OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pòl·lux (muntanya)

El Pòl·lux és una muntanya de 4.092 metres que es troba entre les regions de la Vall d'Aosta a Itàlia i Valais a Suïssa.

## Alçada

L'alçada d'aquesta muntanya apareix diferent segons la cartografia utilitzada. A la llista oficial dels quatremils dels Alps, publicada per la UIAA en el butlletí número 145, el març de 1994, indica que segons la cartografia suïssa més recent, la seva cota és de 4.092 m i, segons la igualment recent italiana és de 4.091 m. En el llibre Cuatromiles de los Alpes por rutas normales, Richard Goedecke indica els mateixos 4.092 m de la cartografia suïssa.

## Referències

* 1 2 «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.
* ↑ Goedecke, Richard; Hezger, Andreas. Los cuatromiles de los Alpes por rutas normales (en castellà). Ediciones Desnivel, S.L., juliol 1999. ISBN 978-84-89969-44-5.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Làmina medul·lar

Les làmines medul·lars o làmines de Rexed comprenen un sistema de deu capes de matèria grisa (I–X), identificades a principis dels anys 50 per Bror Rexed per etiquetar parts de les columnes grises de la medul·la espinal.
De manera similar a les àrees de Brodmann, es defineixen per la seva estructura cel·lular més que per la seva ubicació, però la ubicació segueix sent raonablement coherent.

## Làmines

* Columna grisa posterior: I–VI
** Làmina I: nucli marginal de la medul·la espinal o nucli posteromarginal
** Lamina II: substantia gelatinosa of Rolando
** Làmines III i IV: nucli propi
** Làmina V: coll de la banya dorsal. Les neurones de la làmina V estan implicades principalment en el processament dels estímuls aferents sensorials dels nociceptors mecànics cutanis, musculars i articulars, així com dels nociceptors viscerals. Aquesta capa és la llar de neurones del tracte d'ampli rang dinàmic, interneurones i neurones proprioespinals. La convergència del senyal de dolor viscerosomàtic sovint es produeix en aquesta làmina a causa de la presència de neurones del tracte d'ampli rang dinàmic que donen lloc a la referència del dolor.
** Làmina VI: Base de la banya dorsal. Aquí no es produeix cap entrada nociceptiva, sinó que aquesta làmina rep l'entrada de fibres de gran diàmetre que innerven els músculs i les articulacions i dels fusos musculars que són sensibles al moviment articular innocu i a l'estirament muscular per alimentar aquesta informació al cerebel on pot modular el to muscular en conseqüència.
* Columna grisa lateral: VII i X
** Làmina VII: nucli intermediomedial, nucli intermediolateral, nucli toràcic posterior a la regió toràcica i lumbar superior
** Làmina X: àrea de matèria grisa que envolta el canal central.
* Columna grisa anterior⁣: VIII–IX
** Làmina VIII: interneurones motores; Nucli comissural
** Làmina IX: neurones motores hipoaxials (músculs de la paret corporal), laterals (a les regions de les extremitats) i medials (músculs de l' esquena), també nuclis accessoris frènics i espinals a nivell cervical, i nucli d'Onuf a la regió sacra.

## Referències

* ↑ The Journal of Comparative Neurology, 96, 3, 01-06-1952, pàg. 414–95. DOI: 10.1002/cne.900960303. PMID: 14946260.
* ↑ The Journal of Comparative Neurology, 100, 2, 01-04-1954, pàg. 297–379. DOI: 10.1002/cne.901000205. PMID: 13163236.
* 1 2 3 4 Carpenter, Malcolm B. Core text of neuroanatomy. 3rd.. Baltimore: Williams & Wilkins, 1985, p. 61–68. ISBN 0683014552.
* ↑ Darby, Susan A. Clinical Anatomy of the Spine, Spinal Cord and ANS. Saint Louis, MO, USA: Mosby, 2013, p. 341–413. ISBN 978-0323079549.
* ↑ Kandel, Eric R. Principles of Neural Science. 5th. New York City, NY, USA: McGraw-Hill Group, 2013, p. 535. ISBN 978-0-07-139011-8.
* 1 2 3 Blumenfeld, Hal. Neuroanatomy through Clinical Cases. Sunderland, MA: Sinauer Associates, 2010.
# Murina recondita

Murina recondita és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmica de Taiwan.
El seu hàbitat natural són els boscos situats a altituds de més de 1.400 msnm. A Chiayi, l'àmbit de distribució de M. recondita s'encavalca amb el de M. gracilis. Les dues espècies també viuen en proximitat a Hualien.
M. recondita és un membre relativament petit del gènere Murina. L'avantbraç fa entre 28 i 31,5 mm de llargada.

