OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Catasús i Ferret

Antoni Catasús i Ferret (Sitges, 1830 – 1897) va ser un empresari d'hidrocarburs i polític local.

## Biografia

De jove exercí l'ofici patern, traginer, fins que el 1845 emigrà a Santiago de Cuba, a on es dedicà al comerç de queviures. Quan l'activitat agafà volada, amb els seus germans Josep i Pere fundà a mitjans del segle xix la societat comercial Catasús Hnos., dedicada a la comercialització, especialment de queviures. L'entrada de nous socis portà la seva reconversió en Catasús y Casanovas, fins que la guerra dels deu anys els portà el 1868 a abandonar l'illa.

### Catasús y Compañía

Establert a Barcelona, el 1877 hi fundà amb els seus germans i el seu cunyat Josep Planas i Carbonell la societat Catasús y Compañía. Aquesta societat es dedicà a diverses activitats, com l'exportació de vins i la venda de fustes (consta que el 1910 adquirí un magatzem de fustes a Terrassa per a fer-ne una sucursal), però el seu fort foren la importació i refinatge de petroli. D'ella en fou la primera refineria de petroli de l'estat espanyol, emplaçada en el municipi de Sant Martí de Provençals, en el que ara és el Poblenou de Barcelona; inaugurada el 1868, l'edifici rebé la denominació popular de El Petroli. L'empresa participà en l'Exposició Universal de Barcelona de 1888, on guanyà una medalla d'or.
L'any 1890, Catasús y Cía. aconseguí la fragata Villa de Sitges, que dedicà al transport de petroli des dels Estats Units. A aquesta fragata se n'hi uní el 1891 una altra, La Perla de Sitges, i a l'any següent un vapor, el Ciudad de Reus, aquest darrer construït especialment a Anglaterra amb diversos tancs amb capacitat per trenta-quatre mil barrils de petroli, esdevenint un antecessor dels actuals petroliers. La refineria cessà el 1927 (ja mort en Pere Catasús) a causa de la creació del monopoli estatal CAMPSA.

### Actuació municipal

Antoni Catasús va ser elegit el 1881 regidor de Sitges, i entre juliol del 1883 i juny del 1885 en presidí el consistori.

## Referències

* ↑ «www.barriseglexx.org». Arxivat de l'original el 2014-02-24. [Consulta: 19 febrer 2014].
* ↑ «Revista de la Societat Catalana de Química». [Consulta: 12 octubre 2012].

## Bibliografia

* Roland Sierra i Farreras Diccionari Biogràfic de Sitgetans Sitges: Ajuntament de Sitges, 1998
* Albert Manent i Segimon, director Diccionari dels Catalans d'Amèrica. Volum I Barcelona: Generalitat de Catalunya - Comissió Amèrica i Catalunya 1992, 1992
* Claudi Mans i Teixidó La ciutat química article publicat a Revista de la Societat Catalana de Química 5/2004, p. 15-26
# Michel Forst

Michel Forst és un activista internacional d'origen francès involucrat en la defensa dels drets humans. Ex-secretari general de la institució nacional francesa pels drets humans, d'ençà 2014 és un informador de l'Organització de les Nacions Unides sobre la situació dels defensors dels dret humans.
Després de graduar-se en estudis de salut, teologia i llengües, va comença la seva carrera ensenyant la llengua alemanya. Llavors va esdevenir director en institucions de salt social en el camp de la infantesa, tercera edat i persones en situació de pobresa extrema. El 1989 és director executiu d'Amnistia Internacional a França durant 10 anys.
El 2008, Frost va ser nomenat expert independent en la situació dels drets humans a Haití. Del 2012 al 2013 és president del comitè de coordinació del consell de drets humans de les Nacions Unides. El juny del 2014 esdevé informador especial de les Nacions Unides sobre els defensors dels drets humans.
El gener de 2021, fou una de les 50 personalitats que signar el manifest «Dialogue for Catalonia», promogut per Òmnium Cultural i publicat a The Washington Post i The Guardian, a favor de l'amnistia dels presos polítics catalans i del dret d'autodeterminació en el context del procés independentista català. Els signants lamentaren la judicialització del conflicte polític català i conclogueren que aquesta via, lluny de resoldre'l, l'agreuja: «ha comportat una repressió creixent i cap solució». Alhora, feren una crida al «diàleg sense condicions» de les parts «que permeti a la ciutadania de Catalunya decidir el seu futur polític» i exigiren la fi de la repressió i l'amnistia per als represaliats.

