OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nebuunet

Nubuunet o Nebuenet (Nbw-wn.tj, "L'or -és a dir, Hathor- s'obre") va ser una reina egípcia de la VI dinastia. Era una esposa del rei Pepi I.
Nebuunet en jeroglífic :
Els seus títols eren:
* Gran del ceptre d'Hetes (wrt-ḥts)
* La que veu Horus i Seth (m33t-ḥrw-stš)
* Gran dels Elogis (wrt-hzwt)
* Dona del Rei, la seva estimada (hmt-niswt mryt.f)
* Estimada esposa del rei de Pepi-Mennefer (ḥmt-niswt-nt-ppy-mn-nfr-mryt.f)
* Companya d'Horus (smrt-ḥrw).
Nubuunet va ser enterrada en una piràmide que s'associa amb el complex de piràmides de Pepi I a Saqqara. El seu complex funerari es troba a l'extrem oriental del complex de piràmides de Pepi I. Nebuunet tenia una petita piràmide (els costats feien uns 21 m de llargada i tenia una alçada d'uns 21 m) que va ser descoberta el 1988 per aarqueòlegs francesos; a l'interior de la piràmide hi van trobar fragments d'un sarcòfag de granit rosa i restes de mobiliari funerari. L'estructura funerària de Nebuunet també contenia un petit complex mortuori, que actualment està majoritàriament destruït. La piràmide es va fer de pedra calcària, mentre que el temple es va construir amb maons de fang.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 70-78.
* ↑ Grajetski, 2005.
* ↑ Verner, 2001.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Verner, Miroslav. The Pyramids: The Mystery, Culture, and Science of Egypt's Great Monuments (en anglès). vol. II. Nova York: Grove Press, 2001. ISBN 0-8021-3935-3.

## Enllaços externs

* La família de Pepi I. (alemany)
# (275) Sapientia

(275) Sapientia és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 15 d'abril de 1888 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria.
Està nomenat així per la paraula en llatí per a saviesa.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 37. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(275) Sapientia» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 5 juny 2015].
# Cantons del Tarn

Els 46 Cantons del Tarn són, agrupats en els dos districtes:
# Guillac (Ar Mor-Bihan)

Guillac (en bretó Gilieg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.204 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 993 | 1.056 | 988 | 987 | 1.037 | 1.092 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Jean-Paul Nayl | |
| 2001- | Françoise Le Moelle | |
# Gran cova de Fanagorískoie

La gran cova de Fanagorískoie (en rus: Большая Фанагорийская (Сталактитовая) пещера), cova de les estalactites (Сталактитовая) o cova del Psekups (Псекупская) és una cova càrstica situada a la riba dreta del riu Aiuk, de la conca del riu Psekups i est de la del Kuban, en l'ókrug urbà de la ciutat de Goriachi Kliuch, krai de Krasnodar, al sud de Rússia.
S'hi accedeix per un camí de 12 km a l'oest de Fanagorískoie.

## Característiques

L'entrada a la cova es troba a uns 300 m d'alçada i té unes dimensions d'1,5 m x 1,5 m. Després de l'entrada hi ha un corredor estret de 10 m de longitud, després del qual les parets de la cova s'obrin a sales prou espaioses. Al punt mitjà de la cova, creix una gran estalagmita coneguda com a Perelaz, que cal remuntar per continuar-ne cap al fons, que es bifurca en dos ramals, un de bloquejat i l'altre massa estret per continuar. En aquesta zona discorre un riu, que depenent de l'estació i el volum de sediments, pot arribar a 30 cm de fondària. Una part important de les estalactites i estalagmites de la cova està destruïda. A la fi del s. XIX i principis del xx la cova s'utilitzava com a punt de peregrinació i oratori. Segons els relats de visitants, a principis del s. XIX un enfonsament va reduir-la a l'extensió actual.
La temperatura dins la cova és de 9 °C i és constant tot l'any. El dipòsit de carboni-14 en les formacions de la cova fa que l'aire estiga lleugerament ionitzat.
A la cova, malgrat el gran nombre de visites, hi ha una variada fauna, composta per sangoneres, turbel·laris, nematodes, aranyes i miriàpodes. Quant als quiròpters, hi habiten sis varietats de ratapinyades, com les de ferradura grans i menudes, ratpenats de musell agut, ratpenats d'aigua, ratpenats de bosc i ratpenats comuns.

## Història

El primer relat descriptiu de la cova, el feu el viatger otomà Evliya Çelebi, que la visità al 1666. El 1881, el coronel M. Kamenev, encarregat del balneari de Goriatxi Kliutx, la visità, i a parer seu n'era una de les més admirables d'Europa. El 1882 V. M. Sysoev visità la cova i en feu una descripció que es publicaria en la Gaseta de l'óblast de Kuban (1901) i en la Gaseta dels aficionats a l'estudi de l'óblast de Kuban (1902). El 1946 una comissió delegada de l'Institut Pedagògic de Krasnodar investigà el complex espeleològic càrstic del Caucas, i visità entre altres aquesta cova. El 1977 la declararen Monument natural. El 1983 se'n realitzà un estudi topogràfic, que seria repetit entre 1992 i 1995: passà per zones on no s'havia arribat abans i n'obtingué uns mesuraments que donen com a resultat una amplitud de 53 m, una àrea de 2.064 m² i un volum de 13.032 m³.

## Enllaços externs

* S. P. Lozovoi, Iz istoroi isledovaniya peshcher i karsta. Kubanski krayeved. Krasnodar: Kn. izd-vo, 1989, pàg. 34-46.
* A. A. Ostapenko. Kompleksnaya jarakteristika Fanagoriskoi peshchery. Geografiya Krasnodarskogo kraya (sb. statei). Krasnodar, 1994, pàg. 114-118.
* Sobre la cova. (rus)
* Relat d'una visita a la cova. (rus)
# Gran cuboctàedre truncat

En geometria, el gran cuboctàedre truncat (també anomenat cuboctàedre quasitruncat o cuboctàedre estel·latruncat) és un políedre uniforme no convex indexat com a U$_{20}$. Té 26 cares (12 quadrats, 8 hexàgons i 6 octagrames), 72 arestes i 48 vèrtexs. Té un símbol de Schläfli tr{$^4$/₃,3}.

## Coordenades cartesianes

Les coordenades cartesianes dels vèrtexs del gran cuboctàedre truncat centrades en l'origen són totes permutacions de:
    (±1, ±(1−√2), ±(1−2√2)).

## Referències

* ↑ Maeder, Roman. «20: great truncated cuboctahedron». MathConsult. Arxivat de l'original el 2020-02-17.

## Vegeu també

* Llista de políedres uniformes

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Great truncated cuboctahedron» a MathWorld (en anglès).
# Guasila

Guasila (en sard, Guasila) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 2.968 habitants. Es troba a la regió de Trexenta. Limita amb els municipis de Furtei (VS), Gesico, Guamaggiore, Ortacesus, Pimentel, Samatzai, Segariu (VS), Serrenti (VS), Villamar (VS) i Villanovafranca (VS).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Giorgio Melas | Llista cívica |
# Guasa

Guasa és una localitat espanyola pertanyent al municipi de Jaca, a la Jacetània, província d'Osca, Aragó. Des del punt de vista eclesiàstic pertany a la Bisbat de Jaca que, al seu torn, forma part de l'arquebisbat de Pamplona.

## Geografia

Guasa està situada a orient i a molt curta distància de la localitat de Jaca, la capital de l'ajuntament a què pertany. En els seus voltants discorre el riu Gas, un afluent de l'Aragó.

### La Val Ampla

S'integra a la comarca anomenada La Val Ampla, que és una de les sis unitats territorials que integren les localitats que formen part del municipi de Jaca. Pertanyen a la Val Ampla les 14 poblacions següents: Guasa, Ipas, Lerés, Badaguás, Baraguás, Gracionépel, Espuéndolas, Barós, Ullé, Navasa, Navasilla, Orante, Martillué i Jarlata. La Val Ampla és la primera zona oberta després dels Pirineus adequada per a l'agricultura i ramaderia. Constitueix una depressió que va des de Jaca fins Samianigo, el límit septentrional està definit per la serra de Baraguás mentre que la serra de la Penya Oroel marca el meridional. Aquí, en un territori relativament reduït, es troben petites localitats que tradicionalment s'han dedicat a l'agricultura de secà i la ramaderia de llana i vacuna.

### Xaragalls

Es pot contemplar el fenomen de Xaragall, freqüent a la Val Ampla. Es defineix per l'erosió que l'aigua produeix en els vessants de sòls solubles com són les margues i calcites. Forma profundes estries, paral·leles entre si, que descendeixen dels colls i deixen el terra sense vegetació. És característic el color gris blavós dels sòls.

## Comunicacions

Guasa està a peu de la N-330, que connecta Jaca amb Samianigo.
# Guillermo Ramírez

Guillermo Ramírez (Livingston, 26 de març de 1978) és un exfutbolista guatemalenc de la dècada de 2000.
Fou 103 cops internacional amb la selecció de Guatemala.
Pel que fa a clubs, destacà a Municipal i Los Angeles Galaxy.
L'any 2012 fou suspès de per vida al seu país natal per participar en la manipulació de partits, juntament amb companys de selecció com Yony Flores i Gustavo Cabrera.

## Referències

* ↑ Guillermo Ramirez Ortega - Century of International Appearances
* ↑ Guatemala - Record International Players a rsssf.com
* ↑ Guillermo Ramírez Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Goff, Steven «Galaxy Wins MLS Cup in OT». The Washington Post, 14-11-2005 [Consulta: 18 juny 2008].
* ↑ Guillermo Ramírez a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Guillermo Ramirez Ortega – CSD Municipal at Rojos.com». Arxivat de l'original el 2010-05-21. [Consulta: 11 març 2021].
* ↑ Three Guatemalan players banned for life Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. - FIFA
# Hardin

«Hardin» té aquests significats:
* Toponímia: diverses localitats estatunidenques
** Hardin (Illinois)
** Hardin (Kentucky)
** Hardin (Missouri)
** Hardin (Montana)
** Hardin (Texas)
* Literatura: Salvor Hardin, personatge de la novel·la La Fundació, de l'escriptor Isaac Asimov
# Hardin (Illinois)

Hardin és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 959 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hardin tenia 959 habitants, 391 habitatges, i 245 famílies. La densitat de població era de 176,3 habitants/km².
Dels 391 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,4% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,1% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 23,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.972 $ i la renda mediana per família de 40.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 17.461 $. Aproximadament el 7,9% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hardin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hardin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guan (cognom)

Guan pot referir-se igualment a dos noms familiars xinesos (ambdós renderitzats en cantonès com Kwoan, o també en anglès com Kuan, Kwan, Quan, o Quon). Els dos nom són els següents:

## Guan (關/关)

Guan (xinès: 關/关, pinyin: guān, Wade-Giles: kuan1, literalment 'shut; close; barrera') és pronunciat i transliterat en una varietat de formes. En xinès mandarí és Hanyu Pinyin: Guan, Wade-Giles: Kuan. En cantonès és Kwan. La versió corresponent vietnamita ésQuan.
Persones prominents anomenades Guān inclouen:
* Guan Yu (關羽, m. 219 EC), general militar de Shu Han durant l'era dels Tres Regnes
* Guan Ping (關平), fill de Guan Yu, també un general de Shu Han
* Guan Xing (關興), fill de Guan Yu i germà menor de Guan Ping, també un general de Shu Han.
* Guan Hanqing (關漢卿, c. 1241–1320), dramaturg
* Nancy Kwan (關家蒨, n. 1939), actriu xinesa-estatunidenca
* Jade Kwan (關心妍, n. 1979), cantant cantopop
* Michelle Kwan (關穎珊, n. 1980), figura skater de competició xinesa-estatunidenca
* Stanley Kwan (關錦鵬, n. 1957), director i productor de Hong Kong
* Kelvin Kwan (關楚耀, n. 1983), cantant cantopop
* Kwan Tak-hing (關德興 1905-1996), actor de Hong Kong famós per interpretar el paper de Wong Fei-hung en nombroses pel·lícules

## Guan (管)

Guan (xinès: 管, pinyin: guǎn, Wade-Giles: kuan3, literalment 'pipe/tube/duct; instrument de vent; to manage/control'), La versió corresponent vietnamita és Quản, i la variació anglesa Quan.
Persones prominents anomenades Guǎn inclouen:
* Guan Shu (管叔), el primer governant de l'Estat de Guan i el progenitor del cognom Guan
* Guan Zhong (管仲, ? – 645 aEC), filòsof legalista i polític
* Guan Pinghu, (管平湖, 1897–1967), músic guqin xinès

## Guan (官)

* Clan de l'estat de Jin
* Càrrec públic (官職) de la Dinastia Zhou
* Algunes persones Guan(官) en l'era de la Dinastia Zhou
* Alguns xinesos canviats al cognom Guan(官)
* Algun grup ètnic a la Xina
# Guantera

Una guantera és un compartiment tancat en l'automòbil (encara que també n'hi pot haver en algunes motos, en altres vehicles i en alguns avions lleugers) per emmagatzemar objectes de primera necessitat, com ara documents, eines, discs compactes, etc. Sol situar-se sota del quadre de comandament, al costat del copilot. El nom deriva de l'ús original del compartiment: guardar-hi els guants. En la majoria dels automòbils, es tanca amb un pestell encara que algunes tenen un petit pany amb clau. En alguns models, la guantera té a la part interior una àrea per col·locar un got quan està obert, així com un llapis o bolígraf. En alguns cotxes moderns, es pot regular la temperatura de l'interior de la guantera pel que es pot utilitzar com nevera de begudes.

## Referències

* ↑ guantera a Optimot
* ↑ Ediciones Ceac. Manual CEAC del automóvil. Ediciones CEAC, febrer 2007, p. 15–. ISBN 9788432910647.

## Vegeu també

* Parabrisa
* Disc horari
# Hansa-Brandenburg B.I

El Hansa-Brandenburg B.I va ser un biplà biplaça militar de reconeixement i d'entrenament sense armes de la Primera Guerra Mundial, operat per les forces aèries austrohongareses. Els primers models eren coneguts internament en l'empresa Hansa-Brandenburg com a tipus D, mentre que els models posteriors amb un motor més potent van ser designats com a tipus FD Aquest avió va ser un dels primers dissenys d'Ernst Heinkel, que aleshores treballava per a Hansa-Brandenburg. Es tractava d'un biplà convencional amb ales esglaonades d'envergadura desigual. El pilot i l'observador seien en tàndem en una cabina llarga i oberta.
L'aeronau va ser produïda sota llicència per Aero, tant durant la guerra com després (quan es va conèixer com a Aero Ae 01), i també per Letov, coma model Š10. L'experiència adquirida amb aquest disseny proporcionaria a Aero la base per a diversos dissenys civils i militars derivats durant la dècada de 1920. El disseny va constituir la base dels models armats de reconeixement armat C.I i C.II.

## Variants

El Hansa-Brandenburg B.1 es va fabricar amb dues variants, que compartien la designació militar B.I:
* D: versió inicial amb motor Benz Bz.II
* FD: versió posterior amb motor Benz Bz.III

## Operadors
### Àustria-Hongria

* Forces aèries austrohongareses
* Armada austrohongaresa

### Polònia

* Força aèria polonesa (15 aeronaus de postguerra)

### Txecoslovàquia

* Força aèria txecoslovaca (postguerra)

### Regne d'Hongria

* Reial Força Aèria Hongaresa

### Regne de Iugoslàvia

* Reial Força Aèria Iugoslava (postguerra)
* Centre Letalski Maribor (postguerra)

## Referències

* 1 2 Krzysztof Chołoniewski, Wiesław Bączkowski (in Polish), Samoloty wojskowe obcych konstrukcji 1918-1939 [Military aircraft of foreign designs 1918-1939]. Warsaw, WKiŁ, 1987.

## Enllaços externs

* Hansa Brandenburg B.I Details Photos at the Budapest Museum of Aviation
# Hansa-Brandenburg G.I

El Hansa-Brandenburg G.I fou un bombarder utilitzat per les forces aèries austrohongareses durant la Primera Guerra Mundial. Es tractava d'un bimotor biplà triplaça amb ales esglaonades d'envergadura lleugerament diferent. El pilot i el bombarder seien en una gran cabina oberta a proa, mentre que un artiller seia en un segon habitacle obert en posició dorsal, darrere de les ales. Una característica insòlita era la col·locació dels motors; si bé la pràctica habitual era muntar-los a les ales (directament o amb tirants), el G.I tenia els motors muntats directament als costats del buc mitjançant una xarxa de tirants d'acer. Aquesta disposició va afegir un pes considerable a l'aeronau i transmetia moltes vibracions al cos de l'avió.
Al març de 1917 es va lliurar un petit lot de producció inicial de sis avions, però tots es van emmagatzemar a causa d'una disputa contractual entre el fabricant i el Flars (l'arsenal de l'Aviació Imperial i Reial). Quan es van solucionar els problemes, es van reprendre els lliuraments, tot i que es va reduir la mida de la comanda i els bombarders van ser modificats abans de ser enviats a l'aeròdrom de Divača, al front italià. UFAG va construir dotze unitats amb petites diferències respecte als aparells de construcció alemanya.
El G.I va acabar formant tres esquadrons més una unitat de reemplaçament, però els informes dels pilots foren desfavorables, sobretot en comparació amb el Gotha G.IV que ja estava en operació. En conseqüència, l'aparell va quedar ràpidament relegat a tasques de formació. Durant els tres mesos que van estar al front, aquests avions només van dur a terme una sortida amb èxit.
Alguns I.G també van servir com a avions de prova per al muntatge de canons de gran calibre en avions: amb canons Skoda de 50 mm i de 70 mm a proa i amb canons Skoda de 37 mm en la posició dorsal de l'artiller.

## Operadors
### Àustria-Hongria

* Forces àeries austrohongareses
** Flik 101/G
** Flik 102/G
** Flik 103/G
** Flek 22

## Bibliografia

* Taylor, Michael J. H.. Jane's Encyclopedia of Aviation. Studio Editions, 1989.
# Gundulf

Gundulf o Gondulf és el nom dels següents personatges:
* Gundulf de Provença († probablement el 691), patrici de Provença i breument bisbe de Metz el 691 Besoncle de Gregori de Tours
* Gundulf de Tongeren (vers 524 † vers 607), virrei d'Austràsia, després bisbe de Tongres de 600 a 607
* Gondulf de Metz († 822), bisbe de Metz de 816 a 822
# Helvi Mància

Helvi Mància (en llatí Helvius Mancia) va ser un orador romà del segle i aC, que tot i ser un bon orador, destacava perquè era extraordinàriament lleig i deforme, raó per la qual és principalment recordat.
Gai Juli Cèsar Estrabó, que en algunes ocasions s'hi va oposar en judicis, va provocar una immensa rialla entre el públic referint-se a la deformitat de Mància. També l'esmenta Ciceró, que explica una resposta molt intel·ligent d'Helvi Mància en una altra ocasió.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/924?rgn=full+text;view=image;q1=ManciaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 914. ]
# Hemigrammus megaceps

Hemigrammus megaceps és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Ucayali.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W. 1945. Descriptions of seven new fresh-water fishes from Peru. Notulae Naturae (Philadelphia) Núm. 159: 1-11.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Guineu de Blanford

La guineu de Blanford (Vulpes cana) és una petita espècie de carnívor del grup de les guineus autèntiques (Vulpini). Viu a Àsia i és la segona guineu més petita, després del fennec.

## Referències

Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :