OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Toqto'a Khan

Toqto'a Khan fou kan dels markit vers 1190-1204
És esmentat vers 1175/1180 com a cap d'una banda de markits (Toqto'a-bäki o Toktagha) que va atacar a Temujin (el futur Genguis Kan) que va poder escapar, però la seva dona Borte va ser feta presonera; Temujin, amb l'ajut d'un cap mongol, Djamuqa, de la tribu dels djadjirat, i de Togrul Khan (després Wang Khan) dels kerait, va derrotar els markit a la vora del Bu'ura, afluent del Selenga i va recuperar a la seva muller; aquesta havia estat violada per un dels segrestadors, Tchilgerboko, i al cap de 9 mesos va donar a llum al seu fill Jotxi que podia ser de Gengis Khan o de Tchilgerboko.
Vers el 1197 ja governava als markit i fou atacat pel kan dels kerait Wang Khan que va iniciar l'expedició sense consultar a Genguis Kan, ara kan dels mongols. Toqto'a va haver de fugir per la desembocadura del Selenga cap a la costa sud-est del Baikal; Wang Khan va matar un fill de Toqto'a i en va fer presoner un altre, així com un gran nombre de presoners i molt de bestiar i botí.
Toqto'a va retornar de Transbaikàlia, i es va aliar a l'usurpador del tron naiman Buyurug (que governava sobre parts dels naiman, mentre la resta estavan sota govern del seu germà gran Tayang), i junts van obtenir l'aliança dels dorben, restes dels tàtars, qataqin, i saldji'ut. Aquesta nova coalició va fer la guerra a Wang Khan i a Genguis Kan, però sense gaire èxit.
Va formar part de la gran coalició encapçalada pel kan Tayang dels naiman (1204). Derrotada la coalició per Genguis Kan, Toqto'a va fugir junt amb Kuchtlug, fill de Tayang. El Yuanshi assegura que Kutchlug, el príncep naiman Buyurug (germà de Tayang) van dirigir la resistència, i que Toqto'a-baki dels markit i Djamuqa dels djadjirat hi participaven en la zona de l'alt Irtix a la vora del llac Zaissan i les muntanyes Ulug tagh (és a dir a la zona muntanyosa entre l'Altai siberià, el Tarbagatai i les muntanyes Tchingiz), però que tots quatre van morir un darrere l'altra: Buyurug fou sorprès mentre casava a les muntanyes Ulug Tagh; el 1208 Genguis Kan va anar en persona a la zona de l'Irtix i pel camí se li va sotmetre el cap oirat Qutuqa-baki, que es va unir a Genguis Kan i li va fer de guia, i Kutchlug i Toqto'a foren atacats a la vora de l'Irtix i derrotats; el segon va morir en la lluita i el primer va aconseguir fugir a territori kara khitai; Djamuqa, que portava una vida de cap de proscrits esdevinguts bandits, fou entregat pels seus propis homes. Com que Genguis Kan i Djamuqa eren germans jurats (anda) aquest darrer fou executat a la manera dels prínceps, és a dir sense vessar la seva sang, ja que segons la religió dels xamans, l'ànima d'un home estava a la sang i si es vessava l'ànima s'escapava.

## Referències

* ↑ El Yuanshi, traduït per Krause, dona la data del 1206
* ↑ la data no es indicada per Rashid al-Din, que parla sobre aquests fets; D'Ohsson la situa el 1204, just després de la derrota i la mort de Tayang, però Vladimirtsov la situa el 1208
# Chrysichthys sharpii

Chrysichthys sharpii és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 37 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Mweru.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M. 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anacroneuria claudiae

Anacroneuria claudiae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1999. Proc.Biol.Soc.Wash. 112(1):74.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):152.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 18 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anacroneuria contrerasi

Anacroneuria contrerasi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:14.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):152.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 18 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anici Auqueni Bas (prefecte urbà)