## Referències

* ↑ «Michel Forst SR HRD (@ForstMichel) | Twitter» (en anglès). https://twitter.com.+[Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «OHCHR | Special Rapporteur on the situation of human rights defenders» (en anglès). https://www.ohchr.org.+[Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «The Special Rapporteur - Michel Fors» (en anglès). https://www.protecting-defenders.org. Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 23 desembre 2018].
* ↑ «Yoko Ono, Dilma Rousseff i 5 Nobels, en un manifest d'Òmnium per l'amnistia dels presos». 324cat, 04-01-2021. [Consulta: 4 gener 2021].
# Mireia Conde Mateos

Mireia Conde Mateos (Santa Margarida de Montbui, 28 d'abril de 1992) és una esportista catalana, pilot de trial. Integrant l'equip estatal ha guanyat el Trial de les Nacions en categoria femenina els anys 2008, 2010, 2011 i 2012. Després d'uns anys competint amb Beta, formà part de l'equip oficial d'Ossa juntament amb Jeroni Fajardo una temporada durant el 2011, retornant després a Beta.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | C. del Món femení | C. d'Europa femení | TDN femení | C. d'Espanya femení |
| 2005 | Gas Gas | - | - | - | 3a |
| 2006 | Gas Gas | - | - | - | 4a |
| 2007 | Beta | - | - | - | 3a |
| 2008 | Beta | 15a | - | 1a | 2a |
| 2009 | Beta | 7a | - | 2a | 2a |
| 2010 | Beta | 9a | 12a | 1a | 7a |
| 2011 | Ossa/Beta | 9a | 7a | 1a | 2a |
| 2012 | Beta | 7a | - | 1a | 1a |
| 2013 | Beta | 6a | - | 2a | 1a |
| Total títols | Total títols | 0 | 0 | 4 | 2 |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats internacionals guanyats, incloent-hi el TDN

## Referències

* ↑ «Conde Mireia» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 abril 2011].
* ↑ «Mireia Conde Mateos | enciclopèdia.cat». [Consulta: 16 febrer 2022].
* 1 2 «Jeroni Fajardo i Mireia Conde, pilots del nou equip Ossa Competició». Diari Ara. Edició de Premsa Periòdica ARA, SL [Barcelona], 20-01-2011 [Consulta: 6 abril 2011].
* ↑ «Campeonatos de España, Trofeos Nacionales y Copas R.F.M.E.» (en castellà). rfme.net. RFME. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2016. [Consulta: 10 febrer 2011].
# Millvina Dean

Elizabeth Gladys "Millvina" Dean (Londres, 2 de febrer de 1912 - Ashurst, Hampshire, Anglaterra, 31 de maig de 2009) fou l'última supervivent en vida del naufragi del transatlàntic RMS Titanic, ocorregut el 15 d'abril de 1912.
Era la persona més jove a bord de l'embarcació, ja que no superava les nou setmanes de vida. Segons que va sentir explicar després, la seva família, que era d'origen humil, havia embarcat en tercera classe per assolir el somni del seu pare de "muntar una botiga de tabac a Amèrica". Ella, amb la seva mare Eva Georgetta Light i el seu germà gran Bertram, van embarcar en el bot número 12 i van sobreviure al naufragi. El seu pare, Bertram Frank Dean, va morir en la tragèdia.
Milvina Dean va morir el diumenge 31 de maig de 2009 al poble anglès d'Ashurst, a l'edat de 97 anys, a causa d'una pneumònia.

## Referències

* 1 2 (anglès) Last Titantic survivor dies aged 97, BBC News, 31 de maig 2009 (data d'accés:31-05-09).
* ↑ «Supervivientes con vida». El Titanic. Arxivat de l'original el 2021-03-07. [Consulta: 27 desembre 2020].
# Miguel Brito

Miguel Brito fou un futbolista bolivià de la dècada de 1930.
Participà amb la selecció boliviana de futbol a la Copa del Món de futbol de 1930, però no arribà a debutar amb la selecció. Pel que fa a clubs, defensà els colors de l'Oruro Royal.