## Referències

* ↑ Kuo, H.-C.; Fang, Y.-P.; Csorba, G.; Lee, L.-L «Three New Species of Murina (Chiroptera: Vespertilionidae) from Taiwan» (en anglès). Journal of Mammalogy, 90, 4, 2009, pàg. 980-991. DOI: 10.1644/08-MAMM-A-036.1.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Hubina

Hubina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1353.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 26 gener 2022].
# Guillem de Mòdena

Guillem de Mòdena (vers 1184 - 31 de març de 1251), també conegut com a Guillem de Sabina, Guglielmo de Chartreaux, Guglielmo de Savoy o Guillelmus, va ser un sacerdot italià i un diplomàtic dels Estats Pontificis. Va ser nomenat legat papal o ambaixador de la Santa Seu en diverses ocasions pels papes Honori III i Gregori IX, especialment a Livònia a la dècada del 1220 i a Prússia durant els 1240. El 28 de maig de 1244 va ser nomenat Cardenal-Bisbe de Sabina pel papa Innocenci IV i també va servir breument com a Vice-Canceller de la Santa Seu.

## A Livònia

Nascut al Piemont, va ser nomenat bisbe de Mòdena el maig de 1222 i va ser enviat com a legat del papa per a resoldre les diferències sorgides arran de la Croada Livoniana el 1225 entre els Germans Livonians de l'Espasa i els croats de l'Orde Teutònic. Guillem va negociar hàbilment amb les dues parts en temes com jurisdiccions territorials, impostos, o moneda però no va poder prendre una resolució definitiva sobre la propietat de les terres conquerides. Com a solució provisional va dividir el territori i va posar-lo sota control directe del papa, (Terra Mariana) amb els cavallers alemanys com els seus vassalls, però no va poder evitar l'expansió de la influència dels Cavallers de l'Espasa. La Crònica d'Enric de Livònia, una de les grans narratives medievals, vital per a conèixer la història de la regió, va ser escrita probablement com a referència per a ell i la seva funció diplomàtica.

## Vegeu també

* Terra Mariana
* Albert de Buxhövden

## Referències

* ↑ «William of Modena». Biblical Encyclopedia. [Consulta: 30 gener 2015].
# Monte Cara

Monte Cara és un muntanya a la part occidental de l'illa de São Vicente a Cap Verd. La seva elevació és de 489 m. Està situat 5 km a l'oest de la capital de l'illa Mindelo, i cau de manera abrupta per la seva cara nord a l'oceà Atlàntic. El seu nom es deu a la seva semblança ala cara d'un gegant.
La cançó Monte Cara apareix a l'àlbum Voz d'Amor (2003) de Cesária Évora

## Referències

* ↑ «Voz d'Amor a AllMusic».

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de Cap Verd

## Bibliografia

* Germano Almeida, Estórias contadas: crónicas, Caminho, Lisboa, 1998, p. 126 ISBN 972-211220-1
* Germano Almeida, O mar na laginha: romance, Editorial Caminho, Lisboa, 2004, p. 204 ISBN 9789722116091
* Luís Batalha and Jørgen Carling, Transnational Archipelago: Perspectives on Cape Verdean Migration and Diaspora, Amsterdam University Press, 2008, p. 195 ISBN 9789053569948
* Monte Cara by Maria Helena Sato, in Francisco Fontes, Destino de bai. Antologia de poesia inédita caboverdiana, Saúde em Português, 2008, p. 272 ISBN 989-958556-4 (OCLC 551846775).
* Ricardo A. S. Ramalho, Building the Cape Verde Islands, Springer, 2011, p. 207 ISBN 9783642191022
* Henrique Teixeira de Sousa, Capitão-de-mar-e-terra (Capitan of the Sea and Land), Publicações Europa-América, 1984, p. 390
* "Iluminação do Monte Cara: Surpresa aquém das expectativas da ASA", A Semana, September 22, 2009.
# Luciosoma spilopleura

Luciosoma spilopleura és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Tailàndia fins a Sumatra i Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Recht (cràter)

Recht és un petit cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna. S'estén a través de la vora est del cràter molt més gran Ostwald. Al nord-est de Recht es troba Meshcherskiy.
* Localització de Recht (centre del quadrant superior dret de la imatge)
* Fotografia de la missió Apollo 10
* Fotografia de la missió Apollo 16
És un cràter en forma de bol, amb un sòl interior que ocupa menys de la meitat del diàmetre del cràter. Les parets interiors tenen una albedo més alta que el del terreny circumdant, mentre que el sòl interior és aproximadament del mateix to gris.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Castalia

Castàlia pot fer referència a:
* Castàlia, font de Delfos, indret sagrat, escenari de diversos mites i lloc d'inspiració poètica
** Castàlia, nimfa del Parnàs que donava nom a la font
*** (4769) Castalia, asteroide del grup Apol·lo
** En referència a aquest mite, s'anomenen així diverses poblacions dels Estats Units:
*** Castalia (Carolina del Nord)
*** Castalia (Iowa)
*** Castalia (Ohio)
** Editorial Castalia, casa editora espanyola fundada el 1946
* Castàlia o Castàlium, mala lectura dels manuscrits d'Estrabó per Cartàlias, antiga població entre Sagunt i Dertosa, simbòlicament identificada amb Castelló de la Plana
** Nou Castàlia, estadi de futbol del CE Castelló
* Biologia — nom de dos gèneres d'éssers vius anomenats en referència a la nimfa Castàlia:
** Castàlia, gènere de mol·luscs de l'orde dels unionoides
** Castàlia, gènere de plantes de la família de les nimfeàcies
# Héron

Héron és un municipi belga de la província de Lieja, a l'antic comtat d'Haspengouw. L'1 de setembre de 2009 tenia 4766 habitants.

## Història

L'1 de setembre de 1830, només unes setmanes abans de la revolució belga, Guillem I dels Països Baixos va atorgar a John Cockerill una concessió d'unes 450 hectàrees de mines de fer, situades al territori dels municipis de Couhtuin, Lavoir i Huccorgne, el que va ser l'inici d'un breu període d'industrialització. Aquestes explotacions, esdevingudes poc rendibles, faç a les importacions de millor preu, van aturar-se després de la segona guerra mundial. Al nucli de Roua també es van explotar uns jaciments de plom, però com que eren d'un accés molt difícil per a la infiltració d'aigua la mina va haver de tancar-se el 1875.
El municipi actual va crear-se a l'1 de gener de 1977 després de la fusió de Héron, Couthuin, Lavoir i Waret l'Évêque.

## Economia

Tret d'un interludi industrial molt curt al segle xix, la major activitat econòmica sempre va ser l'agricultura i uns indústries derivades: molí de farines biològiques, fabricació d'aliments per a bestiam,. Des de la fi del segle passat, es va començar la viticultura al Fond du Ry.

## Nuclis i llocs dits
### Héron

** Boingt

### Couthuin

** Marsinne
** Roua

### Waret L'Évêque
## Monuments i llocs d'interès

* L'edifici de 1866 de l'arquitecte Jean-Lambert Blandot que va aposentar l'administració municipal, l'escola i el jutjat de pau d'Héron
* La capella de Lavoir, al cim d'un turó, probablement al lloc d'una fortalesa medieval.
* La Ferme du Château (masia del castell), una masia quadrilàter típica d'Haspengouw. A l'edat mitjana era la seu d'un jutjat feudal.
* Tres masies dels (segles xvi i xvii), unes de les més velles d'Haspengouw al nucli de Marsinne, un antic al·leu de la col·legiata de la Mare de Déu de Huy.
* El pou i l'església de Sant Hubert de Waret l'Évêque.
* ↑ «Registre de la població de Bèlgica». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 17 octubre 2009].
# Monte Cassino

Monte Cassino, o Montecassino, és un puig rocallós a uns 130 km al sud de Roma (Itàlia), uns 2 km a l'oest de la ciutat de Cassino, que compta amb 520 m d'altitud. Es recorda com l'emplaçament del primer monestir de Montecassino de Benet de Núrsia (origen de l'orde benedictí), al voltant de l'any 529, i per una de les principals batalles de la Segona Guerra Mundial.