Anici Auqueni Bas (en llatí Anicius Auchenius Bassus) va ser un polític romà del segle iv. Va actuar durant el regnat dels emperadors Flavi Gracià (375-383), Valentinià I (375-392) i Teodosi I el Gran (378-395).
D'Anici Auqueni Bas i de la seva família només en tenim notícies a través de les inscripcions epigràfiques, recollides al Corpus Inscriptionum Latinarum i a L'Année épigraphique. Havia nascut a Benevent i era patró d'aquesta ciutat i també de Fabrateria Vetus i, per tradició familiar, de Nàpols. Pertanyia a la gens Anícia i a la gens Auquenia. Algunes inscripcions el mencionen com a "restitutor generis Aniciorum", una referència que potser vol dir que va ser adoptat pels Anicis quan la família no tenia cap membre masculí viu, o més probablement que durant algun temps va ser l'únic membre masculí de la família, abans de casar-se i tenir fills. Se sap que tant el seu pare com el seu avi eren cònsols. El seu pare ha estat identificat amb Amnius Manius Caesonius Nicomachus Anicius Paulinus, cònsol el 334, el seu avi amb Amnius Anicius Iulianus, cònsol el 322. Es va casar amb Turrenia Honorata i va tenir diversos fills. Dos d'ells poden ser identificats: un va ser Anici Auqueni Bas que va ser cònsol el 408 i l'altre va ser Tirrenia Anicia Juliana.
La seva actuació es coneix també per les inscripcions. Va començar presentant-se com a candidat a qüestor i a pretor tutelaris, i va unificar dos càrrecs en un. Entre el 372 i el 382 va ser procònsol de la Campània, on va fer diverses obres de restauració com ara la reparació del bany d'Àntium. Entre el 22 de novembre de 382, i el 25 d'agost de 383 va ser praefectus urbi de Roma. Mentre exercia el càrrec, va investigar una disputa entre Ciriades i Auxenci sobre la construcció d'un pont i un judici sobre un deute dels diners dels vinaria (uns impostos que es recollien per a les donacions de vi al poble en determinades festivitats). L'any 384 va ser investigat per possibles faltes en la seva gestió.
Anici Auqueni Bas era cristià, i probablement va ser el jutge en un judici contra el Bisbe Efesi acusat de pertànyer a la secta dels Luciferins, però el va absoldre.

## Referències

* ↑ CIL IX, 1568
* ↑ CIL X, 5651
* ↑ Anée éphigraphique 1892, 143
* 1 2 3 Jones, A.H.M. Prosopography of the Later Roman Empire. Cambridge [England]: University Press, 1971, p. 640-642. ISBN 0521201608.
* ↑ CIL VI, 1679
* ↑ CIL X, 6656
* 1 2 Símmac 20, 1; 23, 4-7, 26, 2
# Anici Paulí

Anici Paulí (en llatí Anicius Paulinus) va ser un magistrat romà durant el regnat de Teodoric el Gran.
Va ser nomenat cònsol l'any 498 juntament amb Joan Escita, i el 510 va adquirir el rang de patrici.

## Referències

* ↑ Cassiodor. Variae I, 23
# Anacroneuria zunigae

Anacroneuria zunigae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el pronot de color groc amb franges sublaterals estretes.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 2001. Scopolia 46:40.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):176.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 19 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Anne Cobbe

Anne Cobbe (Sharnbrook, 7 d'agost de 1920 - Oxford, 15 de desembre de 1971) va ser una matemàtica anglesa.
Cobbe era filla del general Sir Alexander Cobbe i va néixer i créixer a la mansió familiar de Colworth House, al municipi de Sharnbrook (Bedfordshire), va ser escolaritzada a Downe House (Newbury) i va ingressar el 1939 al Somerville College (Oxford) en el qual es va graduar en matemàtiques el 1942. En el seu primer any d'estudis universitaris, el seu germà, Bill, que era pilot de la RAF, va ser abatut a la batalla d'Anglaterra. Durant els anys següents a la seva graduació va treballar al departament de recerca operativa de l'Almirallat Britànic. Acabada la guerra va ser professor del Lady Margaret Hall (Oxford) des de 1947 fins a 1955 i del Somerville College a partir de 1955. A partir de 1969, la seva salut es va deteriorar i l'abril de 1971 va resignar el seu lloc, morint uns mesos després.
El seu treball de recerca es limita a la publicació de tres articles d'àlgebra homològica.

## Referències

* ↑ Busbridge, 1973, p. 358.
* ↑ Murdoch, 2016, p. 638.
* ↑ Lipscomb, 2022, p. 177.
* ↑ Busbridge, 1973, p. 359.

## Bibliografia

* Busbridge, I.W. «Anne Philippa Cobbe» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 5, Num. 3, 1973, pàg. 358-360. DOI: 10.1112/blms/5.3.358. ISSN: 0024-6093.
* Lipscomb, Benjamin J.B.. The Women Are Up to Something (en anglès). Oxford University Press, 2022. ISBN 978-0-19-754107-4.
* Murdoch, Iris. Living on Paper (en anglès). Princeton University Press, 2016. ISBN 978-0-691-18092-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Anne Cobbe» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Anastasi de Tui

Anastasi va ser un religiós hispanovisigot, bisbe de Tui aproximadament entre els anys 628 i 643.
És el primer documentat des de Garding el 589. El seu nom apareix entre els 66 bisbes assistents al IV Concili de Toledo del 633, i apareix a les actes subscrivint amb la fórmula Anastasius Tudensis Eclesiae Eps. subs. en el lloc 51 de la llista, que significa que havia sigut nomenat recentment. També va assistir al VI Concili de Toledo, el 638, i aquesta vegada apareix en el lloc 36 de 48 bisbes. Va viure probablement fins a l'any 643, perquè el seu successor és dels darrers en la llista de les actes conciliars del 646.
Alguns cronicons antics van atribuir a l'episcopat d'Anastasi falsedats referents a santa Fara, la qual traslladen del seu monestir original situat a Borgonya, a un monestir de la diòcesi de Tui, i altres localitzacions les trasllada també a la península Ibèrica.

## Referències

* ↑ «Episcopoloxio da Diocese de Tui-Vigo» (en gallec). Diòcesi de Tui-Vigo. Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 24 juny 2015].
* ↑ Flórez, 1798, p. 30-31.
* ↑ Flórez, 1798, p. 25-26.
* ↑ Flórez, 1798, p. 31.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XXII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1798.
# Anastasi el Sinaïta

Anastasi el Sinaïta (en llatí Anastasius Sinaita, en grec antic Ἀναστάσιος Σιναίτης) va ser un prevere i monjo grec de la muntanya del Sinaí, que és anomenat pels escriptors grecs posteriors com «el nou Moisès» (en grec: Μωσῆς νέος).
Va viure al final del segle vii. Hi ha dos altres monjos que porten l'epítet de «Sinaïta», Anastasi I i Anastasi II d'Antioquia, però no se sap amb certesa si també van ser monjos al Sinaí.
Va escriure l'obra coneguda com a Hodegus una obra religiosa escrita contra els acèfals i altres heretges que només reconeixien una naturalesa en Jesucrist. L'obra és considerada una rapsòdia il·lògica sense gràcia en l'estil i molt poc acurada amb els fets de la narració. Aquesta obra s'ha atribuït també a Anastasi I, patriarca d'Antioquia, però parla de fets que van passar després de la seva mort. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anastasius Sinaita». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Anastasi de Sant Eutimi

Anastasi de Sant Eutimi (en llatí Anastasius st. Eothymium, en grec antic Ἀναστάσιος) va ser un religiós grec, abat del monestir de Sant Eutimi a Palestina l'any 714.
Va escriure una obra en grec contra els jueus. D'aquesta obra se'n va publicar una versió llatina a càrrec del jesuïta espanyol Francisco Torres a mitjans del segle xvi. Segons William Smith, la traducció és força imperfecta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Anastasius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 febrer 2022].
# Antiga casa del poble (Garriguella)

L'Antiga casa del poble és una obra del municipi de Garriguella (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a l'inici del nucli urbà de la població de Garriguella, molt propera a l'església parroquial de Santa Eulàlia i formant cantonada amb els carrers Gran i de Llançà.
Es tracta d'un edifici de planta rectangular, amb un jardí força gran situat al sud, ambdós amb accés des del carrer Gran. La casa està formada per tres crugies adossades, la central amb coberta a dues aigües i les dues laterals a un sol vessant de teula. Al sud se li adossa un cos rectangular corresponent al garatge, cobert per una terrassa al nivell del primer pis. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana principal presenta un gran portal d'accés a l'interior. Presenta els brancals emmarcats amb carreus de pedra ben escairats i la llinda plana, amb la clau central destacada. A banda i banda, dues petites finestres rectangulars. Al pis hi ha tres balcons exempts amb els finestrals de sortida rectangulars. El balcó central és més gran que la resta, amb els muntants i la llinda plana de pedra i la llosana motllurada. Els laterals presenten l'emmarcament arrebossat i pintat. A les golfes hi ha un altre balcó exempt de les mateixes característiques que els dos laterals. Entre el pis i les golfes s'observen les restes pintades del nom de CASA DEL POBLE. La façana es troba arrebossada i presenta un ampli sòcol a la part inferior.
La façana lateral no presenta cap revestiment arrebossat i manté la pedra vista, amb la cantonada nord-oest amb carreus treballats. La majoria d'obertures han estat modificades, tot i que en origen moltes d'elles eren bastides amb maons disposats a sardinell.
La construcció està bastida amb pedra de diverses mides sense treballar i fragments de material constructiu, lligat amb morter de calç.

## Referències

* 1 2 3 4 «Antiga casa del poble». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Andreu Vidal Cardell

Andreu Vidal Cardell, conegut com a Pedregana, (Llucmajor, Mallorca, 1886-1962), fou un glosador mallorquí.
Fill del també glosador Andreu Vidal Mut, és clarament una figura de transició entre la poesia oral i la pròpia de la cultura escrita. A diferència de la majoria de glosadors, no improvisava, per la qual cosa no participà en combats de gloses. No deixà cap obra impresa, però se'n conserven nombroses transcripcions, de les quals destaquen Els deliris des culers, Dècimes desbaratades, Ses peripecis d'un perdiuer, Ja torna es cobrador de lletres i Lo que sé de sa vida.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 30. ISBN 84-8661702-2.
# Antoni Igual Úbeda

Antoni Igual Úbeda (València, 1907 - 1983) fou un escriptor i intel·lectual valencià.
Nascut a la ciutat de València, es va llicenciar en filosofia i lletres en 1927. Fou professor auxiliar de la càtedra d'Història de l'Art i de l'Institut-Escola de València. Durant la Segona República Espanyola fou membre de l'Agrupació Valencianista Republicana i vocal de la junta d'Acció Cultural Valenciana, escindint-se en 1935 amb la fundació de Nova Germania (amb Josep Cano Marqués i Enric Bastit).
El 1939 fou director en funcions del Centre de Cultura Valenciana, i durant un temps no fou represaliat pels franquistes. Però el 1945 fou empresonat com a membre de la Unión de Intelectuales Libres a la Model de València i a Carabanchel fins al 1947. El 1949 ingressà al Servei d'Estudis Artístics de la Institució Alfons el Magnànim, i el 1956 una llei del ministre Joaquín Ruiz-Giménez Cortés li permeté de tornar a treballar com a professor a l'Institut José de Ribera de Xàtiva. Participà en els cursos de llengua de Lo Rat Penat, i el 25 de gener de 1964 pronunciaria el discurs València i els valencians, on s'oposaria a les tesis del llibre de Joan Fuster Nosaltres, els valencians.

## Obres

Antoni Igual va escriure les següents obres:
* Diccionario biográfico de escultores valencianos del siglo XVIII (1933)
* Històries del País Valencià (1937)
* El Siglo de Oro (1951)
* Juan Lorenzo (1953)
* La España de los Reyes Católicos (1954)
* Historiografía del arte valenciano (1956)
* El gremio de plateros (1956)
* La llengua materna (1957)
* Història de Lo Rat Penat (1959)
* Delers de jovença (1961)
* València i els valencians (1964)
* Escultores valencianos del siglo XVIII en Madrid (1968)
* José Esteve Bonet, imaginero valenciano del siglo XVIII (1971)
* Juan Luis Vives (1977)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Antoni Igual i Úbeda Arxivat 2016-09-17 a Wayback Machine. a Memòria Valencianista (Fundació Josep Irla)
* ↑ «Antoni Igual Úbeda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La Gran Enciclopèdia Catalana diu es publicà en 1967, tanmateix, la Biblioteca Nacional d'Espanya el data de 1964, any en què el discurs es pronuncià. Vore al web de la BNE

## Bibliografia

* Santi Cortés Carreres: València sota el règim franquista (1939-1951), Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1995
# Andrés Aurelio González

Andrés Aurelio González (Callao, 8 d'abril de 1968) és un exfutbolista peruà de la dècada de 1990.
Va disputar 18 partits amb la Selecció de futbol del Perú entre 1989 i 1996, participant en les eliminatòries del Mundial de 1990. Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de Sport Boys, Universitario de Deportes, Real Betis i Alianza Lima.

## Referències

* ↑ Appearances for Peru National Team a rsssf
* ↑ Peru - International Results a rsssf
* ↑ Andrés Aurelio González a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Andrés Aurelio González a BDFutbol