionario tónico sínico-español (1896) i Diccionario español-chino.

## Referències

* «Ramon Colomer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Ramon Coma i Casellas

Ramon Coma i Casellas (Puig-reig, Berguedà, 22 de novembre de 1934) és un polític català.

## Biografia

Titulat com a perit mercantil, ha treballat com a gerent en una empresa del sector agropecuari. Ha estat vicepresident de la Coral Polifònica de Puig-reig.
Afiliat a CDC des de 1980, a les eleccions municipals de 1979 fou escollit alcalde de Puig-reig a les llistes de Convergència i Unió fins a 1983. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 i 1988 fou elegit diputat pel mateix partit. Ha estat membre de la Comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca (1984-1992), de la Comissió de Política Territorial (1984-1988), de la Comissió d'Economia, Finances i Pressupost (1988-1992) i de la Comissió de Seguiment de Catalunya-CEE (1988-1992). De 1988 a 1992 ha estat assessor del Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya sent conseller Josep Miró i Ardèvol.
A les eleccions municipals de 1991 fou escollit novament alcalde de Puig-reig, càrrec que va ocupar fins a les eleccions de 1995.

## Referències

* ↑ Diputats de la II Legislatura
* ↑ Diputats de la III Legislatura
* ↑ Alcaldes de Puig-reig Arxivat 2015-01-07 a Wayback Machine. a municat-gencat.cat
# Corydoras aurofrenatus

Corydoras aurofrenatus és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paraguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Corydoras aurofrenatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Burgess, W.E. 1992. Colored atlas of miniature catfish. Every species of Corydoras, Brochis and Aspidoras. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units. 224 p.
* Eigenmann, C. H. & C. H. Kennedy. 1903. On a collection of fishes from Paraguay, with a synopsis of the American genera of cichlids. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 55: 497-537.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reis, R.E. 2003. Callichthyidae (Armored catfishes). p. 291-309. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pyinmana

Pyinmana (població: 100 000 [càlculs de 2006]) és la capital de Birmània des de novembre de 2005. La junta militar que governa el país va decidir traslladar la capitalitat des de Yangon a un centre administratiu 3 km a l'oest de la ciutat de Pyinmana, uns 320 quilòmetres al nord de Yangon.
No es coneixen els motius exactes del trasllat, que podria deure's a la situació cèntrica de Pyinmana, millor comunicada amb la resta del país i allunyada de la costa, per on podria iniciar-se una hipotètica invasió nord-americana.
Durant la Segona Guerra Mundial, Pyinmana fou la base de l'Exèrcit Nacional de Birmània (després reanomenat i reorganitzar dins l'Exèrcit de Defensa de Birmània per l'Imperi Japonès). Fou a Pyinmana on l'exèrcit i els seus oficials rebien entrenament. Més endavant, l'Exèrcit Nacional de Birmània va canviar de bàndol, ajudant els Aliats amb guerrilles, i les operacions es van veure com una victòria per la ciutadania de Birmània. Pyinmana va esdevenir una icona en l'Exèrcit de Birmània, perquè es veia com el lloc on els birmans van derrotar els 'invasors superiors'. Aquesta pot haver estat una de les raons que van motivar que l'actual junta militar van decidir que la capital Naypyidaw, de nova creació, estigués tan a prop de Pyinmana.

## Pyinmana com a capital

Situada al centre del país, l'actual junta militar va començar a traslladar els ministeris des de Yangon cap a Pyinmana el 7 de novembre de 2005. L'11 de novembre, a les 11 del matí, un segon comboi de 1.100 camions militars va conduir 11 batallons i 11 ministeris del govern des de Yangon a Pyinmana.
Les raons per canviar la capital a Pyinmana no són clares. El sobtat canvi va produir un problema a molts empleats governamentals.
No obstant això, s'han fet moltes conjectures respecte al perquè del canvi. Pyinmana té una millor situació estratègica que Yangon, en estar més lluny de la costa. Això es considera millor, en cas que Birmània rebés un atac similar a la invasió nord-americana de l'Iraq, un temor expressat al govern pel General Than Shwe. Pyinmana es troba estratègicament prop dels estats de Shan, Xin i Karen, i la presència del govern i l'exèrcit prop de la zona podria afavorir l'estabilitat d'aquestes regions, que de tant en tant es tornen inestables. Hi ha qui creu que el govern militar va decidir el canvi a causa d'una paranoia creada pel gran nombre d'habitants pobres i ètnicament diversos residents a Yangon i altres ciutats costaneres. Fins i tot hi ha qui ha suggerit que el canvi es deu a les instruccions de l'astròleg personal de Than Shwe.

## Referències

* ↑ McGirk, Jan (November 8, 2005). Burma's rulers take the road to Mandalay. The Independent.

## Bibliografia

* "Astrologer behind capital shift". (Nov. 9, 2005). New Straits Times, p. 12. (en anglès)

## Enllaços externs

* Burma begins move to new capital, BBC News report 6 de novembre 2005 (anglès)
* Burma's confusing capital move, BBC News report 8 de novembre 2005 (anglès)
* Más allá de Rangún, Pyinmana El País, 28-12-2005
# İnegöl köfte

En la gastronomia turca, l'İnegöl köfte o Mandonguilles d'Inegöl són uns köftes (mandonguilles en turc) propis de la ciutat d'İnegöl i de la resta de la Província de Bursa, a la Regió de la Màrmara de Turquia. Les mandonguilles d'İnegöl es fan a la graella i inclouen carn de vedella i de xai.
İnegöl köfte també té una varietat amb formatge kaşar (farcit de petits trossos de formatge dins de la carn picada de la mandonguilla) que s'anomena "kaşarlı İnegöl köfte".

## Referències

* ↑ Bilimsel, Türkiye; Teknik Aras̨tırma Kurumu. Doğa. Türk veterinerlik ve hayvancılık dergisi, Volume 29, Issues 1-2. Cornell University: Scientific and Technical Research Council of Turkey, 7 de març de 2011.
* ↑ Insight Guides: Turkey, 1 de gener de 2015.

## Vegeu també

* Bursa kebap
* Islama köfte
* Pideli köfte
# Casa Nova de la Balma

La Casa Nova de la Balma és una masia d'Espinelves (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta quadrada (13 x 13 m), coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, situada a migdia. Consta de planta baixa, pis i golfes. Està assentada sobre el desnivell del terreny i té dos nivells de coberta. La façana presenta un portal rectangular, dues finestres laterals i un forn a l'angle sud-est, tres finestres amb ampit al primer pis, dos de les quals presenten arquets de descàrrega damunt la llinda i una finestreta a les golfes. A llevant només hi ha una finestra a la planta baixa, una al rimer pis i una a les golfes. A ponent s'hi adossa un cobert a dues vessants, amb el carener perpendicular a la façana de la casa (14 x 10 m), amb funcions agrícoles. Davant aquest cos adossat hi ha dos coberts més amb la mateixa funció.

## Història

Es troba molt allunyada del nucli, gairebé a tocar de Sant Hilari.
Situada en els "Plans de la Balma", a la capçalera del sot que mena a la Balma, lloc on hi ha una altra masia, segurament relacionada amb aquesta. Als fogatges de la parròquia del terme d'Espinelves hi consta un tal "Gaspar Balmes" (1553).

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Nova de la Balma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2017].
# Berzieux

Berzieux és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 77 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Berzieux era de 77 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 5 estaven desocupats. 38 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 31 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 6 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 13 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Berzieux el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 1 | 85 a 89 | 0 |
| 1 | 80 a 84 | 0 |
| 2 | 75 a 79 | 3 |
| 4 | 70 a 74 | 3 |
| 4 | 65 a 69 | 1 |
| 3 | 60 a 64 | 7 |
| 4 | 55 a 59 | 1 |
| 1 | 50 a 54 | 2 |
| 3 | 45 a 49 | 2 |
| 1 | 40 a 44 | 5 |
| 1 | 35 a 39 | 2 |
| 3 | 30 a 34 | 2 |
| 4 | 25 a 29 | 1 |
| 2 | 20 a 24 | 2 |
| 1 | 15 a 19 | 1 |
| 3 | 10 a 14 | 2 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 2 | 0 a 4 | 5 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 24 eren actives i 10 eren inactives. De les 24 persones actives 23 estaven ocupades (13 homes i 10 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 10 persones inactives 1 estava jubilada, 3 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 guixaire pintor.
L'any 2000 a Berzieux hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 1.005 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Berzieux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Berzieux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# European Shield

La European Shield fou la tercera competició europea de rugbi a 15 en importància per darrere de la Heineken Cup i l'European Challenge Cup.
Es disputà entre el 2003 i el 2005 i hi prengueren part aquells clubs de l'European Challenge Cup que no s'havien classificat per la segona fase de la competició. Precisament, aquest nom havia estat usat abans per a l'European Challenge Cup.

## Historial

| Any | Campió | Marcador | Finalista | Seu |
| 2003 | Castres Olympique | 40-12 | Caerphilly RFC | Madejski Stadium, Reading |
| 2004 | Montpellier Hérault RC | 25-19 | Arix Viadana | Stadio Sergio Lanfranchi, Parma |
| 2005 | FC Auch | 23-10 | Worcester Warriors | Kassam Stadium, Oxford |

## Vegeu també

* Heineken Cup
* European Challenge Cup

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial de l'ERC
* (francès) Web oficial de l'ERC Arxivat 2007-06-07 a Wayback Machine.
# Fachan

En la mitologia escocesa, el fachan (o fachin) és un monstre o gegant descrit per John Francis Campbell en els Popular Tales of the West Highlands (Contes populars de les Terres Altes Occidentals) que té un sol ull al centre de la seva cara, una gran boca, una sola mà que sobresurt del seu pit (sense braç), i una sola cama que surt del seu eix central. Té un floc de pèls a la part superior del cap, del que Campbell diu «és més fàcil agafar una muntanya des de la seva base que doblegar el seu floc». La llegenda diu que el seu aspecte terrorífic podia causar la mort per atac cardíac només veure'l. Entre les seves prerrogatives demoníaques, «podia destruir, durant la nit, arbre per arbre, tot un hort, amb el seu poderós braç».
A Campbell li crida l'atenció sobre la possible influència de les criatures de la mitologia àrab, com el Nasnas (النَّسْنَاس) o Shiqq (الشق) descrit com «la meitat d'un ésser humà» i que salta sobre una cama amb gran agilitat.
Douglas Hyde cita la descripció de Campbell en la seva col·lecció de folklore irlandès Beside the Fire (A la vora del foc) i fa referència a un manuscrit irlandès en què es descriu un monstre similar:
| « | Tenia una maça amb cadenes gruixudes a la seva mà flaca, amb vint cadenes, i cinquanta boles en cada cadena, i un encanteri verinós a cada bola, i una faixa de pells de cérvol que envolta el cos, i un ull al front del rostre de cara negra, i una mà nua i dura, molt peluda que surt del seu pit, i una cama vella i gruixuda que el recolza, i cobert per un mantell fosc i blau de plomes fosques trencades i dures, protegint el seu cos, i segurament era més semblant al diable que a l'home. | » |
Hyde suggereix que ambdues descripcions representen branques d'una tradició gaèlica comuna, i que la paraula fachan pot ser un diminutiu del fathach (gegant) irlandès i relacionat amb el famhair (gegant) escocès.

## Referències

* 1 2 Campbell, John Francis (1893) [1862]. Popular Tales of the West Highlands. Vol. 4 (New ed.). Alexander Gardner. pp. 297–8.
* 1 2 Hyde, Douglas (1890). Beside the Fire: A Collection of Irish Gaelic Folk Stories. David Nutt. pp. xx–xxii.
Temes de la mitologia celta :
Part de {{Mitologies europees}} :
Temes generals :
Mitologia irlandesa :
Mitologia escocesa :
Mitologia gal·lesa :
Mitologia bretona :
Vegeu també: Mitologia de les illes Hèbrides, {{Mitologia gal·lo-britònica}}, {{Mitologia gallega}}, {{Mitologia irlandesa (Ulster)}} i {{Llegenda del Rei Artús}} :
# Far de Lagoa Azul

El Far de Lagoa Azul (en portuguès: Farol da Lagoa Azul) és un far que es localitza en el morro de Carregado, un promontori junt de la Lagoa Azul, prop de 15 km al nord-oest de la ciutat de São Tomé, a la costa nord de l'illa del mateix nom, al districte de Lobata (São Tomé i Príncipe), a l'oest de Morro Peixe, vora Guadalupe

## Descripció

Consisteix en una columna de formigó amb secció en creu, pintada amb franges horitzontals blanques i vermelles, amb llanterna i galeria a 7 metres d'altura. Fou inaugurat el 12 de setembre de 1997, va ser projectat i edificat per la Marinha de Guerra Portuguesa, a l'abric dels acords de Cooperació Tècnica Militar entre Portugal i São Tomé i Príncipe.

## Referències

* ↑ «Farol da Lagoa Azul (Ilha de São Tomé)» (en portugués). [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Farol de São Sebastião (Ilha de São Tomé)» (en portuguès). Cooperação Técnico Militar Luso - Sãotomense. Portuguese Navy, 01-07-2001. [Consulta: 14 abril 2009].
# Extramuros (pel·lícula)

Extramuros és una pel·lícula espanyola dirigida per Miguel Picazo en 1985, basada en la novel·la homònima de Jesús Fernández Santos. Es va rodar al convent de San Pedro de Dueñas (Segòvia) amb un pressupost de 117 milions de pessetes.

## Argument

Ambientada en la Castella del segle xvi, durant el regnat de Felip II d'Espanya, l'obra se centra en les peripècies d'un grup de monges residents en un convent a punt de ser clausurat que es debaten entre la indigència i la fam. Una d'elles, Sor Ángela (Mercedes Sampietro), creu haver trobat la solució per a evitar el tancament: fingeix reproduir les nafres de Jesucrist. Gent de tota condició acudeixen al convent per a ser sanades per la Santa.

## Repartiment

* Carmen Maura
* Mercedes Sampietro
* Aurora Bautista
* Assumpta Serna
* Amparo Valle
* Cándida Losada
* Antonio Ferrandis
* Manuel Alexandre
* Conrado San Martín
* Fernando Cebrián
* Félix Dafauce
* Marta Fernández Muro
* Diana Peñalver
* María Elena Flores
* Lola Lemos
* Valentín Paredes
* Luisa Sala
* Carlos Marchi

## Premis

Carmen Maura i Mercè Sampietro foren candidates al Fotogramas de Plata 1985 com a millor actriu de cinema. Mercè Sampietro va obtenir el Premi Sant Sebastià a la millor interpretació femenina en la 33na edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Referències

* ↑ Miguel Picazo vuelve al cine con 'Extramuros', la historia de un milagro fingido por dos religiosas, El País, 14 de març de 1985
* ↑ Extramuros a Fotogramas
* ↑ Fiesta del cine en la entrega de los Fotogramas de Plata, ABC, 4 de març de 1986
* ↑ Premios 33 edición. 1985 al web del Festival
# Bordj Hellal

Bordj Hellal és un jaciment arqueològic tunisià situat a uns 8 km a l'est de Chimtou i a uns 25 a l'oest de Jendouba, on hi ha una ciutadella romana d'Orient amb forma de pentàgon d'una longitud de 300 x 250 metres, flanquejat de fins a quinze torres quadrades.
# Ferrarisita

La ferrarisita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor del professor Giovanni Ferraris (1937-), de l'Institut de Mineralogia, Cristal·lografia i Geoquímica de la Universitat de Torí, a Itàlia, qui va treballar en l'estructura cristal·lina de diversos minerals arsenats de Sainte-Marie-aux-Mines, França.

## Característiques

La ferrarisita és un arsenat de fórmula química Ca₅(AsO₄)₂(HAsO₄)₂·9H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La ferrarisita es deshidrata molt lentament en aire sec a temperatura ambient i passa d’incolora a blanca. És un mineral estretament relacionat amb la vladimirita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferrarisita pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: estercorita, mundrabil·laïta, swaknoïta, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rabdofana-(Ce), rabdofana-(La), rabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, ardealita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, sincosita, bariosincosita, catalanoïta, guerinita i ningyoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a França, concretament a la mina Gabe Gottes, situada a la loclaitat de Sainte-Marie-aux-Mines, a l'Alt Rin (Gran Est). També ha estat descrita en altres mines properes, així com la mina de L'Eguisse, a la província de Provença-Alps-Costa Blava, també a França. Fora del territori francès també ha estat descrita a Alemanya, Grècia, Suïssa i el Japó.

## Referències

* ↑ «Ferrarisite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 setembre 2021].