OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johannes Parix

Johan Parix de Heidelberg (Johannes Parix) va ser un impressor alemany mort a Tolosa de Llenguadoc en 1502, considerat el primer que va imprimir llibres a Espanya.
Era un alemany de Heidelberg, dada que ell mateix va fer constar en els colofons dels llibres que va compondre. No era rar trobar tipógrafs alemanys treballant en la resta d'Europa, però hi ha alguna cosa que delata que Parix va arribar a Espanya des d'Itàlia: el tipus de lletra que utilitzava, anomenat rodó o romà pel lloc de la seva invenció. Amb un disseny semblant al que van emprar a Roma Konrad Sweynheym i Arnold Pannartz, Ulric Han i Georgius Lauer. No obstant això, els qui han buscat a Parix a Roma han descobert que el 1471 hi havia a Roma dotze tipògrafs: de tots menys un es coneix el nom, i cap dels onze identificats és Parix. Així que es pot inferir que Parix va arribar a Segòvia des de Roma.

## Obra

* Sinodal de Aguilafuente (Juan Párix, 1472)
Cridat pel bisbe Juan Arias Dávila, es va establir a Segòvia cap al 1472, on va imprimir uns vuit llibres entre 1472 i 1475.
El primer llibre en sortir de la seva premsa va ser el Sinodal de Aguilafuente, imprès a partir del manuscrit Códex canónum en el qual es recullen les actes sinodals del sínode diocesà convocat per l'esmentat Juan Arias Dávila a Aguilafuente (Segòvia) entre l'1 i el 10 de juny de 1472.
Tant el manuscrit original com l'incunable es troben dipositats en la Catedral de Segòvia.

## Vegeu també

* Bartomeu Mates

## Referències

* 1 2 3 Carabias, Amando. «El Sinodal de Aguilafuente. Impresión e historia». Alenarte Revista, 16-05-2012. [Consulta: 12 novembre 2012].
* 1 2 De los Reyes Gómez, Fermín «Segovia y los orígenes de la imprenta española». Revista General de Información y Documentación. Universidad Complutense [Madrid], 1, 2005. ISSN: 1132-1873.

## Enllaços externs

* Article d'El Mundo sobre l'exposició de llibres de Parix celebrada en 2004.
* www.bne.es
# Johannes Phocylides Holwarda

Johannes Phocylides Holwarda (Jan Fokkesz, Jan Fokker, Johann Holwarda, Johannes Fokkes Holwarda, Jan Fokkens Holwarda, Jan Fokkes van Holwerd) (19 febrer 1618 - 22 de gener de 1651) era un astrònom, metge i filòsof frisó. Va ser professor de filosofia a la Universitat de Franeker del 1639 fins al 1651.
Va néixer a Holwerd, és més recordat va ser pel seu descobriment de la variació de Mira d'(Omicron Ceti) en la brillantor. En un estudi sistemàtic en el 1638, va trobar que Mira va desaparèixer i reaparèixer en un cicle que varia d'uns 330 dies.
Era un partidari d'"atomisme". La seva obra Philosophia Naturalis, seu Physica Vetus-Nova, publicat pòstumament el 1651, defineix la matèria i forma: la matèria s'estén i es divideix en àtoms, mentre que la forma és la textura dels àtoms. Segons Phocylides, els cossos estan formats per àtoms i buits. Els àtoms, que es va distingir com a simples o compostos, són corpuscles sòlids que reben el moviment directament de Déu.
El cràter lunar Phocylides porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Hockey, Thomas. The Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer Publishing, 2009. ISBN 978-0-387-31022-0 [Consulta: 22 agost 2012].
* ↑ Pieter Willem van der Horst, The Sentences of Pseudo-Phocylides (Brill, 1978), 63.
* ↑ «Holwarda, Johannes Phocylides». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ «Mira, Omicron Ceti». Arxivat de l'original el 2007-10-24. [Consulta: 25 març 2014].
* ↑ Antonio Clericuzio, Elements, Principles and Corpuscles: A Study of Atomism and Chemistry in the Seventeenth Century (Springer, 2001), p. 187).
* ↑ the-moon » Phocylides
# Johannes Pinter

Stig Rune Johannes Runeborg Pinter (Vårdinge, Södermanland, 3 de març de 1965, és un escriptor, guionista i director de cinema suec.
Johannes Pinter és fill de l'escriptor Björn Runeborg i Mabel Runeborg. Es va casar amb Anna Pinter (nascuda el 1965) el 2004, i des de llavors porta el cognom Pinter.

