OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Igumenitsa

Igumenitsa (en grec Ηγουμενίτσα, en albanès Gumenicë) és una ciutat costanera del nord-oest de Grècia, vora la mar Jònica. És la capital de la prefectura o nomós de Thesprotia. Antigament era coneguda amb el nom de Titani.
Igumenitsa és una població pintoresca amb molta vegetació i platges d'aigua cristal·lina pels voltants. La nova Via Egnatia, una autopista de 670 km, travessa el nord de Grècia des d'Igumenitsa fins a Istanbul.

## Subdivisions

* Ethiniki Antistasi
* Igumenitsa
* Lakka
* Liofyta
* Pestaniotika

## Districtes municipals

* Hàgia Marina
** Myloi
** Vasilikos
* Hàgios Vlassios
* Graikochori
** Drosia
** Filothei
* Kastri
* Kryovrysi
* Ladochori
* Mavroudi
** Pigadi
* Nea Selefkia
** Ampelia

## L'antiga Titani

A l'edat antiga, Igumenitsa era coneguda com a Titani, Gitani, Gitana o Goumani, i era la més important de les poblacions del regne de Thesprotis durant el segle iv aC. Ocupava 28 hectàrees, les muralles dividien la ciutat en dos i s'hi han localitzat restes de dos temples. Malauradament, però, la ciutat fou destruïda i annexionada per l'Imperi Romà el 167 aC.
# Igushik

L'Igushik (en anglès Igushik River) és un riu que es troba a sud-oest de l'estat d'Alaska, Estats Units. El riu discorre entre el llac Amanka fins a la badia Nushagak, un braç de la badia de Bristol, després de 80 quilòmetres de recorregut. Excepte un petit tram al pas per la vila de Manokotak, tot el riu forma part del Togiak National Wildlife Refuge.

## Referències

* 1 2 Alaska Atlas & Gazetteer. 7a ed.. Yarmouth, Maine: DeLorme, 2010, p. 48, 56. ISBN 978-0-89933-289-5.
* ↑ «Community Information Summaries». Alaska Community Database. State of Alaska, 2013. Arxivat de l'original el 13 de març 2012. [Consulta: 19 novembre 2013].
# Iguanodonts (parvordre)

Els iguanodonts (Iguanodontia) van ser dinosaures herbívors que visqueren del Juràssic mitjà al Cretaci superior. Aquest clade inclou gèneres com Camptosaurus, Callovosaurus, Iguanodon i Ouranosaurus. Els iguanodonts foren un dels primers grups de dinosaures a ser descoberts. A aquest grup pertanyen els dinosaures més ben coneguts, i inclou els hadrosaures "bec d'ànec".

## Taxonomia

Iguanodontia és sovint classificada com un infraordre dins el subordre Ornithopoda. Benton (2004) classificà Ornithopoda com a infraordre i deixà Iguanodontia sense categoria. Tradicionalment, els iguanodonts s'han agrupat en la superfamília Iguanodontoidea i la família Iguanodontidae. De totes maneres, els estudis filogenètics mostren que els «iguanodonts» tradicionals formen un grup parafilètic.

### Filogènia

El cladograma simplificat de més avall segueix les anàlisis de Andrew McDonald i col·laboradors, publicades al novembre de 2010. Cal tenir en compte que molts iguanodonts encara no s'han inclòs en l'anàlisi filogenètica o són massa fragmentaris per a ser situats amb certesa. Aquests inclouen Anabisetia, Barilium, Bihariosaurus, Dakotadon, Dollodon, Draconyx, Kukufeldia, Hypselospinus, Macrogryphosaurus, Owenodon, Proplanicoxa, Sellacoxa i Talenkauen.
| Iguanodontia | Rhabdodontidae unnamed Tenontosaurus Dryomorpha Dryosauridae Ankylopollexia Camptosaurus Styracosterna Cumnoria "Camptosaurus" aphanoecetes unnamed Hippodraco Theiophytalia unnamed Cedrorestes Dakotadon Iguanacolossus Lanzhousaurus Hadrosauriformes Iguanodon Mantellisaurus Ouranosaurus Hadrosauroidea |

