OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Florentino de Elizaicin y España

Florentino de Elizaicin y España Bertrán de Lys Samper (Alacant 1859 - Sant Vicent del Raspeig, 1936) fou un empresari i polític valencià, fill de Manuel Elizaicin y Bertrán de Lys, net de Tomás España Sotelo i germà del militar Miguel de Elizaicin y España.
La seva família era d'origen basc i posseïa vinyes i la fàbrica de guix El Cisne. Inicialment col·laborà als diaris El Lunes (1883) i La Patria (1888-1891), fins que el 1898 va comprar El Correo, que en farà òrgan del Partit Conservador i que dirigirà fins a la seva mort el 1936. Entre altres càrrecs, fou president de l'Associació de Premsa d'Alacant, president del Casino d'Alacant (1893) i membre del Patronat de la Caixa d'Estalvis d'Alacant el 1923.
Fou un dels caps locals del Partit Conservador a Alacant, tot i que tenia mala relació amb els seus caps (Salvador Canals y Vilaró, el marquès del Bosch). Fou regidor i tinent d'alcalde d'Alacant el 1885 i el 1914-1922, així com diputat a la Diputació Provincial d'Alacant per Monòver-Elda el 1892-1896. Inicialment fou atret pel feixisme i recolzà la dictadura de Primo de Rivera, però el 1924 protestà contra la censura de premsa. Fou nomenat alcalde d'Alacant entre febrer i abril de 1930. El març de 1931 dirigí una manifestació demanant l'amnistia per als implicats en la Sublevació de Jaca, i el 1932 es va integrar en el Partit Republicà Progressista dirigit per Niceto Alcalá-Zamora.

## Obres

* Honor contra deshonor (1930)

## Referències

* ↑ Elizaicin España, Florentino a Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ Alcalde breve. periodista longevo Arxivat 2016-06-18 a Wayback Machine., Gerardo Muñoz, 12 d'octubre de 2015
* ↑ La redentora República, La Gatera, 17 d'agost de 1996
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.187. ISBN 9788495484802.
# Peratia

Peratia (grec medieval: Περάτεια, ‘més enllà [del mar]’) fou el territori d'ultramar de l'Imperi de Trebisonda. Abastava les ciutats de Kherson i Kertx, a Crimea, juntament amb el seu rerepaís. Probablement ja era administrat des de Trebisonda en temps de l'Imperi Romà d'Orient, abans que els Comnens fundessin un imperi a part unes setmanes abans del saqueig de Constantinoble pels soldats de la Quarta Croada el 1204.
Trebisonda exercí un control dèbil sobre Peratia gairebé des del principi, a causa de la pressió dels genovesos i els tàtars ja al voltant del moment de la mort d'Aleix I el 1222.
Els turcs seljúcides ocuparen Sudak i hi construïren una fortalesa entre el 1220 i el 1222. El governador turc de Sinope envià el 1223 vaixells a atacar la costa de Peratia, amb l'objectiu de crear un ambient insegur que fes desviar el comerç cap al seu port. Un vaixell que transportava el tribut anual de Peratia, el governador de la província i un nombre de persones importants de Quersonès a bord, va ser desviat per una tempesta cap a Sinope. La gent de Trebisonda tenia prohibit fer servir aquest port i fer-ho suposava la violació del pacte entre els turcs i l'Imperi de Trebisonda del 1220; per tant el governador de Sinope, Hetum, capturà el vaixell amb la seva càrrega, passatgers i tripulació i després envià una flota a atacar Peratia. Andrònic I Gidos reaccionà enviant una flota de guerra contra Sinope. Mentre una part dels soldats s'enfilaven per les muralles, la resta capturaven els vaixells que hi havia al port i mataren les corresponents tripulacions, finalment alliberaren el governador de Peratia, recuperaren els diners i, amb tot el botí, van tornar a Quersonès.
A partir d'aquell moment, el territori passà sota l'administració de la família dels Gabres, uns magnats de Trebisonda que posteriorment fundarien el Principat de Teodoro.

## Referències

* ↑ Peacock, 2006, p. 140.
* ↑ Miller, 1968, p. 20.

