OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Batà (instrument)

Els batà son un trio de tambors amb pell en cada extrem de l'instrument. Estan construïts en una sola peça de fusta semidura i tenen una forma semblant a un rellotge d'arena, tot i que un con és més llarg que l'altre.
Son utilitzats amb fins religiosos. Pertanyen a la cultura del poble Yoruba de la Nigèria actual però s'han desenvolupat molt al centre d'Amèrica degut a la concentració d'esclaus yorubes en aquesta zona en l'època colonial, donant origen a la santeria afrocubana, de la qual formen una part fonamental en les seves cerimònies. Avui en dia també s'utilitzen amb fins solament musicals.
* El tambor més gran s'anomena Iyá, que en llengua Yoruba significa Mare. És el tambor principal.
* L'Itotele és el pare, el que respon en les converses amb l'Iyà.
* Finalment, l'Okonkolo és el nen petit, i el que toca els ritmes més simples.

## Referències

* ↑ «http://bubakar.com.ar/?portfolio=bata». Arxivat de l'original el 27 d’octubre 2019. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ «http://www.lorenpomares.com/historia-del-bata.html». Arxivat de l'original el 13 d’agost 2019. [Consulta: 13 agost 2019].
* ↑ «http://santeriavillaclara.blogspot.es/1337556551/origen-de-los-tambores/». Arxivat de l'original el 13 d’agost 2019. [Consulta: 13 agost 2019].
# Bik

Bik (en rus: Бык) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 160 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Microhistòria

La microhistòria és una branca dins de l'estudi de la història. Iniciada als anys setanta, té com a finalitat la investigació del passat en una escala molt petita. El tipus més comú de microhistòria és l'estudi d'un poblet o una vila. Altres camps comuns inclouen documentar-se sobre persones importants en l'àmbit local, o analitzar un sol quadre. Ja que les arrels dels esdeveniments més importants estan basades en les accions dels ciutadans, aquests estudis solen tenir enormes ramificacions. La microhistòria és una component important en la "nova història" que ha aparegut des dels anys seixanta. Se sol compaginar amb les ciències socials, com l'antropologia i la sociologia.
Aquesta ciència no s'ha de confondre amb la pràctica comuna en alguns historiadors aficionats d'investigar sobre la història del poble personal o l'església. D'altra banda i malgrat partir de documents o conjunt de documents molt concrets, tampoc no se la pot oposar sempre a la macrohistòria o macrofilosofia, ja que sovint les seves anàlisis tenen implicacions culturals de gran abast, com sovint destaquen en les seves obres Carlo Ginzburg o Robert Darnton.

## Microhistoriadors

Alguns microhistoriadors importants són:
* Wolfgang Behringer
* Alain Corbin
* Theo van Deursen
* Clifford Geertz
* Carlo Ginzburg
* Craig Harline
* Ronald Hutton
* Mark Kurlansky
* Emmanuel Le Roy Ladurie
* Giovanni Levi
* Luis Mott
* Osvaldo Raggio
* Jacques Revel
* David Sabean
* Stella Tillyard
* Sigurður Gylfi Magnússon

## Referències

* ↑ "Coneixement cultural i històric” (52-57) Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine. de Gonçal Mayos (UB).

## Vegeu també

* Il formaggio e i vermi

## Enllaços externs

* MICROHISTORY NETWORK: http://www.microhistory.eu
# Huber Ridge

Huber Ridge és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 4.883 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Huber Ridge tenia 4.883 habitants, 1.737 habitatges, i 1.344 famílies. La densitat de població era de 1.729,7 habitants/km².
Dels 1.737 habitatges en un 43,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,4% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 34,2% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.289 $ i la renda mediana per família de 55.855 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.386 $ mentre que les dones 27.733 $. La renda per capita de la població era de 19.842 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Huber Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Huber Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Estació de Soneixa

Mapa Rodalies València línia C-5 :
Soneixa és una estació de la línia C-5 de la xarxa de Rodalies Renfe de València situada al sud del nucli urbà de Soneixa a la comarca de l'Alt Palància del País Valencià. L'estació forma part de la línia Saragossa-València.