## Vegeu també

* Abadia de Montecassino
* Batalla de Montecassino
# Nicànor (general)

Nicànor (en grec antic: Νικάνωρ), fill de Patrocle, va ser un general selèucida.
Va ser un dels tres generals enviats per Lísies, regent de Síria per absència d'Antíoc IV Epífanes, per combatre els revoltats jueus. Va avançar fins a Emmaús, on van ser totalment derrotats per Judes Macabeu l'any 165 aC. Ja abans d'aquests fets havia exercir un ofici administratiu a Palestina.
Flavi Josep diu que Nicanor, que llavors era governador de Xipre, va intervenir per ordre del rei Demetri I Sòter en la lluita entre Alcimus i Judes Macabeu. Enfrontat a Judes, va perdre una batalla i es va refugiar a Jerusalem, on va insultar els sacerdots, i amenaçava amb destruir el Temple si no li entregaven Judes.

## Referències

* ↑ «Nicanor» (en anglès). Jewish Encyclopedia, 1906. [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques XII,x,5
# Resolució 2343 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2343 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 de febrer de 2017. El Consell va ampliar el mandat de l'Oficina de les Nacions Unides pel Suport a la Consolidació de la Pau a Guinea Bissau (UNIOGBIS) fins al 28 de febrer de 2018.

## Contingut

La crisi política entre el president de Guinea Bissau, el primer ministre de Guinea Bissau, el president del Parlament i els líders dels partits polítics continuava obstaculitzant noves reformes a Guinea Bissau. El 10 de setembre de 2016, es va arribar a un acord mitjançant la mediació de l'ECOWAS per sortir de la crisi. Era important que les Forces Armades de Guinea Bissau no hi interferissin.
El mandat d'UNIOGBIS es va ampliar fins al 28 de febrer de 2018. Les tasques de la missió van ser revisades després d'una revisió estratègica. El seu mandat consistia en ajudar el govern de Guinea Bissau amb el diàleg polític i la reconciliació, i assessorar sobre la reforma prevista de l'exèrcit, la policia i el poder judicial, la revisió de la constitució i la lluita contra el narcotràfic i la delinqüència organitzada. També hi va haver cooperació amb l'ECOMIB, l'operació de pau de l'ECOWAS a Guinea Bissau.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UNIOGBIS, unanimously adopting r.2343», 23-02-2017.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hug Guillem de Lavansa

Hug Guillem de Lavansa (? - c. 1056). Noble del comtat d'Urgell en temps d'Ermengol III (1038 - 1066). Senyor de la vall homònima de Lavansa (actualment la Vansa) del 1041 al 1056. Fill primogènit i successor del primer senyor conegut de la vall, Guillem de Lavansa.

## Biografia

Hug Guillem, membre del llinatge urgellenc dels Lavansa, fou el fill primogènit de Guillem de Lavansa, primer senyor conegut de la vall, i eminent noble urgellenc de la primera meitat del segle xi.
Hug Guillem fou senyor de Lavansa entre el 1041 i el 1056. Com el seu pare, mantingué estretes relacions amb la casa comtal d'Urgell. Tant ell com els seus germans Josbert Guillem, Guitard i Guillem foren presents en un judici presidit per la comtessa Constança d'Urgell i el seu fill Ermengol III, celebrat l'abril de 1041. L'any 1048 apareix en el seguici del comte Ermengol III, junt amb altres nobles urgellencs com el vescomte Miró o Arnau Mir de Tost. L'última menció documental d'Hug Guillem data del juny de 1054, actuant com a testimoni en la convinença entre el comte Ermengol III i el bisbe Guillem d'Urgell. Sembla que Hug Guillem morí sense descendència cap a l'any 1056, moment a partir del qual el títol de senyor de Lavansa fou ostentat pel seu germà Josbert Guillem.

## Notes

* ↑ Informació extreta de VERGÉS, O. (2013) «Els Lavansa. Història d'un llinatge urgellenc dels ss. XI - XII», Interpontes 2 (en premsa)
* ↑ BARAUT, C. (1982). «Els documents, dels anys 1036 - 1050, de l'Arxiu Capitular de la Seu d'Urgell», Urgellia 5, p. 7 - 158, doc. 491.
* ↑ Ibídem, doc. 615.
* ↑ BARAUT, C. (1983). «Els documents, dels anys 1051 - 1075, de l'Arxiu Capitular de la Seu d'Urgell», Urgellia 6, p. 7 - 243, doc. 672.
# Composició centesimal

La composició centesimal d'un compost químic és la proporció expressada en tant per cent en massa que hi ha de cadascun dels elements que formen aquest compost. Per exemple, la composició centesimal de l'hidròxid de sodi, NaOH, és de 57,5% de sodi, 40% d'oxigen i 2,5% d'hidrogen. Això vol dir que en una mostra de 100 g de NaOH hi ha 57,5 g de sodi, 40 g d'oxigen i 2,5 g d'hidrogen. Per un compost pur la composició centesimal és una característica intrínseca de cada compost, independent de la massa de la mostra considerada, i es pot calcular a partir de la fórmula del compost. Per calcular la composició centesimal de cada element, s'aplica la següent expressió:
    $C_{i}={\cfrac {n_{i}\cdot PM_{i}}{PM_{\text{compost}}}}\cdot 100$,
on $n_{i}$ indica el nombre d'àtoms d'element $i$ considerat i $PM_{i}$ la massa atòmica d'aquest element. El denominador és la massa molecular del compost.

