OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nida Eliz Üstündağ

Nida Eliz Üstündağ (Çanakkale, 21 d'octubre de 1996) és una nedadora turca especialitzada en estil papallona. És membre de l'Equip de Natació Galatasaray.
Després de la seva graduació a l'Ankara Atatürk Lisesi, va accedir a la Universitat de Başkent per estudiar psicologia. Üstündağ va competir per la Universitat d'Ankara abans de transferir-se a l'Equip de Natació de Galatasaray SK.
L'any 2014, Üstündağ va competir amb el 50 m papallona femení, 100 m papallona femení i 200 m papallona femení en els Jocs Olímpics d'estiu de la Joventut de Nanqín (Xina). Va participar en els Campionats Europeus de Natació de 2016 a Londres (Regne Unit), i es va situar la 44a posició en l'esdeveniment de 50 m papallona femení.
Va guanyar una plaça per competir per Turquia en els 200 m papallona femení en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 a Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* 1 2 «LEN European Aquatics Championships London 9.-22.05.2016 Swimming Results». London 2016. [Consulta: 10 juliol 2016].
* 1 2 «Kısa Kulvarda Türkiye Şampiyonası Heyecanı Sürüyor» (en turc). Federasyonlar, 19-12-2009. Arxivat de l'original el 2016-10-31. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Nida Eliz Üstündağ yarı finalde» (en turc). Habertürk, 21-05-2016. Arxivat de l'original el 2018-07-31 [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ «Yüzme – Bayan A Takımı» (en turc). Galatasaray Spor Kulübü. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Milli Yüzücümüzün Başarısı» (en turc). Başkent Üniversitesi. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Nida Eliz Üstündağ Nereli» (en turc). Kim Nereli. Arxivat de l'original el 2016-08-14. [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Youth Olympic Games: Day Five Prelims Complete In Nanjing». Swimming World, 20-08-2014 [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Youth Olympic Games: Day Three Prelims Live Recap». Swimming World, 18-08-2014 [Consulta: 10 juliol 2016].
* ↑ «Nida Eliz Üstündağ Rio'ya gidiyor» (en turc). Habertürk, 07-07-2016 [Consulta: 10 juliol 2016]. Arxivat 2016-10-31 a Wayback Machine.
# Nello Troggi

Nello Trogi (Frassinoro, 26 d'abril de 1912 – Villa Minozzo, 21 de juny de 1944) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1935 i 1940. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1937 i una altra a la Volta a Catalunya de 1940.

## Palmarès

* 1935
** 1r al Tour de Còrsega i vencedor de 5 etapes
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi de Bone
* 1936
** 1r al Circuit de Midi i vencedor de 3 etapes
** 1r al Gran Premi de Niza
* 1937
** 1r al Circuit d'Issoire
** 1r a la Marsella-Avinyó-Marsella
** Vencedor de 3 etapes a la Volta al Marroc
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1938
** 1r al Tour de Vaucluse
* 1939
** 1r al Tour del Sud-est i vencedor de 2 etapes
** 1r al Circuit de Cantal
** 1r a la Bourg-Ginebra-Bourg
* 1940
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats al Tour de França

* 1938. 54è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1936. Abandona (8a etapa)
* 1937. Abandona (7a etapa). Vencedor d'una etapa. Porta el mallot rosa durant una etapa
* 1940. Abandona (17a etapa)

## Referències

* ↑ «TROGGI Nello». [Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Nello TROGI» (en italià). [Consulta: 22 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nello Troggi a sitiodeciclismo.net
# Norman Hartnell

Sir Norman Bishop Hartnell, Reial Orde Victorià (Londres, 12 de juny de 1901 - Windsor, 8 de juny de 1979), dissenyador de moda britànic. Va ser modista de la Reina i, posteriorment, per Ordre Reial modista de la reina Isabel, reina mare. També va ser modista de la reina Isabel II.
# Neritz