## Bibliografia seleccionada

* 2023 - Mardrömmaren. Publicat per Swedish zombie.
* 2023 - Skräckenstein. (Monster monster #14). Publicat per Egmont Publishing.
* 2022 - Zombietomten. (Monster monster #13). Publicat per Egmont Publishing.
* 2021 - Dockmylingen. (Monster monster #12). Publicat per Egmont Publishing.
* 2021 - Karmakoma. Publicat per Vertigo förlag.
* 2021 - Snöclownen. (Monster monster #11). Publicat per Egmont Publishing.
* 2021 - Idag dör alla gudar. .
* 2021 - Halloweenhundarna (Monster monster #10). Publicat per Egmont Publishing.
* 2021 - Robotriddaren (Monster monster #9). Publicat per Egmont Publishing.
* 2020 - Mårrspöket (Monster monster #8). Publicat per Egmont Publishing.
* 2020 - Skelettängeln (Monster monster #7). Publicat per Egmont Publishing.
* 2019 - Sjöjungfruodjuret (Monster monster #6). Publicat per Egmont Publishing.
* 2019 - Trollkarlstrollet (Monster monster #5). Publicat per Egmont Publishing.
* 2019 - Änglamakerskan barn. Publicat per Egmont Publishing.
* 2019 - Stormskörd. Utgiven på Piratförlaget.
* 2019 - Rymdmördarsniglarna (Monster monster #4). Publicat per Egmont Publishing.
* 2019 - Varulvsvätten (Monster monster #3). Publicat per Egmont Publishing.
* 2018 - Karatemumien (Monster monster #2). Publicat per Egmont Publishing.
* 2018 - Den köttätande tentakelväxten (Monster monster #1). Publicat per Egmont Publishing.
* 2017 - De mörkermärkta.
* 2016 - Lille Gasten och den stora spökdagen.
* 2015 – 1007.
* 2014 - Vackra kyrkor jag besökt.

## Narracions

* Soul vessels. 2023
* Ingentinget bortom horisonten. 2022
* Det skvallrande hjärtat. 2018.
* How Alfred Nobel got his mojo. 2018.
* Rewind tours. 2017.
* Bräckan. 2016.
* Mardrömmaren. 2016.
* The Damien factor. 2015.
* Här finns vampir. 2014.
* Balladen om det ödesdigra mötet med mig själv som yngre man. 2013/2014.
* That sound of a hook to the car. 2014.
* Beskyddaren på månen. 2014.
* Werewolf of Stockholm. 2014.
* Like 'em big. 2013.
* Intelligentare människor. 2013.
* Den där saken hon brukade kalla ring. 2013.
* Förankrad, på botten av min själ. 2013.
* Att döda ett spöke. 2013.
* Kittens with chainsaws. 2013.
* Taket utan krok. 2012.

## Filmografia

* 2014 - Faust 2.0. Llargmetratge episòdic. Direcció i guió de l'episodi InspirAPPtion.
* 2012 - Odjuret. Telefilm. Guió basat en la novel·la Odjuret de Roslund & Hellström. Dirigida per Daniel Alfredson.
* 2010 - Skills. Llargmetratge. Direcció i guió.
* 2000 - Sleepwalker. Llargmetratge. Direcció.

## Referències

* ↑ Sveriges befolkning 1990, CD-ROM, Version 1.00, Riksarkivet (2011).
* ↑ Monster Monster – alla böcker du behöver! a dintidning.se

## Enllaços externs

* Pàgina web
* Johannes Pinter Arxivat 2022-11-23 a Wayback Machine. a Grand agency
* Johannes Pinters a Amazon
* Johannes Pinter a Svensk Filmdatabas
# Joan II de Lemba

João II Nzuzi a Ntamba va ser governador de Lemba i un dels dos principals pretendents Kinlaza al tron del regne del Congo durant la guerra civil del Congo, juntament amb el rei de Kibangu. Va governar al regne de Lemba de 1680 a 1716.
Després de l'assassinat de Pedro III del Congo pel rei de Mbamba Lovata, Manuel de Nóbrega, João va ser el següent en la línia, com el seu germà menor. Una vegada que va ascendir al tron de Lemba, João va treballar incansablement per intentar posar l'altre regne de Kinlaza de Kibangu també sota el seu govern, però mai això mai ho va aconseguir. Després que els membres de la secta religiosa antonianista van ser derrotats a la batalla de São Salvador, van fugir a Lemba i van intentar obtenir el suport de João. A mesura que Pedro IV del Congo s'havia restablert recentment com el rei del Congo en conquistar São Salvador, João es va negar a reconèixer-lo, va continuar la seva reclamació al regne i va decidir marxar amb els seus exèrcits per enfrontar-se al rei Pedro. Això va culminar en la batalla de Mbula el 4 d'octubre de 1709 amb una victòria per a Pedro. João es va retirar a Lemba després de la batalla i això va deixar Pedro com el manikongo de facto, tot i que João mai va abandonar la seva reclamació fins a la seva mort el 1716, quan el regne de Lemba va tornar al Congo.

