OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Informació juvenil

La informació juvenil és tota aquella informació i assessorament organitzats tant des del sector públic com el privat per tal de fomentar el desenvolupament dels joves en totes les seves facetes, per exemple, el foment a la participació, l'ajuda a la formació, la cerca d'ocupació i habitatge, la millora de les competències ciutadanes i posar a l'abast tota la informació necessària, orientant alhora en els processos de transició que representa la joventut.
Els serveis d'informació juvenil van aparèixer arran de l'extensió de les oficines de joventut dels diferents departaments dels municipis i governs. A Catalunya existeix la Xarxa Catalana de Serveis d'Informació Juvenil, Arxivat 2018-02-10 a Wayback Machine. a Espanya, l'Instituto Nacional de Información Juvenil.
Està basat en la Carta europea d'informació juvenil de l'ERYCA European Youth Information and Counselling Agency.
L'informador juvenil forma part del perfil laboral d'un tècnic superior en animació sociocultural o bé de carreres afins com Educació Social, Gestió d'Informació i Documentació Digital, Pedagogia, Psicologia o d'altres. És un professional que s'encarrega d'orientar i informar els joves, de realitzar activitats destinades a fer-los arribar la informació i a formar en competències ciutadanes.

## Referències

* ↑ Origen i evolució dels serveis d'informació juvenil
* ↑ What is youth information?
# Información

Información és un diari a la província d'Alacant, en castellà i que pertany al grup Editorial Prensa Ibérica presidit per Francisco Javier Moll de Miguel. Se centra principalment en les notícies ocorregudes a la província amb apartats importants per a notícies internacionals i nacionals, de tendència liberal i cosmopolita, amb la consideració de ser uns dels periòdics d'informació diària de més difusió del territori. S'autodefineix com el periòdic de la província d'Alacant, encara que no és l'únic amb fortes vendes en aquesta.
Encara que pràcticament tots els seus articles són en castellà, utilitza generalment els noms dels municipis, agrupacions i organitzacions oficials en valencià.
Els periodistes que han exercit el càrrec de director de Información són:
* José María Bugella del Toro (1941-1943)
* Emilio Romero Gómez (1943-1945)
* José Cierre Jiménez (1945-1951)
* Gregorio Carlos Romero de Vicien (1951-1953)
* Dámaso Santos (1953-1956)
* Luis Pérez Cútoli (1956)
* Timoteo Esteban Vega (1956-1963)
* Félix Morales Pérez (1963-1969)
* Enrique Martínez Ballester (1969-1971)
* Jesús Prado Sánchez (1971-1983)
* José Ramón Giner Mallol (1983-1984)
* Juan Francisco Sardaña Fabiani (1984-1988)
* Vicente Martínez Carrillo (1988-1991)
* Francisco Esquivel Morales (1991-2004)
* Juan Ramón Gil Berenguer (2004-2016)
* Antonio Cabot Saval (2016-2018)
* Tomás Mayoral González (2018-)

## Enllaços externs

* Versió web del diari (castellà)
Viccionari
# Informació privilegiada

La informació privilegiada (en anglès: insider trading) és la cotització d'accions d'una empresa de capital obert o altres valors (com bons o opcions financeres) per persones amb accés a informació no pública sobre aquesta. A diversos països, les transaccions basades en la informació privilegiada d'empreses són il·legals. Això és perquè és vist com una cosa injusta per a altres inversors que no tenen accés a la informació que l'inversor amb informació privilegiada podria potencialment convertir en beneficis molt més grans que un inversor típic.
Els autors d'un estudi afirmen que la informació privilegiada il·legal eleva el cost del capital per als emissors de valors, cosa que disminueix el creixement econòmic general. Tot i això, alguns economistes han argumentat que la informació privilegiada s'ha de permetre i podria beneficiar els mercats.
La cotització en borsa per persones específiques com els empleats de les empreses és comunament permesa, sempre que la informació no es basi en material que no és de domini públic. Tot i això, la majoria de les jurisdiccions requereixen que aquesta activitat sigui reportada de manera que es pugui monitorar a futur. Als Estats Units, les activitats financeres dutes a terme per funcionaris de l'empresa, empleats clau, directors o accionistes significatius s'han de notificar al regulador o ser públicament divulgades, generalment al cap de pocs dies que s'hagi realitzat la cotització al mercat.
Les regles al voltant de la informació privilegiada són complexes i varien significativament d'un país a un altre. La definició d'informació privilegiada pot ser àmplia i no només cobrir les persones que obtenen la informació, sinó també qualsevol persona que s'hi pugui associar, com a corredors de borsa i fins i tot membres familiars. Qualsevol persona que és conscient de tenir informació no pública i comercia a la borsa pot ser culpable davant dels ulls d'algunes jurisdiccions.

## Referències

* ↑ "The World Price of Insider Trading" by Utpal Bhattacharya and Hazem Daouk in the Journal of Finance, Vol. (en anglès)
* ↑ «Insider Trading». A: David R. Henderson. Concise Encyclopedia of Economics (en anglès). 2a edició. Library of Economics and Liberty, 2008. ISBN 978-0865976658. OCLC 237794267.

## Enllaços externs

* Conegui l'insider trading, la nova figura que inclou la llei de manipulació de mercat
# Impacte astronòmic

Un impacte astronòmic és la col·lisió d'un gran meteorit, asteroide, cometa, o d'un altre objecte celeste amb la Terra o amb un altre planeta. Els impactes astronòmics han sigut un argument i element de fons en la ciència-ficció d'ençà que el coneixement d'impactes reals s'ha establert en el corrent científic.

## Mides i freqüències

Sovint objectes petits impacten contra la Terra. Hi ha una relació inversa entre la mida de l'objecte i la freqüència amb la qual aquest objecte colpeja la Terra. Els asteroides d'1 km de diàmetre impacten la Terra cada 500.000 anys de mitjana. Grans col·lisions d'objectes de cinc quilòmetres es donen una vegada cada 10 milions d'anys. L'últim impacte conegut d'un objecte de 10 km o més de diàmetre va ser el de l'extinció del Cretaci-Paleogen, fa 65 milions d'anys. Els asteroides de diàmetres d'entre 5 i 10 metres entren a l'atmosfera terrestre aproximadament una vegada cada any, amb tanta energia com el Little Boy, la bomba atòmica llançada sobra Hiroshima, aproximadament 15 quilotones de TNT. Aquests, normalment, exploten en la mesosfera, i la majoria o tots els sòlids s'evaporen. Objectes d'un diàmetre superior als 50 metres colpegen la Terra aproximadament una vegada cada cent anys, produint explosions comparables a l'observada enl'esdeveniment de Tunguska l'any 1908. Almenys un asteroide conegut amb un diàmetre superior a 1 km, (29075) 1950 DA, té una probabilitat calculada de col·lidir amb la Terra el març de 2880, amb una escala de Torí de dos.
Al llarg de la història, s'han registrat centenars d'esdeveniments d'impacte menor (i l'explosió de bòlids), i alguns d'aquests han causat morts, ferits, danys materials, i altres conseqüències importants localitzades.

## Referències

* ↑ Bostrom, Nick «Existential Risks: Analyzing Human Extinction Scenarios and Related Hazards». Journal of Evolution and Technology, 9, 2002.
* ↑ Clark R. Chapman & David Morrison «Impacts on the Earth by asteroids and comets: assessing the hazard». Nature, 367, 06-01-1994, p. 33–40. DOI: 10.1038/367033a0 [Consulta: 23 octubre 2007].
* ↑ Richard Monastersky. «The Call of Catastrophes», 01-03-1997. [Consulta: 23 octubre 2007].
* ↑ Lewis, John S. Rain of Iron and Ice. Helix Books (Addison-Wesley), 1996, p. 236. ISBN 0-201-48950-3.

## Vegeu també

* Júpiter
* Impactes sobre Júpiter
* Gran Taca Vermella
# Humada

Humada és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Odra-Pisuerga. Inclou les entitats locals menors de:
* Congosto
* Fuencaliente de Puerta
* Fuenteodra
* Humada
* Los Ordejones, formada per dues localitats: Ordejón de Abajo, o Santa María i Ordejón de Arriba, o San Juan.
* Rebolledo de Traspeña
* San Martín de Humada
* Villamartín de Villadiego.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 296 | 246 | 188 | 177 |
# Ingeborga Dapkūnaitė

Ingeborga Dapkūnaitė (Vílnius, 20 de gener de 1963) és una actriu lituana, principalment de cinema. Malgrat haver format part d'algunes produccions internacionals, Dapkūnaitė ha desenvolupat la major part de la seva carrera professional a Rússia.

## Biografia

Ingeborga Dapkūnaitė va néixer a Vílnius, aleshores capital de la República Socialista Soviètica de Lituània. El seu pare era diplomàtic i la seva mare meteoròloga. Durant molts anys, els seus pares van treballar a Moscou i ella els veia només els dies festius. Dapkūnaitė va ser sota la cura dels seus avis, un oncle i una tia seva, músics a una orquestra de teatre, durant les llargues absències dels seus pares.
Als quatre anys va aparèixer per primera vegada a l'escenari del teatre de l'òpera de Vílnius, on la seva àvia era administradora, a l'òpera de Puccini Madame Butterfly. Malgrat haver-se'n iniciat tan prematurament, semblava tenir poc interès per l'art dramàtic, la dansa, el cant, o la música. En la seva infància i joventut, va demostrar més interès per seguir una carrera a l'esport, ja que practicava patinatge artístic sobre gel i bàsquet, esports molt populars a Lituània.

## Carrera professional

Dapkūnaitė va fer una sèrie de petits papers en algunes pel·lícules de Hollywood com Mission: Impossible (1996) i Set anys al Tibet (1997), a l'última de les quals ella apareix com l'esposa de Heinrich Harrer (interpretat per Brad Pitt). No obstant això, el seu paper més conegut va ser el de Maroussia, l'esposa del coronel Sergei Kotov (interpretat per Nikita Mikhalkov) a la pel·lícula guanyadora d'un Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa Cremat pel sol (1994). El 2001 va ser membre del jurat en el vint-i-tresè Festival Internacional de Cinema de Moscou.
Posteriorment també va interpretar a la tsarina Alejandra Fiódorovna Románova a la miniserie britànica de 2003 The Lost Prince, va aparèixer a la pel·lícula Voinà (lit. La guerra) d'Aleksei Balabànov i va ser la mare del caníbal fictici i assassí en sèrie Hannibal Lecter a la pel·lícula Hannibal Rising (2007).

## Referències

* ↑ Pond, Steve «Taymor's 'Tempest' to Close Venice Fest». The Wrap, 26-07-2010. Arxivat de l'original el 2012-10-07 [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «23rd Moscow International Film Festival (2001)». MIFF. Arxivat de l'original el 2014-04-03. [Consulta: 2 maig 2016].

## Enllaços externs

* Ingeborga Dapkūnaitė en Kino-teatr.ru
# Hyperolius kuligae

Hyperolius kuligae és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu al Camerun, el Gabon, Uganda i, possiblement també, a la República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial i Ruanda.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Amiet, J.-L. & Burger, M. 2004. Hyperolius kuligae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Jakob Rothstein

Jakob Rothstein (Königsberg i Alemanya, 1871 - 1910) fou un compositor alemany.
Estudià en l'Acadèmia Reial de Berlín, on tingué per mestres a Woldemar Bargiel i Max Bruch.
Va compondre les òperes Ariadne auf Naxos (1903); Jasmin i Die Zarenbraut. Entre les seves altres composicions figuren: Das Graeb in Busento, cantata amb acompanyament d'orquestra; un doble concert per a violí i orquestra; música di camera, melodies vocals i peces per a piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 52, pàg. 495. (ISBN-84-239-4552-9)
# Jaime Milans del Bosch y Núñez del Pino

Jaime Milans del Bosch y Núñez del Pino (18 de juliol de 1891 - Madrid, 11 de febrer de 1983) fou un militar espanyol, fill del militar català Milans del Bosch i Carrió i de Maria Teresa del Pino y Quiñones de León. Es va casar amb Consuelo Ussía y Cubas amb la qual Milans del Bosch y Del Pino tindrà un fill que participarà en el cop d'Estat espanyol del 23 de febrer de 1981, Milans del Bosch y Ussía.
Jaime Milans del Bosch y del Pino, participà en 1932 en l'alçament del general Sanjurjo. El 26 d'abril de 1952 va ser promogut de Coronel de Guarnició de Sevilla a General de Brigada. va aconseguir el grau de Tinent General, i estava en possessió de la medalla individual al mèrit militar. Ja en 1972 rebé el tractament de Tinent General Honorífic.
Va morir víctima de l'agreujament d'una insuficiència renal amb paràlisi abdominal, a l'hospital militar “Generalísimo Franco” de Madrid, l'11 de febrer, i soterrat a la capella de la Moraleja, prop de Madrid, el 12 de febrer de 1983.

