OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Martorell-Enllaç

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa Línia metro del Baix Llobregat :
Martorell-Enllaç és una estació de la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) que pertany al bloc de línies S4, S8, R5 i R6 de la Línia Llobregat-Anoia i és l'estació on finalitza la línia S8. Està situada al nord-est de Martorell a la comarca del Baix Llobregat. Aquí es bifurca la Línia Llobregat-Anoia en els seus dos trams que es dirigeixen a Manresa-Baixador (R5) i Igualada (R6).
L'estació es va inaugurar el 1912 coincidint amb la inauguració de la línia del carrilet entre Barcelona-Martorell de via estreta, en la part del traçat de la línia Martorell-Igualada oberta el 1893. El 1924 l'estació esdevenia el punt de partida d'una línia de via estreta de Martorell a Manresa, suposant el punt de bifurcació de les branques cap a Igualada i Manresa.

## Serveis ferroviaris

Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell-Central | Abrera | Olesa de Montserrat |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell-Central | terminal | terminal |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell-Central | Abrera | Manresa-Baixador |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell-Central | Sant Esteve Sesrovires | Igualada |

## Galeria d'imatges

* L'estació el 1987
* L'estació el 1999
* L'estació el 2009
* L'edifici de l'estació de 1912

## Referències

* ↑ «Martorell Enllaç». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 gener 2020].
* ↑ «Història Visual de Martorell» (PDF). Biblioteques públiques. Arxivat de l'original el 11 de juny 2013. [Consulta: 16 gener 2020].

## Vegeu també

* Estació de Martorell-Central
* Llista d'estacions de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estació de Martorell Can Cases

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Martorell Can Cases és una estació de ferrocarril en projecte que farà d'intercanviador entre la futura línia Orbital Ferroviària (LOF) i la línia Llobregat-Anoia (línies R6 i R60) d'FGC, al municipi de Martorell, a la comarca del Baix Llobregat. S'ubicarà a l'extrem nord-oest del barri de Can Cases de Martorell, just al costat del vial d'accés a l'autopista AP-7.

## Serveis ferroviaris

Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell Enllaç | | Sant Esteve Sesrovires | Igualada |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell Central | | Sant Esteve Sesrovires | Igualada |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Mataró | Martorell Polígon | Línia Orbital | Martorell Oest | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). www.vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «El tren orbital travessarà una bona part del Baix Llobregat Nord amagat en túnels». www.regio7.cat, 14-02-2009. Arxivat de l'original el 2013-12-02. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ». Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Recorregut de la Línia Orbital Ferroviària a Google Maps
# Estació de Martorell Polígon

Mapa FGC Línia Llobregat-Anoia :
Mapa Línia metro del Baix Llobregat :
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Martorell Polígon és una estació de ferrocarril en projecte que farà d'intercanviador entre la futura línia Orbital Ferroviària (LOF) i la línia Llobregat-Anoia (línies S4, R5 i R50) d'FGC, al municipi de Martorell, a la comarca del Baix Llobregat. S'ubicarà a l'est del polígon industrial de Ca n'Amat, just al costat de la factoria SEAT, a la qual donarà servei.

## Serveis ferroviaris

Línia Llobregat-Anoia de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Projectat |||||
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell Enllaç | | Abrera | Olesa de Montserrat |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell Enllaç | | Abrera | Manresa Baixador |
| Barcelona - Pl. Espanya | Martorell Central | | Abrera | Manresa Baixador |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Mataró | Abrera Centre | Línia Orbital | Martorell Can Cases | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). www.vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «El tren orbital travessarà una bona part del Baix Llobregat Nord amagat en túnels». www.regio7.cat, 14-02-2009. Arxivat de l'original el 2013-12-02. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ». Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Recorregut de la Línia Orbital Ferroviària a Google Maps
# Evan Huffman

Evan Huffman (El Dorado Hills, Califòrnia, 7 de gener de 1990) és un ciclista estatunidenc, professional des del 2013. Actualment corre a l'equip Rally Cycling.

## Palmarès

* 2008
** Campió dels Estats Units júnior en ruta
* 2012
** Campió dels Estats Units sub-23 en contrarellotge
** Vencedor d'una etapa del Tour de Gila
* 2015
** Vencedor d'una etapa de la Volta a la Independència Nacional
* 2016
** 1r al North Star Grand Prix i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Alberta
* 2017
** 1r al Tour de Gila i vencedor d'una etapa
** 1r al Tour d'Alberta i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Califòrnia
** Vencedor d'una etapa de la Cascade Cycling Classic

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Llengües històriques

Les llengües històriques són llengües que eren parlades en un període històric, però que són diferents de la seva forma moderna; és a dir, que són formes de llengües històricament testificades del passat que han evolucionat cap a formes més modernes. Per tant, les llengües històriques contrasten amb les llengües mortes (llengües que s'han extingit o mort). També les llengües històriques contrasten amb les llengües reconstruïdes (és a dir, les protollengües) de lingüística teòrica. Un dels enfocaments per definir i utilitzar el concepte de llengües històriques és implementat en les normes ISO 639.

## ISO 639

L'Organització Internacional per a l'Estandardització (de vegades per mitjà d'una autoritat de registre) manté i publica estàndards per als idiomes, entre altres coses: els estàndards ISO 639-3 per idiomes inclouen el tipus H per a les llengües històriques, part d'una tipologia de cinc vies per classificar llengües. A més de les llengües històriques, hi ha també les classificacions ISO 639-3 per idiomes vius (idiomes amb parlants nadius que encara viuen actualment), idiomes extints (per als idiomes amb l'últim parlant natiu mort en els últims segles), llengües antigues (l'últim parlant natiu testificat mort fa més d'un mil·lenni), i llengües construïdes (que pot o no pot tenir parlants nadius). L'anglès antic és un exemple d'una llengua històrica El codi d'idioma ISO 639 d'anglès antic és ang. Un altre criteri ISO 639-3 per llengües històriques és que tenen una literatura diferent de les seves llengües descendents: en l'exemple de l'antic anglès, Beowulf i altres obres de literatura anglosaxona formen un conjunt material diferenciat de material.

## Vegeu també

* Llengua clàssica, llengües antigues o vellees, amb un ric cos de literatura, en aquest idioma.
* Lingüística històrica, també anomenada lingüística diacrònica, l'estudi del canvi lingüístic.
* Codi de llengua, per a una discussió general dels codis de llenguatge, juntament amb informació sobre les implementacions específiques.
* Llista de llengües per primera manifestació escrita, que consisteix en les dates aproximades per als primers registres escrits coneguts per diverses llengües.
* Llista de llengües mortes, una llista dels idiomes que ja no tenen cap parlant nadiu, ja no s'usen actualment, i cap descendent la parla.
* Protollengua, hipotètica o reconstruïda, són llengües de les que hipotèticament descendeixen diverses llengües comprovades o documentades històricament.

## Referències

* ↑ Frequently Asked Questions (FAQ), ISO 639

## Bibliografia

* Bynon, Theodora. Historical Linguistics. Cambridge: Cambridge University Press, 1977.

## Enllaços externs

* International Organization for Standardization language standards (ISO 639)
* SIL International, inclou definició de llengua històrica
* Historical Languages eLearning Project of the Open Philology Project, Universitat de Leipzig
# Fantastic Factory

Fantastic Factory va ser una productora de pel·lícules espanyola que es va especialitzar en el cinema de terror i fantàstic rodat en anglès. Va ser creada el 2001 per l'empresa Filmax i va desaparèixer el maig de 2007. Durant aquest temps va produir un total de nou pel·lícules.
Fantastic Factory estava dirigida pel productor Julio Fernández Rodríguez (Manolito Gafotas o Els sense nom) i pel director Brian Yuzna, qui va dirigir bona part de la producció de Fantastic Factory.

## Pel·lícules produïdes

| Any | Títol | Director | Repartiment | IMDb |
| 2000 | Faust: La revenja és a la sang | Brian Yuzna | Mark Frost, Isabel Brook, Andrew Divoff, Jeffrey Combs, Mónica Van Campen, Fermí Reixach, Junix Inocian, Marc Martínez, Francisco Maestre, Ronny Svensson i Jennifer Rope | 0223268 |
| 2001 | Arachnid | Jack Sholder | Chris Potter, Neus Asensi, José Sancho, Alex Reid, Ravil Isyanov, Luis Lorenzo, Rocqueford Allen, Robert Gabriel, Jesús Cabrero i Héctor Chuquín | 0271972 |
| 2001 | Dagon | Stuart Gordon | Ezra Godden, Raquel Meroño, Paco Rabal, Macarena Gómez, Brendan Price, Birgit Bofarull, Javier Sandoval, Uxía Blanco, Víctor Barreira, Ferrán Laoz, Alfredo Villa i José Lifante | 0264508 |
| 2002 | Darkness | Jaume Balagueró | Anna Paquin, Lena Olin, Iain Glen, Giancarlo Giannini, Fele Martínez, Fermí Reixach i Stephan Enquist | 0273517 |
| 2003 | Romasanta | Paco Plaza | Julián Sands, Elsa Pataky, John Sharian, Gary Piquer, David Gant, Maru Valdivielso, Laura Mañá, Luna Mcgill, Carlos Reig, Reg Wilson i Ivana Baquero | 0374180 |
| 2003 | Beyond Re-Animator | Brian Yuzna | Jeffrey Combs, Jason Barry, Elsa Pataky, Enrique Arce, Nico Baixas, Lolo Herrero, Raquel Gribler, Simón Andreu, Santiago Segura i Bárbara Elorrieta | 0222812 |
| 2004 | Rottweiler | Brian Yuzna | William Miller, Irene Montalà, Paulina Gálvez, Paul Naschy, Bárbara Elorrieta, Lolo Herrero i Lluís Homar | 0371920 |
| 2005 | La monja | Luis de la Madrid | Anita Briem, Belén Blanco, Cristina Piaget, Manu Fullola, Alistair Freeland, Teté Delgado, Oriana Bonet, Paulina Gálvez, Natalia Dicenta i Lola Marcelli | 0371853 |
| 2006 | Sota l'aigua tranquil·la | Brian Yuzna | Michael Mckell, Charlotte Salt, Raquel Meroño, Patrick Gordon, Pilar Soto, Josep Maria Pou, Manuel Manquiña, Diana Peñalver i David Meca | 0371572 |

