OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Antoni de Coborriu de la Llosa

Sant Antoni de Coborriu de la Llosa és una església de Lles de Cerdanya (Baixa Cerdanya) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La capella presenta tres parets i planta quadrada amb obertura frontal en direcció sud-oest. En l'actualitat l'accés a l'interior de la capella està barrat per una reixa de fusta amb porta; aquesta és també de fusta i presenta la meitat de barrots i la part inferior dues creus tallades. La coberta és de teula a doble vessant i l'interior està arrebossat amb calç. Al centre i adossat a la paret nord hi ha un petit altar sobre el qual s'hi obre una fornícula per a la imatge del sant. Actualment la fornícula està buida. El pedestal de l'altar està decorat amb pintures que representen un crismó. Motius vegetals i florals envolten la fornícula coronada per una creu també pintada.

## Referències

* ↑ «Sant Antoni de Coborriu de la Llosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Carlota Dahmen

Carlota Dahmen (Colònia, Alemanya, 1884 - Madrid, Espanya, 26 d'abril de 1970) fou una soprano alemanya.
Feu els estudis en el Conservatori de la seva ciutat natal, sota la direcció de Steinbach i cultivant el mètode de Stockhausen, i en contraure matrimoni amb el profesor de cant espanyol Eladio Chao Sedano, perfeccionà els seus coneixements tècnics, assolint a dominar tots els secrets de l'art líric i fent-se aplaudir pels públics més exigents d'Europa.
Va destacar preferentment en el repertori de Wagner i de Strauss, recordant-se les seves actuacions al Covent Garden de Londres sota la direcció de Nikisch; en l'Òpera de Viena interpretant El cavaller de la rosa i Ariadne auf Naxos i en el Real de Madrid, el 1918, on feu verdaderes creacions de Lohengrin, Das Rheingold, Die Walküre, etc.
L'any 1923 va estrenar Marianela de Jaume Pahissa i Jo al Gran Teatre del Liceu, fent el paper principal, Marianela.
L'any 1925, en que s'estrena La Flauta Màgica de W.A.Mozart al Gran Teatre del Liceu, interpreta el paper de Pamina.
Els últims anys de la seva carrera els dedicà a l'ensenyança en la capital d'Espanya.

## Referències

* ↑ Marinela (programa de mà del Liceu). Tipografía La Académica de Serra y Russell, 1923 [Consulta: 25 març 2017].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm, III, pàg. 1398 (ISBN 84-239-4573-1)
* La Vanguardia, 16 de gener de 1925
# Creagrutus zephyrus

Creagrutus zephyrus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Negro.

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & A. S. Harold. 2001. Phylogenetic study of the neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with revision of the Cis-Andean species. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 613: i-v + 1-239.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cova de Mas Romeu

El jaciment arqueològic Cova de Mas Romeu se situa en una cronologia de l'epipaleolític. Es troba en el municipi de Calafell, a la comarca del Baix Penedès.
El jaciment es troba en un penya-segat, en un turó prop de Mas Romeu. La cova està encarada a la vall de la riera de Montpeó. La cova està formada per una sola galera de 4 habitacions, amb una alçada màxima de 2 metres i gairebé 10 de profunditat.
L'any 1953 A. Ferrer hi va realitzar una excavació on si van trobar un seguit de restes òssies. Les que més destacaven eren les restes dentàries. S'hi va trobar també puntes de fletxa, fragments de ceràmica llisa amb pentinat. Es va identificar com un lloc d'enterrament neolític.
L'any 2006, es va fer una excavació per buidar tots els sectors haguessin quedat sense excavar, per fer una valoració final del conjunt. S'hi va trobar elements de diverses èpoques, des del Epipaleolític, al neolític, bronze, ibèric i diversos elements moderns.
La cova hauria realitzat funcions de lloc d'enterrament, així com d'habitatge.

## Vegeu també

* Llista de jaciments arqueològics de l'Alt Penedès
* Prehistòria a Catalunya

## Referències

* ↑ «Inventari de Patrimoni Cultural i Immoble». [Consulta: 15r juny 2001].
# Creu d'Honor 1914-1918

La Creu d'Honor 1914-1918 (alemany:Ehrenkreuz 1914-1918), també coneguda com a "Creu d'Honor de la Guerra Mundial 1914-1918" (Ehrenkreuz des Weltkrieges 1914-1918) o "Creu Hindenburg" (en honor del seu creador) és una medalla commemorativa de la I Guerra Mundial creada pel Mariscal Paul von Hindenburg, en la seva qualitat de Reichspräsident el 13 de juliol del 1934. Era atorgada pel servei a la Primera Guerra Mundial, i podia ser atorgada en 3 versions:
* Creu d'Honor per Combatents (Ehrenkreuz für Frontkämpfer) - pels soldats que van lluitar al front.
* Creu d'Honor per Participants en la Guerra (Ehrenkreuz für Kriegsteilnehmer) - pels soldats no combatents
* Creu d'Honor per Parents (Ehrenkreuz für Hinterbliebene) - pels parents dels soldats caiguts
Va reemplaçar moltes medalles no-oficials dels veterans, que ja no podrien ser lluïdes. Totes les condecoracions dels Freikorps, excepte l'Àliga de Silèsia i la Creu del Bàltic, van desaparèixer.
Va ser l'única condecoració creada durant el Tercer Reich per commemorar un fet passat, i per tal de fer enorgullir als veterans de guerra.
Era atorgada amb un certificat acreditatiu.
També podien optar a ella tots aquells membres de l'Exèrcit Imperial que havien perdut la seva nacionalitat alemanya després del Tractat de Versalles. A mesura que el III Reich s'anava expandint pel Sarre, Danzig, Àustria, Txecoslovàquia i el Districte de Memel, tots aquells que podien optar per la medalla la van rebre; i al maig de 1942 es va expandir per cobrir a tots aquells membres dels Aliats dels alemanys i dels austríacs que havien participat en el conflicte.
Es va atorgar a 6.202.883 antics combatents, 1.120.449 no combatents, a 345.132 viudes i 373.950 pares (aquestes xifres són les atorgades l'1 de febrer del 1937).

## Disseny

Dissenyada per Eugene Goted, era una creu de Malta de bronze, similar a la Creu de Ferro, però més petita.
* Classe Combatents: Al centre hi ha una corona de llorer, amb una cinta a la part inferior. A dins hi ha els anys de la Gran Guerra "1914-1918", un damunt de l'altre. Entre els braços de la creu hi ha dues espases creuades. Penja d'una cinta dels següents colors: negre/blanc/negre/vermell/negre/blanc/negre. Quan només es llueix el galó, porta al damunt dues espases creuades.
* Classe No Combatents: No llueix les espases, i la corona de llorer passa a ser de fulles de roure. Fa servir el mateix galó que la classe combatents, però també sense les espases.
* Classe Parents: La creu és igual que la classe no combatents, però amb un acabat en negre, i els s'inverteixen els colors de la cinta (blanc/negre/blanc/vermell/blanc/negre/blanc)
En totes les classes el revers és llis.
# Creu d'Ardboe

La creu d'Ardboe (en anglès Ardboe High Cross, en irlandès Seanchrois Ard Bó) és una creu celta, catalogada com monument nacional, situada a Ardboe, al Comtat de Tyrone. Va ser la primera «Creu Alta» construïda a l'Ulster i, amb uns 5,6 m, és la creu més alta d'Irlanda del Nord. Sembla ser l'única creu a Irlanda que roman original i més completa, malgrat que el cap de la creu està malmès.
Es troba a l'entrada d'una església fundada el segle vi i es creu que va ser erigida en el segle X o el XI. Les paraules Ard Boe signifiquen 'turó de la vaca' i tracta d'una llegenda que diu que el monestir d'Ardboe va ser construït a partir de la llet d'una vaca màgica de Lough Neagh; la creu és l'única resta del monestir, que va ser destruït per un incendi el segle xii.

## Referències

* ↑ «IRLANDA DEL NORD, Un paradís per descobrir». destinos.elperiodico.com. visitdestinos.com. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 8 setembre 2015].
* 1 2 «Irish High Crosses - Ardboe». Megalithic Ireland.
* 1 2 Stevens Curl, 2002, p. 63.
* ↑ Wood i Smith, 2013, p. 103.
* ↑ «Ardboe High Cross». The Chrono Centre - Queens University Belfast. Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 29 novembre 2007].
* ↑ «Ardboe Old Cross». Discover Northern Ireland.

## Bibliografia

* Stevens Curl, James. Irish Cathedrals, Churches and Abbeys. Londres: Caxton Editions, 2002. ISBN 1840674164.
* Wood, R.B.; Smith, R.V.. Lough Neagh: The Ecology of a Multipurpose Water Resource. Springer Science & Business Media, 2013. ISBN 9789401721172.
# DeetosSnel

El DeetosSnel és un club de corfbol de Dordrecht (Països Baixos) creat l'any 2008 a partir de la fusió dels clubs Deetos i DCKC Snel.
Ha guanyat la Copa d'Europa en 3 ocasions així com diverses vegades la lliga neerlandesa durant el segle xx, arribant a algunes finals durant el segle xxi.

## Història

Els dos clubs que es van fusionar per formar el DeetosSnel van ser creats el mateix any, el 1919. L'any 2006 van crear equips conjunts en caterories inferiors tot i que la fusió oficial es va fer posteriorment.

### Deetos

El Deetos es va fundar l'11 de juliol de 1919 a Dordrecht i portava samarreta de ratlles vermelles i blanques i pantalons/faldilles negres.

### DCKC Snel

El DCKC Snel es va crear el 23 de novembre de 1919 inicialment com a secció del Dordtsche Christelijke H.B.S, passant a anomenar-se Dordtsche Christelijke H.B.S. korfbal club "Snel" (DCKC Snel).

## Palmarès
### Deetos

* 3 Copes d'Europa: (1993, 1994 i 1996)
* 7 Campionats dels Països Baixos a l'aire lliure: (1921, 1922, 1929, 1932, 1941, 1943 i 1999)
* 5 Campionats dels Països Baixos en pista coberta: (1980, 1991, 1993, 1994 i 1995)

### DCKC Snel

* 2 Campionats dels Països Baixos a l'aire lliure: (1928 i 1930)
* 3 Copes a l'aire lliure: (1925, 1926 i 1927)

## Referències

* ↑ http://www.deetossnel.nl/club.php?pageid=31 Arxivat 2009-04-30 a Wayback Machine.
* 1 2 «Deetos kroont zich tot Europa's beste (neerlandès)». De Volkskrant, 08-01-1996.
* ↑ «Finale Koog-Zaandijk en Deetossnel (neerlandès)». De Telegraaf, 14-06-2009.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Debraď

Debraď és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1255.
# Hare paenga

El hare paenga era l'habitatge tradicional de l'Illa de Pasqua, abans de la invasió per les missions catòliques. Tenia forma de barca invertida i estava realitzada amb material vegetal que servia per a protegir l'habitatge dels fenòmens atmosfèrics. El sostre estava format per una triple capa: primer es lligava el hatunga, una gruixuda capa de totora (Scirpus californicus), després una capa de fulles de canya de sucre i sobre aquesta una capa de pastura.
Hi ha un únic accés que té una alçada d'un metre i l'ample suficient per deixar passar a una persona. L'entrada es tanca amb una cortina confeccionada amb totora trenada. No hi ha finestres, de manera que en el seu interior regna la foscor. La situació de la porta determina un eix que divideix la cabanya en dues parts iguals. A la nit, per dormir, els caps se situen capiculats a cada costat d'aquest eix, deixant entre ells l'espai suficient per donar pas als que entren i surten.
A l'interior de les barraques es troben algunes estàtues d'uns trenta centímetres d'alçada i que representen figures d'homes, peixos, aus, així com tauletes de fusta o bastons coberts de jeroglífics.

## Enllaços externs

* Museo Antropológico Padre Sebastián Englert Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine.
# Harvester of Sorrow

«Harvester of Sorrow» és el cinquè senzill de la banda estatunidenca Metallica, el primer del seu quart àlbum d'estudi, ...And Justice for All, i el van llançar el 28 d'agost de 1988. Pren el títol de l'obra realitzada pel compositor rus Serguei Rakhmàninov.
Hi ha diversos teories sobre les lletres de la cançó però James Hetfield no n'ha confirmat cap, per una banda parlar sobre l'avortament i l'esclavitud, i l'altra que tracta els sentiments que tenia Hetfield per l'alcoholisme que patia el seu pare.
El senzill conté dues cançons cares-B que es tracten de dues versions cover: «Breadfan», original de Budgie, i «The Prince», que pertany a Diamond Head. Durant el procés de masterització es va produir un error, ja que al final de «Breadfan» se sent una veu distorcionada que realment havia de ser la introducció de «The Prince», però el tall entre ambdues cançons es va realitzar en el lloc equivocat. Tanmateix, quan van editar novament les cançons per la compilació Garage Inc. (1998) van decidir no corregir l'error.
Van estrenar la cançó poques setmanes abans durant la gira "Monsters of Rock", que van realitzar junt a Van Halen, Scorpions, Dokken i Kingdom Come.
# Gwoza

Gwoza és una ciutat de Nigèria, capital de la LGA (Local Government Area) del mateix nom a l'estat de Borno. Es troba a 135 km al sud-est de Maiduguri, capital de Bornu. És capital tanmateix de l'emirat tradicional de Gwoza i a la zona hi ha la màxima activitat de Boko Haram. La LGA té una superfície de 2.883 km² i una població de 276.312 habitants.
# Heq-at

Heq-at (ceptre sencer o ceptre de la prosperitat, també traduït com a Rei fort) o Aty, fou el nom del nomós XIII del Baix Egipte. Està situat a la part oriental incloent la part sud-oriental del Delta i la part oriental de l'Egipte Mitjà amb centre al que avui és el Caire.
La capital fou Iunu (Heliòpolis, avui Matariya). Una altra ciutat fou Kheraha (potser la Babilònia d'Egipte dels grecs). En una llista trobada a Edfú aquest nomós apareix dividit en quatre: An, Hotep-hemt, Shen-khebt, i Men-asi. (Dum. Geog. Ins. I, lxvi.). Estrabó, Plini el Vell i Claudi Ptolemeu donen com a única ciutat important la d'Heliòpolis.
Els déus principals foren Atum, Iusaas, el brau Mnevis, Hesat i Anubis.
# Heptàedre

Un heptàedre o heptaedre (ambdues variants són acceptades) és un políedre que té set cares.
Un heptàedre pot prendre un nombre sorprenent de formes bàsiques diferents, o topologies. Probablement les més familiars són la piràmide hexagonal i el prisma pentagonal. També és notable el Tetrahemihexàedre, les set cares triangles equilàters del qual formen un pla projectiu rudimentari.
Hi ha 34 heptàedres convexos topològicament diferents, tret d'imatges especulars. (Dos políedres són "topològicament diferents" si tenen estructures intrínsecament diferents de cares i vèrtexs, tal que és impossible distorsionar-ne un per obtenir l'altre simplement canviant les llargades de les arestes o els angles entre arestes o cares.)

## Referències

* ↑ «Heptàedre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Counting polyhedra». Arxivat de l'original el 2008-07-25. [Consulta: 3 març 2009].

## Enllaços externs

* Polyhedra with 4-7 Faces Arxivat 2006-09-04 a Wayback Machine. per Steven Dutch
# Hettie MacDonald

Hettie Macdonald és una directora de teatre i televisió anglesa. Macdonald és coneguda com la director de l'episodi de Doctor Who, guanyador del premi Hugo el 2007, "Blink". Ha guanyat nombrosos premis, com ara un BAFTA Television Award al millor drama, un Hugo Award, i un Grand Prix. Ha estat nominada a nombrosos altres premis, inclosos 2 premis BAFTA de televisió.
"Blink" és citat sovint com el millor episodi de Doctor Who des del renaixement de la sèrie el 2005. El 2009, SFX va nomenar el clímax de l'episodi com el moment més esfereïdor de la història de Doctor Who, citant la seva "direcció perfecta". Macdonald tornaria a la sèrie el 2015 per dirigir la història d'obertura de l'any. El 2020 va codirigir amb Lenny Abrahamson la sèrie Gent Normal, l'adaptació de la novel·la homònima de Sally Rooney.
També ha dirigit per a l'escenari. Va estudiar anglès a la Universitat de Bristol abans de formar-se com a directora al Royal Court Theatre, i abans va ser directora associada al Wolsey Theatre d'Ipswich.

## Referències

* ↑ Holden, Stephen. «Beautiful Thing (1996) Finally Finding a Mate, in Working-Class London». The New York Times, October 9, 1996.
* ↑ Jaafar, Ali. «Hettie Macdonald To Direct 'Howards End' Adaptation For BBC». Deadline Hollywood, 07-06-2016. [Consulta: 9 abril 2018].
* ↑ «Doctor Who - Fact File - Blink». www.bbc.co.uk. [Consulta: 15 gener 2023].
* 1 2 admin. «2008 Hugo Award Results Announced» (en anglès). The Hugo Awards, 10-08-2008. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «2009 Television Single Drama | BAFTA Awards». awards.bafta.org. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «2013 Television Craft Director - Fiction | BAFTA Awards». awards.bafta.org. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «2018 Television Mini-Series | BAFTA Awards». awards.bafta.org. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «BAFTA Awards Search | BAFTA Awards». awards.bafta.org. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ «21 Scariest Doctor Who Moments 7». SFX, 01-02-2009. [Consulta: 14 abril 2012].
* ↑ Iglesias, Eulàlia. «'Normal people': l'amor ens tornarà a destrossar». Ara.cat, 23-07-2020. [Consulta: 6 abril 2024].

## Enllaços externs

* Hettie Macdonald a Internet Movie Database (anglès)
# Hettinger

Hettinger és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hettinger tenia 1.307 habitants, 584 habitatges, i 345 famílies. La densitat de població era de 600,8 hab./km².
Dels 584 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 38% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 28,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.689 $ i la renda mediana per família de 32.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.172 $ mentre que les dones 19.674 $. La renda per capita de la població era de 21.148 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hettinger». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hettinger». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Hexatioplumbita

La hexatioplumbita és un mineral de la classe dels sulfats.

## Característiques

La hexatioplumbita és un sulfat de fórmula química [Pb₄OH₄]Pb(S₂O₃)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022 i publicada en el mes de juliol de 2023. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 76187, 76188 i 76189.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Redmond, a Waterville Lake, dins el comtat de Haywood (Carolina del Nord, Estats Units). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hexathioplumbite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 juny 2022].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Smith, Jason B.; Hughes, John M.; Ma, Chi; Emproto, Christopher «New Minerals from the Redmond Mine, North Carolina, USA: II. Cubothioplumbite and Hexathioplumbite, Two New Minerals Containing the Cubane-Like [Pb4(OH)4]4+ Structural Unit». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 3, 01-05-2023, pàg. 623–633. DOI: https://doi.org/10.3749/2200070 [Consulta: 7 agost 2023].