OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wakabayashilita

La wakabayashilita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser descoberta l'any 1969 a la prefectura de Gunma, a l'illa de Honshū (Japó), sent nomenada així en honor de Yaichiro Wakabayashi (1874-1943), mineralogista japonès.

## Característiques

La wakabayashilita és un complex arsenur sulfur de cations arsènic i antimoni, amb fórmula [(As,Sb)₆S$_9$][As₄S₅]. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic trobant-se en hàbit fibrós. La seva duresa a l'escala de Mohs és d'1,5, sent un mineral molt tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wakabayashilita pertany a «02.FA: Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O, amb As, (Sb), S» juntament amb els següents minerals: duranusita, dimorfita, pararealgar, realgar, alacranita, uzonita, laphamita, orpiment i getchellita.

## Formació i jaciments

Apareix formant fibres en druses de quars o embedides en calcita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: realgar, orpiment, estibina, pirita, calcita, chabourneïta, pierrotita, parapierrotita, esfalerita, twinnita, zinkenita, madocita, andorita, smithita, laffittita, routhierita o aktashita.

## Referències

* ↑ «Wakabayashilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r abril 2015].
# Augustin Bizimungu

Augustin Bizimungu (Byumba, 28 d'agost de 1952) és un ex-general en les Forces Ruandeses de Defensa (FAR). El 1994, va exercir breument com a Cap de l'Estat Major. Durant aquest període, va entrenar els soldats i milicians que van dur a terme el genocidi de Ruanda.
Membre de l'ètnia hutu, Bizimungu tenia el rang de tinent coronel en les FAR el 6 d'abril de 1994. Aquell dia, després de la mort del Cap d'Estat Major Déogratias Nsabimana en un accident aeri que també va matar el president Juvénal Habyarimana, Bizimungu va ser promogut a general i nomenat com a Cap permanent de l'exèrcit, substituint Marcel Gatsinzi.
Va fugir del país després de la victòria del Front Patriòtic Ruandès (FPR), i presumptament va dir "el FPR governarà sobre un desert."
El 12 d'abril de 2002, el Tribunal Penal Internacional per a Ruanda (TPIR) va emetre una ordre d'arrest per Bizimungu, qui aparentment treballava amb el moviment rebel angolès UNITA. L'agost de 2002, va ser arrestat pel govern angolès i acusat de crims de guerra en la Cort de l'ONU a Tanzània.
El judici es va suspendre fins a setembre de 2008, en la qual Bizimungu va ser jutjat al costat d'altres oficials de les FAR, com Augustin Ndindiliyimana (Cap de l'Estat Major de la Gendarmeria Nacional), François-Xavier Nzuwonemeye (Comandant del Batalló de Reconeixement de l'Exèrcit ruandès) i Innocent Sagahutu (Comandant Adjunt del Batalló de Reconeixement de l'Exèrcit ruandès). El 17 de maig de 2011, Bizimungu va ser condemnat a trenta anys a la presó per la seva complicitat en el genocidi.
Bizimungu va ser interpretat per Fana Mokoena en la pel·lícula de 2004, Hotel Rwanda.

## Referències

* ↑ «ICTR press release about Bizimungu». ICTR, 15-08-2002.
* ↑ Dallaire, Roméo. «Ch. 11: To Go or To Stay?». A: Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda, p. 292–293.
* ↑ Des Forges, Alison. Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Extending the Genocide → Removing Dissenters. Nova York: Human Rights Watch, març 1999. ISBN 1-56432-171-1.
* ↑ Vesperini, Helen «Rwanda's 'genocide general'». BBC News, 15-08-2002 [Consulta: 6 febrer 2008].
* ↑ «Rwanda's genocide court to try 'big fish'». The Globe and Mail [Toronto], 15-08-2002 [Consulta: 7 febrer 2008]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ «Augustin Bizimungu». Trial Watch. Arxivat de l'original el 2008-04-14. [Consulta: 11 agost 2008].
* ↑ «Rwanda genocide: Ex-army chief given 30-year sentence». BBC News, 17-05-2011 [Consulta: 17 maig 2011].
# Augustusplatz

L'Augustusplatz (en català, plaça d'August. De 1928 a 1933 i de 1953 a1990 anomenada Karl-Marx-Platz o plaça de Karl Marx) és una plaça situada a l'est del centre de Leipzig, Alemanya.
És la plaça més gran de la ciutat i una de les més grans d'Alemanya i d'Europa. Forma part de la circumval·lació interior de la ciutat i és un nucli central de la xarxa de tramvia.
Actualment s'hi troben el Gewandhaus, l'Òpera de Leipzig i l'Augusteum (edifici central de la Universitat de Leipzig).

## Referències

* ↑ All indications according "Verzeichnis der Straßennamen der Stadt Leipzig" (Register of street names of the city of Leipzig)
* ↑ Hocquél (2004), pp. 122-125, Riedel (2005), p. 91
# Wi-Fi Taiō: Gensen Table Game Wii

Wi-Fi Taiō: Gensen Table Game Wii (en japonès: Wi-Fi対応 厳選テーブルゲームWii,, en català: Compatible amb Wi-Fi: Selecció de jocs de taula Wii) és un videojoc de Wii amb una col·lecció de jocs de taula. Va ser desenvolupat per Yuki Enterprise i llançat per Hudson Soft al Japó el 22 de maig de 2008. Els diferents jocs es poden jugar contra jugadors controlats per la consola, jugadors locals o mitjançant la Nintendo Wi-Fi Connection.

## Gameplay

El joc inclou deu jocs de taula diferents:
* Mahjong
* Shogi
* Go
* Gomoku
* Escacs
* Backgammon
* Othello
* Hanafuda (Hana-awase)
* Bridge
* Daifugō
Els jocs també inclouen dos modes addicionals: el mode Step Up, que augmenta lentament la dificultat, i la Prova d'habilitat. A més, es poden jugar partides en línia, on els jugadors poden jugar amb qualsevol a través de la Nintendo Wi-Fi Connection. En jugar, se'ls assigna un rang i poden establir batalles contra altres jugadors de rang similar.
Altres opcions del joc inclouen utilitzar un personatge Mii, canviar els paràmetres i la música dels jocs i seleccionar emojis i missatges que es poden enviar als oponents en línia.

## Referències

* ↑ «Wi-Fi対応 厳選テーブルゲームWii». [Consulta: 6 maig 2023].
* ↑ https://prtimes.jp/data/corp/0/bde3ed59c7151560622411786bf14b68.pdf

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (japonès)
# Warwick Trading Company

La Warwick Trading Company era una companyia de producció i distribució de cinema britànica, la qual va operar entre 1898 i 1915.

## Història

La Warwick Trading Company té els seus orígens a l'oficina de Londres de Maguire i Baucus, una firma encapçalada per dos homes de negocis americans que, des de 1894, van actuar com agents de màrqueting de pel·lícules i dels projectors produïts per Thomas Edison. Al 1897, també van adquirir els drets de distribuir les pel·lícules produïdes pels Lumière germans.
Més tard el mateix any, Charles Urban va ser assignat conseller delegat. Urban estava descontent amb la ubicació actual de les oficines, a Broad Street, i va proposar una mudança a un edifici de Warwick Court, el qual era el més proper de les empreses d'opinió similar a la de Robert W. Paul. Urban també va suggerir un canvi de nom simultani, ja que sentia que el nom actual era difícil per fer negocis. L'empresa va ser renombrada com Warwick Trading Company, degut a l'adreça de les oficines noves a Warwick Court. La nova empresa va ser oficialment registrada al maig de 1898. Urban va veure un important creixement de les operacions de la companyia i es va convertir en un productor i distribuïdor de cinema molt apreciat, amb un focus especial en pel·lícules d'actualitat, viatges i reportatges. Va distribuir pel·lícules dels germans Lumière, George Albert Smith, James Williamson i Georges Méliès. L'empresa també va vendre equipament de pel·lícula fabricat per Alfred Darling. En el seu moment àlgid, la companyia va produir o distribuir tres quartes parts de les pel·lícules exposades a Gran Bretanya.
Urban va deixar l'empresa al 1903, entre desacords amb Maguire i Baucus, i també amb Alfred Jackaman Ellis, qui hi havia esdevingut el co-director al 1900. Va crear una altra firma, la Charles Urban Trading Company, amb diversos membres del personal clau amb ell, entre els quals es coneixia la venedora Alice Rosenthal i el càmera i ajudant de direcció John Gilman Avery i cameraman i director d'ajudant John Gilman Avery. Entre el 1906 i el 1909 la Warwick Trading Company fou encapçalada per Will Barker, i entre el 1913 i el 1915 pel fotògraf naturalista Cherry Kearton, després del qual la companyia passà a rebre recepció.

