OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gavina vulgar

La gavina vulgar o gavina riallera i baldritxa o gallineta de mar a les Balears (Chroicocephalus ridibundus, o Larus ridibundus) és l'espècie de gavina de la família dels làrids més comuna a les nostres costes durant els mesos freds, ja que és en aquesta època quan arriben grans quantitats d'exemplars provinents del nord d'Europa per hivernar a les nostres contrades, força més càlides, les quals s'afegeixen a la nostra petita població indígena resident.

## Morfologia

Mesura entre 54-60 cm i pesa entre 210 i 300 grams. És de color blanc amb les ales grises perla excepte l'extremitat negra. El cap és negre excepte a l'hivern en què és blanca amb una taca negrosa darrere l'ull. Les potes són taronja o vermell-taronja. El bec és vermell. És molt curiós que el plomatge hivernal que presenten mentre resten aquí, amb el cap blanc i tan sols unes petites taques fosques al costat de l'ull, és ben diferent del que tenen a l'estiu en els seus llocs d'origen, que es caracteritza pel color marró fosc del cap amb una estreta orla blanca envoltant l'ull.

## Ecologia

A Europa, es troba arreu excepte en el nord d'Escandinàvia. Sedentari a la Gran Bretanya i als països mediterranis, és un ocell migratori, a l'hivern se'ls troba del mar Bàltic fins al mar Mediterrani, inclòs les costes de l'Àfrica del nord. També s'han trobar exemplars a les costes del Canadà. Present tot l'any a Catalunya. Es tracta d'un hivernant molt abundant i estiuejant força escàs. Viu a prop de poblacions costaneres i fluvials. Durant tot el dia, especialment les primeres i darreres hores de llum, es veu un gran pas d'individus riu amunt i riu avall.
És un ocell bàsicament oportunista, gairebé carronyaire, que busca petits invertebrats i deixalles per les ciutats. Sempre van en grups d'entre 10 i 20 exemplars. Té un crit ronc i sonor. És omnívora. Principalment s'alimenta d'animals i insectes, com escarabats, libèl·lules, cargols, peixos, cucs, però igualment vegetals i deixalles.
Les cries, dites gavinons, tarden 2 anys a arribar a la pubertat. La femella pon anualment 3 ous d'uns 5 cm d'abril a juliol. El niu és de construcció variada, és fet de materials vegetals posats sobre mates de per exemple de càrex o de joncs. Els dos pares coven els ous durant 22-25 dies. Els fills s'independitzen al cap de 4-6 setmanes.
Pel que fa a Catalunya, els primers exemplars es poden començar a observar a partir de la fi de setembre o principi d'octubre. Alguns anys tarden més que uns altres, però quan arriben, tots amb el cap blanc, immediatament arriba el fred. Per contra, a la fi de febrer, comencen a veure's animals amb el cap fosc i ja se'n van els primers en direcció al nord d'Europa, el gruix de la població ho fa normalment durant el mes de març i, de vegades, no parteixen fins ben entrat el mes d'abril.

## Referències

* ↑ «Birds of the World – current valid scientific avian names» (en anglès). Zoonomen.
* ↑ «Gavina vulgar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gavina dels penya-segats

La gavina dels penya-segats (Chroicocephalus scopulinus és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae). Habita les costes i grans llacs de Nova Zelanda i les illes Chatham. És considerat una subespècie de la gavina australiana (Chroicocephalus novaehollandiae) per alguns autors

## Referències

* ↑ Gill, B. J., Bell, B. D., Chambers, G. K., Medway, D. G., Palma, R. L., Scofield, R. P., Tennyson, A. J. D., & Worthy, T. H. Checklist of the birds of New Zealand, Norfolk and Macquarie Islands, and the Ross Dependency, Antarctica. 4th edition. Wellington, Te Papa Press and Ornithological Society of New Zealand. 2010
# Tipus 99

«Tipus 99» té aquests significats:
* tipus 99 (tanc), tanc de l'Exèrcit Popular d'Alliberament xinès
* Fusell Tipus 99, fusell japonés utilitzat durant la Segona Guerra Mundial.
* Mina tipus 99, mina antitanc usada pel Japó durant la Segona Guerra Mundial.
* Metralladora tipus 99, metralladora lleugera arma utilitzada per l'exèrcit japonès durant la Segona Guerra Mundial.
* Canó AA Tipus 99 de 88 mm, canó antiaèri japonés utilitzat en la Segona Guerra Mundial.
* Granada Tipus 99, granada de mà japonesa utilitzada durant la Segona Guerra Mundial
# Tipus