## Referències

* ↑ http://www.historyfiles.co.uk/KingListsAfrica/AfricaAngola.htm
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthony: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 20. Cambridge University, 1998
* ↑ Thornton, John K: "The Kongolese Saint Anthonty: Dona Beatriz Kimpa Vita and the Antonian Movement, 1684-1706", page 200. Cambridge University, 1998
# Josep Monlau i Sala

Josep Monlau i Sala (Barcelona, 1832 - Palma, 1908) fou un botànic, ornitòleg i mineròleg català.
Josep Monlau va ser un naturalista autor de diverses obres sobre botànica, ornitologia, mineralogia i agricultura, molt difoses en el món escolar del seu temps. L'any 1854 es va llicenciar en ciències naturals a la Universitat Central i es va doctorar l'any 1855. A partir de 1855 fou catedràtic d'Història Natural i Agricultura de l'Institut Balear, càrrec que també va tenir posteriorment a l'Institut de Barcelona (1862-1872) i de Tortosa (1873-1874), per tornar un altre cop a l'Institut Balear (1874-1898).
Va ser membre de l'Ateneo Balear. Va ser membre de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona i Cavaller de la Reial i Distingit Orde Espanyol de Carles III. També va ser membre fundador de la Sociedad Antropológica Española. Era l'únic fill de l'humanista i higienista Pere Felip Monlau i Roca, La Biblioteca Moragues Monlau que es conserva en el monestir La Real de Palma és en gran part fruit del llegat de Josep i Pere Felip Monlau.
Catalanista moderat va mantenir correspondència de caràcter lingüístic, que encara es conserva, amb Mossèn Antoni Maria Alcover, un dels creadors del Diccionari-català-valencià-balear.
Va ser president de la Cambra Agrícola Balear (1899-1908) i va publicar el manual Tratado de olivicultura (1875).

## Obres

* Tratado elemental de física y de meteorología (1858)
* Programa de un curso de historia natural (1862)
* Compendio de Historia Natural. Tractat sobre botànica, zoologia, geologia, etc. (1867 (diverses edicions)
* Nociones de fisiología e higiene (1869)
* Tratado de olivivultura (1875)
# Torrent de Font d'Esqueix

El torrent de Font de l'Esqueix és un torrent que discorre pels termes municipals de Moià i de Castellcir, de la comarca del Moianès. El tram que discorre pel terme castellcirenc és dins de la Vall de Marfà.

## Terme municipal de Moià

Es forma a l'extrem meridional del Sots dels Gats, dins del terme municipal de Moià, a ponent de la masia de Montbrú i del paratge del Bassaló. Des d'aquell lloc davalla cap al sud-oest, pel vessant nord-oest del Serrat de Montbrú. Recorre tot l'extrem nord-oest de la Baga de Montbrú, al capdavall de la qual troba la Font Sivina. Poc després d'aquesta font deixa el terme de Moià i entra a la Vall de Marfà, del terme municipal de Castellcir.

## Terme municipal de Castellcir (la Vall de Marfà)

Passa per un sot entre els Cingles de Serramitja i el paratge de la Volada de l'Àliga, a ponent, i la Baga de Mestre Anton i les Roques Tallades, a llevant, i de seguida arriba a la Golarda, a prop i al nord de la masia de la Datzira.