Neritz o en baix-alemany Neers és un municipi al districte Stormarn al sud de l'estat de Slesvig-Holstein, el poblat més petit de l'amt de Bad Oldesloe-Land, el 31 de desembre del 2015 tenia 317 habitants. Forma part de l'amt de Bargteheide-Land.
Travessat pel riu Norderbeste que era navegable des l'edat mitjana fins a mitjans del segle xix, es troba a l'antiga ruta comercial entre Altona i Lübeck, la Altona-Lübecker Chaussee i la Salzstrasse (ruta de la sal). A més del mateix poble, dividit en Neritz de baix (Unterdorf) i Neritz de dalt (Oberdorf) té un segon nucli Floggensee. El primer esment escrit data del 1345. Des de la fi del segle xv fins a principis del segle xvi va tenir una certa importància pel canal efímer Alster-Trave. Hi va haver moltes discussions sobre els costs del canal. Quan el 1549 l'assuter de la resclosa de Neritz va ser assassinat, el canal va caure en desús.
Avui, excepte per a l'agricultura i uns serveis de proximitat, és principalment un dormitori de la ciutat de Bad Oldesloe.

## Llocs d'interès

* Les restes del canal Alster-Beste
* La fita de mitja llegua de la carretera Altona-Lübecker Chaussee

## Referències

* ↑ Statistikamt Nord, Bevölkerung am 30.09.2010 nach Gemeinden und Kreisen (traducció: Població dels municipis i districtes), Kiel-Hamburg, Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, 2010
* ↑ von Baggesen, August. Der dänische Staat oder das Königreich Dänemark mit dessen Nebenländern un den Herzothümeren Schleswig, Holsteiin und Lauenburg geographisch uns statistisch dargestellt (en alemany). 2. Kopenhagen: Editorial de C. A. Reitzel, 1847, p. 282. «Von Neritz an ist die Beste fahrbar für Böte»
* ↑ «Unser Dorf Neritz» (en alemany). Grün-Weiss Neritz. [Consulta: 29 gener 2017].
* ↑ «Neritz» (en alemany). Amt de Bad Oldesloe-Land. Arxivat de l'original el 2016-05-13. [Consulta: 28 gener 2017].
* ↑ Pko «Neritz ist in Oberdorf und Unterdorf geteilt» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 19-03-2016 [Consulta: 28 gener 2017].
* ↑ Burgmayer, Andreas «Vom kühnen Traum blieb nur ein Schleusenbecken» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 23-11-2011.
# Neró (cognom)

Neró (en llatí Nero) va ser un cognomen que va portar la gens Clàudia. Suetoni i Aule Gel·li expliquen que en llengua sabina volia dir fortis ac strenuus (fort i coratjós).
Alguns personatges amb aquest cognomen van ser:
* Tiberi Claudi Neró, un dels quatre fills d'Appi Claudi Cec, censor l'any 312 aC.
* Gai Claudi Neró, cònsol l'any 207 aC.
* Gai Claudi Neró, pretor l'any 181 aC.
* Appi Claudi Neró, propretor a la Hispània Ulterior el 197 aC.
* Neró Cèsar, fill gran de Germànic Cèsar
* Nero Claudius Drusus Germanicus, l'emperador Neró.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1161.
* ↑ Suetoni. De vita Caesarum: Nero III
# Nikkei

«Nikkei» té aquests significats:
* Nihon Keizai Shimbun: diari financer japonés, també conegut com a Nikkei.
* Nikkei Inc.: l'empresa propietària del diari homònim i del Financial Times.
* L'índex Nikkei 225 de la Borsa de Tòquio, calculat pel mateix diari des de 1950.
* Nikkeijin: nom que reben els japonesos expatriats.
# Nicolas-André Monsiau

Nicolas-André Monsiau (1754 – 31 de maig de 1837) va ser un pintor francès. El caracteritza el seu estil a la manera del de Nicolas Poussin durant l'era del Neoclassicisme.
Va assistir a l'Académie royale de peinture et de sculpture de París que aleshores dirigia Jean-François-Pierre Peyron. Gràcies al marquès de Corberon, estudià també a l'Acadèmia Francesa de Roma des de 1776.
Va tenir la influència del pintor Jacques-Louis David
La seva pintura més coneguda és Zeuxis escollint entre les noies més belles de Crotona, i va ser exhibida al Salon de 1791, Monsiau il·lustrà una anècdota del pintor Zeuxis, recordada en la Història Naturla de Plini.
Monsiau va estar entre els primers pintors d'història en mostrar escenes de la històriamoderna que no eren pas commemoracions de batalles. Pintà Molière llegint Tartuffe a la casa de Ninon de L'Enclos. També pintà a Lluis XVI donant instruccions a La Pérouse.
Entre els seus deixebles hi ha Louis Letronne (1790–1842), que va fer un famós dibuix a llapis de Ludwig van Beethoven.

## Notes

* ↑ Actualment a l'Art Gallery of Ontario, Toronto.

## Referències

* Benezit, Dictionnaire des Peintres, Sculpteurs, Dessinateurs et Graveurs.

## Enllaços externs

* Nicolas-André Monsiau (French)
# Nicolai Suleimanov

Nicolai Suleimanov (en rus: Николай Сулейманов) va ser un criminal txetxè, també conegut amb el sobrenom de Khoza, que fou destacat membre de l'Obsxina, una màfia txetxena que va actuar a Moscou a partir dels anys 80. Nascut al Kazakhstan el 1955, es va a traslladar a Moscou el 1980. La seva organització va arribar a controlar parts importants de la ciutat, i a principis dels anys 90 va entrar en conflicte amb diverses faccions de les màfies russes, com Sólntsevskaia. L'activitat criminal de Suleimanov va estar relacionada amb delictes violents com segrestos, robatoris, tràfic de persones, blanqueig de capital o contraban de tabac. L'any 1993, va viatjar a Grozni per participar en l'intent de l'oposició d'enderrocar el President de la independentista República Txetxena d'Itxkèria, participant en violents enfrontaments on va lluitar al costat de Ruslan Labazànov. Un any més tard, va morir assassinat a Moscou.

## Referències

* ↑ Galeotti, Mark. The Vory: Russia's Super Mafia (en anglès). Yale University Press, 2018, p. 157-160. ISBN 9780300186826.
* 1 2 «So who are the Russian mafia ?» (en anglès). BBC, 01-04-1998 [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Askerov, Ali. Historical Dictionary of the Chechen Conflict (en anglès). Rowman & Littlefield, 2015, p. 217. ISBN 9781442249257 [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Reichel, Philip L. Global Crime: An Encyclopedia of Cyber Theft, Weapons Sales, and Other Illegal Activities (en anglès). Abc-Clio, 2019, p. 534 [Consulta: 16 abril 2020].
* ↑ Hickey, Eric. Encyclopedia of Murder and Violent Crime (en anglès). Sage Publications, 2003, p. 569. ISBN 9780761924371 [Consulta: 16 abril 2020].
# Niltava de McGrigor

La niltava de McGrigor (Niltava macgrigoriae) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae), pròpia de la zona indomalaia. Es troba a Bangladesh, Bhutan, l'Índia, Laos, Myanmar, el Nepal, Tailàndia, Tibet i Vietnam. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic de McGrigor fa referència a Jane G. McGrigor (fl. 1835), filla del general de divisió Sir James McGrigor, director general de l'Army Medical Department.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «niltava de McGrigor». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 696. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Small Niltava. Niltava macgrigoriae» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Niltava de Sumatra

La niltava de Sumatra (Niltava sumatrana) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmica de Sumatra i la península malaia. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «niltava de Sumatra». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 697. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Rufous-vented Niltava. Niltava sumatrana» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Nilson Esidio Mora

Nilson Esidio Mora, nascut el 19 de novembre de 1965 a Santa Rita do Passa Quatro, São Paulo, és un futbolista brasiler ja retirat, que jugava com a davanter. La seua màxima fita van ser els 25 gols en 34 partits que va realitzar el 1993 jugant en el Flamengo.
Durant la seva carrera de jugador, Nilson disputà 110 partits i marcà 44 gols al Campeonato Brasileiro.

## Trajectòria

* Sertãozinho: 1983 - 1984
* Platinense: 1985
* XV de Jaú: 1986
* Ponte Preta: 1987
* Internacional: 1987 - 1990
* Grêmio: 1990 - 1991
* Celta de Vigo: 1991
* Portuguesa: 1992
* Corinthians: 1992
* Flamengo: 1993
* Fluminense: 1993
* Albacete Balompié: 1994
* Reial Valladolid: 1994
* Palmeiras:1995
* Vasco da Gama:1996
* Tigres: 1997
* Clube Atlético Paranaense: 1997
* Sporting Cristal: 1998
* Santo André: 1999
* Universitario de Lima: 2000
* Santa Cruz: 2001
* Rio Branco: 2002
* Nacional (SP): 2003