## Bibliografia

* À. Fontanet Rodríguez i M. J. Martínez de Murguía Larrechi; Positró; Barcelona; Vicens Vives Educació Secundària; Física i Química Quart curs; 2008.
# Campionat del Món d'atletisme en pista coberta

El Campionat del Món d'atletisme en pista coberta és una competició esportiva d'atletisme de caràcter internacional organitzada per la Federació Internacional d'Atletisme (IAAF) des de 1985. Es disputa cada dos anys. Els anys 2003 i 2004 es disputaren dues edicions consecutives per facilitar un canvi de dates i alternar-los amb els Campionats del Món a l'aire lliure.

## Edicions dels Campionats

| Edició | Any | Ciutat | País | Data | Estadi |
| I Detalls | 1985 | París | França | 18 de gener - 19 de gener de 1985 | Palais Omnisports de Paris-Bercy |
| II Detalls | 1987 | Indianapolis | Estats Units | 6 de març - 8 de març de 1987 | Hoosier Dome |
| III Detalls | 1989 | Budapest | Hongria | 3 de març - 5 de març de 1989 | Budapest Sports Arena |
| IV Detalls | 1991 | Sevilla | Espanya | 8 de març - 10 de març de 1991 | Palacio Municipal de Deportes San Pablo |
| V Detalls | 1993 | Toronto | Canadà | 12 de març - 14 de març de 1993 | SkyDome |
| VI Detalls | 1995 | Barcelona | Espanya | 10 de març - 12 de març de 1995 | Palau Sant Jordi |
| VII Detalls | 1997 | París | França | 7 de març - 9 de març de 1997 | Palais Omnisports de Paris-Bercy |
| VIII Detalls | 1999 | Maebashi | Japó | 5 de març - 7 de març 1999 | Green Dome Maebashi |
| IX Detalls | 2001 | Lisboa | Portugal | 9 de març - 11 de març de 2001 | Pavilhão Atlântico |
| X Detalls | 2003 | Birmingham | Regne Unit | 14 de març - 16 de març de 2003 | National Indoor Arena |
| XI Detalls | 2004 | Budapest | Hongria | 5 de març - 7 de març de 2004 | Budapest Sports Arena |
| XII Detalls | 2006 | Moscou | Rússia | 10 de març - 12 de març de 2006 | Estadi Olimpiski |
| XIII Detalls | 2008 | València | Espanya | 7 de març - 9 de març de 2008 | Palau Lluís Puig |
| XIV Detalls | 2010 | Doha | Qatar | 12 de març - 14 de març de 2010 | ASPIRE Dome |
| XV Detalls | 2012 | Istanbul | Turquia | 9 de març - 11 de març de 2012 | Ataköy Athletics Arena |
| XVI Detalls | 2014 | Sopot | Polònia | 7 de març - 9 de març de 2014 | Ergo Arena |
| XVII Detalls | 2016 | Portland | Estats Units | 17 de març - 20 de març de 2016 | Oregon Convention Center |
| XVIII Detalls | 2018 | Birmingham | Regne Unit | 1 de març - 4 de març de 2018 | National Indoor Arena |

## Medaller històric

* Dades actualitzades fins a Birmingham 2018. No inclou les medalles dels Jocs Mundials en Pista Coberta de 1985, ni les de les proves d'exhibició: 1 a Sevilla 1991 i 4 a Toronto 1993.

## Referències

* ↑ Inclou les medalles de l'URSS i dels «atletes neutrals autoritzats».
* ↑ Inclou les medalles de la RDA i la RFA.
* ↑ Inclou les medalles de Txecoslovàquia.
* ↑ Inclou les medalles de la R. F. de Iugoslàvia.

## Enllaços externs

* Web de la Federació Internacional d'Atletisme
* Història a la BBC 1987–2003