OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Ramírez

Carlos Ramírez és el nom dels següents personatges:
* Carlos Ramírez Botero (Manizales, 1994), ciclista colombià de ruta
* Carlos Ramírez Zancas (Tomelloso, 1923), futbolista espanyol
* Carlos Ramírez Yepes (Medellín, 1994), ciclista colombià de BMX
* Carlos María Ramírez (1847 - 1898), periodista, assagista, narrador i polític uruguaià
# Itsiïta

La itsiïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per la serralada Itsi, al Canadà. "Itsi" significa "vent" en Kaska, l'idioma dels primers pobles que van habitar la zona.

## Característiques

La itsiïta és un ciclosilicat de fórmula química Ba₂Ca(BSi₂O₇)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013, i publicada un any més tard. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma d'intercreixements de plaques tetragonals de fins a 1 mm d'ample. Els cristalls d'itsiïta solen aparèixer amb cerchiaraïta-(Fe). La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. És una espècie estructuralment relacionada amb la hialotequita i la kapitsaïta-(Y). L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Califòrnia, amb el número de catàleg 64072.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta prop el llac Wilson, a la serralada Itsi, dins el districte miner del llac Watson, a Yukon, Canadà, on sol trobar-se associada a altres minerals com: witherita, esfalerita, quars, pirita, diòpsid i cerchiaraïta-(Fe). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Itsiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 desembre 2017].
* ↑ R. Kampf, Anthony; Ronald C. Peterson; Brian R. Joy «ITSIITE, Ba2Ca(BSi2O7)2, A NEW MINERAL SPECIES FROM YUKON, CANADA: DESCRIPTION AND CRYSTAL STRUCTURE». The Canadian Mineralogist, 52, 3, 01-06-2014, pàg. 401–407. DOI: https://doi.org/10.3749/canmin.52.3.401 [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ «Itsiite». Handbook of Mineralogy. [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ «New minerals and nomenclature modifications approved in 2013». Cambridge University Press. [Consulta: 31 març 2024].
# Ronda de Sant Antoni

La Ronda de Sant Antoni és una via de 30 metres d'amplada que forma part de les antigues Rondes de Barcelona que separen la Ciutat Vella de l'Eixample. Està situada entre la Ronda de Sant Pau i la plaça de la Universitat.

## Història

La ronda deu el seu nom a l'antic portal de la muralla situat al costat del convent de Sant Antoni.

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona
* Història de Barcelona
* Urbanisme de Barcelona

## Referències

* ↑ «Ronda de Sant Antoni». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
# Marcel Pié Barba

Marcel Pié Barba (Barcelona, 1980) és un realitzador català d'animació; dissenyador i professor de la Facultat de Belles Arts de Barcelona. El seu interès se centra en el camp de l'animació experimental i els seus treballs s'han vist projectats en diversos festivals i museus com ara el MACBA, Laboral, CCCB o Caixa Forum. Marcel Pié forma part, juntament amb Roc Albalat i Pau Artigas, de l'empresa Estampa SCP, amb la qual realitza encàrrecs de disseny gràfic, animació i programació, per artistes i institucions com ara Marcel·lí Antúnez, Àngels Margarit, Xcèntric o el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes.

## Referències

* ↑ «Marcel Pié Barba». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Stöfflerita

La stöfflerita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Dieter Stöffler, expert en meteorits i exdirector del Museu d'Història Natural de Berlín (Alemanya).

## Característiques

La stöfflerita és un tectosilicat, un feldespat de fórmula química CaAl₂Si₂O₈. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema tetragonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció de meteorits marcians d'E. Stolper, a la divisió de ciències geològiques i planetàries de l'Institut Tecnològic de Califòrnia, situat a Pasadena (Califòrnia, Estats Units), amb el codi: nwa 856.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en una secció prima del meteorit marcià Northwest Africa 856, recollit en un indret indeterminat del nord-oest del continent africà, una àmplia regió principalment deserta associada a troballes de meteorits. Els meteorits trobats en aquesta zona, freqüentment al desert, es venen als mercats del Marroc i d'altres zones sense que quedi clar d'on provenen exactament. Aquest meteorit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Stöfflerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Northwest Africa Meteorites» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 juny 2021].
# Carlos Pérez Álvarez

