OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Coll i Rodés

* Per a altres significats, vegeu «Ramon Coll».
Ramon Coll i Rodés (Lloret de Mar, Selva 1883 - Barcelona, juliol de 1948) fou un advocat i polític català. Des de jove es dedicà a l'estudi del dret català i al seu ensenyament. Fou ponent de divisió territorial universitària al Primer Congrés Universitari Català de 1903. El 1904 fou secretari de la Federació Escolar Catalana i més tard director de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya de la Mancomunitat de Catalunya.
El 1917 fou president de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya i va mantenir contactes amb el Comitè Pro Catalunya, i com a militant de la Lliga Regionalista, fou regidor de l'Ajuntament de Barcelona i diputat provincial. També fou membre de la comissió compiladora del dret català el 1930 i el 1947, de la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat de Catalunya el 1933 i intervingué activament en les discussions de l'estatut de Núria i de la llei de Contractes de Conreu de 1934. El 1932 fou nomenat catedràtic de dret civil català a la Universitat de Barcelona i el 1935 alcalde de Barcelona. En acabar la guerra civil espanyola es retirà de la vida pública.

## Obres

* De la successió dels impúbers segons el dret català (1910)
* Exposición elevada al Excmo. Sr. Ministro de Gracia y Justicia el 25-V-1916 en solicitud de reformas de orden procesal que autoricen el uso de los idiomas regionales ante los tribunales de justicia (1916)
* La restauració del dret català (1932).

## Referències

* ↑ «esquela». La Vanguardia, 21-07-1948, pàg. 6.
# Racing Nuoto Roma

El Racing Nuoto Roma és un club de natació i waterpolo italià de la ciutat de Roma.
Fundat el 1976 com Associazione Sportiva Racing Sporting Club Nuoto Roma. Va participar en diversos campionats professionals fins al 2008, quan la secció masculina de waterpolo es va fusionar amb la Società Sportiva Roma, donant vida a la Associazione Sportiva Roma Pallanuoto.

## Palmarès masculí

* Copa LEN
** Campions (1): 1993-94
* Recopa d'Europa
** Campions (1): 1995-96
** Finalistes (1): 1996-97
* Supercopa d'Europa
** Finalistes (1): 1996

## Palmarès femení

* Copa LEN
** Campiones (2): 2006-07, 2007-08
* Supercopa d'Europa
** Finalistes (2): 2007, 2008

## Referències

* ↑ «Chi Siamo». racingnuoto.it. [Consulta: 27 gener 2021].

## Enllaços externs

* Racing Nuoto Roma - Lloc web oficial
# Racionalisme

«Racionalisme» té aquests significats:
* Racionalisme (filosofia), corrent filosòfic que considera que l'única manera de conèixer la veritat és per mitjà de la raó
* Racionalisme crític, sistema filosòfic proposat per Karl Popper per l'epistemologia
* Racionalisme arquitectònic, corrent sorgit a Europa després de la Primera Guerra Mundial
# Radiotelèfon mòbil

Els sistemes de radiotelèfon mòbil (de l'anglès: Mobile Radio Telephone) eren sistemes telefònics sense fil que van precedir la tecnologia de telefonia mòbil. Atès que van ser els predecessors de la primera generació de telèfons mòbils, aquests sistemes es denominen de vegades, amb caràcter retroactiu, «sistemes pre-cel·lulars», o de vegades, «sistemes de generació zero» (0G).
Les tecnologies utilitzades en els sistemes pre-cel·lulars incloïen els sistemes Push to Talk (PTT o manual), Mobile Telephone Service (MTS), Improved Mobile Telephone Service (IMTS) i Advanced Mobile Telephone System (AMTS). Aquests primers sistemes de telefonia mòbil es distingeixen dels anteriors sistemes radiotelefònics tancats en què estaven disponibles com un servei comercial que formava part de la xarxa telefònica pública commutada, amb els seus propis números de telèfon, en lloc de formar part d'una xarxa tancada com un sistema de ràdio policial o el servei radio-taxi.
Aquests telèfons mòbils solien muntar-se en cotxes o camions (pel que es deien telèfons de cotxe), encara que també es fabricaven models de maletí. Normalment, el transceptor (transmissor-receptor) es muntava al maleter del vehicle i s'acoblava a el capçal (dial, pantalla i auricular) muntat prop del seient del conductor.
Es venien a través d'WCC (Wireline Common Carriers, és a dir, companyies telefòniques), RCC (Ràdio Common Carriers) i distribuïdors de ràdios bidireccionals.
Algunes fites d'aquesta tecnologia van ser:
* Motorola, juntament amb Bell System, va explotar el primer servei comercial de telefonia mòbil (MTS) als Estats Units el 1946, com un servei de la companyia telefònica amb fil.
* El primer sistema automàtic va ser el IMTS de Bell System, que va estar disponible el 1964 i oferia marcació automàtica des de i cap al mòbil.
* Televerket va inaugurar el seu primer sistema manual de telefonia mòbil a Noruega el 1966. Més tard, Noruega va ser el primer país d'Europa en disposar d'un sistema automàtic de telefonia mòbil.