## Bibliografia

* Peacock, A. C. S. «The Saliūq Campaign against the Crimea and the Expansionist Policy of the Early Reign of'Alā' al-Dīn Kayqubād» (en anglès). Journal of the Royal Asiatic Society, Third Series, 16, 2, 2006.
* Miller, William. Trebizond: The Last Greek Empire (en anglès). Chicago: Argonaut Publishers, 1968.

## Enllaços externs

* Breu història del Principat de Teodoro (anglès)
# Pierre Weiss

Pierre-Ernest Weiss (Març 25, 1865 - Octubre 24, 1940) va ser un físic francès que va desenvolupar la teoria dels dominis del ferromagnetisme l'any 1907. Els dominis de Weiss i el magneton de Weiss estan anomenats en honor seu. Weiss també va desenvolupar la teoria de camp mitjà molecular, també coneguda com a teoria de camp mitjà de Weiss.
Weiss va néixer a Mulhouse i va morir a Lyon.

## Vegeu també

* Llei de Curie-Weiss

## Referències

* ↑ Hellemans, Alexander; Bunch, Bryan. Simon & Schuster. The Timetables of Science, 1988, p. 411.. ISBN ISBN 0671621300.
# Phyllotis osgoodi

Phyllotis osgoodi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del nord-est de Xile. El seu hàbitat natural són les zones rocoses dels Andes. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que algunes poblacions estan afectades per la mineria.
L'espècie fou anomenada en honor del mastòleg estatunidenc Wilfred Hudson Osgood.

## Referències

* ↑ D'Elía, G.; Patterson, B. Phyllotis osgoodi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 abril 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 301. ISBN 978-0801893049.
# Misericòrdia Montlleó i Domènech

Misericòrdia Montlleó i Domènech (Ulldemolins, 4 d'abril de 1962) és una política catalana, alcaldessa d'Ulldemolins i diputada al Parlament de Catalunya en la V Legislatura.

## Biografia

Militant d'Unió Democràtica de Catalunya fins al 2015 i militant de Demòcrates de Catalunya des d'aleshores, ha treballat com a secretària de l'Ajuntament d'Ulldemolins del 1980 al 1999. A les eleccions municipals de 1999 fou escollida alcaldessa d'Ulldemolins, diputada de la Diputació de Tarragona i diputada per la circumscripció de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999, on ha estat vicepresidenta de la Comissió d'Estudis sobre la problemàtica del Món Rural a Catalunya. També ha estat presidenta comarcal d'UDC de 1995 a 1999. Entre d'altres, ha exercit de presidenta d'Unió de Dones, dins d'Unió Democràtica de Catalunya. Després de les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015, deixà la militància a Unió Democràtica de Catalunya i s'integra al nou partit sorgit d'aquest, Demòcrates de Catalunya, d'ideal democristià i a favor de la independència de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Històric d'alcaldes. Ajuntament d'Ulldemolins». Municat. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 26 de maig 2015. [Consulta: 15 gener 2014].

## Enllaços externs

* «Misericòrdia Montlleó i Domènech». Càrrecs parlamentaris i biografies dels diputats i diputades. Composició dels grups parlamentaris. p.196-197. Parlament De Catalunya. [Consulta: 15 gener 2014].
* «Misericòrdia Montlleó i Domènech». Fitxa diputats. Diputació de Tarragona. [Consulta: 15 gener 2014].
# Ernst Abbe

Ernst Karl Abbe (Eisenach, 23 de gener de 1840 − Jena, 14 de gener de 1905) va ser un físic alemany conegut pels seus treballs sobre òptica. Va treballar amb Carl Zeiss en el disseny de microscopi si altres instruments òptics corregint gran part de les aberracions òptiques presents en els instruments òptics de l'època. Abbe desenvolupar la major part de la seva activitat acadèmica a la Universitat de Jena i que també durant un temps director de l'observatori astronòmic de Jena.
Ernst Abbe és també conegut per haver introduït la jornada laboral de vuit hores recordant les jornades laborals del seu pare de 14 hores. Aquest model de jornada laboral seria copiat posteriorment per la companyia nord-americana Ford el 1914 i a partir d'aleshores en gran part del món
L'any 1970, es va decidir en el seu honor donar el nom de «Abbe» a un cràter d'impacte lunar situat l'hemisferi sud de la cara oculta de la Lluna.

## Vegeu també

* Nombre d'Abbe
* Prisma d'Abbe

## Referències

* ↑ "Ernst Abbe". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ernst Abbe» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Ca la Sigalota

Ca la Sigalota és una casa eclèctica de Portbou (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat dins del nucli urbà de la població de Portbou, al bell mig del terme, al carrer Méndez Núñez.
Edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb teulada d'un sol vessant a la part posterior de la coberta i terrat davanter. Està distribuït en planta baixa i tres pisos, tot i que el superi or probablement respongui a una ampliació posterior a la construcció original. Totes les obertures de l'edifici són rectangulars, algunes amb els emmarcaments d'obra en relleu i d'altres arrebossats. La planta baixa presenta un portal d'accés central amb guardapols superior motllurat, sostingut per dues mènsules laterals estriades i una clau central gravada amb la data 1886. Aquest guardapols empalma amb una cornisa motllurada que ressegueix la línia divisòria entre la planta baixa i el primer pis, decorada amb un fris estriat situat a la part inferior. A banda i banda del portal hi ha dues finestres amb l'emmarcament en relleu arrebossat. Al primer pis hi ha una finestra central geminada de la que destaca l'ampit i dos finestrals laterals, totes tres obertures protegides amb guardapols motllurats sostinguts per mènsules estriades. Les obertures laterals tenen sortida a dos balcons exempts que presenten les llosanes sostingudes per grans mènsules també estriades, i baranes de ferro treballat. La segona planta presenta tres finestrals amb guardapols decorats amb motius vegetals, que tenen sortida a un gran balcó corregut amb barana de ferro treballat. Aquest nivell està rematat per una cornisa motllurada decorada, sota la qual es conserven els antics forats de ventilació de la coberta original. Al pis superior només hi ha tres senzilles finestres, i es tanca mitjançant una cornisa motllurada damunt la que s'assenta la barana d'obra del terrat.
La construcció presenta els paraments arrebossats i pintats, tot i que els dos nivells inferiors imiten un encoixinat.

## Història

Segons el fons documental del COAC, es tracta d'una construcció realitzada vers el 1886, tal com ho testimonia l'any que es troba inscrit a la llinda de la porta principal.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca la Sigalota». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2017].
# Florentino Pérez Embid

Florentino Pérez Embid (12 de juny de 1918, Aracena, Huelva - 23 de desembre de 1974, Madrid), va ser un historiador, professor i escriptor espanyol. Llicenciat en Filosofia i Lletres, es va especialitzar en temes hispanoamericans. Va fundar l'Escola d'Estudis Hispanoamericans de Sevilla. A més, va ser catedràtic de Descobriments Geogràfics, primer a Sevilla i després a Madrid, i rector de la Universitat Internacional Menéndez Pelayo.

## Biografia

A part de la seva tasca docent, va ser director general d'Informació amb Gabriel Arias-Salgado, conseller nacional d'Educació, procurador a Corts, rector de la Universitat Menéndez Pelayo i president de l'Ateneu de Madrid entre 1951 i 1956, durant l'època franquista. Va pertànyer com a conseller de nombre al CSIC i va ser membre corresponent de l'Acadèmia de Belles Arts de Sevilla.

## Bibliografia

* Cuenca Toribio, José Manuel. La obra historiográfica de Pérez-Embid. Sevilla: CSIC, 2000.
* García Sepúlveda, María Pilar; Navarrete Martínez, Esperanza [16 d'agost de 2017]. Relación de miembros pertenecientes a la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando (1752-1983, 1984-2006. Madrid: Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, 2007 [Consulta: 17 agost 2018]. Arxivat 2017-08-16 a Wayback Machine.
* Peiró Martín, Ignacio «Historiadores en el purgatorio. Continuidades y rupturas en los años sesenta». Cercles. Revista d'Història Cultural. Universitat de Barcelona [Barcelona], 16, 2013, pàg. 53-81. ISSN: 1139-0158.
* Peiró Martín, Ignacio; Pasamar Alzuria, Gonzalo. Diccionario Akal de Historiadores españoles contemporáneos. Tres Cantos: Ediciones Akal, 2002. ISBN 84-460-1489-0.
# Peter Panton

Peter Panton, (3 de juny de 1932) fou un ciclista australià, que va combinar tant el ciclisme en ruta com la pista.

