OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Refugio

Refugio és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.941 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Refugio tenia 2.941 habitants, 1.128 habitatges, i 788 famílies. La densitat de població era de 727,9 habitants/km².
Dels 1.128 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 30,1% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.719 $ i la renda mediana per família de 32.237 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.021 $ mentre que les dones 15.549 $. La renda per capita de la població era de 13.523 $. Aproximadament el 16,8% de les famílies i el 21,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Refugio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Refugio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Reboiras. Acción e corazón

Reboiras. Acción e corazón és una pel·lícula documental gallega de 2020, dirigida i escrita per Alberte Mera i produïda per la fundació Terra e Tempo de Estudos Nacionalistas. La pel·lícula va ser estrenada el 8 d'agost de 2022 al barri de Lavandeira del poble d'Imo, situat al municipi de Dodro, la parròquia natal de Reboiras, en una exhibició especial i reservada al veïnat de de Dodro. L'obra disposa de subtítols en català.

## Argument

La pel·lícula explica la figura de l'activista polític i sindicalista independentista gallec Moncho Reboiras, que l'any 1975 fou assassinat a trets per la policia durant el franquisme. En aquest sentit, el documental mostra la seva història a partir d'entrevistes a 29 testimonis directes que van compartir amb ell diferents circumstàncies, com el seu germà Manuel Reboiras, la seva cosina Lita Martínez, l'escriptor i exsecretari general de la Unió del Poble Gallec Francisco Rodríguez Sánchez, els escriptors Xosé Luís Méndez Ferrín i Darío Xohán Cabana, la cineasta Margarita Ledo, així com Elvira Souto i Lois Ríos, les persones que Reboiras ajudà a fugir el dia de la seva mort. A més, l'obra també inclou filmacions i documents històrics.

## Repartiment

Els intèrprets principals de la pel·lícula són:
* Daniel Celester com a Moncho Reboiras
* Lídia Vega
* Daniel Prieto
* Carlota Mosquera
* Sergio Alfonso

## Referències

* 1 2 «‘Reboiras. Acción e corazón' nas pantallas da Galiza» (en gallec). NósDiario.gal, 21-08-2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* 1 2 «Moncho Reboiras chega en agosto ao cinema» (en gallec). NósDiario.gal, 25-07-2020. [Consulta: 7 agost 2020].
* ↑ «Reboiras. Acción e corazón». Filmin.cat. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Salgado, Daniel. «Moncho Reboiras, el líder nacionalista gallego que la policía franquista asesinó con tres disparos por la espalda» (en castellà). ElDiario.es, 18-09-2021. [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Reboiras. Acción e corazón. (película 2020)» (en castellà). LaVanguardia.com, 05-10-2022. [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ ««Reboiras, acción e corazón»: Na longa noite de Moncho» (en gallec). LaVozdeGalicia.es, 14-08-2020. [Consulta: 20 agost 2020].
* ↑ ««Reboiras, acción e corazón»» (en castellà). Catálogo de Películas. MCU.gob.es, 20-10-2020. [Consulta: 22 desembre 2020].
* ↑ ««Reboiras. Acción e corazón»: estreno de documental en los cines carballeses» (en castellà). LaVozDeGalicia.es, 25-09-2020. [Consulta: 5 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Reboiras. Acción e corazón - Lloc web oficial
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube (gallec)
* Tràiler secundari de la pel·lícula a YouTube (gallec)
# Regió de la Mediterrània (estadística)

La regió de la Mediterrània (TR6) és una de les 12 regions estadístiques de Turquia.

## Subregions i províncies

* Subregió d'Antalya (TR61)
** Província d'Antalya (TR611)
** Província d'Isparta (TR612)
** Província de Burdur (TR613)
* Subregió d'Adana (TR62)
** Província d'Adana (TR621)
** Província de Mersin (TR622)
* Subregió de Hatay (TR63)
** Província de Hatay (TR631)
** Província de Kahramanmaraş (TR632)
** Província d'Osmaniye (TR633)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# Regió de la Màrmara Occidental (estadística)

La regió de la Màrmara Occidental (TR2) és una de les 12 regions estadístiques de Turquia.

## Subregions i províncies

* Subregió de Tekirdağ (TR21)
** Província de Tekirdağ (TR211)
** Província d'Edirne (TR212)
** Província de Kırklareli (TR213)
* Subregió de Balıkesir (TR22)
** Província de Balıkesir (TR221)
** Província de Çanakkale (TR222)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# Regió de la Màrmara Oriental (estadística)

La regió de la Màrmara Oriental (TR4) és una de les 12 regions estadístiques de Turquia.

## Subregions i províncies

* Subregió de Bursa (TR41)
** Província de Bursa (TR411)
** Província d'Eskişehir (TR412)
** Província de Bilecik (TR413)
* Subregió de Kocaeli (TR42)
** Província de Kocaeli (TR421)
** Província de Sakarya (TR422)
** Província de Düzce (TR423)
** Província de Bolu (TR424)
** Província de Yalova (TR425)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# Quintin Gill

Quintin Gill (Burton-upon-Trent, Staffordshire, 27 de novembre de 1959) és un actual membre de la Casa de les Claus (Cambra baixa de l'Illa de Man) per Rushen. Ho és des de l'any 2000.
Ha estat elegit en dues eleccions, la del 2000 i la del 2006. Abans de ser polític, era treballador social.

## Carrera

* Membre del Departament d'Afers Interiors. 2002-05.
* Departament d'Educació: 2002-05
* Cap de la Fundació de la Loteria Pública. Des de 2002-08
* Cap de l'Oficina de Fires: 2004-08.
# Quintin Dailey

Quintin "Q" Dailey (nascut al 22 de gener del 1961 a Baltimore, Maryland, mort a Las Vegas el 8 de novembre del 2010) Fou un jugador professional nord-americà de bàsquet.
Va començar a jugar a la Universitat de San Francisco. A l'NBA va jugar als Chicago Bulls, Los Angeles Clippers i els Seattle SuperSonics a l'NBA. Dailey fou seleccionat pels Chicago Bulls al Draft del 1982. Durant la temporada 1983-84, va aconseguir una mitjana de 18,2 punts per partit. Fins al 1992, quan es va retirar, va aconseguir una mitjana total de 7,47 punts per partit durant la seva carrera. En total va fer 7470 punts a la seva carrera.
La carrera de Dailey fou pertorbada per una sèrie de problemes personals, sobretot a causa d'acusacions de violació a la Universitat de San Francisco. Les representants de la "National Organization for Women" van protestar a l'exterior de les guixetes de venda dels Chicago Bulls. També va tenir problemes amb la droga. El 1985 fou hospitalitzat per prendre's cocaïna. Però quan estava en forma era un jugador productiu.
Dailey va participar en la Baltimore Catholic Leaghe.
Dailey va morir a casa seva a Las Vegas, a l'edat de 49 anys, el 8 de novembre del 2010 a causa d'una malaltia cardiovascular. Fou pare d'un fill i una filla.

## Premis i reconeixements

* NCAA AP All-America First Team (1982)
* NBA All-Rookie First Team (1983)

## Enllaços externs

* estadístiques a basketball-reference.com

## Referències

* ↑ Carp, Steve. "Former NBA player "Q" Dailey dies at North Las Vegas home ", Las Vegas Review-Journal, November 9, 2010. Accessed November 13, 2010.
# Ramon Coll

Ramon Coll és el nom dels següents personatges:
* Ramon Coll i Pujol (Barcelona, 28 de gener de 1845 – 22 d'agost de 1915), metge català;
* Ramon Coll i Rodés (Lloret de Mar, Selva 1883 – Barcelona 1948), advocat i polític català;
* Ramon Coll i Huguet (Maó, 1941), pianista menorquí;
* Ramon Coll i Cabarrocas (Calella, 1941), futbolista català.
* Ramon Coll i Monteagudo (Barcelona, 1961), arqueòleg català.
# Rascadora

Una rascadora, raspadora o gratadora és un útil lític prehistòric fabricat sobre una lasca (en sentit ampli), amb una o diverses vores treballades per retocs, generalment escamosos i monofacials (tot i que hi ha excepcions), continus i molt regulars, que solen ocupar tota la vora de la lasca, formant un front funcional (tall) uniforme, sense irregularitats (còncau, rectilini o convex), que va poder servir tant per gratar (raspar: moviment transversal), com per tallar (moviment longitudinal).
Apareixen durant el Paleolític inferior i són molt típiques del Paleolític mitjà (Musterià) i es fan menys freqüents en el Paleolític superior.

## Referències

* ↑ Piel-Desruisseaux, J.L.. «Raederas». A: Instrumental prehistórico. Forma, fabricación, utilización. Ed. Masson. Barcelona, 1989.

## Vegeu també

* Rascador
# Rasclet bru

El rasclet bru (Rallicula rubra) és una espècie d'ocell de la família dels sarotrúrids (Sarothruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra de la selva de les muntanyes centrals de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Rasclet bru». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/10/2023(català)
# Rasclet alablanc

El rasclet alablanc (Sarothrura ayresi) és una espècie d'ocell de la família dels sarotrúrids (Sarothruridae).

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls d'Àfrica subsahariana a Zimbàbue i Sud-àfrica, i també (almenys en el passat) a Etiòpia.

## Referències

* ↑ «Rasclet alablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/11/2023(català)
# Rasclet becpintat

El rasclet becpintat (Mustelirallus erythrops) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita aiguamolls, sabanes humides i canyars de l'oest de Panamà, illes Galápagos, nord del Perú, est de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana, costa oriental del Brasil, i Bolívia, el Paraguai, nord de l'Argentina i sud del Brasil.

## Taxonomia

Ubicat tradicionalment al gènere Neocrex va ser inclòs a Mustelirallus arran treballs com ara Kirchman et al. 2021

## Referències

* ↑ «Rasclet becpintat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/11/2023(català)
* ↑ JJ Kirchman, NR McInerney, TC Giarla, SL Olson, E Slikas et RC Fleischer. 2021. Phylogeny based on ultra-conserved elements clarifies the evolution of rails and allies (Ralloidea) and is the basis for a revised classification. Ornithology, Volum 138, 4 https://doi.org/10.1093/ornithology/ukab042
# Ribatejo

El Ribatejo és una antiga província portuguesa, formalment constituïda per la reforma administrativa de 1936. Les províncies mai van tenir atribucions pràctiques i van desaparèixer del vocabulari administratiu (encara que no del vocabulari quotidià dels portuguesos) amb l'entrada en vigor de la Constitució de 1976.
Feia frontera al nord-oest amb la Beira Litoral, a l'oest i al sud amb Estremadura, al sud-est amb l'Alto Alentejo i al nord i nord-est amb la Beira Baixa. Estava constituït per 21 concejos, integrant gairebé completament al districte de Santarém, dos municipis del districte de Lisboa i un del districte de Portalegre.
La província del Ribatejo tenia com a seu la ciutat de Santarém. Si aquesta divisió administrativa encara avui estigués vigent, contaria de segur amb 22 municipis, ja que s'ha creat en aquest temps un més: Entroncamento, a l'haver-se segregat del de Vila Nova da Barquinha
# Ribatallada

«Ribatallada» té aquests significats:
* Casa Ribatallada, edifici al municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental)
* Mas o Castell de Ribatallada, al municipi de Sabadell, al Vallès Occidental
* Masia de Ribatallada, edifici al municipi d'Artés (Bages)
* Rambla Ribatallada, carrer de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental)
* Torrent de Ribatallada, curs d'aigua al Vallès Occidental, afluent per la dreta del Ripoll
# Riu Patna

