OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1481 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1481 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 19 de maig de 2003 després de reafirmar les resolucions Resolució 827 (1993), Resolució 1166 (1998), Resolució 1329 (2000), Resolució 1411 (2002) i Resolució 1431 (2002) el Consell Va modificar l'estatut del Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia (TPIAI) per permetre als jutges adjudicar en processos preliminars en altres casos abans del seu nomenament en un judici.
El Consell de Seguretat estava convençut de la necessitat de potenciar els poders dels magistrats ad lítem al TPIAI de permetre'ls que s'adjudiquessin en altres processos previs abans del seu nomenament a un judici i, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va modificar l'estatut en conseqüència. El canvi fou proposat per Theodor Meron, el president del TPIAI, qui va afegir que la mesura faria un ús eficient del temps dels jutges temporals i les Nacions Unides no pagarien despeses addicionals.

## Vegeu també

* Guerres de Iugoslàvia
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 – 2003)

## Referències

* ↑ «Security Council amends Statute of tribunal for former Yugoslavia regarding functions of 'ad litem' judges». United Nations, 19-05-2003.
* ↑ Beigbeder, Yves. International justice against impunity: progress and new challenges. Martinus Nijhoff Publishers, 2005, p. 78. ISBN 978-90-04-14451-4.
* ↑ McCormack, T.; McDonald, Avril Yearbook of International Humanitarian Law – 2003, Volume 6; Volume 2003. Cambridge University Press, 2006, p. 295. ISBN 978-90-6704-203-1.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1485 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1485 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 30 de maig de 2003 després de reafirmar totes les resolucions anteriors del Sàhara Occidental, en particular la Resolució 1429 (2002) el consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) per dos mesos fins al 31 de juliol de 2003.
El Consell de Seguretat va ampliar l'operació de la MINURSO per permetre que Marroc i el Front Polisario consideressin les propostes presentades per l'Enviat Personal del Secretari General de les Nacions Unides James Baker III per a una solució política a la disputa i manifestar les seves opinions sobre el Pla Baker. La proposta preveia l'autodeterminació del poble del Sàhara Occidental. A més, el Representant Especial del Secretari General fou encomanat pels seus esforços en resoldre qüestions humanitàries i en l'aplicació de mesures de foment de la confiança proposades per l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats.

## Vegeu també

* Zona Lliure
* Estatut polític del Sàhara Occidental
* República Àrab Sahrauí Democràtica
* Mur marroquí
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1401 a la 1500 (2002 – 2003)

## Referències

* ↑ «Security Council extends Western Sahara mission until 31 July to allow time for consideration of latest peace plan». United Nations, 30-05-2003.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Regne d'Akoko

El regne d'Akoko fou un estat històric de Nigèria que va existir fins al segle xix. Era el territori del grup akoko, d'origen edo però que per la seva barreja amb els iorubes va acabar parlant d'un dialecte ioruba.
Se'l suposa sotmès a tribut per l'Imperi d'Oyo, però a la caiguda d'aquest va passar a mans d'Ilorin. Després de la batalla d'Oshogbo el 1840 no va tardar a caure en mans de l'emergent regne d'Ibadan. El 1877, els ekitis, Ijesa, Igbomina i Akoko es van revoltar contra Ibadan iniciant la guerra de Kiriji (1877-1893). Aprofitant la guerra l'emirat d'Ilorin va poder ocupar parts d'Igbomina i Ibolo sense arribar a Akoko.
El rei tradicional de Ikare és l' Olukare de Ikare-Akoko, mentre que el Owa-Ale de Ikare-Akoko controla els barris d'Iyometa (Okorun), Okegbe i Iku. L' Olukare té altres caps administrant altres llocs. Els barris d'Ikare inclouen Okela, Okorun, Eshe, Odo, Ilepa, Okoja, Iku, Odeyare, Odoruwa, Okeruwa, Iyame, Igbede, Oyinmo, Ishakunmi i Ekan.
# Resolució 155 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 155 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 24 d'agost de 1960, després d'examinar la sol·licitud de la República de Xipre per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Xipre fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Refugi de Cabana Sorda

El refugi de Cabana Sorda és un refugi de muntanya de la Parròquia de Canillo (Andorra) a 2.295 m d'altitud i situat al costat esquerre de la sortida d'aigües de l'estany de Cabana Sorda.

## Enllaços externs

* Mapa excursionista de les muntanyes d'Andorra Arxivat 2007-03-16 a Wayback Machine. PDF (Escala 1:10.000, 2,5 Mb)
# Refugi de Certascan

El Refugi de Certascan és un refugi del terme municipal de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situat a la sortida d'aigües de l'Estany de Certascan, a 2.232 metres d'altitud.
Forma part de la xarxa de refugis per on passa la travessa de muntanya la porta del cel

## Referències

* ↑ Pàgina Web
* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ El refugi a la travessa "La porta del cel"

## Enllaços externs

* Calendari d'obertures i reserves
# Resolució 1872 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1872 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 26 de maig de 2009. Després de recordar les resolucions anteriors sobre Somàlia i condemnat el recent ressorgiment dels combats a la regió, el Consell va ampliar el mandat de la Missió de la Unió Africana a Somàlia (AMISOM) fins al 31 de gener de 2010.
En virtut del capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va demanar a totes les parts de Somàlia que donessin suport al recent acord de Djibouti per la reconciliació nacional i va acollir amb satisfacció la crida del president Sheikh Sharif Sheikh Ahmed a tots els grups d'oposició per recolzar aquest procés.
El Consell insta els Estats membres i a la comunitat internacional, així com a les organitzacions regionals i internacionals, a contribuir tant al Fons Fiduciari de les Nacions Unides per AMISOM com al corresponent per a les institucions de seguretat de Somàlia.

## Referències

* ↑ «Security Council condemns renewed fighting in somalia, authorizes African Union peacekeeping force to maintain mandate until 31 January 2010». United Nations, 26-05-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1870 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1870 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 d'abril de 2009. Després de recordar les resolucions anteriors sobre el Sudan, el Consell va ampliar el mandat de la Missió de les Nacions Unides al Sudan (UNMIS) durant un any més, fins al 30 d'abril de 2010, i va instar a totes les parts a complir plenament l'Acord de Pau Complet de 2005 que va posar fi a la guerra entre Sudan i Sudan del Sud.

## Detalls

El Consell va demanar a la missió que es preparés, si se li demanava, per ajudar les parts amb la preparació del referèndum nacional convocat pel 2011, i donar suport a les possibles eleccions nacionals del proper any, en coordinació amb el Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament (PNUD). Alhora demanava a ambdues parts a cooperar amb un accés total i sense restriccions a la UNMIS en el seguiment i la verificació de la regió d'Abyei i va instar a la missió a desplegar-hi personal suficient per millorar els esforços i la seguretat de la prevenció de conflictes a la població civil. També va instar les parts a complir i aplicar la decisió del Tribunal d'Arbitratge d'Abyei a la Cort Permanent d'Arbitratge sobre la solució definitiva de la disputa fronterera d'Abyei. També va demanar a les parts que recolzessin, protegissin i facilitessin totes les operacions humanitàries i va instar al Govern del Sudan a continuar treballant amb les Nacions Unides per assegurar la continuïtat de l'assistència humanitària.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS MANDATE OF UNITED NATIONS MISSION IN SUDAN UNTIL 30 APRIL 2010, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1870 (2009)». United Nations, 30-04-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1878 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1878 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 7 de juliol de 2009. A proposta d'Àustria, el Consell va ampliar el mandat de 6 jutges permanents del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda fins al 31 de desembre de 2010 o fins a la finalització dels casos tingués assignats, instant-lo a adoptar totes les mesures possibles per completar el seu treball amb rapidesa. També va decidir que abans del 31 de desembre de 2009 revisaria l'ampliació del mandat dels jutges permanents membres de la Cambra d'Apel·lacions.
En virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell també va prorrogar fins a la mateixa data el mandat d'11 magistrats ad litem i va decidir que el Secretari General podria nomenar més jutges ad litem per acabar els judicis en curs, a petició del president del TPIR. El Consell també va decidir, entre altres coses, que dos jutges (Asoka de Silva de Sri Lanka i Emile Francis Short de Ghana) podrien treballar durant la resta de llurs mandats a temps parcial, participant en altres ocupacions judicials independents als seus països d'origen.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS TERM OF OFFICE OF JUDGES FOR INTERNATIONAL CRIMINAL TRIBUNAL FOR RWANDA, IN EFFORT TO EXPEDITE COURT’S COMPLETION OF WORK». United Nations, 07-07-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1876 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1.876 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 26 de juny de 2009,