## Situació ferroviària

Està situada al pk 244,6 de la línia 610 de la xarxa ferroviària espanyola que uneix Saragossa amb Sagunt per Terol, a 286,20 metres d'altitud. El quilometratge es correspon amb l'històric traçat entre Calataiud i València prenent la primera com a punt de partida. El tram és de via única i està sense electrificar.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies València de Renfe |||||
| València-Nord Sagunt | Algímia d'Alfara | C-5 | Sogorb-Ciutat | Caudiel |

## Història

L'estació va ser posada en funcionament el 15 de maig de 1898 amb l'obertura del tram Sogorb-Sagunt de la línia que pretenia unir Calataiud amb València. Les obres van anar a càrrec de la Companyia del Ferrocarril Central d'Aragó. En 1941, amb la nacionalització de la totalitat de la xarxa ferroviària l'estació va passar a ser gestionada per RENFE. Des del 31 desembre 2004 Adif és la titular de les instal·lacions.

## Serveis ferroviaris
### Rodalies

Forma part de la línia C-5 de Rodalies València. La freqüència mitjana és de cinc trens diaris.

## Referències

* ↑ Xarxa ferroviària espanyola Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine. Ministeri de Foment
* ↑ Cronologia bàsica del ferrocarril espanyol de via ampla Arxivat 2016-06-15 a Wayback Machine. Fundació dels Ferrocarrils Espanyols
* ↑ Ferrocarril Central Aragó Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Spanishrailway

## Vegeu també

* Línia 5 (Rodalies València)
* Rodalies València
* Renfe Operadora

## Enllaços externs

* Rodalies València a la web de Renfe
# Estació de South Kensington

South Kensington és una estació del metro de Londres. L'estació està sobre la Circle Line, la District Line i la Piccadilly Line en la zona 1. L'any 2006 la van utilitzar 13,6 milions de persones. Està en servei des de 1868

## Llocs remarcables propers

* Science Museum
* Victoria and Albert Museum
# Factor d'encefalització

El Factor d'encefalització o relació estandarditzada entre el pes del cervell i el pes del cos, és una mesura de la relació entre la mida corporal i la de l'encèfal.
Es calcula dividint el pes del cervell pel pes corporal elevat a 0,69, en el cas dels mamífers, i tots dos expressats en grams.
Segons la fórmula:
$C={\frac {E}{S^{r}}}$
on E és el pes del cervell, S és el pes del cos i R és una constant que es determina empíricament.
Aquest factor és un valor constant que varia entre les diferents classes d'animals. Aquesta constant és major en els animals que han evolucionat recentment i és particularment gran en els humans.
Conèixer el valor d'aquest factor és necessari per a poder calcular el Quocient d'encefalització.

## Referències

* psikipedia
* id=W88FwWGAjnEC&pg=PA303&lpg=PA303&dq=factor+de+encefalizacion&source=bl&ots=QFhgM1JmLN&sig=mAnYleQFocuEq7UwVVlmtfEr2lQ&hl=ca&sa=X&ved=0ahUKEwj8tab38cLJAhXLExoKHZCbBA4Q6AEIbjAJ#v=onepage&q=factor%20de%20encefalizacion&f=false Fundamentos de psicobiología
* Psicologia evolutiva I.
# Branded content

El Branded Content (o contingut de marca) consisteix a generar continguts vinculats a una marca que permetin connectar a aquesta marca amb el consumidor. És un tipus de publicitat menys intrusiva, més personalitzada i d'alt valor per al consumidor.

## Inicis

No s'ha de confondre amb Product Placement o altres tipus d'eines de publicitat, en el Branded Content la marca o els seus productes no apareixen necessàriament dins del contingut.
Del que es tracta és de que la marca crea un contingut que esdevé un servei o aportació positiva per als potencials clients, essent aquest contingut un reflex del que la marca vol transmetre.
Exemples de campanyes de Branded content són els dibuixos de Popeye, les "soap opera"americanes o la pròpia Guia Michelin

## A Espanya

Els primers promotors del Branded Content a Espanya foren Marc Ros i Risto Mejide, des de la seva agència AFTERSHARE.TV van crec l'event Branducers com a primer Fòrum de debat sobre el Branded Content.

