OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# II (àlbum de Stratovarius)

II, també conegut com a Stratovarius II, és el segon àlbum d'estudi de la banda de power metal finlandesa Stratovarius. L'àlbum va ser llençat al mercat exclusivament a Finlàndia, el país natal de la formació, el 20 de febrer de 1992 a través de la discogràfica Bluelight Records. L'àlbum va tenir molt poca incidència i és molt desconegut, ja que la banda el va rellençar l'octubre de 1992 a tot el mercat europeu però sota un nou nom, Twilight Time, i amb una portada completament diferent a la de II.
Per a més informació, consulteu l'entrada de Twilight Time.

## Referències

* ↑ «Stratovarius - II - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives». [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ «Stratovarius - Twilight Time - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives». [Consulta: 28 octubre 2020].
# Hay-on-Wye

Hay-on-Wye (Gelli Gandryll o Y Gelli en gal·lès), és un municipi de l'autoritat unitària de Powys, a Gal·les. La ciutat és a la frontera de Herefordshire, a prop de Brecon Beacons National Park i de Cuspo. L'habiten 1.865 persones, i és conegut com un destí per a aquells que aprecien la lectura, per la gran quantitat de llibreries de vell que hi ha establertes. Al seu voltat hi ha un castell del segle xii que va ser destruït pel rei Joan l'any 1216. Modernament, el 1977, la majoria de l'estructura va ser cremada.

## Història

La seva fama com a vila del llibre va començar quan Richard Booth va obrir la seva primera llibreria de segona mà el 1961. Més tard, van anar obrint altres botigues del mateix ram. Això va fer que als anys 70 fos proclamat poble del llibre.
Per fer publicitat i donar més sortida a aquest lloc fins al moment desconegut, l'1 d'abril de 1977 Richard Booth s'autoproclamà rei del nou Estat, i aconseguí l'autonomia de Hay-on-Wye.
Al llarg dels anys, Hay-on-Wye ha començat a tenir més popularitat i ha estat la destinació de molts turistes i bibliòfils. Des de 1988, cada principi de juny se celebra un festival literari patrocinat pel diari "The Guardian", on participen escriptors de reconegut prestigi.

## Centre de la ciutat

L'oficina de turisme es troba al costat de l'aparcament principal. Allà disposen de mapes i altres materials per informar els visitants. Al centre de Hay-on-Wye es troben els principals allotjament i espais públics amb activitats per als visitants.

## Enllaços externs

* Hay-on-Wye - Lloc web oficial
# Hawwarin

Hawwarin (àrab: حوارين, Ḥuwwārīn o Ḥawwārīn) és un llogaret de Síria, entre Damasc i Palmira.
Correspon a una població antiga i és especialment famosa perquè el califa Yazid I va fixar la seva residència en aquest lloc i hi va morir i hi fou enterrat. Un edifici que es conserva encara s'anomena Kasr Yazid i serien les restes de la residència del califa.
Se sap que Yazid va fer a la zona algunes tasques per la irrigació amb un canal, tasques que no es van acabar.

## Bibliografia

* R. Dusaud, Topographie historique de la Syrie
* H. Lammens, Le califat de Yazid Ier, Beirut 1921
# Icari (magistrat)

Icari (en llatí Icarius) va ser un magistrat romà del segle iv.
Era fill del notari Teodor, un dels que va ser executat per ordre de l'emperador Valent a Antioquia l'any 371 per haver intentat saber per mitjà d'oracles qui seria el successor de l'emperador.
Es creu que Icari era pagà, i una persona influenciable. Va escriure un poema dedicat a l'emperador Teodosi I el Gran, que en agraïment el va nomenar comes Orientis i va entrar en el càrrec l'any 384 quan Antioquia patia una forta epidèmia de fam. Va dictar llavors una ordre obligant als pastissers a vendre el pa a un preu fixat, cosa que va tenir per efecte la fugida de la major part dels membres del gremi, fins que es va haver de fer enrere, però després va tornar a dictar ordres arbitràries. El sofista Libani, que havia tingut un gran respecte pel pare d'Icari, el va convèncer de suavitzar les ordres sense gaire sentit que donava, però Icari va deixar de fer-li cas.
Sembla que Icari es va distingir per les seves composicions literàries. L'historiador Tillemont l'identifica amb el retòric que Agustí d'Hipona menciona a les seves Confessions, però això no és segur.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/568?rgn=full+text;view=image;q1=IcariusSmith,+William+(editor).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+biography+and+mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 558-559. ]
# Icaria Editorial