Carlos Pérez Álvarez (1 de novembre de 1971 - 5 de juliol de 2006) va ser un futbolista gallec, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Celta de Vigo, amb qui debuta la temporada 90/91 amb el primer equip. Dos anys després, el 1992, assoleix l'ascens a la màxima categoria. Romandria al club de Balaídos fins a 1996, sumant un total de 47 partits. La temporada 96/97 va ser cedit a l'Almería CF, de la Segona Divisió.
Sense continuïtat al Celta de Vigo, el 1998 marxa a Portugal, on milita en diferents equips, com el GD Chaves, el Vitória de Guimarães i Nacional da Madeira. Retorna a Galícia el 2004, per recalar al CD Ourense, equip en el qual es retira a l'any següent.
Carlos Pérez va faltar el 5 de juliol de 2006, en un accident domèstic que va tenir lloc a la seua llar a Nigrán, a causa de la caiguda d'una columna.

## Referències

* ↑ «Consternación en el Celta por la muerte de Carlos Pérez (Sorrow for Carlos Pérez's death)» (en castellà). El Correo Gallego, 07-07-2006. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2016. [Consulta: 28 març 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Jaume Torrent (automobilista)

Jaume Torrent (Barcelona, 1953) és un antic pilot d'automobilisme català. Membre de l'Escuderia Desvern i primer pilot de l'equip Humet, es proclamà campió d'Espanya de kàrting el 1973 al volant d'un kart amb motor MTK Arisco. També guanyà el Campionat de Catalunya el mateix any, amb sengles victòries al premi Ciutat de Granollers i al circuit de Les Mallorquines. Guanyà les 6 Hores Internacionals de Barcelona de karts el 1974 amb Andrés Vidal.

## Referències

* ↑ «Jaime Torrent». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].
# Sadeh

Sadeh, o Sadhe, (sȝdh) va ser una reina egípcia de l'XI Dinastia. Era una esposa de rang baix del faraó Mentuhotep II.
Sadeh en jeroglífic :
La seva tomba (la DBXI.9) i una petita capella decorada es van trobar al complex del temple Deir el-Bahari del seu marit, darrere de l'edifici principal, juntament amb les tombes d'unes altres cinc dames, Aixaiet, Henhenet, Kemsit, Kauit i Maiet. Ella i tres de les dones portaven títols de reina, i la majoria portaven el càrrec de sacerdotessa de Hathor, de manera que és possible que hi fossin enterrades com a part del culte de la deessa, tot i que també és possible que fossin les filles dels nobles que el rei volia vigilar.

## Títols

Els seus títols coneguts eren els següents:
* Esposa estimada del Rei (ḥmt-nỉswt mrỉỉ.t = f).
* Ornament Únic del Rei (ẖkr.t-nỉswt wˁtỉ.t).
* Sacerdotessa de Hathor (ḥm.t- nṯr ḥwt-ḥrw).

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 89.
* ↑ Grajetzki, 2005, p. 29.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dieter, Arnold. «Relief of Wives of Nebhepetre Mentuhotep II». A: Ancient Egypt Transformed, The Middle Kingdom (en anglès). Nova York: A. Oppenheim, d. Arnold, D. Arnold, Kei Yamamoto (editors), 2015. ISBN 978-1-58839-564-1.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
# Numba

Numba és un compilador JIT de codi obert que tradueix un subconjunt de Python i NumPy en codi de màquina ràpid mitjançant LLVM, mitjançant el paquet llvmlite Python. Ofereix una sèrie d'opcions per paral·lelitzar el codi de Python per a CPU i GPU, sovint amb només canvis de codi menors.
Numba va ser iniciat per Travis Oliphant el 2012 i des de llavors ha estat en desenvolupament actiu al seu repositori a GitHub amb llançaments freqüents. El projecte està impulsat per desenvolupadors d'Anaconda, Inc., amb el suport de DARPA, la Fundació Gordon i Betty Moore, Intel, Nvidia i AMD i una comunitat de col·laboradors a GitHub.

## Exemple

Numba es pot utilitzar simplement aplicant el decorador numba.jit a una funció de Python que fa càlculs numèrics:
La compilació just-in-time es fa de manera transparent quan es crida la funció:
El lloc web de Numba conté molts més exemples, així com informació sobre com obtenir un bon rendiment de Numba.

## Suport GPU

Numba pot compilar funcions de Python al codi GPU. Inicialment hi ha dos backends disponibles:
* Nvidia CUDA, vegeu numba.pydata.org/numba-doc/dev/cuda
* AMD ROCm HSA, vegeu numba.pydata.org/numba-doc/dev/roc
Des de la versió 0.56.4, AMD ROCm HSA s'ha traslladat oficialment a l'estat sense manteniment i s'ha creat un taló de repositori separat per a això.

## Referències

* ↑ «Numba documentation — Numba 0.50.1 documentation» (en anglès). [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ «A ~5 minute guide to Numba — Numba 0+untagged.2155.g9ce83ef.dirty documentation» (en anglès). [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ «numba/numba» (en anglès), 25-03-2024. [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ «Introduction to Numba: CUDA Programming» (en anglès). [Consulta: 25 març 2024].
* ↑ «Release Notes — Numba 0.56.4+0.g288a38bbd.dirty-py3.7-linux-x86_64.egg documentation» (en anglès).
# Married Flirts

Married Flirts és una pel·lícula muda de la Metro-Goldwyn-Mayer dirigida per Robert Vignola i protagonitzada per Pauline Frederick, Mae Busch i Conrad Nagel. La pel·lícula, basada en la novel·la d’èxit “Mrs. Paramor” de Louis Joseph Vance (1923), es va estrenar el 27 d’octubre de 1924. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

El marit de Nellie Wayne, Pendleton, la vol abandonar per anar-se’n amb Jill Wetherell, després que ella els hagi descobert abraçats. Ell està encegat perquè la noia és molt més jove i perquè degut la carrera literària de Nellie la fa descuidar la seva aparença i el seu marit. Molt poc després, però, Jill deixa Pendleton per un amic molt més jove. Ja és tard per a la reconciliació, Nellie s’ha traslladat a Europa on esdevé una novel·lista famosa amb el pseudònim de “Mrs. Paramor”. A França es retroba amb Jill amb el jove Perley Rex, amb qui s’ha casat quan tots tres estan a punt de tornar al seu país. Per tal de donar-li una lliçó, Nellie flirteja amb Perley. Ja als Estats Units, Jill sorprèn Perley i Nellie besant-se i es produeix l'escena inversa a la del principi de la pel·lícula. Ell li ofereix de divorciar-se però Nellie el refusa i marxa a buscar a Pendleton, a qui encara estima.

## Repartiment

* Pauline Frederick (Nellie Wayne, “Mrs. Paramor”)
* Conrad Nagel (Perley Rex)
* Mae Busch (Jill Wetherell)
* Huntley Gordon (Pendleton Wayne)
* Paul Nicholson (Peter Granville)
* Patterson Dial (Evelyn Draycup)
* Alice Hollister (Mrs. Calendar)

### Cameos

Cap al final de la pel·lícula hi ha una escena en que es produeix una festa amb un banquet i una partida de Mah-Jong en la que Mrs. Paramor entreté tota una sèrie d’estrelles que hauran d’interpretar una pel·lícula basada en una de les seves novel·les. Entre aquestes figuren diferents estrelles de la MGM com:
* John Gilbert
* Hobart Henley
* Robert Z. Leonard
* May McAvoy
* Mae Murray
* Aileen Pringle
* Norma Shearer

## Referències

* ↑ «“Married Flirts”». The Film Daily, 19 d’octubre 1924, pàg. 4.
* ↑ «Vance novel makes fine picture». Exhibitor's Trade Review, 25 d’octubre 1924, pàg. 44.
* ↑ «Production chart with review dates». Exhibitors’ Trade Review, 22-11-1924, pàg. 66.
* ↑ «"Married Flirts"» (en anglès). The Pauline Frederick Website, 23-02-2010. [Consulta: 19 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Married Flirts al catàleg de l'American Film Institute
# Clarió

El guix o clarió (pres del castellà clarión i aquest del francès crayon) és una mescla d'argila blanca i de greda que, preparada en barretes, s'usa per a escriure en la taulassa o tauler (pissarra) i, polvoritzada, per a netejar els metalls.
La mescla de cendra i aigua ha estat utilitzada com a pintura per diverses cultures mesoamericanes.
Sol dir-se també així el compost de guix que s'usa en el joc de billar per a fregar els tacs a fi que no rellisquen quan hom colpeix les boles.
El guix s'elabora generalment mesclant guix amb aigua i alguns altres materials tals com caolí, greda, colorants, i es vessa dins d'un motlle especial. Una vegada que s'ha mesclat, es treu del motlle i s'asseca.

## Vegeu també

* Materials d'escriptura
* Esborrador de pissarra

## Referències

* ↑ «clarió». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «clarión». Diccionario de la Lengua Española. Real Academia Española.
# Joan Dessy i Martos

Joan Dessy Martos fou un polític català d'ideologia republicana, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Fou elegit diputat pel districte del Vendrell a les eleccions generals espanyoles de 1891. Després ingressà en el Partit Republicà Radical, amb el que fou candidat pel districte de Granollers a les eleccions generals espanyoles de 1910, però no fou escollit. El 1912 fou regidor de l'ajuntament de Barcelona i el 1914 fou vocal de la Junta de Museus de la Mancomunitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ Els inicis del catalanisme al Vallès Occidental
* ↑ Maria Josep Boronat i Trill, La política d'adquisicions de la Junta de Museus, 1890-1923, p. 435
# Syria

Syria (Roma, 26 de febrer de 1977) es una cantant italiana.
Es va donar a conèixer a Itàlia al 1996, al guanyar la secció jove del Festival de San Remo, amb la canço "Non ci sto". A l'any següent va tornar al Teatre Ariston de Milán amb "Sei tu", que la va portar al tercer lloc de la secció oficial.
El 1998 va ser triada per cantar la versió italiana del tema central de la pel·lícula de Disney, Mulan, anomenada "Riflesso" ("Reflection" en anglès, interpretat per Christina Aguilera). Va ser en aquell any quan Syria va començar a deixar de banda la seva faceta de baladista, arran de San Remo, per iniciar al pop amb el seu álbum Station Wagon el 1998, que no li va reportar massa èxit i després en el pop rock el 2001, al publicar Come una goccia d'acqua, del qual els senzills com "Se t'amo o no" o "Fino al cielo" van aconseguir el disc de platí al país transalpí.
El 2001 torna a San Remo amb "Fantasticamente amore", sense gran èxit, encara que la cançó va resultar un èxit durant l'estiu d'aquell mateix any. Al 2002 va publicar Le mie favole, el seu senzill principal "Se tu non sei con me" va ser un èxit en les llistes d'exits italianes. El 2002, debuta com a cantautora amb la cançó Lettera ad Alice. El 2003 torna de nou a San Remo amb "L'amore è", amb el qual obté una cinquena posició.
Durant el 2009, va iniciar una experimentació amb l'electro-dance i per a això va adoptar el nom artístic d'Airys per a la seva EP Vivo, amo, esco.
Ha participat en diferents programes de televisió com a coach en Star Academy de Rai 2 al 2011 o com a jurat en TOP DJ de Italia 1 al 2016

## Discografia
### Àlbums

* 1996 - Non ci sto
* 1997 - L'angelo
* 1998 - Station Wagon
* 2000 - Come una goccia d'acqua
* 2002 - Le mie favole
* 2005 - Non è peccato
* 2008 - Un'altra me
* 2011 - Scrivere al futuro
* 2014 - Syria 10
* 2017 - 10 + 10

### EP

* 2009 - Vivo amo esco com Airys

## Enllaços externs

* STARSYRIA magazine Arxivat 2019-01-03 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 3 «Tutti per Syria». Famiglia Cristiana, 17-11-2002 [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ Eddy Anselmi. Festival di Sanremo: almanacco illustrato della canzone italiana. Panini Comics, 2009. ISBN 8863462291.
* ↑ «Libera di sbagliare». Lettera Donna, 27-05-2016 [Consulta: 16 juliol 2016].
# Gil Garcés d'Azagra

Gil Garcés de Azagra (també conegut com a Egidio o Gil García de Azagra) va ser un noble aragonès fill del matrimoni format per Teresa de Hinojosa o Hinestrillas i García Ruiz de Azagra, germà dels dos primers senyors d'Albarrasí. Era net per via materna de Miguel Muñoz de Hinojosa i Sancha de Hinestrillas, i per tant, cosí de Rodrigo Jiménez de Rada.
No es coneix exactament quan va néixer. La primera notícia que se'n té és de l'any 1185, quan rep la seua part de Deza com a fill de Teresa de Hinojosa, juntament amb el seu oncle Martín de Hinojosa, bisbe i abat d'Huerta.
Es va casar amb Toda Ladrón (parenta de Teresa Gil de Vidaurre, una de les mullers de Jaume I). En el testament de Toda Ladrón s'evidencia que Gil Garcés va governar Móra (avui Mora de Rubielos), antic domini del seu sogre Pero Ladrón, alferes de Pere el Catòlic.
Des de juliol de 1202 fins a desembre de 1204 apareix confirmant diplomes d'Alfons VIII i en 1214 jura fidelitat al rei nen Jaume I. En 1221 obté del seu cosí Rodrigo Jiménez de Rada els feus dels castells de Mira, Serra i Serreilla.
Gil Garcés de Azagra degué morir vers 1237, quan la seva vídua Toda Ladrón testa tenint com a marmessors el seu propi germà i el rei Jaume I durant el setge de València. El testament esmenta, a més del seu hereu i fill, Gil Garcés II, a una filla, María Gil, i a una neta, Elvira Gil.
Hi ha dubtes sobre el lloc on degué ser enterrat. Segons el seu testament de 1201, va demanar se sepultat al monestir de Santa Maria de Huerta, al qual va fer diverses donacions. Antonio Ponz, al segle xviii, afirma que va veure una inscripció al monestir d'Huerta que deia: «Aquí jeuen soterrats els nobles cavallers Gil Garcés, don Diego Muñoz i don Garcia Muñoz, que van ser nets del generós cavaller Nuño Sanchez el Noble», la qual cosa deixa entendre que es va complir la seva darrera voluntat. Tanmateix, en 1228 es va fer frare de l'orde de Sant Jaume, que regularment lligava les donacions a enterraments a les seves esglésies, la qual cosa ha dut a creure si no podria haver estat enterrat a l'església santiaguista de San Marcos, a Terol.

## Bibliografia

* Una cruzada, un noble y un castillo en la frontera de Moya. Guillermo de León y Luís Mombiedro. MOYA, ESTUDIOS Y DOCUMENTOS I Pàgs. 21-42. Excma. Diputación provincial de Cuenca. Conca 1996.
* Mira, tierra de frontera. Miguel Romero Saíz. Oleana: Cuadernos de Cultura Comarcal. Nº. 22, 2007. ISSN 1139-4943
* Historia de Albarracín y su sierra, Tom III / dirigida per Martín Almagro.
* Feudo de Gil Garcés. Niceto Hinarejos Ruiz.
* Viaje por España. Antonio Ponz.
# Daniel Rutherford

Daniel Rutherford (Edimburg, Escòcia, 3 de novembre de 1749 – 15 de novembre de 1819), va ser un metge, botànic i un químic escocès famós per haver aïllat el nitrogen l'any 1772.
Rutherford era l'oncle del novel·lista Sir Walter Scott.

## Biografia

Nasqué a Edimburg el 3 de novembre de 1749. Va ser educat a Mundell's School i la Universitat d'Edimburg (doctorat en medicina el 1772).

## Aïllament del nitrogen

Quan Joseph Black estudiava les propietats del diòxid de carboni, trobà que una espelma no cremava dins d'ell.
Ell va passar a ques problema al seu aleshores alumne, Daniel Rutherford. Rutherford va mantenir un ratolí en un espai amb aire confinat fins que el ratolí morí. Aleshores va encendre una espelma en l'aire que restava fins que es va apagar. Després hi cremà fòsfor fins que ja no cremava Llavors l'aire es va fer passar per una solució absorbent de diòxid de carboni. L'aire restant no suportava la combustió, i un ratolí no podria viure-hi.
Rutherford anomenà aquell gas (del qual ara sabem que estava principalment compost de nitrogen) "noxious air" (gas nociu¡¡) o "phlogisticated air" (aire flogisticat). Rutherford informà de l'esperiment el 1772. Ell i Black estaven convençuts de la validesa de la teoria del flogist, i explicaren els resultats en termes d'aquesta teoria.
Rutherford va ser professor de botànica a la Universitat d'Edimburg i mantenidor del Royal Botanic Garden Edinburgh.
La seva signatura com a botànic és Rutherf,

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Rutherford, Daniel». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 164. ISBN 8429270043.
* ↑ Lavoisier, Antoine Laurent. Elements of chemistry, in a new systematic order: containing all the modern discoveries. Courier Dover Publications, 1965, p. 15. ISBN 0486646246.

## Enllaços externs

* «Rutherford, Daniel». A: Dictionary of National Biography. Londres: Smith, Elder & Co, 1885–1900.
* Biographical note at "Lectures and Papers of Professor Daniel Rutherford (1749–1819), and Diary of Mrs Harriet Rutherford" Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine.
# Obručné

Obručné és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1656.
# Novossiólovka (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Novossiólovka».
Novossiólovka - Новосёловка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 47 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].