## Referències

* ↑ «De Popeye a los culebrones: marcas que hacen historias» (en castellà), 22-10-2019. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Swasy, Alecia. Soap Opera: The Inside Story of Procter & Gamble, 2012-11-21.
* ↑ Diez, Cristina. «Branded content: Una novedad con más de 100 años» (en castellà), 27-05-2015. [Consulta: 20 gener 2021].
# Brandenburg (Kentucky)

Brandenburg és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 2.049 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brandenburg tenia 2.049 habitants, 844 habitatges, i 535 famílies. La densitat de població era de 199,8 habitants/km².
Dels 844 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,4% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.351 $ i la renda mediana per família de 42.950 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.565 $ mentre que les dones 21.143 $. La renda per capita de la població era de 17.863 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brandenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brandenburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bifidobacterium bifidum

Bifidobacterium bifidum conegut de forma informal com bifidus, és l'espècie de bifidobacteri específica dels humans. Es tracta d'un actinobacteri bifidobacterial anaerobi Gram positiu.
Estè constituït de bacils en forma de «Y», anaerobis estrictes, que presenten un test negatiu per a la catalasa. És immòbil.
Aquests bacteris produeixen àcid làctic i acètic a partir de la lactosa.
Es troben en quantitats importants als intestins dels nadons acondició que s'alimentin amb llet materna i també, en menor concentració, es troben a la flora intestinal dels adults.
Se li reconeixen virtuts antitumorals. En els aliments probiòtics que el contenen semblen millorar l'equilibri microbià intestinal i eviten el pas de bacteris patògens. Aquests bacteris ajuden a regular i mantenir el pH adequat en l'intestí gros.

## Referències

* ↑ «Probiotics: Bifidus and the Large Intestine». [Consulta: 8 gener 2018].

## Enllaços externs

* Bifidobacterium Arxivat 2007-07-14 a Wayback Machine.
* Healthy futures
# Brian Vandborg

Brian Vandborg (Herning, 4 de desembre de 1981) és un ciclista danès, professional des del 2004 al 2013.

## Biografia

El 2004 va fer el salt al professionalisme de la mà de l'equip CSC, després d'haver-se proclamat campió de Dinamarca de contrarellotge sub-23 el 2002 i 2003. El 2006 es proclamà campió nacional absolut d'aquesta mateixa especialitat i finalitzà en quarta posició al Campionat del món. El 2013 repetí victòria al campionat nacional de CRI.

## Palmarès

* 2002
** Campió de Dinamarca sub-23 en contrarellotge
* 2003
** Campió de Dinamarca sub-23 en contrarellotge
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Geòrgia
* 2006
** Campió de Dinamarca en CRI
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour de Loir i Cher
* 2013
** Campió de Dinamarca en CRI

### Resultats al Tour de França

* 2009. 116è de la classificació general
* 2010. 128è de la classificació general
* 2011. 125è de la classificació general
* 2013. 155è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 140è de la classificació general
* 2007. Abandona

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. Abandona (17a etapa)

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Fitxa de Brian Vandborg a sitiodeciclismo.net
# Faldilles d'acer

Faldilles d'acer (originalment en anglès, The Iron Petticoat) és una pel·lícula de comèdia britànica de 1956 sobre la Guerra Freda protagonitzada per Bob Hope i Katharine Hepburn, i dirigida per Ralph Thomas. El guió de Ben Hecht es va convertir en el focus d'una història controvertida darrere de la producció i va portar a la supressió eventual de la pel·lícula per part de Hope. Hecht havia format part de l'equip de guionistes de Camarada X (1940) de temàtica similar. S'ha doblat al català.
Hepburn interpreta un pilot militar soviètic que aterra a l'Alemanya Occidental i, després de provar la vida a Occident en companyia del major de Hope, Chuck Lockwood, es converteix al capitalisme. Les trames secundàries impliquen Lockwood, que intenta casar-se amb una membre de la classe alta britànica, i agents comunistes que intenten coaccionar el personatge de Hepburn perquè torni a la Unió Soviètica.
La història principal pren de Ninotchka (1939) d'Ernst Lubitsch, protagonitzada per Greta Garbo, i s'assembla molt al Jet Pilot de Josef von Sternberg amb Janet Leigh com a pilot russa i John Wayne com a oficial de les Forces Aèries dels Estats Units. Jet Pilot, inspirat en les desercions dels pilots de la Guerra Freda de la vida real, va completar la fotografia principal el 1950, però no es va estrenar fins al 1957, després de Faldilles d'acer.

