OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abenakiïta-(Ce)

L'abenakiïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1991 prop del turó Wigwômadenizibo, al Quebec. El seu nom prové dels abenaki, una tribu indígena de l'àrea on va ser descoberta.

## Característiques químiques

És un silicat de sodi i ceri amb anions addicionals de fosfat, carbonat i sulfat. La seva estructura és de ciclosilicat amb anells simples de sis tetraedres de sílice. Presenta una mica d'activitat radioactiva degut a les impureses d'elements radioactius com el tori o el samari; per tant ha de ser manipulat seguint els protocols de seguretat convenients.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Poudrette, situada al mont Saint-Hilaire, dins el municipi regional de comtat de La Vallée-du-Richelieu, a Montérégie (Quebec). Es va trobar en xenòlits de sienita amb sodalita. Sol trobar-se associada a altres minerals com la polilitionita, la manganoneptunita, l'eudialita o l'egirina.

## Referències

* ↑ «Abenakiite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «Abenakiite-(Ce) Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 21 juny 2015].
* 1 2 McDonald, A.M. «Abenakiite-(Ce), a new silicophosphate carbonate mineral from Mont Saint-Hilaire, Quebec: Description and structure determination» (en anglès). The Canadian Mineralogist, 32, 1994, pàg. 843-854.
# Ribiers

Ribiers (en francès Ribiers) és un antic municipi francès, situat al departament dels Alts Alps i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava. Des del 1er de gener de 2016, es municipi delegat i capital del municipi nou de Vau Buech Mèuja amb Antonavas i Chasteunòu de Chabra.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1846 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2013 |
| 1455 | 485 | 481 | 533 | 592 | 637 | 677 | 755 | 811 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2010 | Robert Veret | |
| 2010-desembre de 2015 | Gérard Nicolas | dreta |

## Referències

* ↑ Topònims occitans dels Alts Alps
# Tossa de Montbui

La Tossa de Montbui és una muntanya de 620 metres que es troba al municipi de Santa Margarida de Montbui, a la comarca de l'Anoia. Es pot accedir per carretera a la part alta de la muntanya, on es troba l'església de Santa Maria de la Tossa de Montbui i el Castell de Montbui.

## Geografia

Al cim de la muntanya s'hi pot trobar un vèrtex geodèsic (referència 275118001).
La Tossa de Montbui forma part d'una sèrie d'alineacions muntanyoses de la Serralada Prelitoral Catalana de direcció NE-SW; destaquen la Serra de Queralt i la Serra de Miralles, que separen les conques dels rius Anoia i Gaià. La Serra de Miralles es divideix en dos donant lloc a les elevacions de La Tossa de Montbui (627m) i la Serra de la Portella. Aquesta última, en direcció NE, passa lateralment a la Serra de Collbàs. El mantell vegetal, format essencialment per boscos, permet el desenvolupament de poblaments faunístics característics dels boscos mediterranis.
Les formes de relleu particular, determinen una unitat fisiogràfica de notable interès paisatgístic.

## Geologia

El complex escullós de la Tossa de Montbui està situat al marge nord dels relleus de la Serralada Prelitoral Catalana. Geològicament forma part de la Conca Terciària de l'Ebre, avui ocupada per la Depressió Central Catalana. La successió estratigràfica que inclou el complex escullós de la Tossa de Montbui s'acumula en la fase regressiva del segon cicle eustàtic del Bartonià, dins del cicle sedimentari transgressiu-regressiu d'Igualada. Dins d'aquesta fase regressiva hi ha intervals transgressius d'ordre menor durant els quals es desenvolupen els esculls coral·lins o plataformes carbonatades amb molts foraminífers.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* 1 2 «Tossa de Montbui». Generalitat de Catalunya.
# Teatre Noruec de Christiania

El Teatre Noruec de Christiania (en noruec: Kristiania norske Theater) fou una entitat teatral noruega, fundada l'any 1852 amb el nom d'Escola Dramàtica Noruega, i que més tard va passar a anomenar-se Teatre Noruec de Christiania. La iniciativa va venir del tinent enginyer Johannes Benedictus Klingenberg (1817–1882) després que s'hagués decebut per la selecció de repertori no noruec i hagués visitat el Teatre Noruec de Bergen. El 1854 l'escola de teatre es va convertir en un teatre d'arts escèniques.
Henrik Ibsen, aleshores associat al Teatre Noruec de Bergen on era director d'escena, va ser cridat per convertir-se en el primer director artístic del Teatre Noruec Christiania. Ibsen va assumir la responsabilitat de les noves operacions teatrals des de la tardor de 1857, exercint de director de teatre fins que va fer fallida l'estiu de 1862 El Teatre Noruec de Christiania i el Christiania Theatre es van fusionar oficialment el 15 de juliol de 1863.

## Referències

* 1 2 Schmiesing, Ann. Norway's Christiania Theatre, 1827-1867: from Danish showhouse to national stage. Fairleigh Dickinson Univ. Press, 2006, p. 14. ISBN 0-8386-4107-5.
* ↑ «Johannes Benedictus Klingenberg». Store norske leksikon. [Consulta: 1r setembre 2016].
* ↑ Banham, Martin. The Cambridge guide to theatre. Cambridge University Press, 1995, p. 800. ISBN 0-521-43437-8.
* ↑ Marianne Dyrnes Vallat. «Christiania Theater». Store norske leksikon. [Consulta: 1r setembre 2016].

## Bibliografia

* Anker, Øyvinnd: Repertori del teatre Kristiania norske 1852–1863 . Gyldendal. Oslo 1956.
* Lund, Audhild: Henrik Ibsen og Det norske teater 1857–1863 . Oslo 1925.
# Kika

Kika és una pel·lícula espanyola de l'any 1993 dirigida per Pedro Almodóvar.

## Argument

Kika (Verónica Forqué) és una maquilladora que té com a model a un mort: Un atractiu fotògraf anomenat Ramon (Àlex Casanovas).

## Premis
### Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu protagonista | Verónica Forqué | Guanyadora |
| Millor actriu de repartiment | Rossy de Palma | Candidata |
| Millor direcció artística | Alain Bainée Javier Fernández | Candidats |
| Millor direcció de producció | Esther García | Candidata |
| Millor disseny de vestuari | José María de Cossío | Candidato |
| Millor maquillate i perruqueria | Gregorio Ros Jesús Moncusi | Candidats |
| Millor so | Jean-Paul Mugel Graham V. Hartstone | Candidats |
| Millors efectes especials | Olivier Gleyze Yves Domenjoud Jean-Baptiste Bonetto | Candidats |

## Referències

* ↑ «Kika» (en castellà). El Deseo.
# Stàraia Beloguzka

Stàraia Beloguzka (en rus: Старая Белогузка) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Great Divide Basin

La Great Divide Basin («Conca de la Gran Divisòria»; també anomenada Great Divide Closed Basin, «Conca Tancada de la Gran Divisòria») és una conca endorreica situada al sud de l'estat de Wyoming que bifurca la línia divisòria que separa les aigües que van cap al Pacífic de les que van cap a l'Atlàntic (Great Divide). Es tracta d'un anticlinal natural, al nord i al sud de la qual la divisòria se separa en dos, tot romanent entremig una àrea on tota la precipitació s'evapora o bé s'infiltra. Malgrat que té herba, algun matoll i fins i tot arbres a barrancs enclotats, la terra hi és dominada per dunes de sorra, cingles i estanys i planes salines per culpa de la combinació d'una baixa precipitació i una alta evaporació. La conca fa 10.000 km² i té una alçada mitjana de 1.800 m sobre el nivell del mar.
Administrativament està sota supervisió del U.S. Bureau of Land Management ("Agència de gestió territorial dels EUA"), una agència dins del Departament d'Interior especialitzada en la gestió i explotació de territoris que no han estat declarats parcs ni monuments nacionals.
La conca és poblada per diverses espècies d'ocells i certs mamífers (antílop pronghorn, cavalls salvatges, i algun ant ocasional). Per contra el poblament humà és molt escàs (menys de 500 persones), i no s'hi troba cap població d'importància. La seva gran riquesa petrolífera i la sospita que pot ser un bon lloc per establir-hi mines d'urani ha encès un debat entre aquells que voldrien explotar-ne els recursos (cosa que ja es fa moderadament amb el petroli i el gas natural) i els qui voldrien protegir-la i conservar-la com a àrea natural.
Dues carreteres en travessen els marges: l'interestatal 80 la travessa d'est a oest pel sud mentre que partint de Rawlings vers el nord la U.S. Highway 287 en travessa la regió oriental.