Patna és un riu de l'Índia al districte de Jabalpur a l'estat de Madhya Pradesh. Neix a la serralada de Bhanrer, al tehsil de Sleemanabad, i flueix 55 km en sentit nord fins que desaigua per la dreta al riu Bairma.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Riu Pecos

El riu Pecos és un riu de l'Amèrica del Nord, afluent del Rio Bravo, o també Rio Grande, que neix a les muntanyes de Santa Fe, contraforts de les muntanyes Rocoses, al nord de l'estat de Nou Mèxic, i discorre uns 1.490 km per Nou Mèxic i Texas, fins a junyir amb el Rio Bravo al començament de l'embassament Amistad, que fa frontera entre Texas, als EUA, i l'estat de Coahuila de Zaragoza, a Mèxic.
L'origen del nom no és gens clar. Els espanyols, que el van explorar al segle xvi, el van anomenar riu de les Vaques, pels búfals que hi van veure, i riu Salat, pel mal gust de la seva aigua. Per als mexicans va ésser durant molt de temps el río Puerco (riu Brut).
Del segle xix prové l'expressió a l'oest del riu Pecos que fa referència a la condició de límit entre la civilització i l'anomenat Oest salvatge o Oest llunyà, el Far West.
29° 41′ 59″ N, 101° 22′ 16″ O﻿ / ﻿29.69972°N,101.37111°O﻿ / 29.69972; -101.37111
# Resolució 2412 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2412 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 d'abril de 2018. El Consell, recordant les resolucions 2024 (2011) i 2075 (2012) sobre el suport de la UNISFA al Mecanisme de Verificació i Seguiment Conjunt de Fronteres a Abyei, va acordar ampliar el mandat de la Força Provisional de Seguretat de les Nacions Unides per a Abyei (UNISFA) fins al 15 d'octubre de 2018. També va decidir mantenir el sostre de tropes autoritzat d'UNISFA de 4.791 efectius fins al final del mandat, i a partir d'aquesta data, el límit màxim es reduiria a 4.250 efectius.
El Consell també va acordar que aquesta seria l'última extensió de la Missió fins que les dues parts prenguessin diverses passos mesurables relacionats amb l'establiment d'una Zona de frontera segura desmilitaritzada i l'establiment de passos fronterers addicionals, així com celebrar almenys dues reunions amb la Comissió Mixta de Fronteres i el Comitè Conjunt de Demarcació.

## Referències

* ↑ Security Council Extends Modified Mandate of United Nations Interim Security Force for Abyei, Unanimously Adopting Resolution 2412 (2018), un.org, 23 d'abril de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2416 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2416 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de maig de 2018. Després de recordar les resolucions 2024 (2011) i 2075 (2012), el Consell va acordar ampliar durant sis mesos el mandat de la Força Provisional de Seguretat de les Nacions Unides per a Abyei (UNISFA) fins al 15 de novembre de 2018 en relació amb el lliurament d'assistència humanitària i la protecció de civils, alhora que subratlla que les seves tasques relacionades amb el Mecanisme de Verificació i Vontrol de la Frontera Conjunta (JBVMM) a Abyei no es prorrogarà més, tret que les parts en disputa accelerin el progrés en diversos àmbits clau. També va decidir reduir el sostre de tropes autoritzat de la missió a 4.500 fins al 15 de novembre de 2018, i que, a partir del 15 d'octubre de 2018, aquest límit es reduiria fins a 3.959, llevat que es modifiquessin les modificacions del mandat.

## Referències

* ↑ Security Council Adopts Resolution 2416 (2018), Extending Mandates of United Nations Interim Security Force in Abyei, un.org, 15 de maig de 2018
* ↑ UN Security Council renews mandate of UNISFA, al web d'UNISFA

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2418 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2418 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 31 de maig de 2018. El Consell, actuant d'acord amb l'article 41 del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, ha aprovat renovar durant 45 dies les sancions imposades en 2015 a totes les persones i organitzacions que obstaculitzen el procés de pau a Sudan del Sud, suggerint la possibilitat de considerar un embargament d'armes, si no s'assoleix cap acord viable.
La resolució fou aprovada per 9 vots a favor (Costa d'Ivori, França, Kuwait, Països Baixos, Perú, Polònia, Suècia, Regne Unit, Estats Units) i cap en contra, amb 6 abstencions (Bolívia, Xina, Etiòpia, Equatorial Guinea, Kazakhstan i Rússia).

## Referències

* ↑ Security Council Decides to Renew Sanctions against Officials in South Sudan by Vote of 9 in Favour, with 6 abstentions, un.org, 30 de maig de 2018
* ↑ Remarks before the Adoption of UN Security Council Resolution 2418 on South Sudan Sanctions Arxivat 2018-07-04 a Wayback Machine., US Mission on UN

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2414 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2414 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada el 27 d'abril de 2018. El Consell va ampliar el mandat de la Missió de Nacions Unides pel Referèndum al Sàhara Occidental (MINURSO) fins al 31 d'octubre de 2018 i va demanar a les parts que reprenguessin les negociacions sota els auspicis del Secretari General de les Nacions Unides sense condicions prèvies i bona fe i a treballar en un ambient "propici per al diàleg".
La resolució fou aprovada per 12 vots a favor, cap en contra i tres abstencions (Xina, Rússia i Etiòpia). Rússia i Etiòpia es van queixar que no s'havien tingut en compte les seves al·legacions en la redacció final de la resolució, i Xina va manifestar que s'abstenia perquè en el text no havia satisfet plenament les inquietuds d'algunes parts. Tot i així, els tres representants valoraven positivament l'actuació de la Missió.

## Referències

* ↑ Calling for Renewed Efforts to End Decades-old Western Sahara Conflict, Security Council Extends Mission, Adopting Resolution 2414 (2018), un.org, 27 d'abril de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 512 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 512 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 19 de juny de 1982, després de recordar les resolucions 508 (1982) i 509 (1982) i reafirmant les Convencions de Ginebra, el Consell va recordar a totes les parts implicades en el conflicte del Líban que respectessin els drets de la població civil, permetent la distribució gratuïta de les ajudes dels organismes de les Nacions Unides i el Comitè Internacional de la Creu Roja.
La resolució també va demanar als Estats membres que prestessin assistència al país, així com recordar als Estats membres les responsabilitats humanitàries dels organismes pertinents de l'ONU. Finalment, el Consell va demanar l'assistència del Secretari General amb la situació i informar sobre els esdeveniments relatius a l'aplicació de la resolució.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 510 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 510 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 15 de juny de 1982, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va expressar el seu desig de totes les parts de donar suport a l'acord de deu punts per a la represa de les converses intercomunitàries i va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 30 de novembre de 1982 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la Resolució 365 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar juntes per la pau i una vegada més va estendre l'estacionament de la Força a Xipre, establert a la 186 (1964), fins al 15 de desembre de 1982.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 514 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 514 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada per unanimitat el 12 de juliol de 1982, després de recordar la Resolució 479 (1980) i observant els esforços de mediació del Secretari General, l'Organització de la Conferència Islàmica i el Moviment dels Països No Alineats, el Consell expressa la seva profunda preocupació pel prolongat conflicte entre Iran i Iraq.
La resolució 514 va demanar un alto el foc entre ambdós països i una retirada de tots dos a la seva frontera internacionalment reconeguda. També va demanar al Secretari General Javier Pérez de Cuéllar que continués amb els esforços de mediació i que informés al Consell sobre els intents d'implementar la resolució en un termini de tres mesos.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Guerra Iran-Iraq

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org