OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edmore (Dakota del Nord)

Edmore és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 256 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edmore tenia 256 habitants, 112 habitatges, i 64 famílies. La densitat de població era de 366,1 hab./km².
Dels 112 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 4,5% dones solteres, i en un 42% no eren unitats familiars. En el 41,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,58.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,5% tenia menys de 18 anys, un 1,2% entre 18 i 24, un 14,8% entre 25 i 44, un 25,8% de 45 a 60 i un 43,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 60 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 29.659 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.250 $ mentre que les dones 17.750 $. La renda per capita de la població era de 16.857 $. Entorn del 3,6% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Joan de Constantinoble (escriptor)

Joan de Constantinoble (en llatí Joannes Constantinopolitanus) fou un escriptor romà d'Orient. Va compilar la primera part de la divisió de les Collectanea de Constantí VII Porfirogènit que porta per títol Περὶ Πρεδβειῶν, De Legationibus, però publicada sota el títol de Ἐκ τῶν Πυλυβίου τοῦ μεγαλοπολίτου ἐκβολαὶ περὶ πρεδβειῶν o en llatí Fragmenta ex Historiis quae non exlant Dionysii Halicarnassei, Diodori Siculi, Appiani Alexandrini, Dionys Cassii Nicaei, de Legationibus; Dionys Lib. lxxix. et lxxx. imperfectus. Emendationes in Polybium. El títol és llarg, però menciona el contingut de l'obra i en mostra el seu valor.

## Referències

* ↑ 44.Joannes of Constantinople a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 594
# Raville

«Raville» té aquests significats:
* Raville (Eure i Loir), municipi al departament d'Eure i Loir (regió de Centre-Vall del Loira, França)
* Raville (Mosel·la), municipi al departament del Mosel·la (regió de Gran Est, França)
* Raville-sur-Sânon, municipi al departament de Meurthe i Mosel·la (Gran Est)
* Servigny-lès-Raville, municipi al departament del Mosel·la (Gran Est)
# Álvaro de Luna

Álvaro de Luna és el nom dels següents personatges:
* Álvaro de Luna (cantant) (Sevilla, 1994), cantant, compositor de pop-rock espanyol, vocalista del grup Sinsinati
* Álvaro de Luna y Jarana (Cañete, ~1390 - Valladolid, 1453), noble castellà de la família de Luna, Conestable de Castella, Gran Mestre de Santiago
* Álvaro de Luna y Bobadilla (1481 - 1546), noble i militar castellà.
* Álvaro de Luna Blanco (Madrid, 1935 - Madrid, 2018), actor espanyol, conegut per la seva interpretació de «l'Algarrobo»
# Por México al Frente

Por México al Frente (en català, Per Mèxic al Capdavant) fou una coalició política mexicana conformada pel Partit Acció Nacional (PAN), el Partit de la Revolució Democràtica (PRD) i el Moviment Ciutadà (MC) per competir a les eleccions federals de 2018, en les quals va quedar en segon lloc per darrere de la coalició de Juntos Haremos Historia.

## Referències

* ↑ «Aprueba Acción Nacional el Frente Amplio Opositor con el PRD». m.excelsior.com.mx. [Consulta: 18 desembre 2017].
# Joan de Coloma

Joan de Coloma o Mossèn Johan de Coloma (Borja, Regne d'Aragó, 1442 - Saragossa, 1517), de pare empordanès, fou des del 1462, secretari de Joan II d'Aragó,.

## Biografia

Durant la Guerra Civil Catalana lluità a la batalla de Rubinat (1462), al costat de Joan II, que el feu secretari seu (1462-79). Joan de Coloma fou present en la mort de Joan II i recollí les seves últimes paraules abans de morir i les va transmetre al seu fill Ferran usant l'expressió popular «morí com un poll» entre les set i vuit hores de la matinada del 19 de gener de 1479.
Intervingué en les Capitulacions de Santa Fe de 1492 que redactà i signà en nom dels monarques, fet que permeté la realització del primer viatge de Cristòfor Colom. Afavorí la creació del Tribunal del Sant Ofici (Inquisició) i va donar el seu suport perquè aquesta entrés al Principat de Catalunya. Fou partidari de l'expulsió dels jueus.
En la segona meitat de 1492 dirigí les negociacions diplomàtiques amb França per la devolució dels comtats de Rosselló i Cerdanya, que acabaren amb la signatura del Tractat de Barcelona de gener de 1493. En els mesos següents s'encarrega de fer-lo efectiu. El mes de maig de 1493 es produí un incident a Pont de Molins en el qual Coloma fou pres per francesos, però els seus soldats van preparar un atac ràpidament i aconseguiren alliberar-lo. En el combat morir Baltasar de Tremps, al qual Coloma rendí homenatge en el seu testament.

