OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Age of Empires III

Age of Empires III (usualment abreujat AOEIII o simplement Age 3) és un videojoc d'estratègia en temps real per a ordinadors personals, desenvolupat per Ensemble Studios i publicat per Microsoft Games per als sistemes operatius Windows i Mac.
Age 3 explica la història de la colonització europea d'Amèrica entre, aproximadament, 1500 i 1850 i el jugador ha d'escollir una de les vuit nacions del vell món. Age 3 va tenir moltes innovacions en comparació a les versions passades de la saga, com ara l'evolució del joc de RTS, especialment amb l'addició d'un assentament fix per a cada civilització o mare pàtria, és a dir, una metròpoli de la civilització, combinant aquesta manera de joc amb millores de jocs de rol. El joc té dues expansions, la primera, llançada a la tardor de 2006, es denomina Age of Empires III: The WarChiefs la qual va incloure tres civilitzacions ameríndies i a part va permetre l'opció de «revolucions independentistes» per revoltar de la mare pàtria i canviar així la modalitat del joc al final de cada partida; aquesta opció només s'activa si la metròpoli va ser creada amb la manera de supremacia, i s'activa al centre urbà de cada colònia. La segona expansió, llançada a la tardor de 2007, es denomina Age of Empires III: The Asian Dynasties i inclou tres civilitzacions asiàtiques més de nous mapes i noves maneres de joc.
Age 3 va vendre al voltant de 2 milions de còpies, el maig de 2008. Va rebre crítiques favorables i diversos premis, incloent "Millor joc de RTS del 2005" per GameSpy, també, va ser un dels jocs més venuts el 2005. El 2007, Age of Empires III va ser el setè millor venedor de jocs d'ordinador, amb voltant de 313.000 còpies venudes.

## Referències

* 1 2 «Página oficial» (en anglès). Microsoft Corporation. [Consulta: juny 2001].
* ↑ «Descripción del juego» (en castellà). Microsoft Corporation. [Consulta: 14 juny 2008].
* ↑ Ensemble Studios. «Dos millones de copias vendidas» (en anglès). Microsoft Game Studios. [Consulta: agost 2001].
* ↑ Game Daily. «Top 10 de más vendidos en 2007» (en anglès). AOL Games. [Consulta: agost 2001].

## Enllaços externs

* Web oficial(anglès)
# Age of Empires III: The Asian Dynasties

Age of Empires III: The Asian Dynasties és un videojoc d'estratègia en temps real per a ordinadors personals, segona expansió del joc Age of Empires III, desenvolupada per Ensemble Studios i Big Huge Games. Aquesta nova expansió no està enfocada a Amèrica, sinó a Àsia. Les 3 noves civilitzacions asiàtiques, tenen 15 meravelles, que serien l'equivalent a avançar d'era dels europeus i nadius. Aquest nou joc té tres noves campanyes amb cinc escenaris cadascuna, cada campanya s'enfoca en una de les noves civilitzacions. El joc va sortir a la venda a la tardor de 2007.

## Referències

* ↑ «Entrevista de GameSpot con Brian Reynolds». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 18 juny 2012].
* ↑ Comunicado de prensa de Agecommunity.com
# NK Široki Brijeg

El Nogometni Klub Široki Brijeg és un club de futbol bosnià de la ciutat de Široki Brijeg.

## Palmarès

* Lliga bòsnia de futbol 2:
** 2004, 2006
* Copa bòsnia de futbol 2:
** 2007, 2013
* Lliga d'Herceg-Bòsnia 5:
** 1994, 1995, 1996, 1997, 1998

## Enllaços externs

* Web oficial (croat)
* Web de seguidors Arxivat 2018-09-30 a Wayback Machine. (croat)
* NK Široki Brijeg a UEFA.com
# Perdiguera

«Perdiguera o la Perdiguera» té aquests significats:
* Toponímia:
** Perdiguera (Saragossa), municipi a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca aragonesa dels Monegres
** La Perdiguera (Aragó), municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano
** Illa Perdiguera, illa volcànica al centre de la Mar Menor, al municipi de San Javier (regió de Múrcia)
* Miscel·lània:
** Perdiguera (planta), espècie d'heliantem de distribució holàrtica
** La perdiguera, quadre d'André Derain dipositat al Museu de l'Orangerie de París
** Àliga Perdiguera, ocell rapinyaire gran, una mica més petit que l'àguila daurada
# Caseta de la Vila

«Caseta de la Vila» té aquests significats:
* Caseta de la Vila (Pinell de Solsonès): masia del municipi de Pinell de Solsonès (Solsonès)
* Caseta de la Vila (Llobera): masia del municipi de Llobera (Solsonès)

## Vegeu també

* Caseta del Vilar
* Caseta de Vilars
# Duval

* No s'ha de confondre amb Duvall.
«Duval» té aquests significats:
* Toponímia:
** Comtat de Duval, comtat a l'estat de Texas dels Estats Units
** Comtat de Duval, Florida
* Biografies:
** Albert Duval, regatista francès que va competir a cavall dels segles XIX i XX
** Anjela Duval (Le Vieux-Marché, 1905 - Lannion, 1981), poetessa bretona
** Denise Duval (París, 1921 - Bex, Suïssa, 2016), soprano lírica francesa coneguda per les seves interpretacions en composicions de Francis Poulenc
** Edmund Duval (Bughien, Hainaut, 1809 - ?), músic belga
** Elizabeth Duval (Alcalá de Henares, 2000), filòsofa i escriptora espanyola
** Eugénie Duval (Évreux, Eure, 1993), ciclista francesa, professional des del 2015
** Franca Duval (Nova York, EUA, 1925), soprano estatunidenca
** François Duval (1980), pilot de ral·lis belga
** François Duval (Martinica) (Le Vauclin, 1903 - 1984), polític francès
** Gil Roger Duval (Xelva, 1823 - Conca, 1907), comerciant i polític valencià
** Julien Duval (Évreux, Eure, 1990), ciclista francès, professional des del 2013
** Mlle Duval (1718 - ~1775), cantant i compositora francesa
** Noël Duval (Le Chesnay, 1929 - París, 2018), historiador, arqueòleg i epigrafista francès
** Norma Duval (Barcelona, 1956), ballarina de cabaret i vedet de revista
** Yvette Duval (Oujda, Marroc, 1931 - París, França, 2006), universitària i historiadora francesa
# Carme Mas i Morillas

Carme Mas i Morillas (Tarragona, 1954) és una pedagoga, filòloga i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VII legislatura

## Biografia

És llicenciada en pedagogia i doctora en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona. Ha treballat com a professora de llengua en ensenyament secundari i des de 1992 és Inspectora d'Educació. Ha estat subdirectora general de la Inspecció d'Educació del Departament d'Ensenyament de la Generalitat de Catalunya.
Va formar part de la junta rectora de Ciutadans pel Canvi, creada per donar suport a la candidatura presidencial de Pasqual Maragall a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003. En juny de 2006 esdevingué diputada en substituir Núria Segú i Ferré i formà part de la Diputació Permanent i de la Comissió per a la Societat de la Informació del Parlament de Catalunya.
Posteriorment ha format part del consell de Nova Esquerra Catalana i és membre del Moviment d'Esquerres. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 va formar part de la candidatura municipal d'ERC a l'ajuntament de Tarragona.

## Obres

* Nostra Dona de la Salut (1984) amb Joan Andreu Torres
* L'obra poètica de Joan Antònio i Guàrdias (1987)
* Joan Antònio i Guàrdias. Biografia i antologia poètica (1990)
* Dolors Monserdà, la voluntat d'escriure (2006)
* La Montserrat, de Dolors Monserdà (1994), editora

## Referències

* ↑ Currículum
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 194
* ↑ Web de Pau Ricomà, eleccions municipals de 2015
* ↑ Carme Mas a Arola Editors
# Casa muntanyesa

* No s'ha de confondre amb Casona muntanyesa.
La casa muntanyesa és una forma de construcció tradicional pròpia de La Montaña (Cantàbria, Espanya), i estesa per les comunitats de Cantàbria, orient d'Astúries i nord de Castella i Lleó, al nord d' Espanya.
Va tenir el seu origen entre el segle xvi i el segle xviii, adquirint la seva major difusió a finals del segle xix i primer terç del segle xx. Durant aquest última període, amb l'arquitecte Leonardo Rucabado, es popularitza a Cantàbria aquest tipus d'arquitectura regionalista, determinada per l'evocació historicista de l'arquitectura muntanyesa dels segles passats. Aquest corrent continuaria després amb el seu deixeble, Javier González de Riancho.