## Palmarès en ruta

* 1955
** Vencedor d'una etapa del Tour de Tasmània
* 1957
** Vencedor d'una etapa del Tour de Tasmània
* 1958
** 1r al Tour de Tasmània
* 1959
** 1r a la Herald Sun Tour
** 1r al Tour de Tasmània
* 1960
** 1r a la Herald Sun Tour
* 1963
** 1r al Tour de Tasmània

## Palmarès en pista

* 1959
** 1r als Sis dies de Sydney (amb Sydney Patterson)
* 1961
** 1r als Sis dies de Perth (amb Claus Stiefler)
* 1964
** 1r als Sis dies de Launceston (amb William Lawrie)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Phyllotis pearsoni

Phyllotis pearsoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del nord del Perú, on viu a altituds d'entre 3.572 i 4.270 msnm. Té una llargada total de 214-256 mm i la cua de 108-122 mm. El seu hàbitat natural és la puna, un ecosistema d'herbassars andins situats a altituds de més de 3.500 msnm. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg estatunidenc Oliver Payne Pearson.

## Referències

* ↑ Pacheco, V.; Rengifo, E. M.; Vivas, D. 2014. «Una nueva especie de ratón orejón del género Phyllotis Waterhouse, 1837 (Rodentia: Cricetidae) del norte del Perú». Therya, 5 (2): 481-508
# Bagrus meridionalis

Bagrus meridionalis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 150 cm de longitud total

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eccles, D.H. 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma, Itàlia. 145 p.

## Bibliografia

* Bailey, R. M. i D. J. Stewart 1983: Bagrus Bosc, 1816 (Pisces, Siluriformes): Proposal to place on the Official List. Z.N.(S.)2371. Bulletin of Zoological Nomenclature v. 40 (pt 3): 167-172.
* Banda, M. 2001. Population biology of the catfish Bagrus meridionalis from the southern part of Lake Malawi. p. 200-214. A O.L.F. Weyl i M.V. Weyl (eds.) Proceedings of the Lake Malawi Fisheries Management Symposium, 4-9 Juny del 2001. Capital Hotel, Lilongwe. National Aquatic Resource Management Programme (NARMAP), Government of Malawi. 272 p.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Günther, A. 1894. Second report on the reptiles, batrachians, and fishes transmitted by Mr. H. H. Johnston, C. B., from British Central Africa. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1893 (pt 4): 616-628, Pls. 53-57.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Font dels Nens

La font dels Nens, també coneguda com a Gerro amb nens, és una escultura situada al parc de la Ciutadella de Barcelona. Obra de Josep Reynés de 1893, és una de les escultures més populars del parc i està catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Història i descripció

La font està situada al passeig de les Magnòlies del parc, enfront del Castell dels Tres Dragons, obra de Lluís Domènech i Montaner que va servir de cafè-restaurant durant la celebració de l'Exposició Universal de 1888. Per a la seva confecció, el maig de 1891 es va dipositar un bloc de marbre de 400 quintars a la ubicació del pavelló del Cercle del Liceu durant l'Exposició. Reynés va modelar l'obra, que tenia finalitzada al juliol d'aquell any, tot i que el conjunt de la font no es va finalitzar fins al desembre, i va ser inaugurada ja el 1893.
En un estany de forma octogonal i sobre un pedestal de quatre braços decorat amb volutes s'alça l'escultura, un gran gerro sobre el qual pugen uns nens nus, uns pujant i uns altres que ja es troben a dalt. En un lateral, el nen d'abaix posa les dues mans per impulsar a un altre que s'encimbella al gerro, mentre que un tercer es troba ja en la vora; a dalt, hi ha un nen dempeus, mentre un altre està tombat apuntant el cap fora, i un tercer es capbussa en l'aigua del gerro, amb les cames per fora. L'obra és d'un gran dinamisme i minuciositat de detalls, d'aspecte informal i decoratiu, trencant amb la seriosa monumentalitat de la major part d'obres escultòriques del parc. L'autor va saber donar als nens una gran varietat de gestos i expressions, amb un viu realisme tant en el moviment de les figures com en el treball anatòmic dels infants, així com en els múltiples detalls decoratius del gerro.

## Vegeu també

* Fonts de Barcelona
* Art públic de Barcelona

## Referències

* ↑ «Font dels nens». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Jaume Fabre, Josep M. Huertas i Isabel Coll. «Gerro amb nens». Art públic. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Lecea et al., 2009, p. 132.