## Vegeu també

* Història del telèfon mòbil
* 1G
* 2G
* 3G
* 4G

## Referències

* ↑ «How to Geek». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ Maciej Stasiak; Mariusz Glabowski; Arkadiusz Wisniewski; Piotr Zwierzykowski. Modelling and Dimensioning of Mobile Wireless Networks: From GSM to LTE. John Wiley and Sons, 8 febrer 2011, p. 3–. ISBN 978-0-470-66586-2 [Consulta: 4 gener 2012].
* ↑ «Telefonía Móvil Transmisión y redes de Datos» (pdf) (en castellà). Universitat de Huelva, 10 - VII - 2002. [Consulta: 24 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Mobile Phone History Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine.
* Mobile Phone Generations Arxivat 2010-06-11 a Wayback Machine.
* Storno.co.uk Arxivat 2019-12-19 a Wayback Machine.
| Generacions de telefonia mòbil | Succeït per: 1G |
# Regne de Westfàlia

El Regne de Westfàlia va ser un Estat monàrquic de 1807 el 1813, amb capital a Kassel, en l'actual territori d'Alemanya. Encara que formalment era un estat independent, en realitat era vassall de França. El seu nom procedeix de la regió de Westfàlia, ja que abastava territori d'aquesta zona. El seu primer i únic monarca va ser Jeroni Bonaparte, germà de Napoleó Bonaparte.

## Història

El regne va ser creat el 18 d'agost de 1807 per decret de Napoleó, a partir de territoris cedits per Prússia a França, entre aquests es trobaven l'Electorat de Hannover, (és a dir, el Ducat de Brunswick-Lüneburg) i l'Electorat de Hesse. Incloïa també els territoris arrencats del regne de Prússia com el principat de Halberstadt i els territoris del ducat de Magdeburg situats a l'oest de l'Elba, amb la mateixa ciutat de Magdeburg convertida en fortalesa militar fronterera amb el regne de Prússia i el districte del Saale i la ciutat de Halle.
El rei Jeroni instal·lar la seva cort al palau de Wilhelmshöhe de Kassel, el nom va ser canviat a Napoleonshöhe. L'estat es va integrar a la Confederació del Rin.
El regne va ser dotat d'una constitució, que incloïa l'abolició dels servents, els drets de lliure mercat i el Codi Napoleònic. Es va establir el sistema mètric decimal i es va prohibir la llibertat d'expressió.
El regne de Westfàlia va funcionar també com a subministrament de tropes per l'exèrcit napoleònic. Un gran nombre de tropes de Westfàlia van morir durant la campanya russa de 1812.
Després de la derrota francesa a la batalla de Leipzig el 1813, el regne va ser oficialment dissolt i el seu territori va ser reintegrat als estats que li havien donat origen.

## Referències

* ↑ Brose, Eric Dorn. German History 1789-1871: From the Holy Roman Empire to the Bismarckian Reich (en anglès). Berghahn Books, 1997-09-01, p. 362. ISBN 978-1-78238-044-3.
* ↑ Epstein, Klaus. The Genesis of German Conservatism (en anglès). Princeton University Press, 2015, p. 566. ISBN 9781400868230.