## Enllaços externs

* Wyoming Outdoor Council Arxivat 2006-01-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Informació de l'EPA i l'USGS (anglès)
# Mauricio Daniel Nanni Lima

Mauricio Nanni (Montevideo, 12 de juliol de 1979) és un futbolista uruguaià, que ocupa la posició de porter.
Va destacar al Montevideo Wanderers, on va romandre durant set campanyes. Després de passar per la competició espanyola, ha militat a equips com el CD Marathón, el Defensor Sporting o la SD Aucas.
Ha estat internacional amb l'Uruguai en dues ocasions, corresponents a la Copa Carlsberg del 2003, celebrada a Hong Kong.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2005-03-10 a Wayback Machine.
# Nitratina

La nitratina és un mineral de la classe dels nitrats. Va ser descoberta el 1821 a la regió de Tarapacá (Xile), sent nomenada així per la seva composició de nitrats. També se la coneix amb els nom de nitronatrita, nitratita o salnitre sòdic. És un mineral de jaciments escassos. Es fon amb facilitat i és lleugerament higroscòpic. Els cristalls de nitratina acostumen a formar romboedres.

## Característiques químiques

És un nitrat de sodi simple, anhidre. És l'equivalent amb sodi del mineral de nitre (amb potassi). És isoestructural amb la calcita (CaCO₃).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nitratina pertany a «05.N - Nitrats sense OH o H₂O» juntament amb els següents minerals: nitre, gwihabaïta i nitrobarita.

## Formació i jaciments

Es troba com eflorescències en regions de clima sec i càlid. En aquestes regions es formen jaciments superficials al descobert per entollament amb aigües de drenatge riques en aquesta sal i l'assecat ràpid pel clima, mentre que les eflorescències es produeixen dins del sòl en zones protegides. Sol trobar-se associada a altres minerals com: nitrocalcita, nitre, mirabilita, halita, guix o epsomita.

## Referències

* Nitratina, mindat.org .
* Nitratina, webmineral.com .
* Instruccions d'nitratina, Mineral Data Publishing .
# Media Control Charts

Media Control Charts és la llista oficial de vendes d'àlbums a Alemanya publicada per la companyia Media Control GfK International en nom de la Bundesverband Musikindustrie (Associació Federal de la Indústria Fonogràfica). Media Control GfK International publica cada setmana la classificació dels 100 senzills i àlbums més venuts a Alemanya. També publica les classificacions Jazz Top-30, Classic Top-20, Schlager Longplay Top-20, Music-DVD Top-20 i l'official-Dance (ODC) Top-50 charts.
Media Control GfK International es va fundar el 1976 i té la seu a la ciutat alemanya de Baden Baden.

## Referències

* ↑ «Media Control: Musik-Charts» (en alemany). Media Control GfK International. Arxivat de l'original el 23 d’abril 2009. [Consulta: 22 abril 2010].

## Enllaços externs

* «Página web oficial» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-12-28. [Consulta: 16 novembre 2015].
# Storå

El riu Storå és un dels més importants de Dinamarca, amb els seus 104 km és el segon en longitud, només superat pel Gudenå. El riu s'origina al sud-est d'Ikast, recorre la península de Jutlàndia vers el nord-oest passant per la ciutat de Holstebro abans de finalitzar el seu curs al Nissum Fjord. També és un dels rius més cabalosos del país, només el superen el Gudenå, el Skjern i el Vidå.
Al llarg de la història el riu Storå ha patit grans crescudes que han afectat la ciutat de Holstebro, la més important, amb diferència, de les conegudes es va produir el 18 de març del 1970, també han estat importants les inundacions del 1924, 1939, 1965 i la de gener del 2011.

## Referències

* ↑ Oversvømmelse i Holstebro Storå gik over sine bredder den 16. januar 2011, (Inundació a Holstebro. El Storå es desborda el 16 de gener del 2011), Flemming Kofoed, Municipi de Holstebro
# Halichoeres garnoti

Halichoeres garnoti és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda i el sud de Florida (Estats Units) fins al sud-est del Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Mauricio García Ezcurra

Mauricio García Ezcurra (Pamplona, 26 de juny de 1893 - Madrid, 1 de maig de 1939) va ser un guàrdia civil i militar espanyol.

## Biografia

Nascut en Pamplona el 26 de juny de 1893, va ingressar en la Acadèmia d'Infanteria de Toledo el 1910. Posteriorment va ingressar en la Guàrdia Civil. El juliol del 1936 ostentava la graduació de comandant i es trobava destinat en la comandància de Guipúscoa, oposant-se activament a la revolta militar. García Ezcurra va liderar l'assalt a l'hotel «María Cristina», un dels nuclis de la revolta a Sant Sebastià. Després de la conquesta de Guipúscoa pels «nacionals» es va retirar a França, tornant posteriorment a Catalunya. Al llarg de la contesa va ostentar el comandament de la 138a Brigada Mixta i d'una divisió d'Assalt.
Capturat pels franquistes al final de la guerra, va ser afusellat a Madrid l'1 de maig de 1939.

## Referències

* ↑ García-Sanz, 2001, p. 486.
* 1 2 3 Talón, 1988, p. 898.
* ↑ Cardona, 1986, p. 70.
* ↑ Egaña, 2009, p. 375.

## Bibliografia

* Cardona, Gabriel. El 18 de julio. La sublevación paso a paso. I. Madrid: Historia 16, 1986.
* Egaña, Iñaki. Los crímenes de Franco en Euskal Herria 1936–1940. Tafalla: Txalaparta, 2009.
* García-Sanz, Ángel. El exilio republicano navarro de 1939. Gobierno de Navarra, 2001.
* Talón, Vicente. Memoria de la guerra de Euzkadi de 1936. III, 1988.
# Richard Dehmel

Richard Fedor Leopold Dehmel (Wendisch-Hermsdorf, Brandenburg, 18 de novembre de 1863 - Blankenese, actualment part d'Hamburg, 8 de febrer de 1920) va ser un poeta i escriptor alemany.

## Vida

Dehmel, fill d'un tècnic forestal, va concloure els estudis primaris l'any 1882 a Berlín, i posteriorment va estudiar ciències naturals, economia i filosofia a la universitat. Va finalitzar els estudis universitaris l'any 1887, a Leipzig i va començar a treballar per un minso salari a una mutualitat.
L'any 1889, es va casar amb Paula Oppenheimer. Va intensificar la seua producció literària, i va ser cofundador de la revista PAN (1894). En començar a guanyar diners com a escriptor, va abandonar el treball assalariat. El seu recull de poesia Weib und Welt ('Dona i món') va provocar un escàndol, tot i que havia estat publicat amb algunes parts eliminades per la censura.
L'any 1899 es va divorciar de Paula i va viatjar per Europa amb Ida Auerbach, amb la qual es va casar l'any 1901. La parella es va instal·lar a Hamburg aquest mateix any. A l'inici de la Primera Guerra Mundial, Dehmel es va presentar voluntari i hi va servir fins a l'any 1916, en què va ser ferit. Va ser un entusiasta de les tropes del seu país durant tota la guerra.
Va morir l'any 1920 a causa de les seqüeles de les ferides de guerra.

## Obra

Dehmel és considerat un dels més importants poetes alemanys de preguerra. Els seus poemes han estat musicats per compositors de la categoria de Richard Strauss, Max Reger, Arnold Schönberg, Anton Webern, Alma Mahler i Kurt Weill, o bé han inspirat llur música. El tema principal de la seua obra poètica és «l'amor i el sexe», que va usar com a força capaç de trencar els prejudicis de les classes mitjanes.

## Obres

* Erlösungen, poemes 1891
* Aber die Liebe, poemes 1893
* Weib und Welt, poemes 1896
* Zwei Menschen. Roman in Romanzen, 1903
* Die Verwandlungen der Venus, poemes 1907
* Michel Michael, comèdia 1911
* Schöne wilde Welt, poemes 1913
* Die Menschenfreunde, Drama 1917
* Mein Leben, autobiografia 1922 (pòstuma)

## Referències

* ↑ «Richard Dehmel». Encyclopædia Britannica [Consulta: 2 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Plana sobre Dehmel Arxivat 2021-11-23 a Wayback Machine. (alemany)
* Richard Dehmel a Project Gutenberg (alemany)
# Tossal del Manco (els Prats de Rei)

* Aquest article tracta sobre Tossal del Manco dels Prats de Rei. Vegeu-ne altres significats a «Tossal del Manco (Castelldans)».
El Tossal del Manco és una muntanya de 684 metres que es troba entre els municipis de Pujalt, els Prats de Rei i Sant Martí Sesgueioles, a la comarca de l'Anoia.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# MediaPortal

MediaPortal és un programa de codi obert i gratuït de HTPC solament per al sistema operatiu Windows. És comparat sovint amb Microsoft Windows Media Centre. Deriva de Xbox Media Center. La seua llicència és la Llicència Pública GNU. Fou programat en C#. L'aparença de la interfície està definida amb XML.
Des de la versió 2.1 fa web scraping per a emplenar dades dels productes que es tinguen a la biblioteca al comparar les metadades d'allò que es té amb allò que hi ha a les fonts de dades.
El programa disposa d'una sèrie de connectors per a televisió, pel·lícules i DVD, ràdio, música, fotografies, informació meteorològica i notícies, vídeos en línia i editor de vídeos, navegador web, lector de CD i DVD, alarma, correu electrònic, videojocs, farmàcies, emergències, tràfic, lletres de cançons i ajuda en suport del programari (amb programes controladors i còdecs, sistema d'arxius i sistemes operatius suportats, que són Windows).
A PCMAg el van criticar positivament considerant la interfície amb alta usabilitat.

## Referències

* ↑ Williams, Mike. «MediaPortal 2.1». PC & Tech Authority, 04-05-2017. Arxivat de l'original el 28 de juliol 2017. [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Lanxon, Nate «Open-source software rated: Ten alternatives you need». CNET, 2007 [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Bein, W.; Jeffery, C. «Towards an Openness Rating System for Open Source Software». A: System Sciences (HICSS), 2010 43rd Hawaii International Conference. IEEE, 2010, p. 7. DOI 10.1109%2FHICSS.2010.405.
* 1 2 Arsan, 2013, p. 1025.
* ↑ Peers, Nick «MediaPortal 2.1 adds automatic media-scraping, WMC-inspired skin». PC & Tech Authority, 2017 [Consulta: 28 juliol 2017].
* ↑ Arsan, 2013, p. 1026.
* ↑ Arsan, 2013, p. 1027.
* ↑ Henry, Alan «Make your own Media Center with MediaPortal». PCMag, 21-03-2007 [Consulta: 28 juliol 2017].

## Bibliografia

* Arsan, Taner et alii. «C# Based Media Center». A: Emerging Trends in Computing, Informatics, Systems Sciences, and Engineering. Nova York: Springer, 2013, p. 1023-1037.
# Sèrra de Sauvadies

La Sèrra de Sauvadies és una serra situada al municipi de Naut Aran a la comarca de la (Vall d'Aran), amb una elevació màxima de 2.672,3 metres, en un coll on enllaça amb el Montardo.
És, de fet, el contrafort nord del Montardo.
# Halichoeres discolor

Halichoeres discolor és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Costa Rica.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald (1985).
# Riu Bormida

El Bormida (italià) o Bormia en lígur i piemontès és un riu que travessa les regions de Piemont i Ligúria a Itàlia, de 154 km de llarg, afluent del riu Po i afluent per la dreta del Tanaro. Té una extensa conca de 2.609 km² distribuïda en part sobre els Alps Lígurs (el curs superior del Bormida) i en part als Apenins lígurs (els afluents Erro i Orba).
En època romana es deia Bormo (brull calent). El naixement del riu està format per quatre rierols o rius menors: Bormida di Mallare, que neix al monte Alto; Bormida di Pallare, que prové del monte Settepani; els dos cursos s'ajunten entre San Giuseppe di Cairo i Bragno i formen el Bormida di Spigno; el darrer és el Bormida di Millesimo, el curs principal que neix al coll de Scravaion (comuna de Bardineto) i després d'un curs de 90 km s'uneix per la dreta al Bormida di Spigno a Bistagno, i es converteix en el Bormida pròpiament dit que conflueix al Tanaro a l'est de la ciutat d'Alessandria.

## Referències

* ↑ «Bormida». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 7 maig 2023].
# Tossal del Llurba

El Tossal del Llurba és una muntanya de 404 metres que es troba al municipi de Montblanc, a la comarca de la Conca de Barberà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Teodor d'Edessa

Teodor d'Edessa, en llatí Theodorus, en grec antic Θεόδωρος fou un monjo bizantí i després ardiaca, encara que algun historiador diu que en va ser arquebisbe, a l'església de la ciutat d'Edessa. Va viure probablement al segle xii, ja que la presa de la ciutat pels sarraïns no permet que fos posterior. Va escriure Ex Capitibus Theodorusi Edesseni L, segurament en grec, però només se'n conserva la versió llatina.

## Referències

* ↑ 35.Theodorus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1052
# Kholoud Faqih

Kholoud Faqih és una jutgessa palestina, i la primera cadi a Orient Mitjà.
Kholoud va estudiar dret a la Universitat Hebrea de Jerusalem, i es va graduar en 1999. Va ser autoritzada per exercir en 2001. Va treballar al Centre de Dones per a ajuda legal i assessoria. De 2003 a 2008 va treballar per a la Defensa de dones maltractades. En 2005 va acabar un màster en llei privada per la Universitat de Jerusalem. Després de passar dos exàmens judicials competitius a Ramal·lah, en 2009 va ser nomenada cadi, jutgessa del Tribunal de la xaria, de Ramal·lah.
En 2012 la revista CEO Middle East la va situar en el 10é lloc entre les 100 dones àrabs més poderoses del món.

## Referències

* ↑ «Finding ‘a solution to closed doors'» (en anglès). Harvard Gazette, 05-03-2013.
* 1 2 «10.Kholoud Faqih» (en anglès). ArabianBusiness.com.