## Resolució

Avui el Consell de Seguretat ha estès el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides pel Suport a la Consolidació de la Pau a Guinea Bissau (UNOGBIS) fins al 31 de desembre i ha demanat al secretari general que estableixi una Oficina Integrada de Consolidació de la Pau de les Nacions Unides a Guinea Bissau (UNIOGBIS) per succeir-la durant un període inicial de 12 mesos després d'això.
Aprovada per unanimitat la resolució 1876 (2009), el Consell ha subratllat la importància d'establir una oficina totalment integrada amb la coordinació efectiva de les estratègies i programes entre els organismes de les Nacions Unides, els fons i programes, entre les Nacions Unides i els donants internacionals, i entre UNIOGBIS, la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (CEDEAO) i altres missions de les Nacions Unides a la regió.
El Consell va instar als líders polítics de Guinea Bissau a abstenir-se de la participació dels militars en la política, i els va demanar que utilitzessin mitjans legals i pacífics per resoldre les seves diferències. Es va demanar al Govern de Guinea Bissau dur a terme investigacions creïbles i transparents en els assassinats polítics al març i juny i portar davant la justícia els responsables.
El 23 de juny, el Consell va escoltar la informació sobre la situació a Guinea Bissau de Joseph Mutaboba, Representant del Secretari General i Cap de la UNOGBIS.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008-2009)

## Referències

* ↑ «Security Council authorizes six-month extension of United Nations Peacebuilding Support Office in Guinea-Bissau, requests successor integrated operation». United Nations, 26-06-2009.
# Ricardo Pérez de Zabalza Goytre

* Per altres persones anomenades Richi, vegeu Richi.
Ricardo Pérez de Zabalza Goytre, més conegut com a Richi, és un futbolista madrileny que actualment juga pel Reial Múrcia principalment en la posició de migcampista ofensiu. Va nàixer a Madrid el 14 d'abril de 1977.
Va tenir un floriment esportiu tardà, ell va començar a jugar al futbol a partir dels 20 anys, fent el seu debut en La Liga als 26.

## Trajectòria

Va començar a despuntar al modest Rayo Majadahonda, d'on va passar al filial de l'Atlètic de Madrid. Sense oportunitats al primer equip matalasser, l'any 2002 fitxa pel Reial Múrcia.
El davanter seria un dels jugadors més importants de l'equip pimentoner durant mitjans de la dècada dels 2000, tot jugant 215 partits de Lliga, 60 d'ells a primera divisió, en els quals ha marcat 27 gols.
A la campanya 07/08 ja passa a la suplència en algunes ocasions, i en acabar la temporada, deixa l'equip murcià per militar al CD Tenerife. Ell aconsegueix marcar 6 vegades en 36 partits, i el conjunt canari retorna a la primera divisió, després de 7 anys.
Richi no va ser rellevant en la següent campanya, jugant aproximadament 1600 minuts menys i només marcant un gol, el 14 de març del 2010, obrint el marcador en una victòria a casa per 4 a 1 contra el RCD Espanyol. En l'estiu, amb el Tenerife finalment relegat, el jugador de 33 anys torna al Múrcia, també relegat de la segona divisió.

## Referències

* ↑ El Tenerife confirma el fichaje de Richi (Tenerife confirma el fitxatge de Richi) (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Regiment de Mataró

El Regiment de Mataró fou una unitat militar austriacista durant la guerra de successió espanyola.
El 17 de maig de 1705 Els Vigatans s'aplegaren a l'ermita de Sant Sebastià i signaren el Pacte dels Vigatans amb el Regne d'Anglaterra, que facilitarien ajuda militar enfront Felip V de Castella, recolzant Carles III i les lleis catalanes. A canvi, els catalans austriacistes es conjuraven a facilitar el desembarcament de tropes de la Gran Aliança a la costa catalana i a armar diverses companyies de miquelets comandades per Josep Moragues i Mas, que actuaren obertament controlant les comunicacions des de l'interior fins a Barcelona derrotant les tropes borbòniques al combat del Congost.
El juliol es va llançar una columna que va iniciar la marxa sobre Barcelona mentre l'armada anglesa desembarcava novament davant les seves platges disposades a iniciar el setge de la ciutat. Mataró es declarà per Carles i llevà un regiment comandat per Salvador Mataró per ajudar els aliats en el setge.