## Matrimonis

Es va casar dues vegades, la primera el 1479 amb Isabel Díaz de Aux filla de Martín Díaz de Aux amb qui no tingué fills. La segona fou el 1493 amb María Pérez Calvillo, filla dels senyors de Malón i Bisimbre. Tingueren un únic fill, Joan Francesc Coloma, que fou l'hereu universal de la fortuna dels seus pares. A més, Joan de Coloma tingué dos fills extramatrimonials: Joan Pere de Coloma i Maria de Coloma, que ingressà en un convent.

## Títols nobiliaris

Les seves possessions territorials eren dins el Regne d'Aragó, com la baronia d'Alfajarín, que el 1486 adquirí a Miguel Gilbert i que acabaria venent als Espés, el 1497. En el 1495, fou nomenat senyor d'Elda, després el 1512 Ferran li concedeix el títol de comte Salines. També fou senyor de Petrer. Un net seu, anomenat Joan Coloma i Cardona, fou un noble poderós a la València del segle xvi, i també fou virrei de Sardenya. El succeí en els seus feus el seu fill Joan Francesc Coloma.

## Mort

Al final de la seva vida, Joan de Coloma es retirà a la seva vila natal de Borja (Aragó). En el seu testament del 7 d'agost de 1517, estipulà ser enterrat en una capella del monestir de Nostra Senyora de Jerusalem, que ell mateix havia fundat.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia.cat
* ↑ Rumeu de Armas, Antonio. Nueva luz sobre las Capitulaciones de Santa Fe. Madrid: CSIC, 1985, p. 175-177. ISBN 84-00-05961-1.
* ↑ «Enciclopèdia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 16 maig 2016].

## Enllaços externs

* Enciclopèdia Aragonesa Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine.
* Blogspot - Família Coloma i Borja
# Residència Comunitat Pare Manyanet

La Residència Comunitat Pare Manyanet és un edifici del municipi de Begues (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici aïllat de planta quadrada. Consta de planta baixa i pis. Presenta una composició simètrica de les obertures en totes les façanes. L'accés a l'edifici és a través d'una porxada de pilastres, arcs de mig punt d'ornamentació dentelada, totes elles d'obra vista. L'ornamentació dentelada es repeteix en tots els buits de la façana, en les dues motllures que separen les plantes donant gran harmonia rítmica al conjunt. Les baranes són de ferro forjat. La cornisa és inclinada, de fusta i la teulada, a quatre vessants amb teules ceràmiques verdes. Les persianes són de tipus llibret.

## Història

Aquest edifici va ser donat a la Comunitat del Pare Manyanet, el primer quart de segle xx, per instal·lar-hi una escola. Posteriorment passà a ser habitatge dels religiosos, que imparteixen ensenyança a l'escola propera. La façana de l'edifici està en molt bon estat, ja que fou restaurada als anys vuitanta.

## Referències

* 1 2 «Residència Comunitat Pare Manyanet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# Álvaro de Rojas de Santa María

Álvaro de Rojas de Santa María (Tuña, Tinéu, Astúries, 1554 - Coria, 31 de gener de 1617) fou un religiós franciscà descalç i escriptor eclesiàstic. En alguns santorals apareix com a beat, tot i que no ha estat beatificat oficialment, sota el nom erroni d'Alfons de Rojas.

## Biografia

Asturià, estudià les arts liberals a Oviedo, d'on anà a la Universitat de Salamanca, on estudià i es llicencià destacadament. Quan la duquessa vídua d'Alba, Brianda de Beaumont, demanà al claustre de la universitat un preceptor per al seu fill Antonio Álvarez de Toledo y Beaumont, futur duc, els professors li recomanaren que prengués Álvaro de Rojas, que es convertí en preceptor del noi. Arran d'aquest fet, Rojas gaudí des de llavors del favor i protecció de la casa ducal.
Passat el temps, el duc recomanà a Rojas que fes carrera eclesiàstica; Rojas continuà estudiant dret canònic a Salamanca, i després teologia a Lerín (Navarra). Fou prevere a les parròquies de La Granja de San Ildefonso (Segòvia) i Alba (Terol) i guanyà una canongia amb dignitat de mestre d'escola a Coria (Càceres). El tracte continuat amb la comunitat de franciscans descalços de Coria li desvetllà la vocació religiosa, i amb 42 anys marxà a Badajoz, on prengué l'hàbit al convent de San Pedro de Alcántara; hi feu els vots el 7 de novembre de 1595.
Des de llavors visqué consagrat a l'estudi, la pregària i la pietat; fou frare guardià als convents de Sevilla, Cadis i Coria. Per una malaltia, van haver de tallar-li una cama. Visqué un any i mig retirat a una cova (coneguda com a Cueva de Fray Álvaro), temps en què escrigué In Apocalipsim Sancti Ioannis commentarium i Commentaria in caput VII Danielis et IV Zaccariae, obres inèdites fins al 1732. Morí a Coria el 31 de gener de 1617 en llaor de santedat.