## Palmarès

* Campionat gaúcho - 1990 - Internacional
* Primera División Peruana Màxim golejador 1998

## Referències

* ↑ «Futpedia: Nílson (Nílson Esídio)» (en portuguès). Globo Esporte. Arxivat de l'original el 2009-01-19. [Consulta: 24 gener 2010].
# Normanna

Normanna és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 121 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Normanna tenia 121 habitants, 61 habitatges, i 30 famílies. La densitat de població era de 35,1 habitants/km².
Dels 61 habitatges en un 24,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 49,2% no eren unitats familiars. En el 44,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.063 $ i la renda mediana per família de 28.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.156 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 15.954 $. Aproximadament el 6,5% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Normanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Normanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Norma UNE 166006

La Norma UNE 166006 és una norma UNE que defineix els requisits d'un sistema de vigilància tecnològica. Aquesta norma estableix, entre d'altres, els següents requisits:
* Documentació i registre dels procediments, troballes i altres aspectes rellevants per a la norma.
* Responsabilitat de la Direcció en el procés de vigilància tecnològica.
* Disponibilitat de recursos suficients i adequats.
* Establiment d'un procés de vigilància tecnològica consistent en tres fases:
   * identificació de les necessitats i fonts de informació;
   * cerca, tractament i validació de la informació; i
   * posada en valor de la mateixa.
* Accions preses en relació als resultats.
* Mesura, anàlisi i millora del procés.

## Referències

* ↑ «UNE 166006:2018 Gestión de la I+D+i: Sistema de vigilancia e i...». [Consulta: 18 desembre 2020].

## Vegeu també

* Sèrie UNE 166000
* UNE 166001
* UNE 166002
# Novoivànivka (Txornomórske)

* Per a altres significats, vegeu «Novoivànivka».
Novoivànivka (en (ucraïnès): Новоіванівка, en rus: Новоивановка, Novoivànovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 876 habitants. Pertany al districte de Txornomórske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Nikolai Polejàiev

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Poléjaeff».
Nikolai Nikolàievitx Polejàiev (rus: Николай Николаевич Полежа́ев; Odessa, Imperi Rus, 1857 – 1903) fou un científic i zoòleg especialitzat en esponges.
Va estudiar a la Universitat de Sant Petersburg i a la Universitat de Novorossiysk i més tard a Würzburg i a Leipzig. El 1881 va viatjar per tot el món. Va ser a la tornada d'aquest viatge quan es va especialitzar en la biologia de les esponges. El 1885 va rebre un màster en zoologia per la Universitat de Sant Petersburg i del 1886 al 1891 va ser professor ajudant del departament de zoologia de la mateixa universitat. El 1889 es doctorà i fou enviat per la Societat de Naturalistes de Sant Petersburg a les muntanyes de Mugodzharskie per a investigacions faunístiques. A més, va ser professor ajudant a la Universitat de St. Vladimir fins 1894.
Polejàiev va descriure i nomenar 11 organismes, com ara, Eilhardia schulzei. Va ser un dels 119 científics i especialistes mundials convidats a dur a terme investigacions i a redactar informes derivats de les col·leccions espongiològiques de l'expedició Challenger. Diversos taxons han estat dedicats a la seva memòria: Scypha polejaevi (Breitfuss, 1896), Pericharax polejaevi Breitfuss, 1896 o Polejaevia Borojevic, Boury-Esnault & Vacelet, 2000.

## Referències

* ↑ «Nikolai Nikolaevich Poléjaeff» (en anglès). [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «Poléjaeff, N. (Nikolai Nikolaevich), 1857- - Full record view - Libraries Australia Search». [Consulta: 2 març 2021].
* 1 2 Якобсон Г. Г. Полежаев, Николай Николаевич // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
* ↑ «Challenger Medal (1895)». [Consulta: 2 març 2021].
* ↑ «petymol.p.html». [Consulta: 2 març 2021].

## Enllaços externs

* «Nikolai Nikolaevich Poléjaeff» | Wikispecies (en anglès). [Consulta: 2 març 2021].
# Norbert von Kunitzki

Norbert von Kunitzki (Ciutat de Luxemburg, 25 de març de 1934 - Sa Pa, 25 de novembre de 2005) fou un economista i empresari luxemburguès.
Nascut el 25 de març de 1934 al barri de Pfaffenthal de la Ciutat de Luxemburg, von Kunitzki va estudiar a la Universitat d'Anvers, i posteriorment començà a treballar al Grup Arbed, el 1954. El 1971 es convertí en el director financer de la companyia siderúrgica. També fou professor de la Universitat de Luxemburg a partir del 1971. El 1984 es convertí en director general de l'empresa Sidmar Ghent, més tard coneguda com a Arcelor. El 1991 va rebre un doctorat honoris causa per part de la Universitat de Gant.
El 1994 es va convertir en president del grup Sidmar, i el 1998 va tornar a Luxemburg com a president del Centre Universitari de Luxemburg, que posteriorment es convertiria en la Universitat de Luxemburg.
Norbert von Kunitzki també fou president de l'Associació de Protecció al Consumidor del seu país, així com vicepresident de l'empresa Telindus. A més, fou president de l'Institut d'estudis europeus i internacionals de Luxemburg, president de Mobistar, membre del consell de Systran, membre del consell de l'Orquestra Filharmònica de Luxemburg, de la Creu Roja i de la torre Europa.
A més, també tingué la visió de servir com a director del consell de l'empresa EuroSignCard, S.A. (ESC), una organització start-up de seguretat a internet. Aquesta empresa es va posicionar per convertir-se en tercer de confiança per a les transaccions bancàries a Luxemburg (al voltant del 2000). ESC era sòcia de l'Associació de Banquers Americans, i va intentar crear una autoritat de validació per a certificats digitals utilitzats per a la comunitat bancària.
Von Kunitzki va morir el 25 de novembre de 2005 en un accident d'escalada a Sa Pa, Vietnam.

## Referències

* ↑ Notre Europe A reappraisal of Europe's social model Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine.
* ↑ Clark University The Economic and Political Significance of the Euro Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Lecture by Norbert von Kunitzki
* ↑ «Presidents of National Rectors Conferences which sit on the EUA Council». Arxivat de l'original el 2005-05-14. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ The Bridge – Forum for Dialogue! Introducing the Forum
* ↑ De Standaard: IN DE KIJKER. Norbert von Kunitzki onconventioneel maar briljant Obituary (neerlandès)
# Norberto Bobbio

Norberto Bobbio (Torí, 18 d'octubre de 1909 - Torí, 9 de gener de 2004) fou un jurista, filòsof i politòleg italià i és un dels més eminents pensadors del segle xx.
Després de graduar-se a la universitat de la seva ciutat natal va ser professor de Filosofia del Dret a la Universitat de Camerino des de 1935 fins a 1938, a Siena des de 1938 fins a 1940, i a Pàdua des de 1940 fins a 1948. Finalment va tornar a exercir la docència a Torí on va ser professor emèrit de Filosofia Política i membre corresponent de l'Acadèmia Britànica. Va ser Doctor Honoris Causa per les Universitats de París, Buenos Aires, Complutense de Madrid, Bolonya i Chambéry.
Tant als seus ensenyaments com a les seves moltes obres, com Política i cultura (1955), De Hobbes a Marx (1965) i Quin socialisme? (1976), Bobbio ha analitzat els avantatges i desavantatges del liberalisme i del socialisme, i ha tractat de mostrar que qui defensen ambdues ideologies basen les seves activitats en el respecte a l'ordre constitucional i en el rebuig als mètodes antidemocràtics, incloent, com és obvi, l'anàlisi i la crítica a la corrupció que ha caracteritzat la vida política italiana de la segona meitat del segle XX i el terrorisme al que es va oposar amb energia durant les dècades dels anys 1960 i 1970.
Als anys cinquanta, Bobbio dedica diversos escrits a la defensa de la teoria pura del dret de Hans Kelsen contra les crítiques de iusnaturalistes i marxistes. En aquesta època, Bobbio concep l'ordenament jurídic des d'un punt de vista estructural inspirat en el positivisme jurídic de Kelsen. Bobbio és un dels principals exponents del socialisme liberal.

## Referències

* ↑ «Norberto Bobbio». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Centro de Estudos Norberto Bobbio Arxivat 2008-02-12 a Wayback Machine.
* Les obres de Norberto Bobbio