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya. El Govern declara bé cultural d'interès nacional l'ermita de Sant Sebastià a Vic. Generalitat de Catalunya, 21 de febrer de 2012.
* ↑ Albertí, Santiago. Diccionari biogràfic. vol.2 (D-L). Albertí, 1969, p. 290.
* 1 2 Juan Vidal, 2001, p. 62.
* ↑ Pujal i Carrera, Lluís. General Moragues: pallarès insigne. Aedos, 1979, p. 54. ISBN 8470032267.
* ↑ Juan Vidal, 2001, p. 63.
* ↑ Reixach i Puig, Ramon. Els orígens de la tradició política liberal catòlica a Catalunya: Mataró, s. XVIII i XIX. Caixa d'Estalvis Laietana, 2008, p. 121. ISBN 8493310964.

## Bibliografia

* Juan Vidal, Joseph. Política Interior y Exterior de Los Borbones (en castellà). Akal, 2001. ISBN 8470904108.
# Richard Swann Lull

Richard Swann Lull (6 de novembre de 1867 - 1957) fou un paleontòleg de principis del segle xx, actiu a la Universitat Yale, que avui en dia és recordat per defensar una visió de l'evolució predecessora de la síntesi evolutiva moderna, per la qual les mutacions podrien mostrar els misteris genètics que, al llarg del temps, porten a les poblacions a fenotips cada vegada més extrems.
# Riu Arkansas

L'Arkansas o Arkansas River és un riu neix a les muntanyes de Colorado, a l'occident de Denver, segueix el seu curs pels estat de Kansas, Oklahoma, Texas i Arkansas. Va servir de límit fronterer amb Mèxic, manifestant-se en el Tractat de Límits entre Mèxic i els Estats Units de 1819.

## Principals afluents

Els seus principals afluents són el Cimarron, el Canadian River i el Neosho.

## Vegeu també

* Llista de peixos del riu Arkansas.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «Nomenclàtor mundial - Oficina d'Onomàstica - Secció Filològica - Institut d'Estudis Catalans». [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «Riu Arkansas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Resolució 2411 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2411 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 13 d'abril de 2018. El Consell, recordant les resolucions sobre el Sudan del Sud, i en particular les resolucions 2024 (2011) i 2075 (2012), i observant que la situació a Abyei constituïa una amenaça a l'estabilitat internacional, va acordar ampliar deu dies el mandat de la Força Provisional de Seguretat de les Nacions Unides per a Abyei (UNISFA) fins al 23 d'abril de 2018, alhora que insta als governs del Sudan i Sudan del Sud a aplicar plenament els seus compromisos en relació amb la creació d'una zona fronterera segura i desmilitaritzada.

## Referències

* ↑ Security Council Extends Modified Mission Mandate Supporting Sudan's Efforts to Calm Contested Border Region, un.org, 13 d'abril de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Riera de Sant Jeroni

La Riera de Sant Jeroni és una de les principals rieres de Badalona. Neix a la Vall de Poià, al peu de Monestir de Sant Jeroni de la Murtra, per la confluència de diversos torrents de la part alta de la vall, principalment el de la Font Santa. Passada l'autopista B-20 el torrent està soterrat i canalitzat; discorre per sota del Parc de Montigalà i de la Rambla de Sant Joan, i arriba a la mar per l'avinguda de Sant Ignasi de Loiola, a la Platja del Pont del Petroli, tot i que actualment l'aigua no desemboca a la mar sinó que és reconduïda per un col·lector interceptor que la porta a la depuradora del Besòs. El seu recorregut és de gairebé quatre quilòmetres, un dels més llargs de la ciutat.
En funció del segment de la riera i del moment històric ha rebut diversos noms. Mentre que al seu pas per la Vall de Poià és conegut amb el nom de Riera de Sant Jeroni, al seu curs mitjà també era conegut amb el nom de Riera de Sant Joan, que ha donat nom a la Rambla de Sant Joan, el passeig construït sobre l'antic llit de la riera. Per altra banda, a la part baixa fou conegut amb els noms de Riera dels Frares (perquè un bocí de terra de la part baixa era propietat del Monestir de Sant Jeroni) i Riera d'en Jornet (pel nom d'un propietari de la zona); actualment, aquest segment l'ocupa el carrer de Sant Ignasi de Loiola.
A l'alçada de la plaça de l'Alcalde Xifre rep un afluent, el Torrent de la Batllòria. En aquest punt es troba el dipòsit de regulació d'aigües pluvials de l'Estrella, en funcionament de 2013, que té la finalitat de recollir i emmagatzemar l'aigua de la canalització subterrània de la riera per evitar inundacions els dies de pluja intensa.

## Referències

* ↑ «Un recorregut per les rieres i els torrents de Badalona». Tot Badalona, 27-07-2018 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ Bofill, Glòria; Prat, Neus «Hidrografia de Badalona». Carrer dels Arbres, 29, 1982 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «De les rieres a les clavegueres i a la depuradora». Ajuntament de Badalona. Arxivat de l'original el 1 de maig 2021. [Consulta: 1r maig 2021].
* ↑ Abras et al., 223.
* ↑ Abras et al., 222.
* ↑ «Riera de Sant Jeroni». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Badanotis Notícies. «Les obres de construcció del dipòsit regulador d'aigües pluvials de l'Estrella avancen a bon ritme». [Consulta: 25 maig 2013].

## Bibliografia

* Abras, Margarida; Carreras, Montserrat; Nieto, M. Dolors. Tots els carrers de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 2003, p. 165 [Consulta: 29 abril 2021].
# Renedo de Esgueva

Renedo de Esgueva és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Javier Medrano Olmedo | Partit Independent | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Ramiro Ruiz Medrano | AP | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Ramiro Ruiz Medrano | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Ramiro Ruiz Medrano | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Ramiro Ruiz Medrano | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Antonio Sinova Tejedo | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Antonio Sinova Tejedo | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Antonio Ruiz Coca | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 933 | 961 | 961 | 935 | 1.146 | 1.201 | 1.233 | 1.264 | 1.532 | 1.948 |
# Rhipsalis pachyptera

Rhipsalis pachyptera és una espècie de planta que pertany al gènere Rhipsalis de la família de les cactàcies.

## Descripció

Rhipsalis pachyptera creix de forma epífita o litòfita amb tiges semiverticals fins a una mica penjants, molt ramificades i poder arribar a fer fins a 1 metre de llarg. Les tiges són gruixudes de color verd fosc i posteriorment vermellós són àmpliament el·líptiques a circulars i presenten nervis que sobresurten. La vora està entallat i eviscerat. Les arèoles estan poc cobertes de llana.
Les flors són groguenques a blanques apareixen en grups de fins a tres flors del costat de les tiges. Tenen una llargada de 15 mil·límetres i tenen un diàmetre de 20 a 25 mil·límetres. Els fruits són vermells i són esfèrics a esfèrics deprimits.

## Distribució

Rhipsalis pachyptera és comú a les terres baixes dels estats brasilers de Rio de Janeiro, São Paulo, Paraná, Santa Catarina i Rio Grande do Sul.

## Taxonomia

Rhipsalis pachyptera va ser descrita per Ludwig Georg Karl Pfeiffer i publicat a Enumeratio Diagnostica Cactearum 132. 1837.

### Etimologia

Rhipsalis : epítet grec que significa "cistelleria"
pachyptera: epítet compost format per dues paraules pachy- que prové del llatí i vol dir "espès, atapeït" i -ptera que prové del grec i vol dir "ploma, ala", per tant és per la forma espessa o atapeïda de les seves fulles en forma de ploma o d'ala.

### Sinonímia

* Rhipsalis agudoensis N.P.Taylor.

## Referències

* ↑ «Rhipsalis pachyptera». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 16 desembre 2019].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations | An Annotated Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets |pseudarmerius - pterocephalus» (en anglès), 2019. [Consulta: 14 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Fotos