OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Paulet

Can Paulet és una masia del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. A prop hi ha la Font de Can Paulet, una obra també inventariada de manera singular.

## Masia

És una masia rural amb coberta a dues vessants que conserva el portal d'arc de mig punt adovellat i un finestral gòtic. A la part de dins conserva les arcades a la part central i la bodega, si bé els sostres estan enfonsats. Les restauracions que s'observen en una part de la casa dels anys 40 del segle XX donen a entendre que la casa fou abandonada modernament, segurament pel fet de desenvolupar la urbanització del mateix nom.

## Font de Can Paulet

La Font de Can Paulet és una font de muntanya que es troba molt a prop de la masia de Can Paulet. L'accés més conegut és pel camí que va de Can Mascaró fins a Can Llopart. Segons sembla, en algun moment es canvià la seva ubicació, situant-la prop d'un hort i es construí una bassa feta d'obra vista que aprofita l'aigua que brolla de la font. El parament és de pedres irregulars unides amb molt de morter i el brollador és metàl·lic, força simple.

## Referències

* ↑ «Can Paulet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
* ↑ «Font de Can Paulet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
# KANUKOKA

KANUKOKA (en Kalaallit: Nunaanni Kommunit Kattuffiannit, en danès: De Grønlandske Kommuners Landsforening) és una associació de les municipalitats de Groenlàndia, dirigida per Enok Sandgreen. El nom és un acrònim format per les dues primeres lletres de cadascun dels constituents de l'organització en idioma groenlandès.
La intenció de l'organització és facilitar la cooperació entre les quatre municipalitats de Groenlàndia: Kujalleq, Qaasuitsup, Qeqqata, i Sermersooq. Amb seu a Nuuk, organitza les eleccions municipals cada quatre anys.
KANUKOKA es va fundar el 25 de juliol de 1972, en aquell moment hi havia 18 municipalitats i 3 comtats. Després de la reforma administrativa de 2008 ara hi ha a Groenlàndia només 4 municipalitats

## Referències

* ↑ «Sermitsiaq mener: Hvem ka’? Kanukoka!» (en danish). Sermitsiaq, 20-05-2010 [Consulta: 9 juliol 2010]. Arxivat 23 de maig 2010 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-05-23. [Consulta: 20 abril 2012].
* ↑ «Kommunalvalg 2008» (en danish). KANUKOKA, Official Website. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2011. [Consulta: 9 juliol 2010].
* ↑ «Fakta om kommunen» (en danish). Qaasuitsup Municipality, Official Website. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2010. [Consulta: 16 juliol 2010].

## Enllaços externs

* KANUKOKA - Lloc web oficial
# Michel Duchein

Michel Duchein (Sedan, 4 de desembre de 1926 - Drancy, 5 d'agost de 2021) fou un arxiver, un historiador, un novel·lista i un traductor francès, nascut a Sedan el 4 de desembre de 1926. Morí el 5 d'agost de 2021.

## Biografia

Michel Duchein fou un arxiver paleògraf, de la promoció de 1949. Obtingué una llicenciatura en història l'any 1952 a la Universitat de Bordeus, i exercí a continuació a diferents serveis d'arxiu, esdevenint conservador en cap l'any 1970, i a continuació inspector general de l'Arxiu de França l'any 1978.
És autor de diverses biografies dedicades a diversos sobirans britànics, principalment de la casa Tudor i Stuart.
Sota el pseudònim de Marc Daniel, publicà molts articles a la revista del moviment homòfil de França Arcadie. I sota el pseudònim Marc Delory, escrigué una novel·la policíaca, Bateau en Espagne, amb la qual fou guanyador l'any 1965 del gran premi de literatura policíaca.
Ha traduït igualment al francès diferents autors de novel·les policíaques, com Josephine Tey, Ruth Rendell, Shelley Smith, Celia Fremlin, Isaac Asimov, John Bingham, Ngaio Marsh, William Green, Nicholas Blake, Patricia McGerr o Christopher Hale.