## Referències

* ↑ McDonald, A.T., Kirkland, J.I., DeBlieux, D.D., Madsen, S.K., Cavin, J., Milner, A.R.C. and Panzarin, L. (2010). "New Basal Iguanodonts from the Cedar Mountain Formation of Utah and the Evolution of Thumb-Spiked Dinosaurs." PLoS ONE 5, 11: e14075. doi:10.1371/journal.pone.0014075
* ↑ McDonald, A.T., Barrett, P.M. and Chapman, S.D. (2010). "A new basal iguanodont (Dinosauria: Ornithischia) from the Wealden (Lower Cretaceous) of England." Zootaxa, 2569: 1–43.
* 1 2 Carpenter, K. and Ishida, Y. «Early and “Middle” Cretaceous Iguanodonts in Time and Space». Journal of Iberian Geology, 36, 2, 2010, pàg. 145–164.
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
# Creaciones Editoriales

Creaciones Editoriales va ser una agència de còmics dedicada a la producció de còmics per encàrrec de les editorials i a la seva venda. Aquesta empresa va estar vinculada a l'Editorial Bruguera.

## Trajectòria

Creaciones Editoriales era una empresa molt lligada a Editorial Bruguera. Hi ha dubtes sobre qui la va crear, però una treballadora de l'agència va assegurar en una entrevista que li van fer el 2007 que l'havia creat el dibuixant Conti l'any 1945. Posteriorment, Francisco Bruguera, propietari de l'editorial que porta el seu nom, en va cedir un vint-i-cinc per cent a Rafael González, que un temps després va ser el director de l'agència. La primera referència a l'agència i la seva relació amb Editorial Bruguera es troba en una anotació manuscrita en algunes de les pàgines de la revista Pulgarcito. En aquestes pàgines hi ha les inicials C.E. i un número. Una altra de les referències és la frase "Publicado por Editorial Bruguera por concesión exclusiva para España de Creaciones Editoriales".

### Mercat exterior

En la dècada dels anys cinquanta va començar a treballar per al mercat exterior i va vendre els drets del material que havia produït per a Editorial Bruguera. També va començar a encarregar als dibuixants que treballaven per a l'agència pàgines de còmic amb guions procedents majoritàriament d'editorials del Regne Unit, però també d'altres països, com ara França, Alemanya, Itàlia, Holanda, Noruega o Suècia. Aquests guions de procedència diversa, l'agència els traduïa i tot seguit els entregava als dibuixants. Els acudits els feien els humoristes, que també feien tires còmiques mudes, molt més fàcils de vendre, ja que s'estalviava la traducció. Creaciones Editoriales va treballar majoritàriament el còmic realista, amb gèneres com el còmic de l'oest, policíac, el femení o el d'aventures.
Van ser molts els col·laboradors que van treballar per a Creaciones Editoriales: dibuixants, guionistes i il·lustradors. Per a molts d'aquests professionals, les agències de còmics van servir per poder continuar treballant quan es va perdre la demanda del mercat intern. Les agències també van donar l'oportunitat d'aprendre l'ofici a firmes que més endavant van ser rellevants en el còmic espanyol i internacional. Alguns dels col·laboradors van ser Pedro Alfárez, Ambrós, Luis Bermejo, Antonio Bernal, Antoni Bosch Penalva, José María Casanovas, Purita Campos, Carrilo, Manuel Cuyàs, Francisco Darnis, Emilio Freixas, Carlos Freixas, Fuentes Man o Enric Sió.
A finals dels anys seixanta, dins la política de compra de drets d'editorials de fora, Creaciones Editoriales va portar sèries de còmic francobelga, alguna tan coneguda com Asterix, Blueberry, Aquil·les Taló o Sergi Grapes.