## Repartiment

* Bob Hope com a Capt. Chuck Lockwood
* Katharine Hepburn com a Capt. Vinka Kovalenko
* Noelle Middleton com a Connie
* James Robertson Justice com a Col. Sklarnoff
* Robert Helpmann com a Ivan Kropotkin
* David Kossoff com a Dubratz
* Alan Gifford com a Col. Newt Tarbell
* Olaf Pooley com a Maj, Osip Feodor Ganovich
* Nicholas Phipps com a Tony Mallard
* Paul Carpenter com a Maj. Lewis
* Tutte Lemkow com a Sutsiyawa
* Sid James com a Paul
* Alexander Gauge com a Senator Howley
* Sandra Dorne com a Tityana
* Richard Wattis as Lingerie Clerk
* Doris Goddard com a Maria

## Referències

* ↑ «Faldilles d'acer». ésAdir. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «Faldilles d’acer». Desdelsofà.cat. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ "Notes: 'Jet Pilot'." Turner Classic Movies. Retrieved: 29 March 2015.
# Faldistori

Un faldistori (del llatí faldistorium) és un elegant seient originari de l'edat mitjana que utilitzen els bisbes davant de l'altar en algunes funcions pontificals com la de donar la confirmació, ordenacions sacerdotals, etc. També ha tingut un ús civil com a seient de dignitat utilitzat llavors com a seient del rei o d'un noble.
És un seient sense respatller, amb quatre pilars petits en els angles i les potes en forma de tisora.

## Vegeu també

* Puf
* Difros
* Sgabello
* Reposacaps (moble)

## Referències

* ↑ Léxico de arte. Madrid - España: Akal, 1990, p. 80. ISBN 978-84-460-0924-5 [Consulta: 17 maig 2015].
* ↑ faldistori a Optimot
* El contingut d'aquest article incorpora material del Diccionari Enciclopèdic Gaspar i Roig de 1870, el qual es troba en el domini públic.

## Enllaços externs

* Decoració
# Ferran II de Mèdici

Ferran II de Mèdici o Ferran II de Toscana (Florència, Gran Ducat de Toscana, 14 de juliol de 1610 - íd., 24 de maig de 1670), fou el Gran Duc de Toscana entre 1621 i 1670.

## Orígens familiars

Va néixer el 14 de juliol de 1610 a la ciutat de Florència sent el fill mascle primogènit del Gran Duc Cosme II de Mèdici i Maria Magdalena d'Àustria. Fou net per línia paterna de Ferran I de Mèdici i Cristina de Lorena, i per línia materna de Carles II d'Estíria i Maria Anna de Baviera.
Fou germà de Margarida de Mèdici, casada amb Odoard I de Parma; Anna de Mèdici, casada amb Ferran Carles d'Àustria; i els cardenals Joan Carles i Leopold de Mèdici.

## Ascens al poder

A la mort del seu pare, ocorreguda el febrer de 1621, fou nomenat Gran Duc de Toscana, si bé donada la seva joventut comptà amb la regència de la seva mare fins al 1628. Comptà amb l'estima del seu poble gràcies a la seva simpatia i predispossició, unes qualitats però que el van convertir en mal governant i que no li van permetre mantenir la independència vers les potències estrangeres.
El botànic Paolo Boccone va servir a la seva cort, i continuà amb la protecció de Galileo Galilei, tot i que no el pogué protegir de les acusacions d'heretgia realitzades per l'Església Catòlica. També va servir-hi el metge i arqueòleg Giovanni Pagni, que fou enviat per Ferran a la regència de Tunis per guarir el Bei Muhammad el Hafsi d'una malaltia.

## Núpcies i descendents

Es casà el 26 de setembre de 1633 amb Victòria della Rovere, filla de Frederic Ubald della Rovere i Clàudia de Mèdici. D'aquesta unió nasqueren:
* Cosme de Mèdici (1639)
* Cosme III de Mèdici (1642-1723), Gran Duc de Toscana
* Francesc Maria de Mèdici (1660-1711), cardenal

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Fernando II de Toscana». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 100. ISBN 8429270043.
* ↑ Gunella, A.; Guia, M. A. «Agli albori della ricerca antiquaria in Tunisia. Giovanni Pagni (1634 - 1676), archeologo e medico pisano nel granducato mediceo.». L'Africa Romana 13, 2000, pàg. 434.

## Enllaços externs

* (anglès) http://genealogy.euweb.cz/italy/medici3.html Arxivat 2015-09-21 a Wayback Machine.
# Florentino Soria Heredia

Florentino Soria Heredia (Gijón, 1 de juny de 1917 - Madrid, 2 de juny de 2015) fou un guionista de cinema, escriptor i actor espanyol. Va ser director de la Filmoteca Espanyola de 1970 a 1984.

## Filmografia
### Guionista

* 1948: Paseo por una guerra antigua
* 1954: La principessa delle Canarie
* 1956: Calabuch
* 1959: La vida alrededor
* 1960: El vagabundo y la estrella
* 1962: La banda de los ocho
* 1969: El otro árbol de Guernica
* 1970: Reza por tu alma... y muere
* 1971: La orilla
* 1972: La cera virgen

## Referències

* ↑ «Mor als 98 anys l'actor, director i guionista Florentino Soria». Diari Ara. [Consulta: 2 juny 2015].

## Enllaços externs

* REY, Pedro J. del; PEREZ, Manuela: "El cine y el periodismo, en mi vida, los determinaron las circunstancias y el azar" Arxivat 2011-05-21 a Wayback Machine., entrevista a Florentino Soria, a Sombras recobradas, revista digital de l'Asociación de Amigos de la Filmoteca Española
# Federació de Partits Socialistes

La Federació de Partits Socialistes fou un intent d'organització federal de partits i moviments socialistes de les diverses nacionalitats i regions d'Espanya, creada el 1976. N'eren antecedents la Coordinadora Socialista Federal Ibèrica (1964) i, més directament, la Conferència Socialista Ibèrica (1974), i aplegava Convergència Socialista de Catalunya (més tard PSC-Congrés), Partit Socialista del País Valencià, Partit Socialista de les Illes Balears (tots tres vinculats en una Coordinadora Socialista dels Països Catalans), Partido Socialista Galego, Eusko Socialistak, Partido Socialista de Andalucía, Partit Autonomista Socialista de Canàries, Partit Socialista d'Aragó, Convergència Socialista de Madrid i altres grups.
La seva línia socialista era d'esquerra autogestionària i federalista, alternativa al socialisme tradicional del PSOE. Es presentaren eleccions de 1977 en coalició amb el Partit Socialista Popular, però només obtingueren sis escons. Això, la força electoral del PSOE (van obtenir 118 diputats el 1977) i el pas a l'òrbita d'aquest partit dels membres més importants de la Federació (PSC-C, PSPV) en provocaren el desmantellament.
Entre els personatges més representatius de la Federació hom hi troba Ernest Lluch, Joan Reventós, Enrique Barón, Alejandro Rojas Marcos, Emilio Gastón i Xosé Manuel Beiras.

## Enllaços externs

* (castellà) Índice de instituciones del Archivo Linz de la Transición Española Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..
* (castellà) Los partidos políticos en España (III), por Equipo de Estudios (EDE), Revista Triunfo, número 701 (setmana del 3 al 10 de juliol de 1976).
* Transició i Democràcia (1975-1996) Arxivat 2007-11-09 a Wayback Machine.
# Bultaco Gaviota

La Bultaco Gaviota fou un prototipus d'escúter que construí Bultaco el 1970. Molt proper per concepte als actuals escúters de roda alta, fou dissenyat per Francesc Xavier Bultó i se'n construí només una unitat, ja que es tractava d'un regal d'aniversari del fundador de Bultaco per a la seva filla Inés (Bultó ideà la moto específicament per a ella, per tal que la pogués conduir còmodament per Barcelona). La Gaviota continua actualment en mans de la seva primera i única propietària.

## Característiques

La Gaviota és a mig camí entre un escúter i una motocicleta convencional. Concretament, es tracta d'una adaptació del model Mercurio 200 a un ús urbà net i còmode, dotada d'un peculiar aspecte en què hi destaca el seu parabrisa i carenat frontal.

### Fitxa tècnica

Bultaco Gaviota :
| Id. Model | 72 | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Núm. Sèrie | 72.000.001 | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Any | 1970 | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Motor | Monocilíndric | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Cicle | 2T | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Refrigeració | Per aire | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| CC | 196,04 | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Frens davant | Tambor | La Bultaco Gaviota de 1970 |
| Frens darrera | Tambor | La Bultaco Gaviota de 1970 |

## Notes

* ↑ Segons algunes altres fonts, la Gaviota data de 1969, no de 1970.

## Referències

* 1 2 3 «Los Scooters en los -50 y -60» (en castellà). formulamoto.es, 01-10-2009. Arxivat de l'original el 9 de juny 2015. [Consulta: 2 juliol 2015].
* 1 2 «Bonita Iniciativa» (en castellà). clubcemoto, 27-09-2008. Arxivat de l'original el 3 de juliol 2015. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ «Les motos més curioses». elperiodico.cat. El Periódico de Catalunya, 07-01-2014. [Consulta: 2 juliol 2015].
* 1 2 «Motos úniques i singulars - Bultaco Gaviota 200, 1970» (PDF). museumoto.com. Museu de la Moto de Barcelona, 16-10-2013. [Consulta: 2 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina amb les dades de la Bultaco Gaviota (castellà)