«Tipus» té aquests significats:
* Tipus (cotxe)
* Tipus biològic, allò que defineix a un tàxon
* Tipus (tipografia), peça metàl·lica o de fusta en forma de paral·lelepípede que duu en relleu una lletra o un signe
* teoria dels tipus
* Tipus espectral
* Tipus de Constant, un intent fallit de prohibir les disputes religioses entorn del monotelisme.
# Tirrena-Adriàtica 1976

La Tirrena-Adriàtica 1976 va ser l'11a edició de la Tirrena-Adriàtica. La cursa es va disputar en cinc etapes, la darrera d'elles dividida en dos sectors, amb la tradicional contrarellotge individual pels carrers de San Benedetto del Tronto, entre el 12 i el 16 de març de 1976, amb un recorregut final de 882 km.
El vencedor de la cursa, per cinquè any consecutiu, fou el belga Roger de Vlaeminck (Brooklyn), que s'imposà en la general al també belga Eddy Merckx (Molteni) i l'italià Gianbattista Baronchelli (Scic).

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a | 12 de març | Santa Marinella - Fiuggi Alta | 197,0 | Giuseppe Perletto (ITA) | Giuseppe Perletto (ITA) |
| 2a | 13 de març | Ferentino - Monte Livata | 155,0 | Eddy Merckx (BEL) | Eddy Merckx (BEL) |
| 3a | 14 de març | Subiaco - Tortoreto Lido | 247,0 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Roger de Vlaeminck (BEL) |
| 4a | 15 de març | Tortoreto - Civitanova Marche | 184,0 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Roger de Vlaeminck (BEL) |
| 5a A | 16 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto | 81,0 | Rik van Linden (BEL) | Roger de Vlaeminck (BEL) |
| 5a B | 16 de març | S.B del Tronto - S.B del Tronto (CRI) | 18,0 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Roger de Vlaeminck (BEL) |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Roger de Vlaeminck (BEL) | Brooklyn | 23h 39' 13" |
| 2 | Eddy Merckx (BEL) | Molteni | + 53" |
| 3 | Gianbattista Baronchelli (ITA) | Scic | + 1' 36" |
| 4 | Francesco Moser (ITA) | Sanson | + 1' 53" |
| 5 | Giancarlo Bellini (ITA) | Brooklyn | + 2' 05" |
| 6 | Wladimiro Panizza (ITA) | Scic | + 2' 43" |
| 7 | Felice Gimondi (ITA) | Bianchi | + 3' 01" |
| 8 | Roberto Poggiali (ITA) | Sanson | + 3' 26" |
| 9 | Franco Bitossi (ITA) | Zonca | + 3' 27" |
| 10 | Giuseppe Perletto (ITA) | Magniflex | + 3' 46" |

## Referències

* ↑ «Tirreno - Adriatico». sitiodeciclismo.net/. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ «Tirreno - Adriatico 1976». cyclingfever.com/. [Consulta: 13 febrer 2014].
* ↑ «TIRRENO - ADRIATICO». cyclebase.nl [Consulta: 10 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# Tokushima Vortis

El Tokushima Vortis és un club de futbol japonès de la ciutat de Tokushima. El club nasqué l'any 1955 com Otsuka Pharmaceutical Co. Ltd. Soccer Club. El 1989 ascendí a la Japan Soccer League i més tard a la Japan Football League. El 1997 adoptà el nom Vortis Tokushima, però retornà al seu nom corporatiu de nou fins al 2004, en què definitivament s'anomenà Tokushima Vortis després de guanyar la JFL. Ha guanyat el Japan Football League en dues ocasions (2003 i 2004) i el Shikoku Soccer League el 1989.

## Enllaços externs

* Tokushima Vortis - Lloc web oficial
# Torneig de Budapest 2017

«Torneig de Budapest 2017» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: Gazprom Hungarian Open 2017
* Torneig de tennis femení: Hungarian Ladies Open 2017
# Tom Lund

Tom Lund (Lillestrøm, 10 de setembre de 1950) és un exfutbolista noruec de la dècada de 1970.
Fou 47 cops internacional amb la selecció noruega.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Lillestrøm, durant tota la seva carrera.
Posteriorment fou entrenador a Lillestrøm.

## Referències

* ↑ Søfting, Thomas «Norway - Record International Players». Rec Sport Soccer Statistics Foundation [Consulta: 6 novembre 2014].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 19 agost 2012. [Consulta: 2 novembre 2011].
* ↑ «LSK : Statistics : Tom Lund». [Consulta: 2 juny 2016].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 13 juny 2013. [Consulta: 11 juny 2014].
* ↑ «Decapitated statue kicked off football fuss», 30-06-2013. [Consulta: 28 maig 2014].
# The Rise and Fall of a Midwest Princess

The Rise and Fall of a Midwest Princess és l'àlbum d'estudi de debut de la cantant i compositora estatunidenca Chappell Roan, publicat el 22 de setembre de 2023 a través d'Amusement Records, un segell d'Island Records propietat del productor de l'àlbum, Dan Nigro. Roan va escriure l'àlbum juntament amb Nigro a partir del 2020. El disc va rebre opinions positives de la crítica, que en va aclamar el so pop.

## Context

Roan va signar amb Atlantic Records i vivia a Los Angeles l'any 2017, quan va llançar l'EP School Nights, un projecte que després va admetre que "odiava". El 2020, Roan va començar a treballar amb Dan Nigro, llançant el primer senzill de l'àlbum, "Pink Pony Club", a l'abril d'aquell any. Atlantic Records havia dit "no" a la cançó "durant un any", abans de ser acomiadada per ells més tard el 2020. A més de trencar amb el seu nuvi de més de quatre anys i la pandèmia de la COVID-19, Roan es va traslladar al seu estat d'origen de Missouri. Va treballar per estalviar diners per tornar a Los Angeles, moment en què va tornar a treballar amb Nigro i va signar amb el seu segell Island Records. Roan va dir que The Rise and Fall of a Midwest Princess li va permetre "arribar a acceptar el fet de ser queer".

## Resposta crítica

Olivia Horn de Pitchfork va qualificar l'àlbum d'"una introducció atrevida i bulliciosa, impulsada per una cançó robusta i una indiferència acerada pel bon gust", també va escriure que Roan està "beneïda amb una veu potent i versàtil". Otis Robinson de DIY ho va resumir com "reflexiu, una mica desquitjat i totalment contradictori, fusionant la seriositat de l'alt-pop de Lana Del Rey amb l'encant preppy sense lligams de Lorde per passar a tota velocitat a una diversió desordenada i emocional".
Sam Franzini de The Line of Best Fit va opinar que Roan "és una gira de força fulgurant al seu àlbum de debut. Aborda tots els racons de la sexualitat humana, la psicologia, el desig i la luxúria, tot en alguns dels cors més enganxosos d'aquest any". Robert Moran, de The Sydney Morning Herald, el va descriure com "el pop més divertit".

## Referències

* ↑ Shafer, Ellise (September 22, 2023). «Confessions of a 'Midwest Princess': How Chappell Roan's Debut Album Arose From the 'Deep Pits of Hell' to Become a 'Dream Come True'». Variety.
* ↑ Mier, Tomás (September 21, 2023). «How Chappell Roan Found 'Complete Freedom and Euphoria' Making Her Debut Album». Rolling Stone.
# Tony Ross

Anthony Lee Ross (Londres, 10 d'agost de 1938) és un autor i il·lustrador britànic de llibres per a nens. A Gran Bretanya, és conegut per haver escrit i il·lustrat els seus llibres de "La Petita Princesa" i per haver il·lustrat la sèrie "Horrid Henry" de Francesca Simon; totes dues s'han convertit en sèries de televisió basades en les seves il·lustracions. Ha il·lustrat la sèrie "Amber Brown", de Paula Danziger, la sèrie del "Dr. Xargle", de Jeanne Willis, i la sèrie de "Harry The Poisonous Centipede", de Lynne Reid Banks. També il·lustra les obres de David Walliams.

## Biografia

Ross va néixer el 10 d'agost de 1938 a Londres. Els seus pares són Eric Turle Lee Ross i Effie Ross (de soltera Griffiths). Va assistir a la Helsby Grammar School i va estudiar a la "Liverpool School of Art and Design" (Universitat John Moores).

## Carrera

Ross ha tingut diferents activitats professionals, incloent-hi ser dibuixant, dissenyador gràfic i després director d'art en una agència de publicitat. L'any 1976, la seva llarga associació amb la l'editorial Andersen Press va començar amb la publicació del seu relat de "Rinxols d'or i els tres óssos". Durant diversos anys va ser professor titular d'art i cap del curs d'il·lustració de la Manchester Metropolitan University.

## Premis

El 1986 Ross va guanyar el Deutscher Jugendliteraturpreis, en la categoria de llibres il·lustrats, per Ich komm dich holen!, l'edició en alemany de I'm coming to get you! (Andersen, 1984). Fou un finalista molt lloat a la Medalla Kate Greenaway pel tercer llibre de la sèrie "Dr. Xargle" amb Jeanne Willis: Dr. Xargle's book of Earth Tiggers. Ha guanyat tres cops el premi neerlandès "Zilveren Penseel" (1981, 1987, 1995).
# Tomikazu Fukuda

Tomikazu Fukuda (福田 富一, Fukuda Tomikazu) és un polític japonés i actual governador de la prefectura de Tochigi des del 9 de desembre de 2004. Natural de la ciutat d'Imaichi, a la prefectura de Tochigi, Fukuda ha exercit diversos càrrecs públic amb antelació com el de regidor de la ciutat d'Utsunomiya (capital de Tochigi) des de 1983 a 1990, diputat de l'Assemblea Prefectural de Tochigi des de 1991 a 1999, alcalde de la ciutat d'Utsunomiya des de 1999 a 2004 i, finalment, governador des del 2004. Actualment, a data del 2020, Fukuda es troba a la quarta legislatura del seu mandat com a governador.
Professionalment, Tomikazu Fukuda va graduar-se a la facultat de ciència i tecnologia de la Universitat Nihon l'any 1979, tot i que ja treballava com a funcionari del govern prefectural de Tochigi des de l'any 1972, quan va acabar els seus estudis bàsics.

## Vegeu també

* Llista de governadors prefecturals del Japó

## Referències

* ↑ https://kunitori-jp.net/governor-tochigi/
* ↑ http://www.pref.tochigi.lg.jp/a01/pref/chiji/page/profile2011.html
* ↑ https://www.tomikazu.com/profile.shtml
# Tolstykhita

La tolstykhita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Nadezhda Dmitrievna Tolstykh (7 d'octubre de 1954), mineralogista russa de l'Institut Sobolev de Geologia i Mineralogia, per les seves contribucions a la mineralogia de l'or i del grup del platí.

## Característiques

La tolstykhita és un tel·lurur de fórmula química Au₃S₄Te₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2022, sent publicada en el mes de setembre del mateix any. Cristal·litza en el sistema triclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5795/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al jaciment de Gaching, a Maletoyvayam (Krai de Kamtxatka, Rússia), on es troba en forma de grans anèdrics individuals de fins a 0,05 mm, o com a intercreixements amb seleni natiu, tel·luri natiu i tripuhyita. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tolstykhite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ Kasatkin, Anatoly V.; Nestola, Fabrizio; Plášil, Jakub; Sejkora, Jiří; Vymazalová, Anna; Škoda, Radek «Tolstykhite, Au3S4Te6, a new mineral from Maletoyvayam deposit, Kamchatka peninsula, Russia». Mineralogical Magazine, 87, 1, 01-02-2023, pàg. 34–39. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2022.109 [Consulta: 5 abril 2023].
# Toluca

La ciutat de Toluca, oficialment Toluca de Lerdo, és la capital de l'estat de Mèxic i la segona conurbació més gran de l'estat, després de la conurbació que envolta la ciutat de Mèxic. El nom prové del nàhuatl Tollocan que significa "lloc del déu Tollotzin".
Toluca és un important centre industrial i comercial, localitzat a la Vall de Matlanzinco a 70 km al sud-oest de la ciutat de Mèxic, a 40 minuts del suburbi de Santa Fe, però, separat d'aquesta ciutat per la Sierra Nevada Mexicana, i connectades per dues autopistes que la travessen. La ciutat té una població de 666.000 habitants, però, l'àrea metropolitana, formada, a més del municipi de Toluca, pels municipis de Metepec, Lerma i Zinacantepec, és la cinquena més gran de Mèxic amb 1,6 milions d'habitants.
Amb l'increment del trànsit aeri cap a la ciutat de Mèxic, i la impossibilitat d'ampliar-hi l'aeroport, el govern federal va decidir realitzar inversions considerables en els aeroports de les ciutats properes (Puebla, Cuernavaca i Toluca). Toluca va ser la primera a ampliar el seu aeroport, i a partir del 2006 va començar a servir com aeroport auxiliar de la ciutat de Mèxic.
Toluca és seu de l'equip de futbol els "Diables Vermells" (Diablos Rojos).

## Enllaços externs

* Ajuntament de Toluca (castellà)
# Til·ler del Molí de la Roca

El Til·ler del Molí de la Roca (Tilia platyphyllos) és un arbre que es troba a Sant Llorenç Savall (el Vallès Occidental), el qual és un dels exemplars de la seua espècie més gruixuts a Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,10 metres (3,30 abans del trencament d'una branca fa pocs anys).
* Alçada: 13,1 metres.
* Amplada de la capçada: 13 x 15 metres (amplada mitjana capçada: 14 metres).
* Altitud sobre el nivell del mar: 450 metres.

## Aspecte general

L'interior de la soca és buit i, fa pocs anys, va perdre una de les branques de resultes d'un cop de vent. Tot i això, es manté força vigorós encara que caldria estassar el seu voltant per tal de millorar-ne la presència. És un arbre bell que, temps enrere, els propietaris de la masia de la Roca degueren plantar per tal d'aprofitar les virtuts medicinals de les seues flors.

## Accés

És ubicat a la Vall d'Horta, a tocar de la masia de la Roca: al quilòmetre 17,2 de la carretera B-124 de Castellar del Vallès a Sant Llorenç Savall arrenca una pista de terra que mena a la masia de la Roca (rètol indicador). Seguim aquesta pista uns 200 metres, fins que trobarem una esplanada a mà dreta on podem aparcar el cotxe. Continuem a peu per la pista. De seguida trobem una cruïlla i prenem la pista de l'esquerra. 200 metres més endavant, poc abans d'arribar al molí, descobrim el til·ler al costat esquerre del camí. Coordenades UTM: 31T X0420523 Y4613617.

## Referències

* 1 2 3 4 Vicens i Llauradó, Albert, 2013. Excursions pels arbres singulars del Vallès Occidental. Col·lecció Llibres de muntanya, 33. Farell Editors, Sant Vicenç de Castellet. ISBN 9788492811526. Pàgs. 76-77.
# Til·leyita

La til·leyita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Cecil Edgar Tilley (14 de maig de 1894 - 24 de gener de 1973), professor de petrologia a la Universitat de Cambridge (Anglaterra).

## Característiques

La til·leyita és un silicat de fórmula química Ca₅(Si₂O₇)(CO₃)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la til·leyita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotequita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les pedreres de Crestmore, a la localitat homònima del comtat de Riverside, a Califòrnia (Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets del país nord-americà, així com a Irlanda, Escòcia, Noruega, Romania, Turquia, Jordània, Tanzània, Rússia, el Japó i Austràlia.

## Referències

* ↑ «Tilleyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2019].
# Topolovka

«Topolovka» té aquests significats:
* Topoľovka (Eslovàquia), poble de la regió de Prešov, a Eslovàquia
* Topolovka (Rússia), poble de l'óblast de Magadan, a Rússia
# Torrent de Font Solana

El torrent de Font Solana és un torrent de l'Anoia que desemboca al torrent de Buimira.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de Fontanella

El Torrent de Fontanella és un afluent que, per la dreta de l'Aigua d'Ora, neix al terme municipal de Guixers (Solsonès) i que fa una bona part de la segona meitat del seu recorregut pel terme municipal de Castellar del Riu (Berguedà).

## Descripció

Neix a 1.336 metres d'altitud, a uns 300 metres al SE de Montcalb, prop de la masia del Collell. Mentre transcorre pel municipi de Guixers, ho fa amb una orientació N-S, tot passant pel costat de les masies d'El Pla i de Fontanella. Quan entra al terme municipal de Castellar del Riu, agafa l'orientació NW-SE, passa pel sud de Can Cabra i desguassa a l'Aigua de Llinars, a 907 m d'altitud, al sud de l'Ajuntament i al costat sud del pont que travessa l'Aigua d'Ora, a la banda nord del càmping d'Aigua d'Ora.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Fontanella està integrada per un total d'11 cursos fluvials, dels quals 4 són subsidiaris de 1r nivell de subsidiarietat i 6 ho són de 2n nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 7.920 m, 5.411 dels quals transcorren pel terme municipal de Guixers i els restants (2.509) ho fan pel municipi de Castellar del Riu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Mapa de l'ICC
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Torrent de Fontanella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 27 maig 2010].
* ↑ Aquest curs fluvial apareix al web de la XRCC. Per contra, no apareix al mapa de l'ICC en cap de les seves escales per bé que la configuració de les corbes de nivell permet endevinar el seu curs.
# Torre Turull (Sabadell)

La Torre Turull és una obra eclèctica de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre habitatge de planta exempta, envoltada per un ampli jardí que ressegueix el marge dret del riu Ripoll. Té una sola planta d'alçada de la qual sobresurt una torratxa quadrada acabada amb un mirador. La coberta és a quatre vessants.

## Història

Aquesta torre es troba emplaçada al començament de l'antic passeig de la Revolució, camí per on els sabadellencs anaven a Polinyà. Actualment el camí està en desús, fet que ha motivat la marginalitat d'aquest espai.

## Referències

* 1 2 «Torre Turull». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Torre Turull Arxivat 2017-08-31 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament