OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Final Fantasy XIII

Final Fantasy XIII (ファイナル ファンタジ ー XIII Fainaru Fantajī Sātīn) és un joc de rol desenvolupat per Square Enix que va ser llançat en exclusiva per a Sony PlayStation 3 al Japó el 17 de desembre de 2009, i posteriorment per PlayStation 3 i Xbox 360 a occident el març del 2010. La seva primera aparició va ser a l'E3 2006, on el joc es va caracteritzar per mostrar un món futurista.
Motomu Toriyama (director del Final Fantasy X-2) torna com a director per a aquest joc.

## Argument

El títol se centrarà en Cocoon, una colònia flotant creada amb cristalls que protegeix milions de ciutadans amb la seva avançada tecnologia, en oposició a Pulse, un món completament natural que està per sota d'ells, els habitants de Cocoon temen als de Pulse. Encara que no viu d'una industrialització radical, Pulse també té cristalls, però no se sap per què els fan servir. És possible que la noia que podria ser la protagonista del joc (la protagonista del primer tràiler) sigui una lusió, però sembla que ha estat assenyalada pels cristalls com una enemiga de la humanitat que produirà el declivi del món.

## Referències

* ↑ Brad Shoemaker & Dan Tochen. «E3 06: Square Enix announces trio of Final Fantasy XIII games». Gamespot, 2006. [Consulta: 8 May].

## Enllaços externs

* / Nou tràiler america i europeu
# Frans Mahn

Frans Mahn (Amsterdam, 26 de juny de 1933 - Hoofddorp, 26 de març de 1995) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1957 i 1967.
Com a ciclista amateur aconseguí el Campionat del món de 1956, a Copenhaguen.

## Palmarès en ruta

* 1953
** 1r a la Volta a Limburg
* 1956
** Campió del món en ruta amateur
* 1957
** 1r a la Acht van Chaam

## Palmarès en pista

* 1956
** Campió dels Països Baixos amateur en velocitat
* 1966
** Campió dels Països Baixos en velocitat
* 1967
** Campió dels Països Baixos en velocitat

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Josep Maria Pujol

Josep Maria Pujol és el nom dels següents personatges:
* Josep Maria Pujol i de Barberà (Tarragona, 1871-1949), arquitecte català.
* Josep Maria Pujol i Duran (Vilanova i la Geltrú, 1930-2013), futbolista català.
* Josep Maria Pujol i Gorné (Mollerussa, 1941), arquitecte tècnic i empresari català.
* Josep Maria Pujol i Artigas, empresari català.
* Josep Maria Pujol i Sanmartín, professor de tipografia català.
# Cirrhilabrus joanallenae

Cirrhilabrus joanallenae és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. 2000. Description of a new wrasse (Pisces: Labridae: Cirrhilabrus) from northern Sumatra, Indonesia. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 4 (no. 2): 45-50.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carrer del Call (l'Albi)

El Carrer del Call és una via pública amb elements gòtics de l'Albi (Garrigues) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Baixant pel carrer major, seguint la línia de l'antiga muralla, s'obre entre les cases número 3 i 5, una porxada amb un arc apuntat a l'exterior i de mig punt a l'interior. Aquesta ens dona pas a un carrer sense sortida, el call. La porxada mostra un sostre interior de bigues de fusta i parets arrebossades que deixen veure dues arcades, ara tapiades, entre les quals apunta el muntant d'un tercer arc tranversal actualment inexistent.
El carrer no és massa ample, resta pavimentat i sense vorera. Les façanes han estat força modificades adaptant les grans portades com a magatzems i vivendes. També se'n conserven amb el portal adovellat. L'alberg més antic és casa Miró del segles xiii- XIV. Entre els edificis actuals habitats podem esmentar la casa Solanes del 1761, la casa del Xollador del 1797 i la Casa Botí o Ciurana del 1764.

## Història

A l'Albi després de la repoblació cristiana no restà cap sarraí, si és que abans n'hi havien hagut. Segons Lladonosa el call hebreu es forma a partir de les dues darreres dècades del segle xii. Després de l'expulsió i reconversió al cristianisme, un dels conversos més destacable era la nissaga Vives que, al segle xvi, residia al carrer del call. D'altra banda es pensa que no deuria ser massa gran degut a les dimensions del carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer del Call». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 abril 2019].
# Gall de praderia cuallarg

El gall de praderia cuallarg (Tympanuchus phasianellus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita praderies, sabanes i matolls del centre d'Alaska i gran part del Canadà i els Estats Units.
# Sinibrama wui

Sinibrama wui és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Wu H.-W. 1939. On the fishes of Li-Kiang. Sinensia v. 10 (núms. 1-6). 92-142.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Luo, Y. i Y. Chen, 1998. Cultrinae. p. 112-207. A Chen, Y.-Y. i et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes II. Science Press. Pequín (Xina). 1-531.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Turó de les Tres Creus

El Turó de les Tres Creus és una muntanya de 796 metres que es troba entre els municipis de Castellfollit del Boix i de Rajadell, a la comarca catalana del Bages. És un cim emblemàtic des del qual es gaudeixen de bones vistes.

## Referències

* ↑ «Turó de les Tres Creus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Altre patrimoni». Ajuntament de Castellfollit del Boix. Arxivat de l'original el 2020-08-14. [Consulta: 23 febrer 2018].
# Vassil Jdànov

Vassil Ivànovitx Jdànov (en ucraïnès: Василь Іванович Жданов) o Vassili Ivànovitx Jdànov (rus: Василий Иванович Жданов), (Khàrkiv, 1 de desembre de 1963) va ser un ciclista ucraïnès que també va competir per la Unió Soviètica. Com amateur va guanyar el Campionat del Món en contrarellotge per equips de 1985.

## Palmarès

* 1983
** 1r al Memorial Coronel Skopenko
* 1984
** Vencedor de 2 etapes a la Milk Race
* 1985
** Campió del món en contrarellotge per equips (amb Oleksandr Zinòviev, Igor Sumnikov i Víktor Klímov)
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1986
** Campió de la Unió Soviètica en ruta
** 1r al Tour de l'URSS
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
* 1987
** Campió de la Unió Soviètica en ruta
** Campió de la Unió Soviètica en parelles (amb Víktor Klímov)
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
** Vencedor de 2 etapes al Giro de les Regions
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Sotxi
* 1988
** Campió de la Unió Soviètica en ruta
** Campió de la Unió Soviètica en parelles (amb Ígor Sumnikov)
** 1r a la Milk Race i vencedor de 2 etapes

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1989. 99è de la classificació general
* 1991. 88è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1989. 80è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1990. 148è de la classificació general
* 1991. 121è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Grup de cases sobre el torrent de Vall-llobre

El Grup de cases sobre el torrent de Vall-llobre és una obra del municipi de Setcases (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta és la part de Setcases que conserva encara la seva puresa de construccions sense massa inclusions; al revés que la resta de la població, avui dia molt degradada. Avui dia sembla que com la resta del poble, aquest conjunt passarà a ser segones residències, amb el que segurament perdrà tota la seva puresa.

## Història

Setcases té el major nombre d'habitants en el temps de màxima esplendor de les fargues, cap a l'any 1787. El seu origen sembla que data de l'any 965.

## Referències

* 1 2 «Grup de cases sobre el torrent de Vall-llobre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Frans Melckenbeeck

Frans Melckenbeeck (Lede, 15 de novembre de 1940) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1962 i 1972. Com a amateur va prendre part, sense sort als Jocs Olímpics d'Estiu de Roma de 1960. Com a professional els seus èxits més destacats foren la Lieja-Bastogne-Lieja de 1963 i una etapa del Tour de França de 1963.

## Palmarès

* 1961
** 1r a la Volta a Limburg amateur i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica amateur
* 1962
** 1r del Circuit Escaut-Dendre-Lys
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Luxemburg
* 1963
** 1r de la Lieja-Bastogne-Lieja
** 1r al Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor de 3 etapes del Tour del Sud-Est
** Vencedor d'una etapa del Tour del Nord
* 1964
** 1r del Gran Premi d'Isbergues
** 1r a l'Omloop Het Volk
** 1r del Gran Premi Fourmies
** 1r al Gran Premi Marcel Kint
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça
* 1965
** 1r al Gran Premi de Mònaco
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1967
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica
* 1968
** 1r al Gran Premi de la vila de Zottegem
* 1970
** 1r de la Roubaix-Cassel-Roubaix

### Resultats al Tour de França

* 1962. Abandona (12a etapa)
* 1963. Abandona (9a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1964. Abandona (9a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1964. 37è de la classificació general. Vencedor de 3 etapes
* 1965. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «MELCKENBEECK Frans». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Frans Melckenbeeck». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ «Palmarès de Frans Melckenbeeck (Bel)». [Consulta: 11 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Frans Melckenbeeck a www.sitiodeciclismo.net
# Josep Maria Pumarola

Josep Maria Pumarola (1917-2004, Girona) va ser un compositor i sardanista català. va ser mestre de capella de Sant Feliu de Girona entre 1930 i 1939.

## Obres

Trobem tres obres dins el registre del fons de la catedral de Girona, aquesta documentació va ser donada per part de la seva família a la Catedral de Girona. La primera obra que apareix és Pare nostre, la qual està dedicada a un amic de Pumarola. Va ser composta al 1935 a Girona; és una obra per a tres violins, tiple, tenor, baix i piano, en la tonalitat de Fa Major.
Després també trobem dues sardanes compostes al mateix any, 1925. La primera és una sardana per a Piano en La Major i l'última obra que trobem documentada de Pumarola també és una sardana, en Sol menor, la qual està dedicada al seu amic i mestre Mossèn Ferrán Forns com a una petita prova d'agraïment.

## Referències

* Gregori i Cifré, J. M., & Gregori, J. M. (2019). Fons de la Catedral de Girona. Universitat Autònoma de Barcelona, Servei de Publicacions.
# Sistema d'alarma

Un sistema d'alarma és un element de seguretat passiva. Això vol dir que no eviten una situació anormal, però sí que són capaços d'advertir d'ella, complint així, una funció dissuasiva enfront de possibles problemes. Per exemple: la intrusió de persones, inici de foc, el desbordament d'un tanc, la presència d'agents tòxics i qualsevol situació que sigui anormal per a l'usuari. Són capaços a més de reduir el temps d'execució de les accions que s'han de dur a terme en funció del problema presentat, reduint així les pèrdues.

## Funcionament

Una vegada que l'alarma comença a funcionar, depenent del sistema instal·lat, aquest pot prendre accions en forma automàtica. Per exemple: Si es detecta la intrusió d'una persona a una àrea determinada, enviar un missatge telefònic a un o més nombres. Si es detecta la presència de fum, calor o ambdós, enviar un missatge telefònic a un o diversos números o accionar l'obertura de ruixadors al sostre, perquè apaguin el foc. Si es detecta la presència d'agents tòxics en una àrea, tancar les portes perquè no s'expandeixi el problema. Perquè això funcioni, l'alarma ha de tenir connexions d'entrada per als diferents tipus de detectors i connexions de sortida, per activar altres dispositius que són els que s'ocuparan de fer sonar la sirena, obrir els ruxadors, tancar les portes, etc. Per a la comunicació amb una Central Receptora d'Alarmes, es necessita un mitjà de comunicació, com per exemple: una línia telefònica RTB o una línia GSM, un transmisor per radiofreqüència (Trunking), etc.

## Avís d'alarma

Un avís d'alarma és un senyal per mitjà del qual s'informa a la comunitat perquè segueixin instruccions específiques d'emergència a causa de la presència real o imminent d'una amenaça. L'alarma és l'últim dels tres possibles estats de comandament que es produeixen en la fase d'emergència del programa d'auxili: prealerta, alerta i alarma.
# Carter (cràter)

Carter és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 17,5 km de diàmetre. Porta el nom de Maybelle Carter (1909-1978), cantant de música country estatunidenca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Carter». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
Viccionari
# Unnim

* Per a la caixa del mateix nom, vegeu Unnim Caixa.
Unnim, i oficialment Unnim Banc, fou una entitat bancària amb seu a Barcelona existent formalment entre 2011 i 2013. Fins al moment de la seva extinció tenia com a director general Jordi Mestre i González, provinent de Caixa Sabadell, i tenia uns actius totals de 28.538 milions d'euros i un volum total de recursos propis és de 2.053 milions d'euros. Així mateix, l'entitat disposava de 607 punts de venda i servei, per donar servei a 1,1 milions de clients.

## Història
### Bancarització de la caixa d'estalvis Unnim

El dia 28 de gener de 2011, el Consell d'Administració de la Caixa d'Estalvis Unió de Caixes de Manlleu, Sabadell i Terrassa va acordar iniciar els tràmits per constituir una entitat bancària, tal com havia fet la Caixa un dia abans.
L'1 d'octubre de 2011 va néixer Unnim Banc, com a resultat de la segregació del negoci financer de la caixa d'estalvis cap al nou banc constituït per l'entitat, després que el FROB hi aportés 568 milions d'euros a l'entitat. Durant el mes de novembre del mateix any, el FROB va contractar el banc japonès Nomura per tal que aquest trobés un comprador interessant en Unnim. L'entitat va tancar el tercer trimestre de 2011 amb pèrdues de 107 milions d'euros.

### Subhasta d'Unnim Banc

L'entitat es va posar en subhasta el desembre de 2011. La primera ronda del procés es realitzà el 13 de gener de 2012. Les primeres entitats interessades foren Banco Santander, BBVA i La Caixa, així com Ibercaja. Finalment el BBVA s'adjudicà el banc al preu simbòlic d'un euro el 7 de març de 2012. La marca Unnim va durar formalment fins al 26 de maig de 2013, en què fou totalment integrada dins la xarxa del BBVA.
Quan va passar a mans del BBVA, aquest va suprimir un 37% de la plantilla d'Unnim, (1.169 treballadors), mitjançant 600 baixes voluntàries i 569 reubicacions en empreses del grup.

## Referències

* ↑ «Relleu a la cúpula d'Unnim». Nació Digital.
* ↑ Unnim: Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. El Consell d'Administració d'Unnim acorda iniciar els tràmits de constitució d'una entitat bancària
* ↑ «El FROB contracta el banc d'inversió Nomura per trobar comprador per a Unnim». diari Ara [Barcelona], núm.342, 2011, p.19. ISSN: 2014-010X.
* ↑ «El Santander, BBVA i La Caixa presentaran oferta per Unnim». Diari Ara [Barcelona], 27-12-2011, p.18. ISSN: 2014-010X.
* ↑ «El Banc d'Espanya ven Unnim al BBVA». VilaWeb, 07-03-2012. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «El BBVA culmina la integració d'Unnim, que desapareix». VilaWeb, 27-05-2012. [Consulta: 27 maig 2012].
* ↑ MARTíN VIDAL, Albert, Al BBVA li sobre mitja CX, Diari Ara, Dijous 11 de juny del 2015, p.20

## Enllaços externs

* Unnim
# Universitat de Costa Rica

La Universitat de Costa Rica (UCR) és una de les cinc universitats públiques de la República de Costa Rica, essent considerada una de les més prestigioses i reconegudes d'Amèrica Llatina i la millor d'Amèrica Central. El seu campus principal, la Ciutat Universitària Rodrigo Facio, està ubicat a Montes de Oca, a uns 3 km del centre de la capital del país, San José.
Com a institució autònoma d'educació superior, la Universitat de Costa Rica està constituïda per una comunitat de professorat, estudiantat i funcionariat administratiu, dedicada a l'ensenyament, la investigació, l'acció social, l'estudi, la meditació, la creació artística i la difusió del coneixement. La Universitat de Costa Rica s'encamina a propiciar l'avenç del coneixement en la seva màxima expressió i respondre, de manera efectiva, a les necessitats que genera el desenvolupament integral de la societat.

## Galeria fotogràfica

* Facultat de Ciències Socials
* Escola d'Estudis Generals
* Planetari
* Ciutat Universitària Rodrigo Facio (seu principal de la UCR)

## Referències

* ↑ «UCR entre las mejores 30 universidades de Latinoamérica», 16-02-2016. Arxivat de l'original el 2016-02-16. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «CONARE respalda el accionar de la Universidad de Costa Rica en favor de la salud pública costarricense» (en castellà), 09-02-2024. [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ «La Universidad de Costa Rica otorga honoris causa a la escritora nicaragüense Gioconda Belli» (en espanyol europeu), 22-02-2024. [Consulta: 26 febrer 2024].
# Smerdovitsi

Smerdovitsi (rus: Смердовицы; finès: Mertsa o Smerdovitsa) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 80 habitants.
# Smerdovo

Smerdovo (en rus: Смердово) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 12 habitants.
# Sivasspor Kulübü

El Sivasspor Kulübü és un club de futbol turc de la ciutat de Sivas.

## Enllaços externs

* Sivasspor Kulübü - Lloc web oficial
* Fan Web no oficial
* Web no oficial
# Slater

«Slater» té aquests significats:
* Geografia:
** Slater (Iowa)
** Slater (Missouri)
** Slater (Wyoming)
** Slater-Marietta, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud.
* Biografies:
** Christian Slater (1969, Nova York), actor i productor estatunidenc.
** Heath Slater (1983), lluitador professional estatunidenc.
** John C. Slater (Oak Park, Illinois, 1900 - 1976), físic i químic teòric estatunidenc.
* Miscel·lània: Determinant de Slater, tècnica matemàtica de la mecànica quàntica que s'usa per generar funcions d'ones antisimètriques.
# Skorpiovenator bustingorryi

Skorpiovenator bustingorryi (Skorpiovenator, "caçador d'escorpins") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode abelisàurid que va viure a la fi del període Cretaci, fa aproximadament 93 milions d'anys, durant el Cenomanià, en el que és avui Sud-amèrica. Va ser descrit i anomenat per Canale, Scanferla, Agnolin i Novas en 2008. El nom de gènere Skorpiovenator deriva de les paraula skorpios del grec que significa escorpí i el vocable llatí venator que significa caçador. El nom de l'espècie S. bustingorryi és en honor de Manuel Bustingorry, amo del camp on fos oposat.
L'holotip (MMCH-PV 48) es troba en el Museu Municipal “Ernesto Bachmann”, de Vila El Chocón, Neuquén, Argentina és un esquelet articulat, amb el crani gairebé complet amb mándibulas, la major part dels ossos postraneales faltant solament el braç dret i l'última meitat de la cua. Gràcies a aquests es pot estimar un llarg de 6 metres pel Skorpiovenator L'espècimen va ser recobrat de la part baixa de la Formació Huincul en Patagonia, datada durant el Cenomanià, al voltant de 93 milions d'anys.
# Sutagao

Els sutagao són un poble indígena colombià de parla txibtxa que vivien a la regió de Fusagasugá, sabana de Bogotà, Cundinamarca, Colòmbia. El coneixement dels sutagao l'ha proporcionat l'erudit Lucas Fernández de Piedrahita.

## Etimologia

El nom sutagao deriva de les paraules txibtxa Su(t)á; "Sol" i gao; "fill"; "Fills del Sol".

### Municipis pertanyents als territoris de Sutagao

El Sutagao era un grup indígena relativament petit que vivia entre el Páramo Sumapaz Páramo i el riu Pasca.
| Name | Departament | Altitud (m) centre urbà |
| Fusagasugá | Cundinamarca | 1756 |
| Arbeláez | Cundinamarca | 1417 |
| Pandi | Cundinamarca | 1600 |
| San Bernardo | Cundinamarca | 1600 |
| Venecia | Cundinamarca | 1423 |
| Cabrera | Cundinamarca | 2560 |
| Sumapaz | Cundinamarca | 3500 |

## Història

Abans de la conquesta espanyola, els dutagao estaven en conflicte amb els Muisca al nord-est. El zipa Saguamanchica va conquistar els sutagao cap al 1470 quan el cacic dels Sutagao va perdre la batalla de Pasca. El conquistador Hernán Pérez de Quesada, germà de Gonzalo Jiménez de Quesada va sotmetre els sutagao al nou domini de Nova Granada.
Els Sutagao van habitar la regió fins que Bernardino Albornoz va fundar una nova ciutat entre el 5 i el 13 de febrer de 1592. Durant la visita de Miguel de Ibarra hi havia 759 indígenes residents a Fusagasugá. Quan Aróstequi hi va arribar al febrer de 1760, la població indígena havia disminuït a 85, i hi havia 644 nous colons dividits entre 109 famílies.

## Referències

* 1 2 3 (castellà) Indios Sutagaos
* ↑ (castellà) Los Sutagaos Arxivat 2017-06-21 a Wayback Machine.
# Steveville

Steveville és un poble fantasma situat al sud d'Alberta, Canadà. El poble està situat prop de Brooks, tenia una botiga de queviures l'any 1910.

## Referències

* ↑ «City of Brooks Alberta: Steveville General Store». City of Brooks, Alberta, 2007. Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 26 abril 2007].
# Steverustita

La steverustita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom del col·leccionista britànic Steve Rust.

## Característiques

La steverustita és un sulfat de fórmula química Cu$^+$Pb₅$^{2+}$(S₂O₃)₃(OH)₅·2H₂O. És un cas molt rar d'un tiosulfat format naturalment. Químicament es troba relacionat amb la sidpietersita. Altres minerals tiosulfats plumbífers són la fassinaïta i el Sense nom (Pb tiosulfat). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la steverustita pertany a «07.JA - Tiosulfats de Pb» juntament amb la sidpietersita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Frongoch, a Pontrhydygroes, Ceredigion (Gal·les, Regne Unit). Ha estat descrita també a altres indrets de Gal·les i Escòcia.

## Referències

* ↑ «Steverustite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juliol 2016].