## Enllaços externs

* Hemeroteca diari ABC de Sevilla i de Madrid.
# Janne Teller

Janne Teller (Copenhaguen, Dinamarca, 8 d'abril de 1964) és una macro-economista i escriptora danesa de llibres de ficció. La seva família és d'origen austro-alemany. Com a macroeconomista ha treballat de consultora per a la Unió Europea i les Nacions Unides a Dar es Salaam (Tanzània), Brussel·les (Bèlgica), Nova York (Estats Units) i Moçambic. Des de 1995 és una escriptora a temps complet i viu entre Nova York, Milà (Itàlia), París (França), i Copenhaguen.

## Obra

La seva primera obra de literatura juvenil, Res (en danès Intet), publicada a Dinamarca l'any 2000, va obtenir un reconeixement de la crítica alhora que va causa una forta controvèrsia a Escandinàvia. El protagonista, Pierre Anthon, assegut en una prunera, proclama als seus companys de classe que la vida no té significat. Ells senten la necessitat de mostrar a Pierre Anthon alguna prova que hi ha coses a la vida que tenen significat, i al final això condueix a la violència entre els nens. La novel·la ha rebut diversos guardons, entre els quals el premi Michael L. Printz a l'edició anglesa del 2011. Els llibres de Janne Teller s'han traduït a 12 llengües, entre les quals anglès, alemany, francès, italià i espanyol.

## Llibres

* L'illa d'Odin (Odins ø, 1999).
* Intet (2000). L'any 2012 l'editorial Comanegra en va fer l'edició en català, titulada No-res.
* Hvis der var krig i Norden (2004)
* Kattens tramp (2004)
* Kom (2008)

## Referències

* ↑ «Janne Teller». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* 1 2 Lötscher, Christine. «Wer hat Angst vorm Nihilisten?» (en alemany). Tages-Anzeiger, 17-08-2010. [Consulta: 20 agost 2010].
* ↑ Voigt, Claudia. «Verführung zum Nihilismus» (en alemany). Spiegel Online, 26-07-2010. [Consulta: 20 agost 2010].
# Jacques Sarrazin

Jacques Sarrazin o Sarazin (Noyon, 1592 - París 3 de desembre de 1660. Va ser un escultor francès del barroc.

## Biografia

De 1610 a 1627 es va formar a Roma amb l'escultor de fusta francès Jean Languille i va freqüentar artistes barrocs com el pintor Domenico Zampieri o el flamenc François Duquesnoy.
Es va casar en 1631 amb la neboda del pintor Simon Vouet, sota la direcció del qual va treballar durant una desena d'anys. Després de la Guerra de la Fronda, Sarazin participa en els treballs del palau del Louvre i dirigí la seva decoració de 1639 a 1642.

## Bibliografia

* Simone Hoog, (préface de Jean-Pierre Babelon/Roland Brossard), Musée national de Versailles. Les sculptures. I- Le musée, Réunion des musées nationaux, Paris, 1993
* Pierre Kjellberg, Le Nouveau guide des statues de Paris, La Bibliothèque des Arts, Paris, 1988
# Insenborn

Insenborn (en luxemburguès: Ënsber; en alemany: Insenborn) és una vila i capital de la comuna d'Esch-sur-Sûre situada al districte de Diekirch del cantó de Wiltz. Està a uns 37 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Insenborn era una vila de la comuna de Neunhausen fins a la fusió formal d'aquesta última amb Esch-sur-Sûre l'1 de gener de 2012.

## Referències

* ↑ «Insenborn». [Consulta: 2 octubre 2015].
# Siegfried Brugger

Siegfried Brugger (Trento, 1953) és un polític i jurista sudtirolès. Estudià dret a les universitats d'Innsbruck, Pàdua i Roma, i durant la dècada de 1980 exercí com a advocat a Bozen. De 1979 a 1982 fou cap de les joventuts del Südtiroler Volkspartei (SVP), membre del consell municipal de Bozen el 1985-1988, i membre del Landtag del Tirol del Sud el 1988-1994.
De 1992 a 2004 fou obmann del SVP substituint Roland Riz. Després fou membre de la Cambra dels Diputats per l'Unione a les eleccions legislatives italianes de 1994, 1996 i 2001, i durant aquest temps fou cap del grup parlamentari mixt. Posteriorment a les eleccions de 2006 i 2008, ha estat membre de l'Unione.
| Precedit per: Roland Riz | Obmann del SVP 1992 - 2004 | Succeït per: Elmar Pichler Rolle |
# La quema de Judas

La quema de Judas és una pel·lícula de drama veneçolana de 1974 dirigida per Román Chalbaud. Va entrar en el 9è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Argument

Jesús María Carmona pretén atracar un banc disfressat de policia. Tanmateix, alhora un grup guerriller assalta el mateix banc. Jesús Maria, per tal de protegir la seva coartada, assumeix el paper de policia i és mort pels guerrillers. Alhora és considerat un heroi nacional i la policia li ret honors com a exemple a seguir. Tanmateix, s'acaba descobrint la seva veritable identitat, i per aquest motiu al seu barri el consideren un traïdor (un Judes) i el cremen en efígie.

## Repartiment

* Miguel Ángel Landa (Teniente Jesus Maria Carmona)
* Claudio Brook (Dr. Gregorio Herrera)
* María Teresa Acosta (Doña Santisima Carmona)
* Hilda Vera (La Danta)
* Arturo Calderón (Don Ganzúa)
* William Moreno (Jeremias Rafael Gómez)
* Rafael Briceño (Don Alfonso)
* Eladio Lares (Periodista de TV)
* Pablo Gil (Pablo Quintero "Poncio")
* Raul Medina (José Carmona)
* Jesus Maella (Señor Ministro)
* Veronica Doza (Novia de José)
* Renato Gutiérrez (Delincuente)
* María Inojosa (Sra. María López)
* Roberto Colmenares (Actuación Especial)
* José Ignacio Cabrujas (Actuación Especial)
* Gilberto Pinto (Actuación Especial)
* Eduardo Cortina (Actuación Especial)
* Nancy Soto (Actuación Especial)

## Referències

* ↑ «9th Moscow International Film Festival (1975)». Arxivat de l'original el 16 de gener de 2013. [Consulta: 6 gener 2013].
* ↑ La quema de Judas a grancine.net

## Enllaços externs

* La quema de Judas a YouTube
# Fenoll de llop

El fenoll de llop o botja groga (Bupleurum fruticescens), que no s'ha de confondre amb el matabou (Bupleurum fruticosum). és una espècie de subarbust dins la família de les apiàcies. La seva distribució està restringida a la península Ibèrica i al Magrib. Als Països Catalans és freqüent a Catalunya i País Valencià però és absent a les Balears. Viu em brolles i pastures camefítiques fins als 1.600 metres d'altitud, sovint en terrenys calcaris i de mala qualitat.

## Descripció

Planta perenne de 30 a 100 cm d'alçada, les tiges joves finament costato-verrucoses, arbust o mata llenyosa amb fulles lanceolato-linears sèssils de 2-10 x 0,2-0,4 cm distribuïdes regularment al llarg de les tiges. És una planta glauca, glabra molt ramificada. Les umbel·les són petites; flors grogues, fruit el·lipsoidal de 2 a 4 mm. Floreix de juliol a setembre. Als Països Catalans es presenta la subespècie fruticescens que és un endemisme ibèric.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Fenolftaleïna

La fenolftaleïna és un colorant del grup de les ftaleïnes, emprat en anàlisi química com a indicador de pH. En medi bàsic és d'un color rosat i en medi àcid és transparent. La fenolftaleïna es pot obtenir a partir de la reacció del fenol i l'anhídrid ftàlic en presència d'àcid sulfúric.

## Referències

* ↑ Tamura, Zenzo; Abe, Seiji; Ito, Katsutoshi; Maeda, Masako «Spectrophotometric Analysis of the Relationship between Dissociation and Coloration, and of the Structural Formulas of Phenolphthalein in Aqueous Solution.» (en anglès). Analytical Sciences, 12, 6, 1996, pàg. 927–930. DOI: 10.2116/analsci.12.927. ISSN: 0910-6340.
* ↑ «Phenolphthalein» (en castellà). Merck KGaA. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ Wittke, Georg «Reactions of phenolphthalein at various pH values» (en anglès). Journal of Chemical Education, 60, 3, 01-03-1983, pàg. 239. DOI: 10.1021/ed060p239. ISSN: 0021-9584.
# Fenolhet (Alta Garona)

Fenolhet (francès Fenouillet) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Fenollet (desambiguació)

«Fenollet» té aquests significats:
* Fenollet, municipi de a la comarca occitana de la Fenolleda
* castell de Fenollet
* Fenollet (Sant Bartomeu del Grau), mas al municipi de Sant Bartomeu del Grau (Osona)
* Fenollet (llinatge), llinatge medieval i vescomtes d'Illa
# Jhalawar (ciutat)

Jhalawar (hindi: झालावाड़) és una ciutat i municipalitat del Rajasthan antiga capital del principat de Jhalawar i moderna capital del districte de Jhalawar. El seu nom antic fou Brijnagar. Està situada a 24° 36′ N, 76° 09′ E﻿ / ﻿24.6°N,76.15°E﻿ / 24.6; 76.15. Consta al cens del 2001 amb una població de 48.049 habitants.
En temps del principat eren coneguda com a Patan o Jhalrapatan (població 7.955 el 1901) i fou fundada per Zalim Singh el 1796, al costat d'un llac artificial. El palau està a uns 5 km de la ciutat, Prop de la ciutat hi ha les ruïnes de l'antiga Chandrawati, destruïda en temps d'Aurangzeb.

## Enllaços externs

* Districte de Jhalawar Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine.
* Jhalawar, guia
* Jhalawar, mapa
* Genealogia
# Rudolf Kempe

Rudolf Kempe (Dresden, 14 de juny de 1910 - Zúric, 11 de maig de 1976) fou un director d'orquestra alemany.
Kempe va estudiar piano i oboè, i a aquest últim instrument es va dedicar en la seva joventut fins que va debutar com a director substitut en una representació de Der Wildschütz de Lortzing el 1936, i va començar a exercir la direcció amb assiduïtat a l'Òpera de Leipzig el 1937. Després va venir les titularitats de la Staatskapelle de Dresden, de l'Òpera de Baviera, de la Royal Philharmonic de Londres, de la Tonhalle de Zúric, de l'Orquestra Filharmònica de Múnic, i, en el mateix any de la seva mort, de l'Orquestra Simfònica de la BBC. Dos compositors destaquen sobre els altres en les seves gravacions: Wagner i Richard Strauss. Ha passat a la història com el millor director wagnerià de la seva generació, per sobre de noms molt més coneguts com els de Karajan i Solti. Però també van ser elegantment tractats Brahms, Beethoven i Franz Schubert.

## Referències

* ↑ http://www.filomusica.com/filo69/kempe.html
# Jahan Xah

Jahan Xah o Jahan Shah és el nom dels següents personatges:
* Jahan Shah o Xa Jahan (1592 - 1666), cinquè emperador mogol de l'Índia (1628-58)
* Jahan Shah o Xah Jahan II, emperador mogol
* Jahan Shah o Xah Jahan III, emperador mogol
* Jahan-Xah, el mes gran dels emirs kara koyunlu
* Jahan Xah Bahadur (?-1405), amir mongol de Transoxiana, que va servir primer sota Amir Husayn i després sota Tamerlà
* Jahan Shah o Serghil Dadiani (segle XIII), mthavari de Mingrèlia
# Sis dies de Rio de Janeiro

La Sis dies de Rio de Janeiro fou una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es va disputar a Rio de Janeiro (Brasil). La seva primera i única es va córrer el 1956.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1956 | Severino Rigoni Bruno Sivilotti | Mario García Ernesto Giacche | José Carvalho Claudio Rosa |

## Referències

* ↑ «6 jours de Rio de Janeiro (Brésil)». [Consulta: 20 desembre 2022].
# Langur de Sumatra

El langur de Sumatra (Presbytis sumatrana) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Anteriorment era considerat una subespècie del langur mitrat (P. melalophos), del qual fou separat basant-se en dades genètiques. Viu a l'oest i el centre-nord de l'illa de Sumatra (Indonèsia). Està amenaçat per la desforestació i la seva captura com a animal de companyia.

## Referències

* ↑ Roos et al., 2014, p. 9 i 10.

## Bibliografia

* Roos, C.; Boonratana, R.; Supriatna, J.; Fellowes, K. R.; Groves, C. P.; Nash, S. D.; Rylands, A. B.; Mittermeier, R. A. «An updated taxonomy and conservation status review of Asian primates» (en anglès). Asian Primates Journal, 4, 1, 2014. ISSN: 1979-1631.