## Referències

* 1 2 3 4 Guiral, Antoni. 100 años de Bruguera, de el gato negro a Ediciones B (en castella). Barcelona: Ediciones B, S.A., 2010, p. 47-49. ISBN 978-84-666-3816-6.
# Illa de la Reunió

* «reunió» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «reunió (desambiguació)».
La Reunió (en francès La Réunion) és una illa africana a l'oceà Índic, del grup de les Mascarenyes, que forma un departament i una regió d'ultramar (ROM-DOM) francès. És a uns 700 quilòmetres a l'est de Madagascar i a poc més de 200 quilòmetres al sud-oest de Maurici. Es considera una regió ultraperifèrica de la Unió Europea.
Té 2.512 km² i 763.000 habitants (segons l'estimació del 2004). La capital n'és Saint-Denis, a la costa nord. Tant les ciutats com les terres de conreu es concentren vora la costa, ja que l'interior és molt muntanyós i abrupte. És d'origen volcànic, on destaquen el Piton des Neiges (3.070 m), volcà extingit que és la màxima altitud de l'illa, i el Piton de la Fournaise (2.631 m), encara en actiu.
Fins al 2005, les anomenades illes esparses de l'oceà Índic (Bassas da India, Europa, Glorioses, Juan de Nova i Tromelin) depenien de la Reunió, i ara són administrades pel prefecte de les Terres Australs i Antàrtiques Franceses.

## Denominacions

Els mariners àrabs solien anomenar-la Dina Morgabin ('illa de l'oest'). Els portuguesos, el 1513, foren els primers europeus a visitar l'illa, que van trobar deshabitada; la van anomenar Santa Apolónia. Ocupada pels francesos el 1638, el rei Lluís XIII li va donar el nom d'Île Bourbon ('illa Borbó') en honor de la seva casa reial.
El nom d'Île de la Réunion li fou donat per un decret de 23 de març de 1793 de la Convenció Nacional arran de la caiguda de la casa de Borbó a França, i commemorava la reunió dels revolucionaris de Marsella amb la Guàrdia Nacional a París, que s'havia esdevingut el 10 d'agost de 1792 i la consegüent marxa vers el Palau de les Teuleries; no hi ha, però, cap document que ho certifiqui i, doncs, el significat del mot reunió pot ser purament simbòlic.
Durant l'època napoleònica o I Imperi (premier Empire), llavors la Restauració (Restauration), va rebre el nom d'Île Bonaparte i més tard la van canviar de nom a illa Borbó, fins que va reprendre el nom de Reunió, per decret del govern provisional de 7 de març de 1848.
Durant el segle xx, la denominació, per tal subratllar la integració de l'article ‘la’, s'ha estat fent servir amb lletra majúscula i així figura en l'actual Constitució de la República francesa, articles 72 i 73 (Constitution de la République française); tot seguint les recomanacions de la Commission nationale de toponymie de França.
* Art. 72-3. Constitució de França. La Guadeloupe, la Guyane, la Martinique, La Réunion, Mayotte, Saint Barthélemy, Saint-Martin, Saint-Pierre-et-Miquelon, les îles Wallis et Futuna et la Polynésie française sont régis par...

## Vegeu també

* Consell General de l'illa de la Reunió.
* Pitons, circs i escarpaments de l'illa de la Reunió.

## Referències

* ↑ «Illa de la Reunió». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Inhaus

Inhaus (francès Ignaux) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Crinia signifera

Crinia signifera és una espècie de granota que viu al sud d'Austràlia.
Es reprodueix després d'un aiguat independentment de quina sigui l'època de l'any. La posta és una massa gelatinosa d'uns 150 ous que adhereix a la tija de les plantes aquàtiques o a les roques. Al cap de 10 dies en surten els capgrossos i en tres mesos ja han completat la metamorfosi. Els adults viuen gairebé sempre a l'aigua i s'adapten a ambients aquàtics molt diversos (des de tolls enfangats a rierols de muntanya).
Els mascles fan uns 2,5 cm de llarg i les femelles una mica més.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Cochran, Doris M. Los anfibios. Barcelona: Seix Barral, 1961, pag. 96.
* Hero et al (2004). Crinia signifera. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 23 d'abril del 2008 (en anglès).
# Cristians pel Socialisme

Cristians pel Socialisme és un moviment social que propugna la teoria i la praxi marxista des d'un punt de vista compatible amb la fe cristiana, sense establir vincles amb cap partit polític. Va fundar-se a Xile l'any 1971 i l'any següent se celebrà el seu primer congrés nacional a Santiago de Xile. Posteriorment, s'estengué als països de l'Amèrica Llatina, on contribuí a l'aparició de la teologia de l'alliberament. A Catalunya, els seus principals impulsors foren Joan García-Nieto i Alfons Comín.
Les relacions amb la jerarquia eclesiàstica sempre han sigut difícils. La política oficial del Vaticà de lluita contra el marxisme, sobretot durant el pontificat de Joan Pau II en països de l'Europa de l'Est i Amèrica Llatina, fa que el moviment sigui marginat i minoritari, però tanmateix, bastant actius.

## Referències

* 1 2 3 «Cristians pel Socialisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Botey, Jaume. «Cristina pels Socialisme». Servicios Koinonía. [Consulta: 6 maig 2018].
* ↑ «Cristians pel Socialisme». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «John Paul II: A strong moral vision» (en anglès). CNN International. [Consulta: 6 maig 2018].

## Enllaços externs

* Blog de Cristianos por el Socialismo
# Cristilabrum bubulum

Cristilabrum bubulum és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Camaenidae que es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Solem, A., 1981. Camaenid land snails from Western and Central Australia (Mollusca: Pulmonata: Camaenidae). III. Taxa from the Ningbing Ranges and nearby areas. Records of the Western Australian Museum, Supplement 11: 321–425 (410) (anatomy).
* ↑ Ponder, W.F.; Slack-Smith, S. (1996). "Cristilabrum bubulum." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 21 abril 2023]
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Enllaços externs

* Australian Biological Resources Study (anglès)
* BioLib (anglès)
* Catalogue of Life (anglès)
# Corneli Lacó

Corneli Lacó (en llatí Cornelius Laco) va ser un magistrat imperial romà.
Originàriament apareix com a pretor del consell i va ser promogut per Galba a camarlenc de la cort (70) i prefecte del pretori reemplaçant Sofoni Tigel·lí nomenat per Neró. Juntament amb Tit Vini i Icel Marcià, va ser un dels tres favorits de l'emperador, del grup més influent conegut com els "pedagogs", qui de fet controlaven l'Imperi degut a la feblesa i avançada edat de Galba.
Segons Tàcit, quan Otó va pujar al poder després de la mort de Galba, Lacó va ser enviat a l'exili, però el centurió que el vigilava tenia ordres de matar-lo en secret pel camí cosa que suposadament va fer. Plutarc diu en canvi que els soldats d'Otó li van tallar el cap poc després d'assassinar Galba.

## Referències

* ↑ Tàcit, Històries, L'assassinat de Galba (12-50), 46.12
* ↑ Plutarc, Vida ge Galba, 27.4
# Illes Krenitzin

Les illes Krenitzin (en anglès Krenitzin Islands són un petit grup d'illes que es troben a l'extrem oriental de les illes Fox, un subgrup de les illes Aleutianes, al sud-oest d'Alaska, als Estats Units. Es troben entre Unalaska, al sud-oest i Unimak, al nord-est. Entre les illes que tenen nom del grup de les Krenitzin hi ha Aiktak, Avatanak, Derbin, Kaligagan (Qisĝagan), Rootok (Aayux̂tax̂), Round, Tigalda, i Ugamak.
Totes aquestes illes són administrades com a part de l'Alaska Maritime National Wildlife Refuge. La seva superfície és de 159,533 km² i es troben deshabitades.
Possiblement foren batejades amb aquest nom pel Capità Tebenkov el 1852 en honor del capità Peter Kuzmich Krenitzin, que junt a tinent Mikhail Levashev exploraren i cartografiaren unes 30 illes de les Aleutianes entre 1768 i 1769. El capità Tebenkov va escriure el nom "Ostrova Krinitsyna," que ha estat traduït a illes Krenitzin.

## Enllaços externs

* 1412404 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Illes Krenitzin (en anglès)
* Orth, Donald J. 1971. Dictionary of Alaskan place names. U.S. Geological Survey Professional Paper 567, 1083 pp.
# Injecció

«Injecció» té aquests significats:
* Injecció o funció injectiva
* Injecció (medicina)
** Injecció intramuscular, forma d'administració en la qual el medicament s'injecta dins del múscul
** Injecció letal, mètode d'execució que consisteix a injectar per via intravenosa una combinació de productes tòxics
* Injecció de combustible, sistema d'alimentació de motors de combustió interna, alternatiu al carburador en els motors d'explosió
** Injecció indirecta
** Injecció directa
** Injecció electrònica
* Injecció de polímers o emmotllament per injecció, procés que introdueix un polímer en estat fos en un motlle
* Injecció SQL mètode d'infiltració de codi intrús que utilitza un error del programari present en una aplicació en el nivell de validació de les entrades per a poder fer consultes a una base de dades
* Injecció translunar, maniobra de propulsió mitjançant la qual s'ubica una aeronau en la trajectòria amb què arribarà a la Lluna
* Impressora d'injecció
# Jacques Bellenger

Jacques Bellenger (Amiens, 25 de desembre de 1927) va ser un ciclista francès. Fou professional entre 1950 i 1959, i es va especialitzar en el ciclisme en pista, concretament en la velocitat. Va participar en els Jocs Olímpics de 1948.

## Palmarès

* 1948
** Campió de França amateur en velocitat
* 1949
** Campió de França amateur en velocitat
* 1950
** Campió de França en velocitat
* 1951
** Campió de França en velocitat
* 1953
** Campió de França en velocitat
* 1954
** Campió de França en velocitat
* 1955
** Campió de França en velocitat
* 1958
** 1r al Premi Dupré-Lapize (amb Pierre Brun)

## Referències

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Cucujoïdeus

Els cucujoïdeus (Cucujoidea) són una gran superfamília de coleòpters. Inclou molts coleòpters que s'alimenten de fongs i també les marietes. També inclou molts llinatges de coleòpters de les escorçes no relacionats amb els Scolytinae, els quals pertanyen a la superfamília Curculionoidea.

## Famílies

Els cucujoïdeus inclouen les famílies següents:
* Família Alexiidae Imhoff, 1856
* Família Biphyllidae LeConte, 1861
* Família Boganiidae Sen Gupta i Crowson, 1966
* Família Bothrideridae Erichson, 1845
* Família Byturidae Jacquelin du Val, 1858
* Família Cavognathidae Sen Gupta i Crowson, 1966
* Família Cerylonidae Billberg, 1820
* Família Coccinellidae – marietes
* Família Corylophidae LeConte, 1852
* Família Cryptophagidae
* Família Cucujidae
* Família Cyclaxyridae Klimaszewski i Watt, 1997
* Família Discolomatidae Horn, 1878
* Família Endomychidae
* Família Erotylidae – incloent Cryptophilidae, Dacnidae, Languriidae, Loberidae, Pharaxonothidae, Tritomidae, i Xenoscelidae
* Família Helotidae Reitter, 1876
* Família Hobartiidae Sen Gupta i Crowson, 1966
* Família Kateretidae Erichson in Agassiz, 1846 = Brachypteridae
* Família Laemophloeidae Ganglbauer 1899
* Família Lamingtoniidae Sen Gupta i Crowson, 1966
* Família Latridiidae
* Família Monotomidae Laporte, 1840
* Família Myraboliidae Lawrence and Britton, 1991
* Família Nitidulidae
* Família Passandridae Erichson, 1845
* Família Phalacridae
* Família Phloeostichidae Reitter, 1911
* Família Propalticidae Crowson, 1952
* Família Protocucujidae Crowson, 1954
* Família Silvanidae Kirby, 1937
* Família Smicripidae Horn, 1879
* Família Sphindidae Jacquelin du Val, 1860

## Referències

* ↑ Leschen, Richard A.B.; Beutel, Rolf G.; Lawrence, John F. Morphology and Systematics (Elateroidea, Bostrichiformia, Cucujiformia partim) (en anglès). Walter de Gruyter, 2010, p. 281. ISBN 3110911213.
* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Family-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.
# Cowes

Cowes, de vegades anomenat West Cowes , és un port anglès de la ciutat i parròquia civil del mateix nom. a l'Illa de Wight, una illa al sud de Southampton.
Cowes està situat a la riba oest de la desembocadura del riu Medina enfront de la ciutat més petita d'East Cowes a la riba oriental. Les dues ciutats estan unides pel Cowes Floating Bridge, un transbordador de cadena.
La població era de 9.663 habitants en el cens de 2001, una xifra que fàcilment es duplica durant la regata Admiral's Cup a principis d'agost o la Copa de l'Amèrica de vela.
Leland segle xix les descriu poèticament com les ciutats "The two great Cowes that in loud thunder roar, This on the eastern, that the western shore".
Cowes Castle és la llar del Royal Iot Squadron. La ciutat dona el seu nom a la regata més antiga del món, la Cowes Week, que es produeix anualment durant la primera setmana d'agost. Més tard, a l'estiu, se celebren carreres de llanxes.
Gran part de l'arquitectura de la ciutat encara està fortament influïda per l'estil d'edifici adornat que popularitzà el príncep Albert de Saxònia-Coburg Gotha Príncep Albert.

## Personatges il·lustres

* Jeremy Irons (1948 -) actor

## Referències

* ↑ Parròquies Angleses i Comunitats Gal·leses N&C 2004 Arxivat 2007-01-09 a Wayback Machine.)
* ↑ "Els dos grans Cowes que en un gran tro, d'ambdues costes en fan ressò" (traducció lliure...)

## Enllaços externs

* (anglès) Cowes Online - Cowes Harbour Commission web oficial.
* (anglès) Fotografia panoràmica virtual -360 graus- de Cowes
* (anglès) Postals antigues de Cowes, Gurnard, East Cowes i Osborne House.
* (anglès) Història del Servei de Duanes de Cowes
* (anglès) Fotos antigues de Cowes
# Irenòpolis

Irenòpolis (en llatí Irenopolis, en grec antic Εἰρηνούπολις) era una ciutat del districte de Lacantis, al nord-est de Cilícia, no lluny del riu Calicadnos. Es creu que va portar el nom de Neronias (Νερωνίας), en honor de Neró.
La ciutat de Bèroe de Tràcia s'havia anomenat també Irenòpolis.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Irenopolis». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 maig 2021].
# Cudú

«Cudú» té aquests significats:
* Cudú gros (Tragelaphus strepsiceros)
* Cudú petit (Tragelaphus imberbis)
# Andreu Viloca

Andreu Viloca (Barcelona, 1949) és un metge i empresari català, conegut per haver sigut tresorer de Convergència Democràtica de Catalunya, de la Fundació CatDem i de Nous Catalans.
Vinculat al Col·legi de Metges, abans de treballar per a Convergència havia treballat al sector privat, com a directiu en un hòlding empresarial dedicat al sector immobiliari, financer i d'assegurances. De perfil tècnic i gestor, va esdevenir tresorer del partit el gener de 2011, quan Daniel Osàcar es va jubilar.
L'octubre del 2015 fou detingut per la policia com a presumpte implicat en el Cas del 3%. Poc després de ser empresonat va sortir en llibertat quan el Partit va pagar una fiança de 250.000 euros. La fiscalia defensa que Viloca podria estar vinculat a adjudicacions irregulars d'obra pública. Durant el judici sobre el cas, Viloca es va negar a declarar.

## Referències

* ↑ BARCELONA, EL PERIÓDICO / «Perfil de Sanchez y Viloca: Dos hombres entre bambalinas» (en castellà). El Periódico, 02-02-2017.
* ↑ Andújar, Javier Pérez «Polis i lladres». El Periódico, 11-04-2017.
* ↑ BARCELONA, EL PERIÓDICO / «Andreu Viloca, un gran desconegut». El Periódico, 21-10-2015.
* ↑ «Andreu Viloca: el administrador de todo» (en castellà). El Español.
* ↑ «L'agenda personal d'Andreu Viloca el situa com "l'aconseguidor" del cas 3%». Ara.cat.
* ↑ TARRAGONA, J. G. ALBALAT / R. MORALES / BARCELONA / «CDC paga 250.000 euros en un xec perquè el seu tresorer surti de la presó». El Periódico, 11-11-2015.
* ↑ Albalat, Jesús G. «Una jutge apunta que l'extresorer de CDC Andreu Viloca rebia regals d'una constructora de l'AVE». El Periódico, 02-03-2017.
* ↑ VENDRELL, J. G. ALBALAT / BARCELONA / ESTHER CELMA / EL «L'extresorer de CDC Andreu Viloca es nega a declarar davant el jutge del 'cas 3%'». El Periódico, 15-02-2017.