Icaria Editorial és una editorial independent de pensament crític, especialitzada en l'àmbit de les ciències socials i l'assaig sobre temàtiques com: conflictologia, economia crítica, política internacional, relacions Nord-Sud, feminisme, ecologia, sobirania alimentària, participació democràtica i decreixement, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Guinjoan, Modest. «Canvi climàtic i societat frugal». El Punt Avui, 03-07-2021. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ Obiols, Isabel «La editorial Icaria cumple 25 años dedicados al pensamiento crítico» (en castellà). El País [Madrid], 07-07-2002. ISSN: 1134-6582.
# Heniochus chrysostomus

Heniochus chrysostomus o peix corall és un peix marí de la família Chaetodontidae.
És l'única espècie del gènere que té tres bandes creuant-li el cos, en lloc de les dues usuals en la resta d'espècies. L'etimologia del nom de l'espècie ve del grec "chryso" = 'or' + "stoma" = 'boca', i es deu a una característica d'aquesta espècie: tenen la boca groga o daurada, enfront de la resta d'espècies del gènere.

## Morfologia

Les espècies del gènere Heniochus tenen part de l'aleta dorsal en forma de llarg filament que pot arribar a ser més llarg que el mateix animal. En aquesta espècie el filament no és tan llarg i les bandes que li creuen el cos són tres, en aquest cas marrons, encara que la que li creua el cap és quasi negra, sobre fons blanc i tonalitats grogues en la resta de l'aleta dorsal i caudal; les aletes pelvianes són negres. La boca és també groga, la qual cosa el distingeix de la resta del gènere.
Té el cos aplanat i comprimit lateralment.
Arriba als 18 cm de llarg.

## Hàbitat

Es distribueix en l'oceà Indo-Pacífic, des de les Illes Christmas, a l'oest, fins a Pitcairn a l'est, i des de Corea del Sud, fins a Nova Gal·les del Sud.
Associat a esculls, viu solitari o en parella i, especialment els jóvens, en aigües succintes poblades de coralls i algues. Sol habitar entre 1 i 45 m de profunditat.

## Alimentació

En la natura es nodreix principalment d'invertebrats bentònics, coralls i algues.

## Reproducció

És ovípar i en cada fresa amolla entre 3.000 i 4.000 ous al corrent, que els trasllada a la part superior de la columna d'aigua. Són pelàgics.

## Manteniment

Són molt sensibles a l'amoníac i al nitrit, però també ho són a petites concentracions de nitrat. Valors superiors als 20 mg/litre de nitrats al seu aquari poden degenerar en casos d'exoftàlmia, normalment en un dels ulls.
La majoria dels espècimens en el comerç d'aquariofília solen estar habituats a alimentar-se amb mysis i artèmia congelats. Aquesta espècie, però, no és recomanada per a aquari d'escull, perquè en la natura s'alimenta de coralls.

## Referències

* ↑ Group), Robert F. Myers (IUCN SSC Grouper and Wrasses Specialist; Morgan Pratchett (James Cook University, Queensland. «IUCN Red List of Threatened Species: Heniochus chrysostomus», 09-10-2009. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Heniochus». [Consulta: 28 gener 2021].

## Bibliografia

* Debelius, Helmut. Guia d'espècies de l'escull Àsia-Pacífic. IKAN. 2001.
* Michael, Scott W. (en anglès) Reef aquarium fishes. Microcosm.T.F.H.2005.
* Allen, Steen, Humann & DeLoach. (en anglès) Reef Fishes Identification: Tropical Pacific. New World Publications. 2003.
* Nilsen, Alf J. & Fossa, S.A. (en anglès) Reef Secrets. TFH Publications. 2003.
* Tullock, J.H. (en anglès) Natural reef aquariums. T.F.H.Publications. 2001.
# Illa Foca

L'illa Foca és una illa de l'Oceà Pacífic situada al nord de la regió peruana de Piura. L'illa es troba dins de l'àrea de convergència del Corrent Humboldt i el Corrent Equatorial, amb la presència d'espècies marines d'aigües temperades i fredes a causa d'aquest fenomen.

## Referències

* 1 2 Pauly, Daniel. The Peruvian Upwelling Ecosystem: Dynamics and Interactions (en anglès). WorldFish, 1989, p. 346, 349. ISBN 9789711022471.
* ↑ Cousteau, Jacques Yves. Jacques Cousteau's Calypso (en anglès). H.N. Abrams, 1983, p. 102. ISBN 9780810907881.
* ↑ Salomon, David. Penguin-Pedia: Photographs and Facts from One Man's Search for the Penguins of the World (en anglès). David Salomon, 2012, p. 271. ISBN 9781622093977.
* ↑ Prostar Sailing Directions 2004 West Coast of South America Enroute (en anglès). ProStar Publications, 2004, p. 35. ISBN 9781577855514.
* ↑ Roy, Tui De. Penguins: The Ultimate Guide (en anglès). Princeton University Press, 2014, p. 214. ISBN 9780691162997.
* ↑ BirdLife International. Important Bird Areas factsheet: Isla Foca, 2012.
* ↑ Jorge Novoa Cova, Yuri Hooker Mantilla, Álvaro García Olaechea. Naturaleza y Cultura Internacional - CONCYTEC. Isla Foca, Guía de Fauna Silvestre (en castellà). primera. Piura: Cordibi, 2010, p. 112. ISBN 978-9972-50-108-1.
# Conill roquer de Saunders

El conill roquer de Saunders (Pronolagus saundersiae) és una espècie de conill del gènere Pronolagus. Viu a Lesotho, Sud-àfrica i Eswatini. Els seus hàbitats naturals són els vessants de muntanya i els afloraments rocosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor de la investigadora Enid Saunders.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Pronolagus saundersiae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1 juliol 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 358. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Conill roquer de Natal

El conill roquer de Natal (Pronolagus crassicaudatus) és una espècie de mamífer de la família dels lepòrids que viu a Moçambic i a Sud-àfrica.

## Referències

* Lagomorph Specialist Group 1996. Pronolagus crassicaudatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consultat el 5 de maig del 2008.
Espècies vivents de lagomorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Eutheria · Superordre Euarchontoglires :
Ochotonidae :
Leporidae :
Categoria :
# Constitució de Lituània

La Constitució de Lituània (en lituà: Lietuvos Respublikos Konstitucija) defineix el fonament jurídic per a totes les lleis aprovades en la República de Lituània. Va ser aprovada en un referèndum el 25 d'octubre de 1992, el 56,75% del total dels votans van donar suport a la nova constitució.

## Història

La Primera Constitució de Lituània es va aprovar el 3 de maig de 1791, en un esforç per reformar la Confederació de Polònia i Lituània, que estava conformada pel Gran Ducat de Lituània i el Regne de Polònia. Tanmateix, va ser de curta durada i mai no es va posar en pràctica per complet. El repartiment de Polònia amb les tres annexions successives del territori cap al final del segle xviii (1771, 1793 i 1795 on la mancomunitat va deixar d'existir quan Lituània va esdevenir part de l'Imperi Rus.
Després de la Primera Guerra Mundial, Lituània va declarar la seva independència el 16 de febrer de 1918. Tres projectes de constitucions separades es van presentar: el 2 de novembre de 1918, el 4 d'abril de 1919 i el 10 de juny de 1920. L'Assemblea Constituent (Steigiamasis Seimas) no va adoptar una constitució fins a l'1 d'agost de 1922, la qual s'assemblava a les modernes constitucions europees occidentals. El 1928 i 1938 es van aprovar noves constitucions que reflectien el lideratge autoritari d'Antanas Smetona. El 1940 i 1978, les noves constitucions de la República Socialista Soviètica de Lituània es van adoptar, de forma similar a les altres constitucions soviètiques.