## Característiques

Aquest tipus de casa rural tradicional és la més característica de Cantàbria.
Hi destaca la façana sud, oberta al sol i a la llum, mentre que les altres ofereixen murs gruixuts de paredat tosc. Les cantonades solen ser de carreus amb recercat en totes les obertures.
L'entrada es fa a través d'una portalada d'un o dos arcs, amb profunditat suficient per a donar aixopluc al carro, eines i llenya, donant pas a l'estragal (vestíbul), a partir del qual es distribueix la cuina (encara que de vegades aquesta va en la segona planta), quadra, celler, rebost i l'escala per a pujar al pis superior. En algunes zones, hi ha patines per a accedir directament des de l'exterior a la planta superior.
En la planta superior hi ha els dormitoris, dels quals els dos principals, a més de la sala central, donen a la solana. A això cal afegir el tascón (paller). Els envans interiors originalment solien ser de fusta, encara que en èpoques més recents s'han anat substituint per maó.
La solana és l'element més típic d'aquesta construcció. Es tracta d'un balcó amb barana de fusta, protegit dels vents i pluja pels murs laterals, que donen suport a una coberta molt sortint, estant rematats a la part inferior amb una motllura a manera de mènsula que adopta generalment la forma de taló. A la part superior, aquests murs solen estar rematats per unes motllures tosques però de perfils clàssics, que serveixen de suport a les bigues de vora com subjecció de les brides que configuren el ràfec. La fusta, que porta tasques de talla i torn, sol estar pintada de marró fosc.

## Murs laterals

Són construïts a manera de tallafocs sota la influència herreriana, ja que Juan de Herrera era càntabre.

## Referències

* García Grinda, José Luis. Arquitectura popular de Burgos (en castellà), 1988. ISBN 978-8450577471.
* García Marcadal, Fernando. La casa popular en España (en castellà). Calpe: Espasa, 1930.
* Ortiz de la Torre, E. La Montaña artística (en castellà), 1929.
* Torres Balbás. La vivienda popular en España (en castellà), 1946.

## Vegeu també

* Arquitectura de Cantàbria
* Cabana pasiega
* Casona muntanyesa
* Torres defensives de Cantàbria
# Carrer del Carme (Lleida)

Carrer del Carme és un carrer de Lleida inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carrer antic de la ciutat, que comença a l'encreuament amb els carrers Magdalena i Portaferrissa; quan se li creua el carrer Democràcia canvia el seu nom per carrer de Remolins, i va a parar fins a la plaça de l'Estació. Dos petits carrerons hi donen, així com el Palau de la Diputació.
Vers el darrer quart del segle xx, va ser pavimentada amb llosa verda. Està vorejada per cases velles de planta baixa i tres o quatre pisos que segueixen ben bé l'alineació del carrer.

## Història

L'any 1149 la porta de Corbins era el punt d'arribada dels provinents de la Noguera i el Pallars. Va créixer ràpidament amb menestrals i traficants. La placeta que forma l'encreuament dels carrers del Carme i Magdalena, davant el Palau de la Diputació, tingué noms distints: plaça de la Carnisseria (1163), del Pes de l'Oli (1382), de l'Hospici (1898), que és l'any que s'hi va instal·lar la Diputació. El carrer del Carme era el carrer de l'Aluderia, pels fabricants de pells fines.
Caigueren les indústries i el 1716, la població era de pagesos. La Parròquia de la Mare de Déu del Carme dona nom avui a aquest carrer.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer del Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 març 2013].
* ↑ «Les tradicions religioses i espirituals a Lleida». La Paeria. [Consulta: 17 octubre 2020].
# Casco Antiguo (Sevilla)

Casco Antiguo és un dels onze districtes en què està dividida a efectes administratius la ciutat de Sevilla, capital de la comunitat autònoma d'Andalusia, a Espanya.
Està situat a l'àrea central del municipi. Limita al sud amb els districtes Sur i Los Remedios; a l'est, amb els districtes Nervión i Sant Pablo-Santa Justa; al nord amb Macarena; i a l'oest amb Triana.

## Barris

Compta amb dotze barris. D'ells, El Arenal, al marge del riu hi havia el port de Sevilla fins al segle xvii, mentre que al veí Santa Cruz hi havia el barri jueu fins a l'establiment de la Inquisició.
* El Arenal
* Encarnación-Regina
* Alfalfa
* San Bartolomé
* San Lorenzo
* San Gil
* Museo
* Santa Catalina
* Santa Cruz
* Feria
* San Julián
* San Vicente

## Edificis

Hi ha tres edificis declarats Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO al districte, la Catedral de Sevilla, los 'Reales Alcázares de Sevilla i l'Arxiu General d'Índies. La catedral gòtica va ser construïda l'any 1403 en l'emplaçament d'una antiga mesquita de la qual el minaret almohade, la Giralda, es va mantenir com un campanar. És l'edifici gòtic més gran d'Europa i alberga la tomba de Cristòfor Colom. L'Alcàsser, construït pels moros l'any 712, es va convertir en residència reial cristiana en 1248.
L'Arxiu d'Índies va ser dissenyat com un intercanvi comercial dels tresors americans per Juan de Herrera sota les ordres del rei Felip II d'Espanya. Mai va ser utilitzat en aquest rol, i en 1784 el rei Carles III d'Espanya decidí emmagatzemar-hi tots els documents relatius a la conquesta de les Amèriques.
Altres edificis al districte inclouen la Torre del Oro, la Casa consistorial de Sevilla, el Palau de San Telmo i el Metropol Parasol. L'edifici de la Universitat de Sevilla es basa principalment en l'antiga Reial Fàbrica de Tabacs al sud del Casco Antiguo, l'escenari de la història i l'òpera Carmen. La plaça de toros de la Maestranza és a El Arenal.

## Referències

* ↑ http://www.whatsevilla.com/el-arenal-sevilla.html
* ↑ http://www.whatsevilla.com/santa-cruz-culture.html
* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/383

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sevilla: Organització Municipal / Districtes Arxivat 2009-01-16 a Wayback Machine.
# Casa Cervelló

La Casa Cervelló és una obra gòtica de Gandesa (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pertany al conjunt de construccions més antigues de Gandesa, del seu casc primitiu medieval. Fet de pedra molt treballada als seus basaments i més tosca a la part superior més reformada. Tres portes, la principal central i allindada, millor una lateral amb relleus i escut d'armes, dels Cervelló. La seva primer planta està ocupada per balcons on hi hagué finestres i sobre aquests hi ha petites obertures de les golfes.

## Història

Va pertànyer a Guillem de Cervelló, un dels cavallers que acompanyà a Ramon Berenguer IV al llarg de la reconquesta d'aquestes terres. És de les primeres construccions que es varen fer a Gandesa, ja que estava molt propera al castell, d'on van néixer els primers carrers, Castell, Sant Antoni i Pes Vell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Cervelló». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2018].
# Casa Cirera

«Casa Cirera» té aquests significats:
* Casa Cirera, edifici de Sabadell (Vallès Occidental)
* Casa Cirera, edifici de Cardedeu (Vallès Oriental)
# Casa del Raganer

La Casa del Raganer es troba al bell mig del Torrent del Reganer a Olesa de Montserrat i actualment està en ruïnes. Fou construït al segle xvii. Actualment l'accés és enrevessat i està força aïllat de l'entorn, actualment el camí més fàcil està tallat per unes edificacions i finques privades que barren el pas. A l'entorn de la casa també hi ha un important bosc de llorers, conegut com a Lloreda del torrent del Reganer. És visible des del Camí del Samper.

## Orígens i història

El topònim de la zona ja surt documentat el 963: [...]per ipsam serram de Ragenario [...], però amb els anys s'ha oficialitzat com a Raganer. Aquesta referència històrica apareix en el document de venda per part del comte Miró, que fou publicat per Pere de Marca a partir d'una copia autèntica feta l'any 1651 a Montserrat. La casa es construeix en els anys posteriors a la compra del terreny el 1646 per part del pagès Pau Sastre als hereus d'en Salvador Carreras. Posteriorment s'hi traslladà a viure amb la seva família. Esdevenint amb els anys com a Casa del Raganer, tot i que també va ser coneguda com la Casa del Bessons, ja que un descendent va tenir bessonada. La casa va romandre habitada fins al 1834, quan la familia l'abandonà per tornar a viure al poble.

## Descripció

La casa està envoltada per dos torrents, que fan el terreny irregular. Assentada sobre un sòcol inclinat de pissarra, es aixecada amb pedra de llicorella i morter de calç, assolint unes dimensions de 18 de llarg i 6,2 metres d'ample. Disposava de forn de pa, cup, trull, celler i cuina, la qual cosa la feia una casa d'explotació agrícola autosuficient. També disposava d'un primer pis on es devien trobar els dormitoris, tot i que ja no en queda rastre.
El forn de pa, restaurat pel CMRO, estava realitzat amb volta de totxo. A les parets encara resten els punts on s'encastaven les bigues que sostenien el trull. La mola de pedra (110 cm de diàmetre) encara resta esplèndida entre les parets de la casa. Actualment, a part dels elements restaurats, només es mantenen en peu les parets laterals fins a 2 metres d'alçada com a molt, i es pot veure la base de l'escala que portava al pis superior.
En els voltants es trobava la Font del Raganer, que actualment resta perduda, però que devia abastir la masia.

## Referències

* ↑ Gironès, Joan Soler. «Centre Muntanyenc i de Recerques Olesà: 2na Sortida a un bosc singular d'Olesa: LAURISILVA OLESANA», dimarts, 17 març 2015. [Consulta: 9 gener 2018].
* ↑ Hernández i Cardona, Ângel M. Les plantes i el paisatge vegetal d'Olesa de Montserrat. Setembre 1997. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, p. 229, 230. ISBN 84-7826-849-9.
* ↑ Soler i Gironès, Joan. L'aigua. Patrimoni d'Olesa de Montserrat. Itineraris poètics. Vol 1.. Juny 2015, p. 37.
# Catequesi

En la religió catòlica, existeix la catequesi, que és l'ensenyament de la doctrina catòlica als infants o als nous membres de la religió. El catolicisme primitiu basava la catequesi en l'aprenentatge previ al baptisme en el cas de les conversions, però el costum de batejar els nadons va fer que la catequesi fos un tipus d'ensenyament religiós a part. La catequesi es duu a terme a les parròquies i a algunes escoles religioses i sol dividir-se en etapes segons l'edat dels aprenents i el sagrament per al qual es preparin, com la catequesi de la primera comunió o el de la confirmació. Els grups de fe adults poden tenir unes sessions de catequesi per aprofundir en les creences dels seus membres.
# Casa Luque

La Casa Luque és un edifici del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Casa Luque és un edifici projectat per Josep Antoni Coderch i Manuel Valls i Verges. És una casa construïda en un terreny residencial. El seu programa de construcció és extens, però a l'exterior manté senzillesa. Els murs són plans i purs de color blanc. L'estructura presenta volums cúbics amb elements que recorden el llenguatge de Mies Van der Rohe. La planta es desenvolupa lliurement al voltant d'un pati i d'una piscina. Aquesta compren: primer una entrada, garatge, sales, biblioteca, sis habitacions amb cambres de bany particulars; segon, orientat al sud, una ala de servei amb cuina, safareig, guarda-roba, habitació del guarda. Construcció amb bigues de formigó; el sòl de terra cuita a l'exterior i de mosaic a l'interior.

## Referències

* ↑ «Casa Luque». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Catàleg

«Catàleg» té aquests significats:
* catàleg comercial, obra en la qual les empreses mostren la seva oferta de productes i serveis als clients
* catàleg astronòmic, llista o tabulació d'objectes astronòmics, normalment agrupats per alguna característica comuna
* catàleg d'estrelles, tipus de catàleg astronòmic format per una llista d'estrelles
* catàleg de biblioteca, registre de les fonts bibliogràfiques trobades en una biblioteca o en un grup de biblioteques, que es poden agrupar en una xarxa en diverses ubicacions
* Catàleg raonat o catàleg crític, llista d'obres d'art que descriu, inventaria i classifica les obres
# Catchiungo

Catchiungo és un municipi de la província de Huambo. Té una extensió de 2.947 km² i 115.622 habitants segons el cens de 2014. Comprèn les comunes de Catchiungo, Chiumbo i Chinhama. Limita al nord amb el municipi de Bailundo, a l'est amb els municipis de Chinguar i Chitembo, al sud amb el municipi de Cuvango, i a l'oest amb el municipi de Tchicala Tcholohanga.

## Referències

* ↑ Catchiungo al cens d'Angola
# Cate Campbell

Cate Campbell (Blantyre, 20 de maig de 1992) és una nedadora australiana d'origen malauí. Va guanyar medalla d'or en el relleu 4×100 metres lliures als Jocs Olímpics de Londres 2012 i als de Rio de Janeiro 2016, així com dues medalles de bronze als Jocs Olímpics de Pequín 2008 en el 50 metres lliure i el relleu 4x100 metres lliure. També va guanyar la medalla d'or al Campionat Mundial de Natació de 2013 a Barcelona en els 100 metres estil lliure.

## Referències

* ↑ Sports Reference. «Perfil de Cate Campbell» (en anglès), 2015. Arxivat de l'original el 2012-07-17. [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Women's 4x100m Freestyle Relay, London2012.com
* ↑ Cate Campbell guanya el 100 lliure i Missy Franklin, fora del podi.
# Catch Us If You Can

Catch Us If You Can és una pel·lícula britànica dirigida per John Boorman, estrenada el 1965.

## Argument

Durant la filmació d'un anunci de TV per a una "Carn per emportar-se", al Smithfield Market de Londres, Steve, desil·lusionat per la inanitat de la seva feina, s'escapa en un Jaguar E-type (un dels prototips) amb una jove actriu/model, Dinah (interpretat per Barbara Ferris). Fan camí a través d'una Anglaterra del sud hivernal cap a l'illa (Illa Burgh), a la costa de Devon, que Dinah està considerant comprar (presumiblement per evitar les pressions de la seva celebritat com la "Noia Carnissera" de la campanya publicitària de carns de la TV). Aquest acte de rebel·lió és cínicament explotat per l'executiu de publicitat que hi ha darrere la campanya, Leon Zissell (interpretat per David de Keyser), que n'assigna dos per seguir la parella que fuig. En el seu viatge, Steve i Dinah es troben primer un grup de protohippies, després una parella de mitjana edat infeliçment casada als voltants opulents de Bath's Royal Crescent. (Les escenes de Joyce i Bailey són les més estranyes i més commovedores a la pel·lícula.) Steve també planeja visitar el seu heroi d'infantesa, Louie (David Lodge), al club de joventut al London's East End i que ara s'ha traslladat a Devon.
Havent fugit de la policia (i dels sequaços de Leon Zissell) Steve i Dinah fan camí cap a Devon. La trobada de Steve trobar-se amb Louie està decebent. Louie reconeix Dinah instantàniament (a causa de la seva celebritat de TV), però fracassa a reconèixer Steve, i malrecorda el seu nom, fins i tot després de ser presentat. L'illa de Dinah també està decebent.

## Repartiment

* Dave Clark: Steve
* Barbara Ferris: Dinah
* Lenny Davidson: Lenny
* Rick Huxley: Rick
* Mike Smith: Mike
* Denis West Payton: Denis
* Clive Swift: Duffie
* Hugh Walters: Grey
* Robin Bailey: Guy
* Yootha Joyce: Nan
* David de Keyser: Zissell
* Robert Lang: Columnista
* Michael Blakemore: oficial
* Marianne Stone: Mrs. Stone
* Julian Holloway: Ajudant Director

## Referències

* ↑ «Catch Us if you can». Rotten Tomatoes.
# Cena

«Cena» té aquests significats:
* Cena (tribut), tribut medieval
* Geografia: Cena, riu letó
* Biografia: John Cena, lluitador professional estatunidenc
* Cinema: La cena (pel·lícula), pel·lícula italiana de 1998 dirigida per Ettore Scola i interpretada per Fanny Ardant i Antonio Catania
* Teatre: La cena (obra de teatre), obra teatral de Jean Claude Brisville (Le Souper), duta al teatre per Josep Maria Flotats i Picas
Viccionari