## Referències

* ↑ Miguel Brito Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Perfil a worldfootball
# Matteuccita

La matteuccita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La matteuccita és un sulfat de fórmula química NaHSO₄·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És un component que es troba de manera massiva en estalactites fumaròliques.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la matteuccita pertany a «07.CD - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans només» juntament amb els següents minerals: mirabilita, lecontita, hidroglauberita, eugsterita, görgeyita, koktaïta, singenita, guix, bassanita, zircosulfat, schieffelinita, montanita i omongwaïta.

## Formació i jaciments

Es troba en estalactites formades en un cràter volcànic. Es troba associada a altres minerals com la mercal·lita i la ralstonita. Va ser descoberta al mont Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia). També ha estat descrita al volcà Mutnovsky (óblast de Kamtxatka, Rússia).

## Referències

* ↑ «Matteuccite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juliol 2016].
* 1 2 «Matteuccite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 juliol 2016].
# Mitologia efik

Aquest article tracta sobre la mitologia dels efik un grup ètnic africà localitzat a Nigèria i el Camerun.
Abassi és el déu creador. La seva muller és Atai, qui el va convèncer de permetre a dos humans (els seus fills, un home i una dona) a instal·lar-se a la terra, però prohibint-los de reproduir-se o treballar i van tornar al paradís on Abassi feia sonar la campaneta del sopar.
L'objectiu de les normes era que l'home no pogués igualar el déu (treballant podia obtenir coneixement o adpatació al món i amb la reproducció també es tornava creador). La transgressió de la norma va provocar l'allunyament dels déus de les seves criatures. Atai va enviar un càstig per tractar d'impedir que hi hagués cada cop més homes que anessin creant i progressant, per això els va enviar la mort i la guerra (el càstig és similar al d'altres cultures).

## Principals influències

El Reverend Hope Masterton Waddell es va establir entre els efik el 10 d'abril de 1846. Els efik demanaren expressament l'evangelització del seu poble en escrits i cartes datades de l'1 de desembre de 1842 i 4 de desembre de 1842 dels reis Eyo Honesty II i Eyamba V. Mary Mitchell Slessor va anar a Calabar en 1876. L'Atai referida com a esposa d'Abassi era el tercer Edidem del poble efik. Era el rei que va portar al poble efik del país d'Aros al país d'Uruan.

## Referències

* ↑ Benge, Geoff. Mary Slessor: Forward into Calabar (Christian Heroes: Then & Now). YWAM Publishing, 28 July 1999, p. 203.
* ↑ Jackson, Dave. Trial by Poison: Mary Slessor (Trailblazer Books #12. Bethany House, 1 May 1994, p. 144.

## Bibliografia

* Patricia Ann Lynch, Jeremy Roberts, African Mythology A to Z, Infobase Publishing, 2010 ISBN 1604134151
# Mirafra

Mirafra és un gènere d'ocells de la família dels alàudids (Alaudidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.1, 2023) aquest gènere està format per 24 espècies:
* Mirafra fasciolata - alosa fasciculada.
* Mirafra apiata - alosa del Cap.
* Mirafra hypermetra - alosa ala-roja.
* Mirafra africana - alosa de clatell rogenc.
* Mirafra rufocinnamomea - alosa brunzidora.
* Mirafra angolensis - alosa d'Angola.
* Mirafra williamsi - alosa de Williams.
* Mirafra passerina - alosa monòtona.
* Mirafra cheniana - alosa melodiosa.
* Mirafra javanica - alosa de Horsfield.
* Mirafra cantillans - alosa cantaire.
* Mirafra microptera - alosa de Myanmar.
* Mirafra assamica - alosa d'Assam.
* Mirafra erythrocephala - alosa d'Indoxina.
* Mirafra erythroptera - alosa de l'Índia.
* Mirafra affinis - alosa de Jerdon.
* Mirafra gilletti - alosa de Gillett.
* Mirafra rufa - alosa rossa.
* Mirafra collaris - alosa de collar.
* Mirafra ashi - alosa d'Ash.
* Mirafra somalica - alosa de Somàlia.
* Mirafra pulpa - alosa de Friedmann.
* Mirafra cordofanica - alosa del Kordofan.
* Mirafra albicauda - alosa cuablanca.

## Referències

* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Nicators, Bearded Reedling, larks= 11 octubre 2024» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2.
* ↑ «Mirafra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Mindus Nova

Mindus Nova era una ciutat de la que parlen Plini el Vell i Pomponi Mela, i diuen que va ser la nova ciutat de Mindos, coneguda com a Neàpolis. Era a la costa de Cària a la península del nord de les tres penínsules dòriques, a no gaire distància al nord-oest d'Halicarnàs. Plini el Vell explícitament diu que era una ciutat diferent de Neàpolis de Cària.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Myndus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r abril 2021].
# Mindàlne

Mindàlne (en (ucraïnès): Миндальне, en rus: Миндальное, Mindàlnoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 143 habitants. Pertany al districte de Sudak. Abans la vila es deia Arkà-Deressí.

## Referències

* ↑ «Крым, город Судак, Богатовка». КЛАДР РФ. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «Расписание маршрутки Судак — Солнечная Долина —Прибрежное». GoOnBus.ru. [Consulta: 27 març 2018].
# Mike Fraser

* Per a altres significats, vegeu «Mike Fraser (productor musical)».
Mike Fraser (4 de novembre de 1980) és un arbitre professional de rugbi, representant de la federació neozelandesa de rugbi (NZRU). Fraser ha estat membre del cos d'àrbitres de la NZRU des de 2007, i és reconegut perla World Rugbycom a àrbitre internacional. Va fer el seu debut durant els test d'hivern de 2013, en un partit entre les seleccions dels Estats Units i Geòrgia. A part de més partits internacionals, l'any 2013 va formar part de l'equip d'àrbitres encarregats de la Copa del Món Junior de rugbi de 2013, sent escollit per arbitrar la final. Destaca també, que ha arbitrat en torneigs del Circuit de Rugby Sevens. És un dels arbitres que representa a la NZRU al Super Rugby i també arbitra a la ITM Cup. L'any 2015, fou convocat per format part de cos d'àrbitres encarregats de la Copa del Món de Rugbi de 2015, com a àrbitre auxiliar.

## Referències

* ↑ «All Blacks referees». Arxivat de l'original el 2016-11-12. [Consulta: 15 setembre 2015].
* ↑ IRB International Referee Panel 2013
* ↑ SUPER RUGBY MEDIA GUIDE - referees
* ↑ "Match officials announced for Rugby World Cup 2015". worldrugby.com.
# Milagro

Milagro és un municipi de Navarra, a la comarca de Ribera Arga-Aragón, dins la merindad d'Olite. Limita al nord amb Funes i Villafranca, a l'est amb Cadreita i al sud amb La Rioja.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 2 585 | 2 586 | 2 586 | 2 599 | 2 709 | 2 827 | 2 879 | 2 945 | 3 061 | 3 054 | 3 116 |
| Fonts: Milagro i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges il·lustres

* Sixto Cámara, periodista socialista utòpic.

## Guerra Civil Espanyola

Iniciada la Guerra Civil, 78 persones van ser assassinades, començant el dia 22 de juliol de 1936 fins al mes de maig de 1937, que es van produir els últims afusellaments de milagreses. Significatiu va ser el dia 5 d'agost quan 25 milagresos "desapareixen en el terme de Peralta, donant-se'ls per morts", segons el delegat local. El rector Victorià Aranguren, que havia sol·licitat clemència en alguna ocasió per als detinguts, va aparèixer mort en el llit el 9 d'octubre de 1937. Es va parlar d'enverinament, encara que això mai va poder saber-se.

## Galeria d'imatges

* Camp d'energia solar
* Camp d'energia solar
* Jardí fantàstic
* Jardí fantàstic
* Jardí fantàstic
* Jardí fantàstic
# Misha Glenny

Misha Glenny és un periodista i escriptor britànic. Durant molts anys va ser corresponsal de la BBC i del diari The Guardian a l'Europa central i oriental, on va ser testimoni de la caiguda del comunisme i de les guerres dels Balcans. També ha investigat en profunditat les xarxes de delinqüència mundials. Per la seva contribució al treball periodístic va ser guardonat el 2003 amb un Sony Gold Award. Així mateix, ha estat assessor polític del govern nord-americà i de diversos països europeus, i durant tres anys va dirigir una ONG dedicada a la reconstrucció de Sèrbia, Macedònia i Kosovo. És autor de diverses publicacions sobre l'Europa central i oriental, i del llibre McMafia: El crimen sin fronteras (Destino, 2008), sobre el crim organitzat transnacional i la globalització.

## Referències

* ↑ «Misha Glenny». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Tadrart

Tadrart (en àrab تدرارت, Tadrārt; en amazic ⵜⴰⴷⵔⴰⵔⵜ) és una comuna rural de la prefectura d'Agadir Ida-Outanane, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.530 persones. Fou constituïda en 1992.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
Viccionari
# Luci Valeri Flac

Luci Valeri Flac és el nom dels següents personatges:
* Luci Valeri Flac (mestre de la cavalleria), magister equitum el 321 aC
* Luci Valeri Flac (cònsol segle III aC), cònsol l'any 261 aC
* Luci Valeri Flac (cònsol 195 aC), cònsol el 195 aC
* Luci Valeri Flac (triumvir), triumvir el 190 aC
* Luci Valeri Flac (cònsol 152 aC) cònsol el 152 aC
* Luci Valeri Flac (cònsol 131 aC), cònsol el 131 aC
* Luci Valeri Flac (cònsol 100 aC), cònsol el 100 aC i 86 aC
* Luci Valeri Flac (magistrat) (segle I aC), magistrat romà, interrex i magister equitum
* Luci Valeri Flac (pretor), pretor el 63 aC
* Luci Valeri Flac (pompeià), polític pompeià
* Luci Valeri Flac (sacerdot), sacerdot de Mart romà
# Ànafes II

Ànafes II (en grec antic Ἀνάφης Anaphēs) era sàtrapa de Capadòcia, probablement fill d'Ànafes I, que va ser el noble Ànafes coautor de la mort de l'usurpador Esmerdis de Pèrsia junt amb sis altres nobles entre els quals hi havia Darios I el Gran.
Hauria succeït al seu pare en el govern de la satrapia de Capadòcia, que la família tenia amb exempció d'impostos per concessió reial especial. En parla Diodor de Sicília.

## Referències

* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XXXI, 19,2
* ↑ Smith, William (ed.). «Anaphas». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 17 maig 2021].
# Hans Adam II de Liechtenstein

Hans Adam II de Liechstenstein (Johannes "Hans" Adam Ferdinand Aloys Josef Maria Marko d'Aviano Pius von und zu Liechtenstein) (Zúric, Suïssa 1945) és l'actual cap d'estat de Liechtenstein. El seu tractament és de Sa Altesa Sereníssima "El Príncep Sobirà de Liechtenstein" Actualment posseeix el grup bancari privat LGT i una fortuna personal d'aproximadament quatre mil milions de dòlars, segons fonts de la revista Forbes.
Va néixer el 14 de febrer de 1945 a la ciutat de Zúric, sent el fill primogènit del príncep Francesc Josep II i la seva esposa, la comtessa Gina von Wilczek. Era net per línia paterna del príncep Alois de Liechtenstein i Elisabet Amàlia d'Àustria, i per línia materna de Ferdinand Graf von Wilczek i Norbertine Kinsky von Wchinitz und Tettau.
El 13 de novembre de 1998 fou nomenat príncep sobirà del seu país a la mort del seu pare Francesc Josep II. El príncep de Liechtenstein ha gaudit, al llarg de la història, d'uns grans poders. L'any 2003, però, es va celebrar un referèndum per revisar la constitució del país i augmentar els seus poders, amenaçant amb la seva marxa del país i la de la seva família per establir-se a Àustria si el referèndum no era acceptat.
El 15 d'agost de 2004 Hans Adam II va cedir la responsabilitat de prendre les decisions de govern diàries al seu fill primogènit, el príncep Alois de Liechtenstein, per a preparar la transició del poder a una nova generació. Amb aquesta cessió, però, oficialment Hans Adam contínua sent Cap de l'Estat i Alois compleix tasques de regent.

## Núpcies i descendents

El 30 de juliol de 1967 es va casar, a Vaduz, amb la seva cosina llunyana la comtessa Marie Aglaë Kinsky. D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Alois de Liechtenstein (1968), casat el 1993 amb Sofia de Baviera, príncep hereu i actual regentHans Adam II de Liechtenstein
* Maximilian Nikolaus Maria (1969), casat amb Angela Gisele Brown
* Constantin Ferdinand Maria (1972), casat amb comtessa Marie Kálnoky de Köröspatak
* Tatjana Nora Maria (1973), casada amb Philipp von Lattorf

## Referències

* ↑ Liechtenstein prince wins powers BBC News Online, 16 de març de 2003
* ↑ Country profile: Liechtenstein - Leaders BBC News, 6 de desembre de 2006

## Enllaços externs

* (alemany) Página dels Prínceps de Liechtenstein Arxivat 2007-07-04 a Wayback Machine.
# Antoni Castelucho Vendrell

Antoni Castelucho Vendrell (Barcelona, 1835 - París, 1910) fou pare d'una família d'artistes i marxants.
Dibuixant i gravador obrí una acadèmia de dibuix i pintura a Barcelona el 1895. L'any següent, el 1896, publicà juntament amb el seu fill Claudi Castelucho Diana (Barcelona, 1870 - París, 1927) un important tractat de perspectiva teatral.
Un altre fill seu, Emili Castelucho Diana (Barcelona 1879 - París 1939) i la seva neta Rosa-Antonieta Castelucho Camell (París, 1903 - Reus 1987) també foren artistes d'aquesta dinastia creada pel mateix Antoni Castelucho. Una filla d'Emili Castelucho, Rosa Castelucho, es va casar amb l'escriptor i periodista Just Cabot i Ribot.

## Referències

* ↑ «Enciclopèdia Catalana Online». [Consulta: 2 desembre 2013].
# Chen Qun

    En aquest nom xinès, el cognom és Chen.
Chen Qun (mort el 237 EC) va ser un ministre de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa.
Chen Qun va iniciar el sistema de nou rangs de la nominació per l'Administració pública a Cao Wei. Després de la mort del governant Cao Pi, Chen Qun es va convertir en el Guardià de les forces militars de Wei. Chen Qun, Sima Yi i Cao Zhen nomenaren al fill de Cao Pi, Cao Rui, per esdevenir el nou emperador.

## Família

* Fill: Chen Tai

## Nomenaments i títols en possessió

* Oficial Assistent (別駕) de Liu Bei quan aquest hi era en la Província de Yu (豫州)
* Assistent de l'Oest de l'Excel·lència d'Obres(司空西曹掾屬)
* Secretari Adjunt Imperial de Palau (御史中丞)
* Assistent de Palau (侍中)
* Assistent de l'Est i l'Oest del Canceller (丞相東西曹掾)
* Marquès de Changwu (昌武亭侯)
* Secretari Imperial (尚書)
* Subdirector al Secretariat Imperial (尚書僕射)
* Secretari Cap Imperial (尚書令 / 錄尚書事)
* Marquès de Ying (潁鄉侯)
* General d'Alt Rang que Protegeix l'Exèrcit (鎮軍大將軍)
* Protector Central de l'Exèrcit (中護軍)
* Marquès de Yingyin (潁陰侯)
* Excel·lència d'Obres (司空)
* Marquès Jing (靖侯) - concedit com títol pòstum

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Stephen Macknowski

Stephen Macknowski (Yonkers, 16 de febrer de 1922 - 4 d'abril de 2013) fou un piragüista estatunidenc que va competir durant la dècada de 1940.
El 1948 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Londres, on va disputar dues proves del programa de piragüisme. Formant parella amb Steven Lysak, guanyà la medalla d'or en els C-2 10.000 metres i la de plata en el C-2 1.000 metres. També guanyà quatre campionats nacionals, un en C-2 el 1948 amb Steven Lysak, i tres en C-4, entre 1946 i 1948. Estudià a la Universitat de Colúmbia.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Stephen Macknowski». [Consulta: 7 setembre 2021].
# Chen Qian (Tres Regnes)

    En aquest nom xinès, el cognom és Chen.
Chen Qian va ser un general militar de l'estat de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa, ell continuaria la seva carrera militar a la Dinastia Jin amb el títol de general de brigada. Va ser fill Chen Jiao, un oficial administratiu que va servir sota Cao Cao i la dinastia Cao Wei.
Durant la revolta de Zhuge Dan, ell va ser el segon al comandament de l'avantguarda de Wang Ji, que comptava amb un exèrcit de 260.000 homes. Contribueix a la sufocació de la revolta, i batalla els exèrcits de Wu Oriental amb èxit. Gràcies a açò seria nomenat com el "General que Pacifica l'Orient".
Més tard durant la Dinastia Jin ell és nomenat general de cavalleria i cisternes (general de brigada).

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes

## Referències

* Fang Xuanling, Llibre de Jin.
* Luo Guanzhong; tr. Moss Roberts (1995). Three Kingdoms. ISBN 7-119-00590-1