## Referències

* ↑ Nuo 1991 m. iki šiol paskelbtų referendumų rezultatai (Results from Refrenda 1991-Present) Arxivat 2008-09-09 a Wayback Machine., Microsoft Word Document, Seimas. Consulta 25 d'ocrtubre de 2013

## Enllaços externs

* Constitució de la República de Lituània Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine. - pàgina web de la Cort Constitucional de la República de Lituània
* Enllaços a la legislació lituana y llocs del govern Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine.
* Constitució oficial en anglès
* US Country Studies/Lithuania
# Cori (cràter)

Cori és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 56,1 km de diàmetre. Porta el nom de Gerty Cori (1896-1957), bioquímica txeca-estatunidenca i premi Nobel, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ «Cori». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
Viccionari
# Honda Life Step Van

El Honda Life Step Van (ホンダ・ライフステップバン, Honda Raifu Suteppu Ban) fou un automòbil lleuger o kei car produït pel fabricant d'automòbils japonés Honda entre els anys 1972 i 1974. Encara que pel nom puga semblar que formava part de la gama del Honda Life, l'Step Van fou un model comercialment independent d'aquesta.
El Honda Life Step Van compartial el codi de xassís "VA" amb el Honda Life Van i emprava el mateix motor de dos cilindres en línia refrigerat per aigua de 360 (356) centímetres cúbics que generava 30 cavalls de potència. Al moment de la seua comercialització, el seu disseny fou considerat novedós pel seu motor i tracció davanters. Tot i que l'espai de càrrega al model era relativament reduït, l'Step Van oferia una certa bona habitabilitat interior i un pis pla que, els cotxes amb tracció al darrere d'aleshores no podien oferir. El model es va inspirar a la DKW Schnellaster, un model de furgoneta alemany produït entre els anys 1949 i 1962. L'aparença de l'Step Van, única i original aleshores, no va ser gens apreciada a l'època, però assentà la base per als kei cars del segle XXI. La porta darrera estava dividida horitzontalment en dues parts. L'Step Van, de 605 kg, tenia una càrrega màxima de 300 kg com la del Life Van, la qual es reduïa fins a 200 kg amb quatre ocupants.
La comercialització del model començà el 20 de setembre de 1972, finalitzant la producció l'octubre de 1974. El rang de preus anava des dels 376.000 iens de la versió més bàsica fins als 403.000 iens del nivell "Super DeLuxe". L'Step Van només estigué disponible amb una transmissió manual de quatre velocitats. El preu de la versió standard va créixer fins als 388.000 iens quan s'introduí el Honda Life Pickup. Es produïren un total de 17.165 unitats, menys de la meitat de la xifra inicial de 2.000 unitats mensuals prevista per la marca. El model ha eixit als videojocs Gran Turismo 4, Gran Turismo PSP, Gran Turismo 5 i Gran Turismo 6.

## Referències

* 1 2 Nippon Kei Car Memorial 1950-1975, p. 99
* ↑ «主要諸元: ホンダ・ライフステップバン» (en japonès). Honda Motor Co. [Consulta: 26 desembre 2011].
* ↑ 360cc: Light Commercial Truck 1950-1975 (360cc 軽商用貨物自動車 1950-1975) (en japonès). Tokyo: Yaesu Publishing, 2009, p. 97. ISBN 978-4-86144-139-4.
* ↑ «ja:四輪製品ニュース: 新発売〈ホンダライフ〉ステップバン» (en japonès). Honda Motor Co., 19-09-1972. [Consulta: 26 desembre 2011].

## Enllaços externs

Honda Life Step Van - Lloc web oficial
* Lovestep Life StepVan page
* StepVan room
* Life StepVan review
# Impact Wrestling

Impact Wrestling és un programa de televisió de lluita lliure professional produïda per Total Nonstop Action Wrestling. Actualment és retransmès als EUA i al Canadà per la cadena Destination America, i per Bravo al Regne Unit. A Espanya es retransmet per la cadena Antena.Neox. Cada episodi té una duració aproximada de dues hores.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# Clotsinda

Clotsinda d'Hamage va ser una santa catòlica del segle vii, la festivitat de la qual se celebra el 5 de maig. És especialment venerada a Douai (França). Era filla de santa Rictruda de Marchiennes i Adalbert I d'Ostrevent, duc de Douai. Els seus germans Mauranci, Adalsenda i Eusèbia són també sants.

## Referències

* ↑ «saintpatrickdc.org». Arxivat de l'original el 2011-04-08. [Consulta: 9 novembre 2017].
* ↑ Bunson, Matthew; Bunson, Stephen. Our Sunday Visitor's Encyclopedia of Saints, 2003, p. 218.
# Clots de la Bòfia

Els Clots de la Bòfia és un clot, una petita vall tancada, del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà. Pertany a l'àmbit del poble d'Hortoneda.
Està situat a llevant d'Hortoneda, al vessant de ponent de la Serra de Coll de Neda, a la dreta del barranc de la Creu. S'hi forma la llau del Racó de Catxí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hortells (Aramunt)

Hortells és una partida majoritàriament constituïda per camps de conreu de secà del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a cavall dels territoris dels antics termes d'Aramunt i Hortoneda de la Conca, en l'àmbit del poble de Pessonada.
Està situada al nord-est del Poble Vell d'Aramunt, a l'extrem nord-est de l'antic terme d'Aramunt, i al sud-oest de Pessonada, al sud-oest i a prop d'una part de la partida de Llagunes i al nord-est de l'altra. Queda a banda i banda del barranc dels Rius,
Hi mena des d'Aramunt el Camí de Toís i Travet, que deixa Hortells a llevant en començar a davallar cap a la Borda de Cotura.
A l'antic terme d'Aramunt, consta de quasi 18 hectàrees (17,7699) de conreus de secà i zones de matolls, amb algunes pastures i zones de bosquina i improductives.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 19 juny 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Cornelis van Poelenburgh

Cornelis van Poelenburch o Poelenburgh (Utrecht, ca. 1594/1595 – 1667) va ser un pintor barroc neerlandès especialitzat en la pintura de paisatges amb figures.
Va estudiar amb Abraham Bloemaert a la seva ciutat natal, residint posteriorment a Roma entre 1617 i 1625. A la Ciutat eterna va fundar amb Jan van Bijlert el grup anomenat dels Bentvueghels, que reunia als pintors nòrdics allí establerts i va aprendre l'estil de paisatge clàssic, que posteriorment va portar al seu país, sent el principal exponent d'aquest corrent juntament amb Bartholomeus Breenbergh. El 1625 i el 1626 va residir a Florència on va coincidir amb Jacques Callot. En retornar a Utrecht, la seva obra va tenir un gran èxit, sobretot en cercles aristocràtics, i va tenir nombrosos deixebles i imitadors, entre ells Dirk van der Lisse. Carles I el va cridar a Anglaterra el 1637, residint allà amb interrupcions fins al 1641 com a pintor de cambra. Va ser guia de Rubens quan aquest va visitar Utrecht el 1627.
Els seus quadres solen ser petits, sovint sobre coure, amb figures bíbliques o mitològiques, en paisatges romans o amb ruïnes antigues. Va rebre influències d'Adam Elsheimer, però les seves obres tenen colors més freds que els de l'artista alemany i no tenen el seu sentit del misteri. L'obra de Poelenburch està present en nombrosos museus d'Europa, destacant per nombre les del Museu Fitzwilliam de Cambridge. Els seus deixebles més importants i reeixits van ser Daniël Vertangen, Dirck van der Lisse, François Verwilt i Jan van Haensbergen.

## Referències

* ↑ Meyere, Jos de, y Luna, Juan J., La pintura holandesa del Siglo de Oro.
* ↑ Kornelis Poelenburg biography in De groote schouburgh der Nederlantsche konstschilders en schilderessen (1718) by Arnold Houbraken, courtesy of the Digital library for Dutch literature
* ↑ Nicolette C. Sluijter-Seijffert. «The School of Cornelis van Poelenburch». A: In His Milieu: Essays on Netherlandish Art in Memory of John Michael Montias. Amsterdam University Press, 2006, p. 445. ISBN 90-5356-933-2.

## Enllaços externs

* Biografia a la Enciclopèdia online del Museu del Prado.
* Poelenburch, Cornelis van, a Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD), (en neerlandès).
# Infoadex

Infoadex és una empresa sorgida de la fusió de Duplo i Nielsen Repress que estudia l'activitat publicitària a Espanya. Fundada el 1994, el seu primer informe va ser del 1995.
A mitjans de la dècada del 2000 va ser una empresa pionera en permetre als usuaris fer cerques a la base de dades dels servidors sense necessitat de descarregar-ho tot. A principis de la dècada del 2010 comptava amb la col·laboració de deu associacions d'empreses relacionades amb el sector que representaven la seva pràctica totalitat. Aquest fet converteix l'empresa gairebé en un monopoli. Els seus més de 100 milions de dades permeten que els usuaris del servei puguin "creuar, segmentar, extractar, resumir o descartar" les dades de la manera que considerin oportú.
Cada any proporciona les dades relacionades amb la publicitat tant pel que fa als mitjans convencionals com els diaris o internet, com pel que fa als no convencionals, com la televenda, l'autopromoció, els microprogrames i el patrocini passiu. Aquests estudis permeten conèixer les xifres de l'evolució i el funcionament del sector de la publicitat. Considera internet com un mitjà convencional, a diferència d'altres organismes.
La companyia proporciona tant informació quantitativa com qualitativa. Pel que fa a la quantitativa, els usuaris poden consultar número, mida, situació, cost i freqüència de qualsevol anunci en qualsevol mitjà. Pel que fa a les dades dels cinemes, són aportades per les mateixes empreses propietàries. I en relació amb la ràdio el sistema té en compte l'anàlisi de les emissions i les dades aportades per les empreses. La informació quantitativa es publica en dos anuaris, l'Estudi d'Agències i l'Estudi de la Inversió Publicitària. Les dades generals es poden consultar a la web oficial d'Infoadex. També ofereix informes personalitzats. Respecte la qualitativa, el 2013 aquesta empresa tenia la base de dades de productes publicitaris més gran d'Espanya i en permet la consulta als seus usuaris, així com la seva comparació entre campanyes.

## Referències

* ↑ J. Enrique Bigné. Temas de investigación en medios publicitarios. ESIC Editorial, 2000, p. 13–. ISBN 978-84-7356-230-0.
* 1 2 Víctor Cavaller; Alícia Vila; Candela Ollé Análisis de audiencias y estrategias de visibilidad. Editorial UOC, 28 febrer 2014, p. 99–. ISBN 978-84-9064-117-0.
* ↑ María Angeles González Lobo; Enrique Carrero López Manual de planificación de medios. ESIC Editorial, 2008, p. 250–. ISBN 978-84-7356-523-3.
* ↑ Mariola García Uceda. Las claves de la publicidad. ESIC Editorial, 28 setembre 2011, p. 444–. ISBN 978-84-7356-801-2.
* 1 2 3 Vilajoana Alejandre, Sandra. ¿Cómo aplicar los conceptos básicos de publicidad?. Editorial UOC, 13 juliol 2016, p. 72–. ISBN 978-84-9116-463-0.
# Cornèlia Supera

Cornèlia Supera, en llatí Cornelia Supera, fou una emperadriu romana.
És només coneguda per les monedes, tant romanes com gregues, en les que apareix com Augusta i Cebacht. Només una de les monedes, trobada a Cilícia, porta data, i hauria estat l'esposa de Trebonià Gal o de Marc Emilià, aquest segon el més probable per altres detalls coneguts.

## Referències

* ↑ Supera, Cornelia a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 947