## Bibliografia

* Lecea, Ignasi de; Fabre, Jaume; Grandas, Carme; Huertas, Josep M.; Remesar, Antoni; Sobrequés, Jaume Art públic de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona i Àmbit Serveis Editorials, 2009. ISBN 978-84-96645-08-0.

## Enllaços externs

* «La Font dels Nens». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Federació de Guinea Bissau de Futbol

La Federació de Futbol de Guinea Bissau (FFGB) —en portuguès: Federação de Futebol da Guiné-Bissau— és la institució que regeix el futbol a Guinea Bissau. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga de Guinea Bissau de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Guinea Bissau absoluta i les de les altres categories.
Va ser formada el 1974.
* Afiliació a la FIFA: 1986.
* Afiliació a la CAF: 1986.

## Referències

* ↑ Guinea-Bissau Arxivat 2018-07-18 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Guinea-Bissau at CAF Online
# Perduts a la neu

Perduts a la neu (original: The Snow Walker) és una pel·lícula de l'any 2003 protagonitzada per Barry Pepper i Annabella Piugattuk. La producció va ser dirigida per Charles Martin Smith. Ha estat doblada al català.

## Argument

Any 1953, Charlie Halladay, un arrogant aviador, treballa al nord del Canadà. Mentre feia una parada amb la seva aeronau, uns nadius esquimals li van demanar que traslladés a la jove Kanaalaq perquè rebés atenció mèdica en un hospital, ja que patia tuberculosi. Durant el viatge, la nau sofreix desperfectes i cau aparatosament en un paratge desèrtic i aïllat. Amb l'ajuda de la noia, Halladay afrontarà la recerca d'ajuda.

## Repartiment

* Barry Pepper: Charlie Halliday
* Annabella Piugattuk: Kanaalaq
* James Cromwell: Walter "Shep" Shepherd
* Kiersten Warren: Estelle
* Jon Gries: Pierce
* Robin Dunne: Carl
* Malcolm Scott: Warren
* Michael Bublé: Hap
* Brad Sihvon: Mr. Izzard
* Greg Spottiswood: Mr. Moss
* Samson Jorah: Sammy
* William MacDonald: Miner

## Referències

* ↑ esadir.cat. Perduts a la neu. esadir.cat.
* ↑ «The Snow Walker» (en anglès). [Consulta: 28 octubre 2018].

## Enllaços externs

* The Snow Walker en decine21.com
* The Snow Walker a Rotten Tomatoes
# Phyllotis limatus

Phyllotis limatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 0 i 4.000 msnm des del centre-oest del Perú fins al nord de Xile. S'alimenta de fòrbies i insectes. Els seus hàbitats naturals són les zones rocoses i sorrenques dels deserts, la vegetació riberenca, els boscos de galeria, els oasis nebulosos costaners i algunes regions de puna. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Vivar, E. Phyllotis limatus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 5 abril 2017.
# La Bertolina

La Bertolina és una masia del municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Jolis, Agustí; Simó, Maria Antònia. Alt Berguedà i Cardener. 3a. ed.. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1965, p. 130 i 131 (Guies). DL B.13.216-1965.
* ↑ Sanllehi, Marc; Fruitós, Jaume [et al.].. Vall de Lord, Esc. 1:25.000. 3a. ed.. Granollers: Editorial Alpina, 1965 (E-25). ISBN 978-84-8090-369-1.
# Asuna Tanaka

Asuna Tanaka (田中 明日菜, 23 de abril de 1988) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2011. Va disputar 39 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 2011, 2015 i Jocs Olímpics d'estiu de 2012.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2011 | 6 | 2 |
| 2012 | 13 | 1 |
| 2013 | 9 | 0 |
| 2014 | 2 | 0 |
| 2015 | 6 | 0 |
| 2016 | 3 | 0 |
| Total | 39 | 3 |

## Referències

* ↑ 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Asuna Tanaka, Fitxa a Soccerway
# Font dels Plans (Serradell)

La Font dels Plans és una font del poble de Serradell, de l'antic terme de Toralla i Serradell, pertanyent a l'actual municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà.
Està situada a 1.060 m d'altitud al vessant que puja al sud-oest de los Plans en direcció a Roca Palomera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya