OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patterson (Geòrgia)

Patterson és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 627 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Patterson tenia 627 habitants, 264 habitatges, i 180 famílies. La densitat de població era de 89 habitants/km².
Dels 264 habitatges en un 26,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 25,4% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.591 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.125 $ mentre que les dones 20.938 $. La renda per capita de la població era de 14.968 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 17,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Patterson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Patterson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# La Mongia (Sant Vicenç de Montalt)

La Mongia és una masia de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa i dues plantes. S'observa el torricó de guaita i les mènsules del matacà sobre la porta d'accés. També, a la façana que dona al carrer, es pot veure l'obertura del que va ser un pas aeri que conduïa a l'edifici del altre costat del carrer. Està coberta a dues aigües. Portes i finestres són de pedra al igual que les cantonades.

## Referències

* ↑ «La Mongia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
# Eleccions legislatives al Kazakhstan de 2012

El 15 de gener de 2012 es van celebrar eleccions legislatives al Kazakhstan. El resultat va ser una victòria per al partit Nur Otan, que va obtenir 83 dels 98 escons del Majilis.
No obstant això, l'Organització per a la Seguretat i la Cooperació a Europa (OSCE) va declarar que les eleccions «no van complir els principis fonamentals de les eleccions democràtiques».

## Context

Aquestes eleccions foren les primeres en les quals el partit que quedava en segon lloc aconseguia representació parlamentària independentment de si superava el llindar electoral del 7%. A causa de la massacre de Jangaozén i al consegüent estat d'emergència en aquesta localitat, no estava previst que les eleccions se celebressin a Jangaozén. No obstant això, aquesta decisió va ser revocada el 10 de gener de 2012.

## Sistema electoral

Els 98 membres del Majilis triats per sufragi directe es triaven en una circumscripció única d'àmbit nacional per representació proporcional amb un llindar electoral del 7%. Els escons s'assignaven pel mètode dels màxims residus. Si els partits tenien el mateix nombre d'escons, s'assignava l'escó al partit registrat en primer lloc. Si només un partit superava el llindar, el partit amb el segon major nombre de vots havia d'obtenir almenys dos escons. Altres nou escons eren triats per l'Assemblea del Poble, un òrgan seleccionat pel president.

## Reaccions

L'oposició va denunciar irregularitats i frau generalitzats. L'OSCE i el Departament d'Estat dels Estats Units no van reconèixer les eleccions com a democràtiques.
Miklós Haraszti, cap de la missió d'observació electoral a llarg termini de l'OSCE, va criticar el que va qualificar d'«entorn de campanya fortament controlat en el qual els drets electorals dels ciutadans es van veure seriosament limitats». A més a més, va comentar que «va haver-hi un debat públic limitat i els mitjans de comunicació, els mitjans de comunicació de masses, operen en un entorn caracteritzat per l'autocensura i en el qual no hi ha espai per a la independència editorial en els mitjans de radiodifusió». Haraszti va dir que «els resultats de les eleccions, inclosa la presència de dos partits a part del partit estatal, poden descriure's com unes eleccions orquestrades».

## Referències

* 1 2 OSCE Monitors Criticize Kazakh Vote Failings Radio Free Europe/Radio Liberty, 16 January 2012
* ↑ At Least One Party To Enter New Kazakh Assembly Radio Free Europe/Radio Liberty, 16 January 2012
* ↑ Parliamentary Elections Canceled in Restive Kazakh City Radio Free Europe/Radio Liberty, 10 January 2012
* ↑ Kazakhstan riot town Zhanaozen can go to the polls BBC News, 10 January 2012
* ↑ Electoral system IPU
* ↑ Republic of Kazakhstan IFES
* ↑ Kazakh ruling party wins 80.74 per cent in vote: early result Dawn, 16 January 2012
# Església Catòlica Siríaca

L'Església Catòlica Siríaca o Siriana és una de les Esglésies Catòliques Orientals, que seguí la tradició de les esglésies que no acceptaren el Concili de Calcedònia, però que des de 1656 s'uní en plena comunió amb l'Església Catòlica. Les seves llengües litúrgiques són el siríac i l'àrab. És una de les esglésies que segueixen el ritu antioquè. La seva seu patriarcal és a Beirut.

## Llista des patriarques catòlics siríacs d'Antioquia (primats de l'Església Catòlica Siríaca)
### Patriarques d'Antioquia i de tot l'Orient

* Ignasi Andreu Akhidjan (1662-24 de juliol de 1677)
* Ignasi Pere VI Chaahbadine (1677-febrer de 1702)
** Patriarcat abolit (febrer de 1702-22 de gener de 1782)
* Ignasi Miquel III Jarweh (22 de gener de 1782-4 de setembre de 1800)
* Ignasi Miquel IV Daher (20 de desembre de 1802-1810)
* Ignasi Simó II Zora (2 de gener de 1811- 1 de juny de 1818)
* Ignasi Pere VII Jarweh (febrer de 1820-16 d'octubre de 1851)
* Ignasi Antoni I Semheri (30 de març de 1853-14 de març de 1864)
* Ignasi Felip I Arkousse (6 d'agost de 1866-7 de març de 1874)
* Ignasi Jordi V Chelhot (21 de desembre de 1874-1891)
* Ignasi Behnam II Benni (12 d'octubre de 1893-13 de setembre de 1897)
* Ignasi Efrem II Rahmani (9 d'octubre de 1898-7 de maig de 1929)
* Ignasi Gabriel I Tappouni (24 de juny de 1929-29 de gener de 1968)
* Ignasi Antoni II Hayek (10 de març de 1968-23 de juliol de 1998)
* Ignasi Moisès I Daud (13 d'octubre de 1998-8 de gener de 2001)
* Ignasi Pere VIII Abdel-Ahad (16 de febrer de 2001-25 de gener 2008)
* Ignasi Josep III Yunan (21 de gener de 2009-)

## Vegeu també

* Monestir de Mar Musa
* Monestir de Mar Elian
* Bonaventura Ubach i Medir
# Flesh and the Devil

Flesh and the Devil és una pel·lícula estatunidenca de Clarence Brown estrenada el 1926.

## Argument

Leo i Ulrich, plançons de la gran aristocràcia de l'Europa central de a finals del segle xix, són amics d'infantesa, i fins i tot germans de sang. Porten una carrera militar junts.
Leo s'enamora d'una comtessa, la irresistible Felicitas, després s'ha d'enfrontar al fet que és casada. El marit d'aquesta el desafia en duel, en el qual Leo mata el seu rival. Per tal d'evitar tot escàndol, l'exèrcit envia Leo a l'Àfrica durant alguns anys.
Mentrestant, Ulrich, que no està assabentat de la relació passada entre Leo i Felicitas, es casa amb aquesta.
De tornada d'Àfrica, Leo s'assabenta que el seu millor amic és casat amb la dona que estima i es trastorna per la traïció d'aquesta: no l'ha esperat. Felicitas comunica ràpidament a Leo que l'estima encara. Aquest es debat entre la seva amistat indefectible i el seu amor etern: escull quedar a distància de Felicitas.
Felicitas continua buscant Leo. Ulrich els descobreix en una cita i, comprenent finalment l'assumpte, desafia el seu amic en duel. Leo i Ulrich es troben així a l'illa que ha protegit tots els secrets de la seva infantesa, però finalment no arriben a les armes: es reconcilien. Felicitas, qui ha intentat unir-los a l'illa, mor accidentalment a les aigües gelades del llac.

## Repartiment

* John Gilbert: Leo von Harden
* Greta Garbo: Felicitas
* Lars Hanson: Ulrich von Eltz
* Barbara Kent: Hertha von Eltz
* William Orlamond: Oncle Kutowski
* George Fawcett: Pastor Voss
* Eugenie Besserer: La mare de Leo
* Polly Moran: dona amb el ram

## Al voltant de la pel·lícula

* Una escena memorable pel seu erotisme latent, és aquella on, a l'església a punt de prendre la comunió, Felicitas (Greta Garbo) gira la copa de vi que li és donada pel sacerdot per tal que els seus llavis es puguin posar al mateix indret que les de Leo (John Gilbert) que l'ha precedit...
* El 2006, el National Film Registry de la Biblioteca del Congrés dels Estats Units la va seleccionar per a la seva preservació degut al seu interès cultural, històric o estètic.

### Greta Garbo

* Es tracta de la 10a pel·lícula de Greta Garbo que tenia llavors 21 anys, la 3a de la seva carrera hollywoodienca i la seva 1a col·laboració amb John Gilbert.
* La llegenda de la relació entre Greta Garbo i John Gilbert va néixer durant el rodatge d'aquesta pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Flesh and the Devil». The New York Times.
* ↑ «Complete National Film Registry Listing» (en anglès). Film Registry of the National Film Preservation Board. [Consulta: 22 març 2021].
# Mehmed Kodro

Mehmed Kodro, més conegut com a Meho Kodro, (Mostar, 12 de gener, 1967) fou un futbolista i actual entrenador de futbol bosnià.

## Trajectòria

Kodro debutà a primera divisió l'any 1985 amb el Velež Mostar, el club de la seva ciutat. A l'inici de les Guerres Balcàniques, Kodro emigrà a la península Ibèrica a les files de la Reial Societat de Sant Sebastià, on es mostrà com un gran golejador, obrint-li les portes del FC Barcelona. Jugà al club català la temporada 1995-1996, però no realitzà una gran campanya, marcant només 9 gols i afectat per les lesions. En acabar la temporada fitxà pel CD Tenerife i posteriorment pel Deportivo Alavés, acabant la seva trajectòria al Maccabi Tel Aviv FC d'Israel.
Kodro formà part, tant de la selecció iugoslava (1991 - 1992, 2 partits) com de la de Bòsnia i Hercegovina de 1996 a 2000, marcant 3 gols en 13 partits.
L'any 2006 fou assistent de José Mari Bakero a la Reial Societat. El 5 de gener de 2008, va ser nomenat màxim responsable de la selecció bosniana. Dirigí l'equip dos partits amistosos però rebutjà fer-ho contra la selecció de l'Iran el 26 de maig del mateix any, i va ser destituït.

## Referències

* ↑ Players Appearing for Two or More Countries: http://www.rsssf.com/miscellaneous/double-caps.html
* ↑ «Kodro fired as Bosnia-Herzegovina boss». UEFA.com, 17-05-2008 [Consulta: 18 maig 2008].

## Enllaços externs

* Qué fue de... Kodro? - Cadena Ser Arxivat 2009-02-15 a Wayback Machine. (castellà)
# Estación Tapia

Tapia o Estación Tapia és una població de l'Uruguai ubicada al departament de Canelones. Es troba sobre la ruta 88, 12 quilòmetres a l'est de San Jacinto. L'autovia Montevideo – Minas passa pel sud-est del poble, mentre que l'Arroyo de los Negros s'ubica al sud-oest.

## Població

Segons les dades del cens de l'any 2004, Tapia tenia 273 habitants.
| Any | Població |
| 1985 | 318 |
| 1996 | 226 |
| 2004 | 273 |
| 2011 | 213 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ «Cens del 2004 del Departament de Canelones» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 3 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / E» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2012-12-29. [Consulta: 3 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Tapia (castellà)
# Penthu

El noble egipci Penthu va ser el «Portador del Segell del Reial del Baix Egipte», «Confident», «Funcionari del Senyor de les Dues Terres», «Favorit del Bon Déu», «Escriba del Rei», «Subordinat del Rei», «Primer Servent d'Aton en el Gran Temple d'Aton» (també anomenat Per-Aton o Casa d'Aton) d'Akhetaton, «Cap dels Metges», i «Camarlenc». Aquests títols mostren que va ser molt poderós durant la dinastia XVIII d'Egipte.
Originalment va ser cap dels metges durant el regnat d'Akhenaton, però va poder haver sobreviscut als canvis del final del període d'Amarna i que va servir sota el regnat d'Ay. La identificació del metge Penthu amb el djati Penthu no és gaire segura.
Tenia una tomba (Tomba d'Amarna 5) construïda al cementiri d'Amarna, encara que les seves restes mai han estat identificades i probablement mai va ser enterrat allí.

## Referències

* ↑ Confident
* ↑ Rei de l'Alt i el Baix Egipte.
* ↑ Subordinat
* 1 2 Davies
* ↑ Cerny, S. 4 no. 26
* ↑ Dodson, p.79.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan. Amarna Sunset: Nefertiti, Tutankhamun, Ay, Horemheb, and the Egyptian Counter-Reformation (en anglès). American University in Cairo Press, 2009.
* Cerny, J. Hieratic Inscriptions from the Tomb of Tut'ankhamun (en anglès), 1965.
* Davies, Norman de G. The rock tombs of El-Amarna (en anglès). III i IV. The Egypt Exploration Society, 1905 (r. 2004), p. 96 (ARCH SURVEY MEMOIRS). ISBN 0-85698-160-5.

## Enllaços externs

* El Amarna North Tombs
# La Marque

La Marque és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 13.682 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Marque tenia 13.682 habitants, 5.237 habitatges, i 3.713 famílies. La densitat de població era de 371,5 habitants/km².
Dels 5.237 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 17,2% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.841 $ i la renda mediana per família de 39.081 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.099 $ mentre que les dones 27.292 $. La renda per capita de la població era de 17.518 $. Aproximadament el 13,5% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Marque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Marque». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Associació Professional de la Magistratura

L'Associació Professional de la Magistratura (APM) és una de les cinc associacions professionals de jutges espanyols. ja que els jutges espanyols tenen prohibit pertànyer a sindicats, les associacions professionals com l'APM han adoptat el paper tradicional de protegir els drets i condicions laborals dels jutges. APM és la més gran de les associacions de jutges, magistrats i magistrats del Tribunal Suprem d'Espanya i és considerada tradicionalment com a ideològicament conservadora.
Està constituïda a l'empara de l'article 127 de la Constitució Espanyola i 401 de la Llei Orgànica de Poder Judicial. En 2008 l'associació està integrada per més de 1.300 jutges i magistrats, sent membre de la Unió Internacional de Magistrats amb seu a Roma.
El seu objecte és la defensa de la carrera judicial, dels seus interessos professionals i la realització d'activitats encaminades al servei de la justícia en general. Les línies que vertebren la ideologia de l'associació són, segons declaren els seus estatuts:
    a) La legitimació del Jutge que es produeix de forma democràtica perquè la sobirania popular, a través de la Constitució, ha dipositat la seva confiança en un poder judicial professional i en una justícia tècnica no supeditada al sufragi universal.
    b) La independència judicial, que es configura com una garantia del ciutadà i no com un privilegi del jutge, sent un postulat constitucional, que tots els poders públics es troben obligats a respectar i el Consell General del Poder Judicial a garantir, i que exigeix, en primer lloc, que hagi de preservar-se el jutge de qualsevol intromissió en el moment final de la seva decisió, que constitueix el nucli de la institució.
    c) Neutralitat política, que implica que el jutge es troba sotmès, exclusivament, a l'ordenament jurídic, i que la seva voluntat de submissió únicament a imperatius jurídics.
    d) Respecte al principi de la legalitat, que vol dir que correspon al jutge l'estricte respecte al sistema de producció de normes jurídiques, l'enumeració de les quals i jerarquia s'atribueix constitucionalment a la decisió política, però la complexa realitat de la qual normativa necessita interpretació o integració.
    i) Professionalitat, que subratlla la condició del jutge, com a tècnic de Dret, jurídicament tècnic, imparcial, políticament neutral, econòmicament suficient, i servidor públic per la seva condició de membre d'un dels tres poders de l'Estat, el poder judicial.

## Vegeu també

* Poder Judicial d'Espanya
* Consell General del Poder Judicial

## Referències

* ↑ Juez de la APM propuesto para cubrir la plaza de Conde Pumpido Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine. Lexur

## Enllaços externs

* Associació Professional de la Magistratura - Lloc web oficial
# Flesh for the Beast

Flesh for the Beast és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Terry West, estrenada el 2003. El rodatge es desenvolupà a Yonkers entre el mes d'abril al mes de maig de 2003. Rebé el premi de la millor pel·lícula i dels millors efectes especials, en el New York City Horror Film Festival el 2003.

## Argument

Un estrany solitari, John Stoker, convida un equip d'experts en fenòmens paranormals a casa seva que suposadament està encantada. Però, lluny de fer fora els fantasmes, les experiències pseudocientífiques de l'alegre banda desperten algunes dones atractives ben decidides a alimentar-se de carn fresca.

## Repartiment

El repartiment de la pel·lícula va ser el següent:
* Jane Scarlett: Erin Cooper
* Sergio Jones: John Stoker
* Clark Beasley Jr.: Ted Sturgeon
* Jim Coope: Jack Ketchum
* David Runco: Joseph Monks
* Aaron Clayton: Douglas Clegg
* Michael Sinterniklaas: Martin Shelly
* Caroline Hoermann: Pauline
* Ruby Larocca: Cassandra
* Barbara Joyce: Irene
* Kevin G. Shinnick: Jimmy / un zombi
* Caroline Munro: Carla la gitana
* Aldo Sambrell: Alfred Fischer

## Referències

* ↑ «Past Festivals. 2003» (en anglès). The New York City Horror Film Festival. [Consulta: 11 febrer 2013].
* ↑ Kehr, Dave. «Flesh for the Beast (2003) - Film in review» (en anglès). The New York Times. [Consulta: 11 febrer 2013].
* ↑ «Flesh for the Beast (2003) - Cast» (en anglès). The New York Times. [Consulta: 11 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Critica DevilDead Arxivat 2012-06-03 a Wayback Machine.
# Mehmed Raixid

Mehmed Raixid (? - 1735) fou un poeta i historiador otomà. Va ocupar diverses posicions oficials i va morir sent kadiasker d'Anatòlia. Va tenir reputació de poeta destacat però la seva principal activitat fou la d'historiador en què va ocupar la posició d'historiador oficial com a successor de Naima. Se li va encarregar escriure la història oficial del regnat d'Ahmet III des de 1703, que després va ampliar estenent el relat fins al 1660, i acabant el 1722. La seva obra fou coneguda com a Tārīḫ-i Rāšid.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, VIII, 456
# Estació terrestre

Una estació terrestre, estació de terra, o terminal terrestre és una estació de ràdio terrestre dissenyada per a telecomunicacions extraplanetàries amb naus espacials (part del segment terrestre del sistema de la nau espacial), o la recepció d'ones de ràdio de fonts de ràdio astronòmiques. Les estacions terrestres poden estar situades a la superfície de la Terra, o en la seva atmosfera. Les estacions terrestres es comuniquen amb la nau espacial per transmissió i recepció d'ones de ràdio en bandes de freqüències super altes o extremadament altes (p.ex., microones). Quan una estació terrestre transmet amb èxit ones de ràdio per a una nau espacial (o viceversa), estableix un enllaç de telecomunicacions. Un dispositiu de telecomunicacions principal de l'estació de terra és lantena parabòlica.
Les estacions terrestres poden tenir una posició fixa o bé itinerant. L'Article 1 § III del ITU Radio Regulations descriu diversos tipus d'estacions terrestres fixes i mòbils, i les seves interrelacions.
Les estacions terrestres de satèl·lit especialitzades s'utilitzen per telecomunicar amb satèl·lits—principalment satèl·lits de comunicacions. Altres estacions de terra es comuniquen amb estacions espacials tripulades o sondes espacials robòtiques. Una estació de terra que rep principalment dades de telemetria, o que segueix un satèl·lit que no es troba en òrbita geoestacionària, s'anomena estació de seguiment.
Quan un satèl·lit es troba dins d'una línia de visió d'una estació de terra, es diu que l'estació té una vista de satèl·lit (vegeu passada). És possible per a un satèl·lit comunicar-se amb més d'una estació de terra alhora. Un parell d'estacions de terra tenen un satèl·lit en vista mútua quan les estacions comparteixen un contacte de visió simultani i sense obstacles amb el satèl·lit.

## Referències

* ↑ «Federal Standard 1037C», 1996. [Consulta: 23 abril 2009]. «Earth station»
* ↑ «ITU Radio Regulations – Article 1, Definitions of Radio Services». [Consulta: 23 abril 2009].
* ↑ «ATIS Telecom Glossary», 2007. [Consulta: 22 abril 2009]. «View»

## Enllaços externs

* UplinkStation.com, a corporate directory of commercial teleports, satellite television operators, et al. Accessed on 22 abril 2009.
* World Teleport Association Arxivat 2011-02-10 a Wayback Machine. Accessed on 22 abril 2009.
# Pentinella (desambiguació)

«Pentinella» té aquests significats:
En Micologia hi ha diferents espècies de bolets que contenen el mot pentinella en el seu nom comú. Es refereix a espècies del gènere Amanita que es caracteritzen per presentar un barret de poca carn, sovint fràgil, amb marge pentinat, làmines blanques, cama esvelta, sense anell i amb volva envoltant el peu. La volva pot ser membranosa o bé fràgil i que es desintegra amb molta facilitat.
Les espècies de pentinelles més corrents són:

#### Pentinelles de volva membranosa

* Pentinella (Amanita vaginata)
* Pentinella argentada d’alzina (Amanita bertaultii)
* Pentinella argentada de pi (Amanita mairei)
* Pentinella bruna de cassoleta pigada (Amanita battarae)
* Pentinella bruna de muntanya (Amanita umbrinolutea)
* Pentinella bruna de plana (Amanita fulvoides)
* Pentinella d’avellaner (Amanita coryli)
* Pentinella de bedoll (Amanita betulae)
* Pentinella de cassoleta grossa de plana (Amanita magnivolvata)
* Pentinella de cassoleta grossa de muntanya (Amanita pachyvolvata)
* Pentinella ensafranada (Amanita crocea)
* Pentinella ensafranada de cama llisa (Amanita subnudipes)
* Pentinella groguenca (Amanita contui)
* Pentinella platejada (Amanita argentea)
* Pentinella rogenca (Amanita fulva)

#### Pentinelles de volva fràgil

* Pentinella avellanada (Amanita beckeri)
* Pentinella beix (Amanita lividopallescens)
* Pentinella de cassoleta fosca (Amanita ceciliae)
* Pentinella de cassoleta fumada (Amanita submembranacea)
* Pentinella d’estepa (Amanita cistetorum)

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia. II. El Papiol: Editorial Efadós, 2022. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.