## Enllaços externs

* Lleis del regne de Westfàlia (constitució i altres més)
# Regne de Zhao

Rei de Zhao era un títol usat per diversos líders revoltats durant el col·lapse de la Dinastia Qin en l'antiga Xina. Usant l'antic nom del període dels Regnes Combatents Zhao, afirmaven ser els governants legítims de l'antic territori Zhao (ara província Shanxi i Hebei del Sud). Xie, Rei de Zhao, era un descendent de l'antiga família reial Zhao.
El Regne de Zhao era un dels Divuit Regnes de l'antiga Xina.
El Rei de Zhao llavors es convertí en un títol nobiliari de la Dinastia Han. Quan la Dinastia Han va ser establerta el 202 aEC, Zhang Er, el Rei Jing de Zhao, mantingué aquest títol per la seva lleialtat a l'Emperador Gao de Han en la Disputa Chu-Han. En el 199 aEC, això no obstant, a causa de la revolta de diversos reis, Zhang Ao, el Rei de Zhao, fill de Zhang Er, va ser degradat a Marquès i aquest regne es va extingir.
Ruyi, el Príncep Yin de Zhao, un fill jove de Liu Bang (l'Emperador Gao de Han) i una concubina afavorida, la Consort Qi, va ser fet Príncep Yin de Zhao sota l'emperador al voltant del 198 aEC. Poc després de la mort de l'emperador, va morir en el 195 aEC per enverinament en un complot instigat per la vídua de l'emperador, l'Emperadriu Vídua Lü, per garantir que no es convertiria en emperador.
El Rei de Zhao va ser creat de nou per l'Emperadriu Vídua Lü en el 187 aEC per a Liu Qiang, el Rei de Zhao. Liu Qiang n'era un fill fals de l'Emperador Hui de Han. Després que Liu Qiang morí en el 183 aEC sense un hereu, altre fill fals de l'Emperador Hui de Han, Liu Wu, el Rei de Zhao, el va succeir. Liu Wu va ser mort en un colp d'estat per enderrocar a la Família Lü en el 180 aEC i aquest regne es va extingir.

## Reis de Zhao

* Wu Chen, el Rei de Zhao, 209-208 aEC
* Xie, el Rei de Zhao, 208-206 aEC
* Zhang Er, el Rei Jing de Zhao, sota el títol de Rei de Changshan, 206-205 aEC
* Xie, el Rei de Zhao, 2n regnat, 205-204 aEC
* Zhang Er, el Rei Jing de Zhao, 2n regnat, 204-202 aEC
* Zhang Ao, el Rei de Zhao, (202-199 aEC)

## Reis de Zhao, recreat en la Dinastia Han

* Liu Qiang, el Rei de Zhao, (187-183 aEC)
* Liu Wu, el Rei de Zhao, (183-180 aEC)

## Vegeu també

* Príncep de Zhao
# Regió de Jabneel

* Per a altres significats, vegeu «Jabneel».
La regió de Jabneel (o Hevel Yavne; en hebreu, חבל יבנה) és un consell regional que es troba a Israel en el Districte Central.
Agrupa en un municipi vuit nuclis de població:
* Qevuzat Yavne (קבוצת יבנה). Quibuts fundat per alemanys el 1929, es troba a 5 km a l'est d'Asdod.
* Bet Gamli'el (בית גמליאל). Moixav.
* Bene Darom (בני דרום). Moixav fundat el 1949 a 4 km d'Asdod. Produeix sobretot oli i olives, però també pasta i cogombrets.
* Nir Gallim (ניר גלים). Fundat el 1949.
* Ben Zakkay (בן זכאי). Fundat el 1950.
* Bet Rabban (בית רבן)
* Kerem BeYavneh (כרם יבנה). Fundat el 1963.
* Zofiyya (צופייה).
# Regió de Kantō

La Regió de Kantō (関東地方, Kantō-chihō en japonès, literalment barrera de l'est) és una àrea geogràfica de l'illa de Honshū, l'illa més gran del Japó. Està composta de set prefectures al voltant de Tòquio: Gunma, Tochigi, Ibaraki, Saitama, Tòquio, Chiba, i Kanagawa. Els seus marges són més o menys els de la plana de Kantō. La plana, però només suposa un 40 per cent de la regió, la resta són pujols agrestos i muntanyes que l'envolten excepte pel que fa a la sortida a mar.
Era el cor del poder feudal durant el Període Kamakura esdevenint el centre del desenvolupament modern durant el Període Edo.

## Geografia
### Prefectures

La regió de Kantô comprèn les prefectures de:
Prefectures de la regió de Kantô :
| | Prefectura | Nombre mun. | Població (hab) [2020] | Superfície (km²) | Densitat (hab/km²) |
| 1 | Ibaraki | 44 | 2.856.788 | 6.097,19 | 469 |
| 2 | Tochigi | 26 | 1.934.188 | 6.408,09 | 302 |
| 3 | Gunma | 35 | 1.929.709 | 6.362,28 | 303 |
| 4 | Saitama | 63 | 7.346.910 | 3.797,75 | 1.935 |
| 5 | Chiba | 54 | 6.284.521 | 5.157,61 | 1.218 |
| 6 | Tòquio | 50 | 13.999.568 | 2.193,96 | 6.381 |
| 7 | Kanagawa | 33 | 9.222.162 | 2.416,17 | 3.817 |
| | KANTÔ | ND | 43.573.846 | 32.423,90 | 1.343,9 |

### Municipis més poblats

A continuació, s'exposen els municipis més poblats de la regió de Kantô a data de 2020. Atenció: els districtes especials de Tòquio, també anomenats Ku (区), compten als efectes com municipis.
| Posició | Municipi | Prefectura | Població |
| 1 | Yokohama | Kanagawa | 3 760 157 |
| 2 | Kawasaki | Kanagawa | 1 539 657 |
| 3 | Saitama | Saitama | 1 316 451 |
| 4 | Chiba | Chiba | 982 149 |
| 5 | Setagaya | Tòquio | 944 841 |
| 6 | Nerima | Tòquio | 745 839 |
| 7 | Ōta | Tòquio | 743 607 |
| 8 | Sagamihara | Kanagawa | 723 337 |
| 9 | Edogawa | Tòquio | 695 379 |
| 10 | Adachi | Tòquio | 685 274 |
Existeixen tres capitals prefecturals que no entren a la llista pel seu nombre de població. Aquestes són, de major a menor, les següents: Utsunomiya, 518.510 (Tochigi); Maebashi, 332.403 (Gunma) i Mito, 269.330 (Ibaraki).

## Referències

* ↑ Les dades corresponen a l'any 2020
# Regió de Kasai

La regió de Kasai és un territori dins de la República Democràtica del Congo, que és dividit administrativament en les províncies de Kasai Occidental i de Kasai Oriental. Comparteix el seu nom amb el Riu Kasai.
Després de la independència de la República Democràtica del Congo, es va secessionar durant un temps sota influència de Bèlgica i es convertí en regne independent. Després de l'eliminació de Patrice Lumumba, Kasai va tornar al Congo.
# Raphiptera

Raphiptera és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Raphiptera argillaceellus,, que es troba a l'est d'Amèrica del Nord, on ha estat registrada a Labrador, Ontario, Wisconsin, Connecticut, Nova York, Quebec, Alberta i Michigan. El rang s'estén a Florida i Texas al sud-est i a Costa Rica a Amèrica Central. L'hàbitat es compon d'aiguamolls.

## Subspècies

* Raphiptera argillaceellus argillaceellus
* Raphiptera argillaceellus minimellus (Robinson, 1870)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ «University of Alberta E.H. Strickland Entomological Museum». Arxivat de l'original el 2019-11-03. [Consulta: 10 febrer 2019].
* ↑ mothphotographersgroup
* ↑ BOLD Systems
# Renovació Democràtica (Grècia)

* Aquest article tracta sobre el partit de Grècia. Vegeu-ne altres significats a «Renovació Democràtica (Andorra)».
Renovació Democràtica (grec Δημοκρατική Ανανέωση, Dimokratiki Ananeosi, DIANA) és un partit polític grec fundat per Konstandinos Stefanópulos el 6 de setembre de 1985, quan abandonà Nova Democràcia amb nou diputats més per conflictes amb Konstandinos Mitsotakis. Va obtenir un diputat a les eleccions legislatives gregues de juny de 1989 i a les de 1990. Es mantingué actiu fins a les eleccions de juny de 1994, quan no assolí passar del 3% dels vots a les eleccions de 1993 i es quedà sense representació. El 1995 Konstandinos Stefanópulos fou escollit president de Grècia amb suport del PASOK. A les eleccions de 1996 es va unir a Primavera Política.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Líder | Vots | % | Escons | Govern |
| 1989 Ι | Konstandinos Stefanópulos | 65.614 | 1,01% | 1 / 300 | Oposició |
| 1989 II | No van participar | No van participar | No van participar | No van participar | No van participar |
| 1990 | Konstandinos Stefanópulos | 44.077 | 0,67% | 1 / 300 | Coalició |

### Eleccions europees

| Any | Líder | Grup | Vots | % | Escons | Pos. |
| 1989 | Konstandinos Stefanópulos | EDA | 89.811 | 1,36% | 1 / 24 | 4t |
| 1994 | Konstandinos Stefanópulos | - | 182.522 | 2.79% | 0 / 24 | 6è |
# Ras El Ma

Ras El Ma (àrab: رأس الماء, Raʿs al-Māʾ; amazic estàndard marroquí: ⵉⵅⴼ ⵏ ⵡⴰⵎⴰⵏ, Ixf n Waman) és un municipi de la província de Nador, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 7.580 persones. Durant l'ocupació espanyola fou conegut com a Cabo de Agua.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Renda fixa

La renda fixa es refereix a qualsevol tipus d'inversió en què el prestatari/emissor està obligat a fer pagaments d'una quantitat fixa en un termini fix: per exemple, si el prestatari ha de pagar interessos un cop a l'any a una taxa fixa sobre la suma de capital invertida inicialment.

## Característiques

Quan es vol adquirir títols d'una emissió de renda fixa, convé conèixer totes les característiques de l'emissió. Així, existeixen diversos conceptes associats:
* Entitat Emissora: És l'entitat que emet el deute.
* Condicions d'emissió a la par: el subscriptor paga el valor nominal de cada títol
* Amb prima d'emissió: La societat ofereix la subscripció del deute per sota de la par
* Amb prima d'amortització: En recuperar el capital invertit, es torna un import superior.
* Preferent: La societat ofereix la preferència de subscripció a favor dels titulars de les seves accions, obligacions o bons convertibles, proporcionalment als títols que posseeix. La mateixa emissora estableix la proporció i el període durant el qual preval aquest dret.
* Garantia: Totes les emissions de Deute queden emparades per una garantia, que pot ser :
** De l'estat (quan el deute és públic)
** Simple (quan la societat respon amb el patrimoni de l'empresa).
** Hipotecària (quan la societat respon amb una part específica d'aquesta: Els immobles.
** Avalada: És pròpia d'aquelles societats amb poca solvència. En aquests casos, l'emissió és avalada per una altra societat.

## Tipus d'interès

És el tant per cent que rendeix el préstec, i pot ser Fix, Variable o de Cupó 0. Els de Cupó 0 significa que els interessos es van acumulant, per pagar-se íntegrament en el moment de l'amortització del préstec. El període més habitual de pagament d'interessos és el semestral, encara que també hi ha venciments anuals i trimestrals.

## Amortització

Consisteix en la devolució del préstec per part de la societat emissora. Presenta les modalitats següents:
* Per sorteig
* Voluntària
* Opcional
* Amb premi
* Per reducció de nominal
* Única

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Calvet, Caterina. Manual bàsic de Banca. Sabadell: Edicions Comercials, 1999 [Consulta: 25 agost 2013].
# Refugi de Pla de Prats

El refugi de Pla de Prats és un refugi forestal dins el municipi de Campelles (Ripollès) a 1.559 m d'altitud i situat sota el vessant nord del pic de la Covil.

## Vegeu també

* Refugi La Covil

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Refugi de Respomuso

El Refugi de Respomuso està situat a la vall de Tena, al circ de Piedrafita, a 2.220 m d'altitud. És un refugi de muntanya guardat tot l'any amb 105 places en llitera i llitera correguda. Disposa d'aigua corrent, dutxes i lavabos, aigua calenta, servei de bar i menjador, flassades, calefacció, ximeneia, lloc per cuinar, armariets, guardaesquís, calcer de descans i aula d'audiovisuals. També ofereix telèfon i sistema de telecomunicacions per a socors.
Va ser inaugurat en octubre de 1993 i va suposar el tancament del refugi Alfonso XIII i la seua conversió com a cabana de pastors, però des de l'any 2015 el refugi de Respomuso tanca durant l'hivern, dels 15 de desembre al 15 de març, de forma preventiva pel perill d'allaus, el que ha suposat la reobertura del vell refugi Alfonso XIII en època hivernal.

## Activitats

És un punt de partida per a molts excursionistes, per a practicar el senderisme pel GR 11, sender Ibons d'Arriel i Circ de Piedrafita, travesses al refugi de Wallon i al Balneari de Panticosa (GR-11), ascensions al Balaitús, Frondelles, Tebaray, Gran Facha, Infiernos (Central, Occidental, Oriental), Cristales, Cambales, Llena Cantal, així com itineraris d'esquí de Muntanya, escalades en alta muntanya i en gel.

## Referències

* 1 2 «Refugi de Respomuso». Fam.es. [Consulta: 30 gener 2015].
* ↑ Berges, Ana. «RESPOMUSO CERRARÁ EN INVIERNO» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 octubre 2017].
* ↑ «ruta | Senderos FAM» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 octubre 2017].
* ↑ «Ruta 11: Ref. de Respomuso – Ref. de los Ibones de Bachimaña» (en castellà). Entrepyr.eu. Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2017. [Consulta: 3 octubre 2017].
* ↑ «Invadidos por la nieve» (en castellà). Lugares de Nieve.

## Bibliografia

VV.AA. Circo de Piedrafita y Refugio de Respomuso, Ed. PRAMES, 1995
# Resolució 1563 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1563 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 17 de setembre de 2004. Després de reafirmar totes les resolucions sobre la situació a l'Afganistan, particularment les resolucions 1386 (2001), 1413 (2002), 1444 (2002) i 1510 (2003) i les resolucions 1368 (2001) i 1373 (2001) sobre el terrorisme, el Consell va ampliar l'autorització de la Força Internacional d'Assistència i de Seguretat (ISAF) per un període d'un any més.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va reconèixer que la responsabilitat de proporcionar seguretat i ordre públic a tot l'Afganistan residia amb els mateixos afganesos. Va recordar l'acord de Bonn i la seva previsió per a l'expansió progressiva de la ISAF a altres zones més enllà de Kabul. El Consell també va destacar la importància de l'ampliació de l'autoritat del govern central, la reforma del sector de la seguretat i el desarmament complet, desmobilització i la reintegració de totes les forces armades. Hi havia preocupació que l'acord de Bonn no es pogués aplicar plenament a causa de la situació de seguretat en parts del país.
La resolució va donar la benvinguda a la cooperació de l'Administració de Transició Afganesa i la intenció de la ISAF i l'Operació Llibertat Duradora d'ajudar a les eleccions nacionals. També va apreciar l'Eurocòs per haver pres la iniciativa de la ISAF en lloc del Canadà. El Consell va determinar que la situació a l'Afganistan era una amenaça per a la pau i la seguretat internacionals.

### Actes

Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell va ampliar el mandat de la ISAF durant un període de dotze mesos després del 13 d'octubre de 2004. Es va demanar a la ISAF treballar amb l'Administració de Transició i els seus successors, el Representant Especial del Secretari General i l'Operació Llibertat Duradora.
Els estats que participaven en la força estaven autoritzats a utilitzar totes les mesures necessàries per complir el mandat, mentre que als altres Estats membres se'ls va demanar que aportessin personal i recursos a l'operació. Finalment, es va demanar als dirigents de la ISAF que proporcionessin informes trimestrals sobre la implementació del seu mandat.

## Referències

* ↑ «Security Council extends authorisation for Afghanistan security force for 12 months». United Nations, 17-09-2004.
* ↑ Swain, Ashok. The democratization project: opportunities and challenges. Anthem Press, 2009, p. 27. ISBN 978-1-84331-314-4.
* ↑ United Nations. United Nations Juridical Yearbook 2004. United Nations Publications, 2007, p. 126. ISBN 978-92-1-133767-9.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1501 a la 1600 (2003 - 2005)
* Guerra de l'Afganistan
* Guerra Civil afganesa

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org