## Bibliografia

* Antonio José Navarro La Fantastic Factory. Terror Made in Spain 1984-2004 / coord. por Carlos Aguilar, 2005, ISBN 84-89668-54-X, págs. 221-270

## Referències

* ↑ Las películas de la Fantastic Factory, de peor a mejor, ecartelera, 31 d'octubre de 2017
* ↑ Decepciona la película Dagon, tercera entrega de la española Fantastic Factory, El País, 13 d'octubre de 2001
* ↑ Fantastic Factory: Desde Barcelona con horror, El Periódico de Extremadura, 10 de desembre de 2003

## Enllaços externs

* Fantastic Factory a Internet Movie Database.
* Fantastic Factory a filmin.es
# Syria Files

En data 5 de juliol de 2012, WikiLeaks va iniciar la publicació dels anomenats Arxius de Síria (Syria Files), una col·lecció de més de dos milions de correus electrónics sobre els polítics i els ministeris de Síria i d'empreses incloent la Finmeccanica
daten des d'agost del 2006 a març del 2012.

## Referències

* ↑ Squires, Nick «WikiLeaks begins publishing tranche of Syria emails». The Daily Telegraph, 05-07-2012 [Consulta: 6 juliol 2012].
* ↑ Mackenzie, James; Andrew Roche; Pravin Char «Finmeccanica sold radio equipment to Syria: report». Thomson Reuters, 05-07-2012 [Consulta: 6 juliol 2012]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Syria files: Wikileaks releases 2m 'embarrassing' emails». BBC News, 05-07-2012 [Consulta: 5 juliol 2012].

## Enllaços externs

* The Syria Files
* Syria Files press conference Arxivat 2019-06-12 a Wayback Machine.
* Project Tetratac Syria (Confidential dossier of Selex_Finmeccanic
# Cau de les Dents

El Cau de les Dents és una cova al vessant nord-oest del Montplà al terme municipal de Torroella de Montgrí coneguda com a lloc d'inhumació humana d'època prehistòrica, com altres llocs d'aquesta muntanya com el Cau d'en Calvet, el Cau de la Figuera o el Cau de l'Olivar d'en Margall. Relativament propera al cim de la muntanya s'encara cap a la Vall de Santa Caterina la cova té una obertura d'uns quatre metres d'amplària i és més ampla que alta. Un cop a dins hi ha un cert espai a la banda dreta amb pendent cap a dins i per la banda esquerra s'allarga una curta galeria corbada gradualment cap a la dreta amb pendent cap enfora.
Les primeres notícies d'aquest jaciment són de l'any 1975 quan, per notícies de Cels Sais d'haver-hi trobat dents humanes, s'hi arribaren aquest acompanyat dels estudiosos locals Josep Vert i Joan Torró, corroborant la troballa i sol·licitant l'auxili de Narcís Soler i Enriqueta Pons del Servei d'Investigacions Arqueològiques de Girona que trobaren altres peces. Tres anys més tard i després d'algun espoli sense caràcter científic, s'hi endega una campanya de prospecció. Les troballes inclogueren diversos entre les destacades diversos còdols de riu de quars i quarsita, un fragment de crani, restes de mandíbules, altres ossos i dents de llet humanes, un penjoll de limonita, i grans d'enfilall d'esteatita i calaita, fragments de ceràmica, dues puntes de fletxa de sílex i un clau i una anella ambdós de bronze. Els terrenys circumdants tenien gran nombre de terres procedents d'antic buidats de la cova que davallaren fins a la propera tartera (localment anomenades pedrigolets). Entre aquestes restes escolades per la tartera s'hi trobaren fragments de destrals de pedra amb escotadures per a fermar-les als mànecs, primera notícia d'aquesta mena de peces al massís. D'acord amb l'aparició de fragments de ceràmica cordada hom ha volgut situar el context cultural del conjunt d'inhumació al Bronze final.

## Notes

* 1 2 Toledo Mur, Assumpció. «Tres Coves amb restes arqueològiques en el Montgrí» ( PDF) p. 31-36. [Consulta: 20 febrer 2017].
* ↑ Vert i Planas, Josep «Els treballs del Centre d'Estudis del Montgrí al Cau de les Dents» ( PDF). , p. 67-76 [Consulta: 20 febrer 2017].
# Illa Gavina

L'illa Gavina (o na Gavina) és un illot del litoral mallorquí, situat a uns 30 metres davant de la punta de la Barraca de la Cendra, sortint de la costa que tanca pel sud-est la platja del Trenc. Pertany al terme municipal de Campos. Les seves dimensions, unes 0.3 ha (uns 120 metres de llarg per 25 d'ample) el fan en l'illot més gran de tot el terme.
Com a moltes altres illes i illots del litoral mallorquí, hi ha restes prehistòriques. En aquest cas es tracta d'una cova artificial del període naviforme usada com a sepulcre. Durant temps més recents, aquesta cavitat ha sigut utilitzada com a amagatall per a contrabandistes. Degut a la seva naturalesa geològica, l'illot ha sigut objecte d'explotació per a la extracció de roca marès per a la construcció. Actualment l'illot i les aigües circumdants forma part del Parc Natural Maritimoterrestre des Trenc - Salobrar de Campos així com amb altres illots del litoral campaner i saliner (Na Llarga, illot gros i l'illot de sa Llova)

## Referències

* ↑ Mascaró Pasarius, Josep. Mapa General de Mallorca. Palma: V. Colom R., 1958. ISBN 84-85562-11-9.
* ↑ «Platja Des Trenc». Ajuntament de ses Salines. [Consulta: 24 agost 2023].
* 1 2 Joan Mayol. Atles de les petites illes i els illots de les Balears. Palma: Perifèrics, 2020. ISBN 978-84-12187-52-6 [Consulta: 29 juliol 2023].
* ↑ Aguiló Adrover, Cosme. La toponímia de la costa de Campos.. Campos: Ajuntament de Campos, 1991.
* ↑ «Indrets d'interès historicoartístic, cultural i natural de Campos». Ajuntament de Campos. Arxivat de l'original el 2021-10-18. [Consulta: 27 setembre 2018].
* ↑ «Parc Natural Maritimoterrestre es Trenc - Salobrar de Campos». Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 2021-02-28. [Consulta: 27 setembre 2018].
# Belvés

«Belvés o Belvès» té aquests significats:
* Belvés (Dordonya), municipi al departament de la Dordonya (regió de Nova Aquitània, França)
* Belvés (Gironda), municipi al departament de la Gironda (Nova Aquitània)
* Cantó de Belvés, cantó al districte de Sarlat e la Canedat (departament de la Dordonya, França)
# Sant Pau

«Sant Pau» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Sant Pau apòstol (Tars, ~7/10 - Roma, ~64/67), apòstol del gentils
** Sant Pau de la Creu, (1694-1775), sacerdot italià, fundador de la Congregació de la Passió de Jesucrist
** Sant Pau l'Ermità o de Tebes (segles III-IV), monjo d'Egipte, considerat el primer ermità
** Sant Pau de Narbona (segle iii), primer bisbe de Narbona
** Sant Pau de Tricastin (segle iv), bisbe de Saint-Paul-Trois-Châteaux
** Sant Pau papa, pontífex romà del segle VIII
** Sant Pau, Ciril, Eugeni i companys màrtirs, màrtir al segle IV
** Sant Pau I de Constantinoble, patriarca de Constantinoble al segle IV
* Entitats de població:
** Sant Pau (Manresa), nucli de població del municipi de Manresa (Bages)
** Sant Pau (barri de València)
** Sant Pau de Fenollet, municipi de la Fenolleda (Occitània)
** Sant Pau de la Guàrdia, nucli de població del municipi del Bruc (Anoia)
** Sant Pau d'Ordal, cap del municipi de Subirats (Alt Penedès)
** Sant Pau de Pinós, nucli de població del municipi de Santa Maria de Merlès (Berguedà)
** Sant Pau de Segúries, municipi del Ripollès
** Sant Pere i Sant Pau, nucli de població del municipi de Tarragona (Tarragonès)
* Edificis:
** Sant Pau del Camp, monestir benedictí de la ciutat de Barcelona
** Sant Pau de Casserres, església romànica del municipi de Casserres (Berguedà)
** Sant Pau de Riu-sec
** Ermita de Sant Pau d'Arbolí, ermita de l'Arbolí (Baix Camp)
** Hospital de Sant Pau, hospital modernista de Barcelona, obra de Lluís Domènech i Montaner, declarada Patrimoni de la Humanitat
** Fortalesa de Sant Pere i Sant Pau, fortificació de la ciutat russa de Sant Petersburg
* Orografia:
** Muntanya de Sant Pau, diversos topònims
** Serra de Sant Pau serra repartida entre Cabacés i la Figuera (el Priorat)
* Miscel·lània:
** Camí de Sant Pau, pista rural de Sant Martí de Centelles, a la comarca d'Osona
** Sant Pau (Velázquez) quadre del pintor Diego Velázquez i exposat al Museu Nacional d'Art de Catalunya
** Sant Pau (El Greco), obra d'El Greco, realitzada entre 1610 i 1614
** restaurant Sant Pau
# Suwarrow

Suwarrow (o també Suvórov o Suvàrov) és un atol de les illes Cook septentrionals. Està situat a 825 km al nord-oest de Rarotonga. Les seves coordenades són: 13° 15′ S, 163° 5′ O﻿ / ﻿13.250°S,163.083°O﻿ / -13.250; -163.083.

## Geografia

L'atol consisteix en 22 illots sobre l'escull de corall. El més gran, que ha sigut habitat intermitentment, és Anchorage Island. La superfície total és de 0,4 km².
El 1978 va ser declarat parc nacional, l'únic a les illes Cook. És un lloc destacat per les aus marines i pels crancs dels cocoters (Birgus latro). Avui només hi ha un habitant, el guarda del parc nacional. El màxim de població va ser al cens del 1956 amb 58 habitants.

## Història

No existeix un assentament tradicional polinesi i era deshabitat quan va ser descobert, el 1814, pel rus Mikhaïl Làzarev amb el vaixell Suvórov que portava el nom del general rus Aleksandr Vassílievitx Suvórov, anomenat Suwarrow en el poema èpic Don Juan de Lord Byron. Al segle xix s'hi van trobar uns misteriosos tresors, probablement d'algun galió espanyol perdut al Pacífic.
# Domenico Cecchi

Domenico Cecchi, conegut com Il Cortona (Cortona (Toscana), 1650 – Idem, 1717), va ser una soprano (castrat) italiana.

## Biografia

Domenico Cecchi va començar la seva brillant carrera l'any 1673 al Teatre Formagliari de Bolonya, a l'òpera Nino, de la qual no se'n coneix l'autor (potser podria ser l'òpera La Semiramide, d'Antonio Cesti, que després d'algunes revisions anomenarà Les semblances de Semiramida i Nino). El seu ràpid ascens va eclipsar els seus col·legues.
El favor que va poder guanyar-se a la cort austríaca va ser tal que es va convertir en un convidat habitual a les cerimònies oficials i moments més informals de la família imperial, inclosa la seva estada a Roma el mateix any del seu debut.
Les seves afirmacions es registren a partir de 1685 a Mòdena (amb oratori de Petri), Venècia, Milà, però també a l'estranger, a Munic el 1688.
Va participar en algunes estrenes mundials, com ara Il trionfo di Camilla, regina de' Volsci de Giovanni Bononcini (Teatro San Bartolomeo de Nàpols, 27 de desembre de 1696), Flavio Anicio Olibrio o Il Ricimero de Francesco Gasparini (Teatro San Cassiano de Venècia, a 26 de desembre de 1706) i l'òpera Pimpinone de Tommaso Albinoni (Teatro San Cassiano de Venècia, el 26 de novembre de 1708).
Algarotti, en el seu llibre Saggio sopra l'opera in musica de 1755, lloa els notables talents vocals de Cortona, el seu apreciat contemporani.
La fama de Cortona també va lligada a la seva propensió a obtenir sous molt alts, percebuts durant un llarg període, dels millors mecenes del seu temps.

## Bibliografia

* AA.VV. - Grande Enciclopedia della Musica Lirica - Vallecchi & C. Periodici
* Elena Gentile, CECCHI, Domenico, detto il Cortona, in Dizionario biografico degli italiani, vol. 23, Roma, Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 1979. URL consultat el 4 d'agost 2014.