## Referències

* 1 2 3 4 Gray, Frank. «Franck Zeveley Maguire and Joseph Delaney Baucus». Who's Who of Victorian Cinema. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ Urban, 1999, p. 45.
* 1 2 Urban, 1999, p. 88-89.
* ↑ McKernan, Luke. «Charles Urban». Who's Who of Victorian Cinema. [Consulta: 2 desembre 2013].
* 1 2 3 McKernan, Luke. «Warwick Trading Company». A: Richard Abel. Encyclopedia of Early Cinema. Taylor & Francis, 2005, p. 685–686. ISBN 978-0-415-23440-5.
* ↑ Urban, 1999, p. 88.
* ↑ Urban, 1999, p. 86.

## Bibliografia

* Urban, Charles. A Yank in Britain: The Lost Memoirs of Charles Urban, Film Pioneer. The Projection Box, 1999. ISBN 978-0-9523941-2-9.
# Parc Nacional de Langsua

El Langsua (en noruec: Langsua nasjonalpark) és un parc nacional de Noruega situat al comtat d'Oppland, abastant part dels municipis d'Øystre Slidre, Nord-Aurdal, Nordre Land, Gausdal, Sør-Fron i Nord-Fron. Consta d'una superfície protegida total de 537,1 km². Va ser establert l'11 de març de 2011, mitjançant la fusió del Parc Nacional d'Ormtjernkampen i altres zones protegides dels voltants.
Quant a la flora i fauna, la flor més abundant del parc és la campanula barbata, flor típica de latituds més septentrionals, com ara el comtat de Finnmark. Les aus més abundants del parc són l'arpella pàl·lida, el territ becadell i el becadell gros. Entre els mamífers el linx és el més abundós.
Al parc hi ha grans àrees de pasturatge. L'Associació Noruega de Trekking compta amb set cabanes al parc nacional, el més gran dels quals és l'alberg de Liomseter.

## Referències

* ↑ «Forskrift om vern av Langsua nasjonalpark, Øystre Slidre, Nord-Aurdal, Nordre Land, Gausdal, Sør-Fron og Nord-Fron kommuner, Oppland» (en noruec). Norsk Lovtidend, 2011 [Consulta: 23 agost 2011].

## Enllaços externs

* Langsua nasjonalpark
# Port Washington (Nova York)

Port Washington és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 15.215 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Washington tenia 15.215 habitants, 5.521 habitatges, i 4.168 famílies. La densitat de població era de 1.395,4 habitants per km².
Dels 5.521 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,9% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 15% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 85.837 $ i la renda mediana per família de 102.646 $. Els homes tenien una renda mediana de 71.024 $ mentre que les dones 49.299 $. La renda per capita de la població era de 43.815 $. Entorn del 3,1% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Washington». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Publi Septimi Geta

* Aquest article tracta sobre Publi Septimi Geta, fill de l'emperador Septimi Sever i germà de Caracal·la. Si cerqueu el germà de Septimi Sever, vegeu «Publi Septimi Geta (germà de Septimi Sever)».
Publi Septimi Geta (llatí: Publius Septimius Geta) també conegut com a Lluci Septimi Geta (Lucius Septimius Geta) fou el segon fill de l'emperador Septimi Sever i de l'emperadriu Júlia Domna. Va néixer a Mediolànum el 27 de maig del 189, tres anys abans que el seu pare va pujar al tron. El nom l'hauria agafat del seu avi patern o d'un oncle patern (un germà de Septimi Sever que portava el mateix nom: Publi Septimi Geta).
De jove Geta va acompanyar el seu pare a la guerra contra els parts. El 198 Caracal·la, el fill gran, fou declarat august (Geta tenia 19 anys) i les tropes van aclamar Geta com a Cèsar, càrrec que poc després va confirmar l'emperador i el senat.
Apareix anomenat com a cèsar, pontífex i princeps juventutis a medalles o monedes datades entre el 205 i la seva mort el 212. El 205 fou cònsol per primera vegada i el 208 per segona vegada; en aquest segon consolat va anar a Britànnia; el 209 va rebre el poder tribunici i el títol d'august equiparat amb el seu germà.
El 211 Septimi Sever va morir a Eboracum (l'actual York a Anglaterra) i els seus dos fills, Caracal·la i Geta, van tornar a Roma. Des de llavors la rivalitat no va parar de créixer; l'odi va derivar en violència. Caracal·la hauria fet diversos intents de matar Geta, però aquest va prendre tota mena de precaucions.
Al cap d'uns mesos Caracal·la va fingir un desig de reconciliació i va aconseguir que Geta baixés la guàrdia i retirés part de la seva escorta. La mare Júlia els va convidar ambdós a la seva cambra per intentar la reconciliació però Caracal·la ja havia posat al lloc uns centurions que quan Geta va entrar el van matar. Júlia, que no en sabia res, va intentar inútilment protegir amb el seu cos el seu fill petit; després fou obligada a aprovar el fet si es volia escapar a la mateixa sort. El van assassinar probablement el febrer del 212 quan Geta tenia 23 anys.
Caracal·la va ordenar una damnatio memoriae: la destrucció de totes les seves estàtues i que foren eliminades totes les inscripcions en honor seu, i la supressió de les monedes amb la seva cara; tot i així s'han conservat moltes monedes i medalles. A les primeres monedes apareix esmentat com Lucius i Publius però a partir del 205 només apareix la forma Publius.

## Referències

* 1 2 3 Ramsay, William. «Geta, L. Septimius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Liddell, Henry George. «Eboracum». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood (en anglès). Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
* ↑ Krüpe, Florian. Die damnatio memoriae: über die Vernichtung von Erinnerung [La damnatio memoriae: sobre la destrucció de la memòria] (tesi). Gutenberg: Computus-Druck Satz & Verl, 2011. ISBN 9783940598011.
# Gletsch

Gletsch (1,757 m) és un llogarret de parla alemanya del cantó de Valais, que es troba la vall superior del Roine anomenada Obergoms (Goms Superior), 2.5 quilòmetres al sud-est de la boca de la glacera del Roine.
Rep el nom de Gletsch (versió escurçada de Gletscher, el terme alemany per glacera), perquè el seu primer edifici fou el predecessor de l'Hôtel Glacier du Rhône (c. 1860) construït al nivell de 1830 de la boca de la glacera. Pertany al municipi d'Obergoms.
Gletsch es troba a la cruïlla del Pas de Grimsel (que porta a l'Oberland bernès) i del Coll Furka (que porta a Andermatt, la creu del transport de la Suïssa central, i finalment cap a la Suïssa Central, Surselva als Grisons, o el Cantó de Ticino). L'estació de tren de Gletsch és operada per la Dampfbahn Furka-Bergstrecke (DFB, ferrocarril de vapor de Furka).

## Referències

* ↑ Tourismus, Schweiz. «Gletsch» (en anglès). [Consulta: 20 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Gletsch a Obergoms.ch Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Kepa Junkera

Kepa Junkera (Bilbao, 1965) és un músic i compositor basc de música tradicional. És un mestre de la trikitixa, l'acordió diatònic.

## Discografia

* 1986 Infernuko Auspoa (amb Zabaleta i Motriku)
* 1990 Triki Up (amb Zabaleta i Imanol)
* 1991 Trikitixa Zoom
* 1993 Trans-Europe Diatonique (amb John Kirkpatrick i Riccardo Tesi)
* 1994 Kalejira Al-buk
* 1995 Lau Eskutara (amb Julio Pereira)
* 1996 Leonen Orroak (amb Ibon Koteron)
* 1998 Bilbao 00:00h
* 2000 Tricky!
* 2001 Maren
* 2003 K
* 2004 Athletic Bihotzez
* 2006 Hiri
* 2008 Etxea
* 2009 Fandango Provença Sessions
* 2009 Kalea
* 2010 Habana Sessions
* 2010 Beti Bizi
* 2010 Herria
* 2011 Ultramarinos & Coloniales
* 2011 Ipar Haizea (amb l'Orquestra Simfònica d'Euskadi)
* 2013 Galiza
* 2014 Trikitixaren historia txiki bat (amb Sorginak)
* 2016 Maletak (amb Sorginak)
* 2017 Enllà (amb Josep Maria Ribelles)
* 2017 手 (Te), de Samurai Accordion (David Munnelly, Simone Bottasso, Markku Lepistö, Riccardo Tesi i Kepa Junkera)
* 2017 Fok, una immersió en el folklore dels Països Catalans

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-05-09 a Wayback Machine.
# Ildo Augusto Dos Santos Lopes Fortes

Ildo Augusto Dos Santos Lopes Fortes (Sal, Cap Verd, 23 de desembre de 1964) és un religiós capverdià, bisbe de Mindelo des de 2011.

## Biografia

El 1975 va emigrar amb els seus pares a les Açores, i el 1980 s'establí a Lisboa. Des de 1983 va estudia als seminaris de Caparide, Almada i Os Olivais, i va rebre el 29 de novembre de 1992 l'ordenació sacerdotal. Fou destinat a diverses parròquies de Lisboa fins que el 2005 fou destinat a Mindelo. El Papa Benet XVI el va nomenar el 25 de gener 2011 bisbe de Mindelo i va assolir el càrrec el 10 d'abril del mateix any.
El Patriarca de Lisboa, cardenal José da Cruz Policarpo, li atorgà l'ordenació episcopal el 3 d'abril d'aquest any; els co-consagrants van ser Arlindo Gomes Furtado, bisbe de Santiago de Cap Verd, i Manuel José Macário do Nascimento Clemente, bisbe de Porto.

## Referències

* ↑ Ildo Lopes Fortes nomeado Bispo do Mindelo Arxivat 2016-08-16 a Wayback Machine., 29 de gener de 2011
* ↑ Cabo Verde: Papa nomeia novo bispo para o Mindelo Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine., Agência Ecclesia, 25 de gener de 2011,

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2016-07-01 a Wayback Machine. al web de la parròquia de Mindelo
# Pseudophoxinus antalyae

Pseudophoxinus antalyae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudophilautus leucorhinus

Pseudophilautus leucorhinus és una espècie extinta de granota que va viure a Sri Lanka.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K., Biju, S.D. & de Silva, A. 2004. Philautus leucorhinus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Pyhia

Pyhia, Pyihia o Petepihu (p3-ỉḥỉ3) van ser una princesa egípcia de la XVIII dinastia. Era filla de Tutmosis IV.
Pyhia en jeroglífic :
Van col·locar la seva mòmia a l'amagatall de Xeikh Abd el-Qurna juntament amb la de diverses altres princeses: les seves possibles germanes Amenemopet i Tiaa, la seva neboda Nebetia i les princeses Tatau, Henutiunu, Merytptah, Sithori i Wiay. La tomba va ser descoberta el 1857.

## Referències

* ↑ Fletcher, 2000, p. 19.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 137.
* ↑ Dodson i Janssen, 1989, p. 129.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 135.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Dodson, Aidan; Janssen, Jac J. «A Theban Tomb and Its Tenants.» (en anglès). The Journal of Egyptian Archaeology, vol. 75, 1989. DOI: 10.2307/3821904.
* Fletcher, Joann. Egypt’s Sun King – Amenhotep III (en anflès). Londres: Duncan Baird Publishers, 2000. ISBN 1-900131-09-9.
# Pseudophoxinus callensis

Pseudophoxinus callensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Algèria i Tunísia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudophoxinus egridiri

Pseudophoxinus egridiri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1859. Conspectus systematis Cyprinorum. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 20. 421-441.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Balik, S., 1995. Freshwater fish in Anatolia, Turkey. Biol. Conserv. 72:213-223.

## Bibliografia

* Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.