## Obres
### Sota el nom de Michel Duchein

* 1985: Jacques I$^{er}$ Stuart, Fayard (premi XVII$^e$ siècle de 1986)
* 1985: Les Bâtiments d'archives, construction et équipements, Paris, Direction des archives nationales, la Documentation française, 1985, 256 p.
* 1987: Marie Stuart, Fayard
* 1992: Élisabeth I$^{re}$ d'Angleterre. Le pouvoir de la séduction, Fayard (premi Jackie-Bouquin de 1992)
* 1995: Archives de l'Occident: Les Temps modernes (1559-1700), Fayard
* 1998: Histoire de l'Écosse, Fayard
* 2000: Charles I$^{er}$, l'honneur et la fidélité, Payot
* 2001: Le duc de Buckingham, Fayard
* 2002: Marie Stuart et le bâtard d'Êcosse, Privat
* 2006: Les derniers Stuarts, 1660-1807, Fayard
* 2010: 50 années qui ébranlèrent l'Angleterre. Les deux révolutions du XVIIe siècle.
* 2013: Histoire de l'Ecosse : Des origines à 2013, Tallandier (edició revisada i augmentada)

### Sota el pseudònim de Marc Delory

1964: Bateau en Espagne, coll. «Crime-club», nº 230 (Grand prix de littérature policière el 1965)

### Sota el pseudònim de Marc Daniel

Nombrosos articles sobre la història de l'homosexualitat a la revista francesa mensual Arcadie.

## Premis i distincions

* Prix XVIIe-Siècle 1986 per Jacques Ier Stuart, roi de la paix.
* Grand prix de littérature policière 1965: premi a la millor novel·la francesa per Bateau en Espagne.
* Prix Jackie-Bouquin 1992 per Élisabeth Ire d'Angleterre.

## Referències

* ↑ «Décès de Michel Duchein (prom. 1949)». École nationale des chartes, 17-08-2021 [Consulta: 3 setembre 2021].
* ↑ Michel Duchein «Michel Duchein : biographie professionnelle». La Gazette des archives, 1992, pàg. 203.
* ↑ «Qu’est ce qu’un homosexuel libéré ?», 2009.
# Fontans

Fontans és un municipi francès, situat al departament del Losera i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Ackley

Ackley és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del July 2006 tenia 1.715 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ackley tenia 1.809 habitants, 734 habitatges, i 482 famílies. La densitat de població era de 285,1 habitants per km².
Dels 734 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 32,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 26,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,9 homes.
Entorn del 5,8% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ackley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ackley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aeroport Internacional Osvaldo Vieira

El Aeroport Internacional Osvaldo Vieira (codi IATA: OXB, codi OACI: GGOV) és un aeroport que atén a la ciutat de Bissau, capital de Guinea Bissau. És l'únic aeroport internacional del país.
L'Aeroport Internacional Osvaldo Vieira té una pista, en orientació 03/21, amb una longitud de 10.498 peus (3.200 m). L'altitud d'aquesta pista és de 127 peus (39 m). Aquesta pista és també una de les tres de Guinea Bissau que està pavimentada. Com passa en molts aeroports d'Àfrica, l'Osvaldo Vieira tan sols obre des de la sortida del sol a la nit.

## Història

Prèviament conegut com a Bissalanca, durant la guerra d'independència de Guinea Bissau (1963–1974) fou utilitzat com a base de la Força Aèria Portuguesa. Fins 1998 era base de l'aerolínia nacional Air Bissau.
L'aeroport va haver de ser tancat el 7 de juny de 1998 a causa de la forta lluita als voltants de Bissau. Va ser oficialment reinaugurat al juliol de 1999 quan hi va aterrar un avió de TAP Portugal transportant al primer ministre Francisco Fadul, així com dignataris de Portugal i Guinea Bissau.
El 10 de desembre de 2013 TAP Portugal va suspendre els vols després que forces de policia locals amenaçaren la tripulació de vol TP202 amb destinació a Lisboa i van obligar la tripulació a embarcar 74 refugiats sirians que havien arribat a Bissau a través de Marroc i Turquia, i que portaven passaports turcs falsificats.

## Aerolínies i destins

| Ciutats | Aeroports | Aerolínies |
| Àfrica |||
| Cap Verd |||
| Praia | Aeroport Internacional Nelson Mandela | Royal Air Maroc |
| Guinea |||
| Conakry | Aeroport Internacional de Conakry | ASKY Airlines / Senegal Airlines |
| Marroc |||
| Casablanca | Aeroport Internacional Mohammed V | Royal Air Maroc |
| Senegal |||
| Dakar | Aeroport Internacional de Dakar-Yoff/Léopold Sédar Senghor | Senegal Airlines |

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 7 febrer 2015. [Consulta: 5 gener 2015].
* ↑ Oliveira, Mariana; Henriques, Ana; Ribeiro, Nuno «SEF despista eventuais radicais entre sírios que entraram em Portugal com passaportes falsos» (en portuguese). Público [Lisbon], 12-12-2013 [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Adlector

Adlector va ser un ofici del període imperial romà.
Un adlector era un funcionari recol·lector de les taxes imperials a les províncies, sota els emperadors romans. Aquesta funció no va existir durant la República i els inicis de l'Imperi. La seva funció es descriu al Codi Teodosià.

## Referències

* ↑ Codi Teodosià. XII, títol 6
* ↑ Smith, William (ed.). «Adlector». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 6 maig 2022].
# Tordenc becfí

El tordenc becfí (Argya longirostris) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba alta, normalment a prop de l'aigua a les terres baixes, a l'est de l'Índia des del Nepal cap a l'est fins Bengala Occidental i Assam, cap al sud a les muntanyes Khasi i Cachar i Manipur i sud-oest de Myanmar.

## Referències

* ↑ «Tordenc becfí». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Agesíloc

Agesíloc (en llatí Agesilochus o Hegesilochus, en grec antic Ἀγεσίλοχος o Ἀγησίλοχος o Ἡγησίλοχος) fou un polític rodi, cap dels magistrats (Prytanis) de l'illa quan va esclatar la guerra entre el rei macedoni Perseu i Roma el 171 aC.
Va ser partidari de Roma i va recomanar als seus conciutadans que no s'impliquessin amb els macedonis. L'any 169 aC fou enviat com ambaixador a Roma, mentre un altre polític de la mateixa tendència, Agèpolis de Rodes, era enviat com ambaixador al cònsol romà Quint Marci Filip. El 168 aC el van enviar de nou com a ambaixador davant del cònsol Emili Paul·le a Macedònia i Agèpolis el va substituir com ambaixador a Roma, segons explica Polibi.

## Referències

* ↑ Agesilochus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 70
# Al-Seyassah

Al-Seyassah, també transliterat com a Al-Siyasa (àrab: السياسة, as-Siyāsa), és un diari d'informació general kuwaitià, publicat per Dar Al-Seyassah Press Publishing Printing & Distribution Co. El redactor en cap del periòdic és Ahmed Al-Jarallah.

## Història

L'any 1968, Al-Jarallah es convertí en el seu propietari i decidí canviar-lo, passant d'un format de revista setmanal a un de periòdic diari. L'any 1977, Jarallah expandí Al-Seyassah a un grup de comunicació, que també publicà el periòdic en llengua anglesa Arab Times i la revista setmanal Al-Hadaf (en català, ‘L'Objectiu’).
El 1977, els seus actius es van estimar en més de cinc milions de dinars kuwaitians ($17.25m) al balanç de comptes anual, incloent una planta d'impressió que era, alhora, la més moderna de la regió.
L'any 2003, es va convertir en el quart periòdic de major circulació al país, amb 302.700 lectors i una circulació diària de 75.679 exemplars, i una quota de mercat del 16,82%.

## Referències

* 1 2 3 Djankov, Simeon; McLiesh, Caralee; Nenova, Tatiana; Shleifer, Andrei «Who Owns The Media?» (en anglès). Journal of Law and Economics, XLVI/2, 01-10-2003.
* ↑ Ahmed Al-Jarallah: Bio Arxivat 2017-08-25 a Wayback Machine., The Emirate Center for Strategic Studies and Research (ECSSR) (anglès)
* ↑ «The Gulf reporter who became a newspaper tycoon» (en anglès). Events. Shore Varrone, Inc., 3, 1977, pàg. 51.

## Enllaços externs

* Al-Seyassah - Lloc web oficial
# Al-Sha'ab Hadramaut

L'Al-Sha'ab Hadramaut (àrab: نادي شعب حضرموت, Nādī Xaʿb Ḥaḍramawt, ‘Club del Poble de Hadramaut’) és un club iemenita de futbol de la ciutat de Mukalla. Al-Sha'ab significa Gent o Poble.
El club va ser fundat el 1972. En el seu palmarès destaquen dues copes President, una copa Unitat i una supercopa. L'any 2020 es proclamà per primer cop campió de lliga. Els seus colors són el vermell i el blanc.

## Palmarès

* Lliga iemenita de futbol:
       2020
* Copa President (Iemen):
       2000, 2006
* Copa Unitat (Iemen):
       2009
* Supercopa iemenita de futbol:
       2014

## Referències

* ↑ Yemen - List of Foundation Dates a RSSSF
* ↑ Yemen - List of Cup Winners a RSSSF
* ↑ Campions del Iemen a RSSSF
* ↑ Info del club kooora.com
# Adenomus kandianus

Adenomus kandianus és una espècie d'amfibi endèmica de Sri Lanka que es considera extinta.

## Referències

* Manamendra-Arachchi, K. & de Silva, A. 2004. Adenomus kandianus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 d'abril del 2008.
# Al-Biruní (cràter)

Al-Biruní és un cràter d'impacte situat en la cara oculta de la Lluna, en una porció de la superfície lunar visible ocasionalment gràcies als moviments de libració. En aquestes circumstàncies el cràter és visible lateralment. Al-Biruní està situat al sud del cràter Joliot i al nord-est del cràter Goddard.
La forma de la vora d'Al-Biruní s'aproxima a un cercle una mica irregular, amb una prominència sobresortint de la vora en la seva part nord-est i un engrosament per l'interior de la seva part oest. L'interior és relativament pla, amb diminuts cràters repartits per tota la superfície. Entre ells destaca, per la seva major grandària, Al-Biruní C, prop de la par nord-est de la vora.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt mitjà del cràter que està més proper a Al-Biruní.
| Cràters satèl·lit | Al-Biruní Coordenades Diàmetre C 18° 24′ N, 93° 00′ E﻿ / ﻿18.4°N,93.0°E﻿ / 18.4; 93.0﻿ (Al-Biruní C) 9 km |

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Al-Biruní (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 27 juny 2018].
# Théâtre de l'Œuvre

El Théâtre de l'Œuvre és fundat per Aurélien Lugné-Poe el 1893 a París, en el número 55 del carrer de Clichy per acollir el Simbolisme literari i pictòric. El seu repertori és sensible als autors nòrdics al costat de joves escriptors francesos com Henry Bataille, Henri de Régnier o Alfred Jarry.
Aurélien Lugné-Poe anima una companyia teatral homònima que fa produccions a la sala Berlioz però també en altres teatres de París. El 1919, Lugné-Poë dirigeix novament la sala del Théâtre de l'Œuvre gràcies al suport financer de l'actriu Marcelle Frappa.
# Torrent de la Riera (Escorca)

El Torrent de la Riera és un torrent de Mallorca que neix a les faldes del Puig Tomir, al municipi d'Escorca i arriba al municipi de Campanet on aflueix al Mal Torrent de Massana, que, amb el Torrent de Comafreda, formen el Torrent de Sant Miquel.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 297-298. ISBN 84-8661702-2.
# Torrent de la Rabassada

El Torrent de la Rabassada, també anomenat torrent de les Monelles o torrent de Can Borrell, és un curs intermitent d'aigua de Collserola. Neix a prop de la Font d'en Ribes, al vessant Nord del turó del Puig. El torrent recull les aigües de la vall situada entre les serres del Pedregal (a l'oest) i la de la Rabassada (est) i després de recórrer 3,5 kilòmetres, desguassa les seves aigües a la riera de Sant Medir, aigües amunt de la Masia de Can Borrell. Aquest curs d'aigua suporta el pantà de Can Borrell, petit embassament actualment en desús.

## Vegeu també

* Pantà de Can Borrell

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de la Riera (Granera)

El torrent de la Riera és un torrent del terme municipal de Granera, al Moianès.
Està situat a la zona central del terme, al sud-est del poble de Granera. Discorre pel costat de llevant de la masia de la Riera, que li dona nom. Es forma a prop i al nord-est de la masia de l'Óssol i al sud-oest de la de Tantinyà per la unió del torrent de l'Óssol i el torrent del Salamó; des d'aquest punt davalla cap al nord, fent amples girangonses, i passa ran i a llevant de la masia de la Riera. Poc després rep per la dreta el torrent de Tantinyà, i deixa a la dreta la Baga de Tantinyà abans de rebre aquest afluent i l'Hort del Pi just després. A continuació deixa a l'esquerra -ponent- el paratge del Camí de la Riera, just abans de rebre per l'esquerra el torrent del Prat. Fent grans giragonses, el torrent deixa a la dreta la Carena de Serraltes i a l'esquerra el Serrat de les Puces, entre els quals troba el Gorg de l'Infern. Al cap de poc arriba a migdia de la Plana del Mas, on s'ajunta amb el torrent de Salvatges per formar la riera del Marcet.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Riera en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alange

    Per Alanje a la província del Chiriquí (Panamà) vegeu Alanje
Alange és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Transsiberià (pel·lícula)

Transsiberià és una pel·lícula de thriller dirigit per l'estatunidenc Brad Anderson, estrenada el 18 de juliol de 2008 a la ciutat de Nova York. Ha estat doblada al català. Fou estrenada al Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Argument

La pel·lícula es desenvolupa al tren del transsiberià. Una parella estatunidenca, Roy (Woody Harrelson) i Jessie (Emily Mortimer), tots dos molt religiosos, coneixen al tren a Carlos (Eduardo Noriega) i la seva promesa Abby (Kate Mara). A partir de llavors Jessie s'adona que Carlos i Abby no són el bons que aparenten ser. El que hauria d'haver estat un viatge plaent es complicarà encara més en veure's inesperadament relacionats amb la recerca duta a terme per l'oficial Grinko (Ben Kingsley), un agent rus dedicat a la lluita contra el narcotràfic. Remake d' Horror Express.

## Repartiment

* Woody Harrelson - Roy
* Emily Mortimer - Jessie
* Ben Kingsley - Grinko
* Kate Mara - Abby
* Eduardo Noriega - Carlos
* Thomas Kretschmann - Kolzak
* Étienne Chicot - El francès

## Premis i nominacions
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Candidats | Resultat |
| Millor fotografia | Xavi Giménez | Nominat |
| Millor muntatge | Jaume Martí i Farrés | Nominat |

### XVIII Premis de la Unión de Actores

| Categoria | Candidats | Resultat |
| Millor actor secundari | Eduardo Noriega | Nominat |

### Premis Gaudí 2009

| Categoria | Candidats | Resultat |
| Millor muntatge | Jaume Martí i Farrés | Guanyador |
| Millor direcció artística | Alain Bainée | Guanyador |
| Millors efectes especials | Jordi San Agustín | Nominat |
| Millor pel·lícula en llengua no catalana | Transsiberià | Nominat |
| Millor so | Rupert Ivey, Albert Manera i Marc Orts | Nominat |

## Referències

* ↑ Brad Anderson presenta 'Transsiberian', un 'thriller' claustrofóbico, La Vanguardia, 3 d'octubre de 2008
* ↑ Transsiberià a esadir,.cat
* ↑ Brad Anderson arriba a Sitges amb "Transsiberian", ccma.cat, 3 d'octubre de 2008
* ↑ Harrelson on 'Trans-Siberian' trip, Hollywood Reporter, 12 de gener de 2006
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2008». CEC. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ Penélope Cruz, Maribel Verdú, Eduardo Noriega, Luis Varela y Miguel Ángel Silvestre optan a los Premios Unión de Actores, Europa Press, 19 de gener de 2009
* ↑ Transsiberià al web de l'Acadèmia del Cinema
# Can Paulica

Can Paulica és una casa de la Cellera de Ter (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un immoble de planta rectangular que consta de planta baixa i dos pisos superiors, cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. Està ubicat en la travessera del Torrent, però al mateix temps fa cantonada, desembocant una de les seves façanes, en la travessera de Sales.
La planta baixa consta de dues obertures, com són el portal d'accés adovellat d'arc de mig punt i una finestra quadrangular amb llinda i muntants de pedra.
Els dos pisos superiors han estat resolts amb el mateix plantejament formal, que consisteix en la disposició de dues finestres per pis, amb llinda monolítica i muntants de pedra. Ara bé, difereixen en dos aspectes: per una banda, la forma, ja que les del primer pis són rectangulars, mentre que les del pis superior són quadrangulars. Per l'altra, la mida, ja que les del primer pis són més grans, mentre que les del segon són més petites.

## Referències

* 1 2 3 «Can Paulica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2017].