## Veneració i confusió als santorals

Mort en llaor de santedat, rep el títol de venerable en algunes històries de l'orde franciscà, i apareix en santorals com el Compendio histórico de los santos y venerables de la descalzez seráfica (Sevilla, 1729) de F. de San Nicolás Serrate. No obstant això, no ha estat beatificat oficialment ni apareix als santorals moderns de l'Orde de Sant Francesc.
Alguns santorals actuals donen una menció errònia, situada el 21 de març (tampoc no se sap la raó, quan el més normal és que es donés al dia de la seva mort, el 31 de gener): "Beat Alfons de Rojas, que fou professor a Salamanca, preceptor d'un jove duc, prevere, canonge de Coria, i, finalment, franciscà. [Mort a] Coria, 1617". Sense cap mena de dubte, les dades biogràfiques corresponen a Àlvar de Rojas, llevat del nom de pila.

## Bibliografia

* Carlos González de Posada. Memorias históricas del Principado de Asturias y Obispado de Oviedo. Tarragona: Pedro Canals, 1794. p. 307. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Máximo Fuertes Acevedo. Ensayo de una biblioteca de escritores asturianos
# Synaphris letourneuxi

Synaphris letourneuxi és una espècie d'aranyes araneomorfs de la família dels sinàfrids (Synaphridae). Fou descrita per primera vegada per Eugène Simon el 1894 amb el nom de Grammonota letourneuxi.
Aquesta espècie és endèmica d'Egipte. És anomenada així en honor d'Aristide Horaci Letourneux (1820-1891).

## Referències

* 1 2 3 Simon, E. (1884a). Les arachnides de France. Tome cinquième, deuxième et troisième partie. Roret, Paris, 180-885.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Synaphris letourneuxi Simon, 1884 en la família Synaphridae +base de dades
# Naucides

Naucides (en grec antic Ναυκύδης) fill de Motó, fou un escultor d'Argos del segle segle iv aC.
Era germà i mestre de Policlet el Jove (Policlet d'Argos). Va fer una estàtua d'Hebe d'or i vori, que es trobava al costat l'estàtua d'Hera de Policlet a l'Herèon. També va fer una estàtua de bronze d'Hècate a Argos i nombrosos estàtues d'atletes.
Tacià parla d'una estàtua seva que representava Erinna, la poetessa. Plini el Vell el situa cap a l'any 420 aC i diu que va esculpir un Mercuri, un discòbol i un home sacrificant una ovella. A més de Policlet també va ser deixeble seu Alip de Sició.

## Referències

* ↑ Naucydes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1144
# Laamria

Laamria (àrab العامرية) és una comuna rural de la província de Sidi Bennour de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.520 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tavuk şiş

Tavuk şiş, Şiş tavuk o Taouk shish (àrab: شيش طاووق, Xīx Ṭāwūq; àzeri: Toyuq kababı) és un plat tradicional turc de şiş (‘broqueta’), que també es pot trobar a les cuines de Síria, Palestina, Jordània, Líban, Egipte, Israel i l'Iraq, i que actualment es cuines en restaurants de kebab a moltes ciutats de tot el món. Un plat similar a la cuina persa és el tradicional kabab jujeh. Aquest plat és molt popular a Israel, a causa de les normes dietètiques que hi predominen; hi és denominat shipudei pargiyot (‘pollastre primaveral en broqueta’", hebreu: שיפודי פרגיות‎).
El plat consisteix en cubs de pollastre que són marinats, punxats en broquetes i cuits a la graella. Els adobs més comuns es basen en el iogurt i el suc de llimona o el puré de tomàquet, encara que hi ha moltes variacions. El tavuk şiş es menja típicament amb toum (‘pasta d'all’).

## Etimologia

Şiş ve del turc antic i significa ‘broqueta’ en català; i tavuk (pronunciat TAH-Wuk) és una variació de la paraula ‘pollastre’, també en turc antic.

## Vegeu també

* Şiş kebap

## Referències

* ↑ Ozcan Ozan. The Sultan's Kitchen: A Turkish Cookbook. Tuttle Publishing, 13 desembre 2013, p. 182–. ISBN 978-1-4629-0639-0.
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=%C5%9Fi%C5%9F1&lnk=1
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=tavuk&x = 0 & i = 0
# Joan de Cosme de Mèdici

Joan de Cosme de Mèdici o senzillament Joan de Mèdici (en italià: Giovanni di Cosimo de'Medici) (Florència, República de Florència 1421 - íd. 1463) fou un noble florentí de la Dinastia Mèdici que va esdevenir un dels grans mecenes del Renaixement.
Va néixer el 3 de juliol de 1421 a la ciutat de Florència sent el fill petit de Cosme el Vell i Contessina de Bardi. Fou net de Joan de Mèdici i germà de Pere I de Mèdici. Es va casar el 20 de gener de 1453 amb Ginebra degli Alessandrini. D'aquesta unió nasqué Cosimino de Mèdici (1453-1459).
A diferència del seu germà va gaudir de bona salut i era vist per Cosme com el seu probable successor i va rebre també una educació humanística de qualitat, mostrant interès principalment per la música. Des de 1438 va dirigir la branca de la banca familiar a Ferrara.
En 1454 va ser escollit Prior de Florència i l'any següent va ser membre de la delegació que va rebre el papa Pius II a la ciutat. L'any següent fou nomenat per part de Cosme director general del Banc Mèdici, però, insatisfet amb la distracció de Joan amb les arts i altres activitats li fou nomenat un tutor, Francesco Sassetti.
Joan de Mèdicis va ser un famós mecenes de les arts, fent que Michelozzo Michelozzi li construís la Vil·la Mèdici de Fiesole, encara que probablement també hi col·laborà Leon Battista Alberti. Interessat per l'escultura i els instruments musicals, tingué obres de Mino da Fiesole, Desiderio da Settignano, Donatello, Domenico Veneziano, Filippo Lippi i Francesco Pesellino.
Joan va morir prematurament el 2 de novembre de 1463 a Florència, sent enterrat en la Basílica de Sant Llorenç de Florència.
# Rechelle Hawkes

Rechelle Hawkes (Albany, Austràlia, 1967) és una jugadora d'hoquei sobre herba australiana, ja retirada, guanyadora de tres medalles d'or olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 30 de maig de 1967 a la ciutat d'Albany, població situada a l'estat d'Austràlia Occidental.

## Carrera esportiva

Va participar, als 21 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la competició femenina d'hoquei sobre gel al vèncer a la final l'equip de Corea del Sud. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya) finalitzà en cinquena posició, aconseguint així un diploma olímpic. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí altra vegada la medalla d'or, un metall que revalidà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on fou l'encarrega de realitzar el Jurament Olímpic per part dels atletes a la cerimònia d'obertura dels Jocs.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat tres medalles en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba, entre elles dues medalles d'or; una medalla d'or en els Jocs de la Commonwealth i vuit medalles en el Champions Trophy, cinc d'elles d'or.
# Ďaleko je do neba

Ďaleko je do neba (en eslovac Lluny al cel) és una pel·lícula de Txecoslovàquia del 1972 rodada en eslovac i dirigida per Ján Lacko.

## Sinopsi

Una història de balades de la dècada del 1920, ambientada a l'eslovaca Kopanice. Un jove professor que torna de la captivitat russa obre una nova escola. Les seves opinions revolucionàries el posen en conflicte amb el ric terratinent que governa la seva família i tot el poble de manera feudal.

## Repartiment

* Ivan Rajniak ... Krupa
* Július Pántik ... Klenc
* Kveta Strazanová ... Katarína
* Viera Strnisková ... Klencová
* Vlado Durdík ... Peter
* Marta Raslová ... Kristína

## Guardons

Va obtenir premis locals als festivals de Plzeň i Trutnov de 1973. Fou seleccionada com a part de la secció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1973.

## Referències

* ↑ Ďaleko je do neba a skcinema.sk
* ↑ Ďaleko je do neba a csfc.cz
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1973 al web del Festival
# Nau industrial de l'antic Forn de Vidre

La Nau industrial de l'antic Forn de Vidre era un edifici de Mataró (Maresme), actualment desaparegut.

## Descripció

La fàbrica era un gran complex arquitectònic del que destacava una nau industrial construïda entre els anys 1920 i 1930. Les obertures de la nau s'assemblaven molt a les del Mercat de Cuba a Mataró, i corresponien a un moment en què els projectes arquitectònics industrials estaven influïts per la tendència a dignificar les condicions de treball dels obrers. En aquest cas, els grans finestrals permetien la filtració de la llum necessària. La nau estava construïda amb una certa monumentalitat, fet molt propi de les construccions industrials de l'època.

## Història

La indústria del vidre era una de les activitats industrials de Mataró més importants, juntament amb la tèxtil, des del segle xix. Al forn de vidre, pertanyent a la cooperativa Cristalleries de Mataró, hi treballà des del 1922 el líder cenetista Joan Peiró, assassinat a València l'any 1942.

## Referències

* 1 2 3 4 «Nau industrial de l'antic Forn de Vidre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
# Laaounate

Laaounate (àrab العونات) és una comuna rural de la província de Sidi Bennour de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.811 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Takahiro Futagawa

Takahiro Futagawa (Takatsuki, Prefectura d'Osaka, Japó, 27 de juny de 1980) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Takahiro Futagawa va disputar 1 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Elvira Osirnig

Elvira Osirnig (Silvaplana, 14 de març de 1908 - Baar, 7 de febrer de 2000) va ser una esquiadora alpina suïssa que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
Educada en el dialecte engiadinès, no va ser fins a la secundària, que va fer a Basilea, quan va aprendre alemany suís. Posteriorment es graduà com a intèrpret, amb coneixements d'alemany, francès, italià, castellà i anglès.
Va començar a esquiar als 20 anys i ben aviat va destacar. Va formar part de la selecció nacional suïssa entre 1933 i 1945 i va aconseguir al voltant de 200 places de podi, entre ells quatre campionats nacionals suïssos, dos d'austríacs i un de francès. Va prendre part en tres edicions del Campionat del Món d'esquí alpí, el 1935, 1936 i 1937. Als de 1936, disputats a Innsbruck, va guanyar dues medalles de plata.

## Referències

* 1 2 Eva Michaelis: Ein Leben für den Sport. In: Zeitlupe – Für Menschen mit Lebenserfahrung. Band 66, Heft 6 (Dezember 1988/Januar 1989), S. 82–86. PDF-Download, abgerufen am 28. März 2019.
* ↑ «OSIRNIG Elvira - Athlete Information». [Consulta: 31 desembre 2020].
# Regió de Mbeya

Mbeya és una de les trenta regions administratives en les quals està dividida la República Unida de Tanzània. La seva principal població és la ciutat de Mbeya.

## Districtes

Aquesta regió es troba subdividida internament en tan sols vuit districtes:
* Chunya
* Ileje
* Kyela
* Mbarali
* Mbeya Urbà
* Mbeya Rural
* Mbozi
* Rungwe

## Territori i població

La regió de Mbeya té una extensió de territori que abasta una superfície de 60.350 quilòmetres quadrats. A més aquesta regió administrativa té una població d'1.063.328 persones. La densitat poblacional és de 34,3 habitants per cada quilòmetre quadrat de la regió.

## Referències

* Mbeya Region Homepage for the 2002 Tanzania National Census

## Enllaços externs

* Regió de Mbeya - Lloc web oficial
# Čukalovce

Čukalovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1567.
# Sòccida

La sòccida o sòcita és un tipus de contracte d'origen romà especial sobre ramaderia fet entre el propietari d'un ramat i la persona que s'obliga a pasturar-lo (pastor).
Segons aquest tipus de contracte es reparteixen entre ambdós els fruits i guanys obtinguts del ramat durant la vigència del contracte.

## Referències

* ↑ Referència al DOGC
«Sòccida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Mitgenca mota
# Naucalpan de Juárez

Naucalpan de Juárez (del nàhuatl, que vol dir Lloc en quatre cases) és un municipi metropolità de l'estat de Mèxic, que forma part de l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic. San Bartolo Naucalpan és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat.
Aquest municipi es troba a la part central de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Tultitlan i Cuautitlán Izcalli, al sud amb el Districte Federal (delegacións Azpotzalco i Gustavo A. Madero), a l'oest amb Atizapán de Zaragoza i Tlalnepantla de Baz i a l'est amb Huixquilucan. Dista de la capital de l'estat uns cinc quilòmetres

## Toponímia

* nahuili = quatre
* calli = casa
Nauhcalpan= (Lloc de quatre cases)

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Notes i referències

* ↑ [«Monografia municipal de Tlalnepantla (castellà)». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 10 febrer 2013]. Monografia municipal de Tlalnepantla (castellà)]

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
* Ajuntament de Naucalpan de Juárez (castellà)