## Referències

* ↑ «Torrent de Font d'Esqueix». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* El Torrent de la Font de l'Esqueix i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el nom no surt en el mapa
# Font d'en Roure

* Aquest article tracta sobre font d'en Roure d'Olesa de Montserrat. Vegeu-ne altres significats a «Font del Roure (desambiguació)».
La Font d'en Roure està ubicada extramurs del nucli antic de la vila d'Olesa de Montserrat, al costat de la riera de can Llimona, amb quatre canals de sortida per a l'aigua. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Actualment urbanitzat al seu entorn, s'hi pot accedir des del carrer de Baix i des de la riera de can Llimona.
La font es troba aixoplugada per una volta de canó feta amb maó i després pintada de blanc. La resta del mur de contenció és de pedres irregulars amb diferents tipus de parament; queda lleugerament enfonsada i per accedir-hi cal baixar uns quants graons. Hi ha quatre canals de sortida d'aigua, damunt dels quals hi ha una finestreta, actualment tapiada, que és un dels accessos a la mina que subministra aigua a la font. L'aigua de la Font d'en Roure arriba canalitzada des de la plaça de les Fonts, on neix.
L'esplanada que hi ha al costat està enjardinada i el seu aspecte actual és fruit d'una remodelació feta a principis dels anys 80. Actualment, el recinte està envoltat d'un tancat.
El nom de la font prové de la família benestant que, durant els segles xvi i xvii, va viure a la casa pairal que hi havia al costat. La família Roure utilitzava l'aigua de la font per fer funcionar els seus molins d'oli i de vi, tot i que altres veïns també hi anaven a buscar aigua. Les moles de trull que hi ha a l'esplanada de la font procedeixen del molí de la família Roure.
El recinte de la Font d'en Roure també ha estat escenari de diversos esdeveniments culturals de la vila d'Olesa, com el Pessebre Vivent. També va ser un dels espais del municipi on es van representar escenes de La Passió quan, després que es cremés el Gran Teatre de La Passió, se'n van interpretar escenes al carrer. A la Font d'en Roure s'hi va representar l'escena de l'Entrada triomfal a Jerusalem.

## Referències

* ↑ «Font del Roure». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 juny 2014].
# Castelnuovo Nigra

Castelnuovo Nigra és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 40 quilòmetres al nord de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 430 habitants.
Castelnuovo Nigra limita amb els següents municipis: Borgiallo, Castellamonte, Cintano, Frassinetto, Lugnacco, Rueglio, Trausella, Traversella, Vistrorio i Colleretto Castelnuovo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 1r abril 2020].
# Odra

«Odra» té aquests significats:
* Nom txec i polonès del riu Oder
* Riu Odra, afluent del Pisuerga
* Riu Odra, afluent del Kupa
# Bandera de les Illes Turks i Caicos

La bandera de les Illes Turks i Caicos, un territori britànic d'ultramar, va ser adoptada el 7 de novembre de 1968. El Llibre de Banderes de l'Almirallat de 1889 va introduir un ombrejat en la pila de sal a la mà dreta, interpretat erròniament com una cabana o com un iglú.
Aquesta bandera és una bandera blava britànica, en la qual figura la bandera del Regne Unit "Union Jack" en el cantó i incorpora l'escut de les illes en la part més allunyada del masteler. A l'escut apareixen representats la petxina d'un cargol de mar, una llagosta i un cactus.
El pavelló blau és la bandera utilitzada amb més freqüència per les dependències britàniques i algunes institucions britàniques de caràcter governamental. Alguns països que són antigues colònies del Regne Unit, com Austràlia o Nova Zelanda, utilitzen el disseny de l'ensenya blava en les seves banderes nacionals.
La versió del pavelló vermell és hissada en els vaixells de la marina mercant.

## Referències

* ↑ «Turks and Caicos - Historical Flags». [Consulta: 24 desembre 2017].
# Comtat de Texas

«Comtat de Texas» té aquests significats:
* Comtat de Texas (Missouri)
* Comtat de Texas (Oklahoma)
# Corvus

«Corvus» té aquests significats:
* Antiga Roma:
** Corb (giny) o corvus, aparell que sortia d'un vaixell romà amb la finalitat d'abordar el vaixell enemic.
* Astronomia:
** Corvus, vegeu Corb (constel·lació)
* Onomàstica:
** Corvus, Corv o Corb, sobrenom de la gens Aquíl·lia i la gens Valèria.
** Luci Aquil·li Corv o Corvus, tribú amb potestat consolar el 388 aC
** Marc Valeri Corv o Corvus, magistrat romà
Viccionari
# Corvusita

La corvusita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la straczekita. Rep el nom de corvus, corb, en al·lusió al color.

## Característiques

La corvusita és un òxid de fórmula química (Na,K,Ca,Mg)₂(V$^{5+}$,V$^{4+}$,Fe$^{2+}$)₈O$_{20}$·6-10H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la corvusita pertany a «04.HE: Filovanadats» juntament amb els següents minerals: melanovanadita, shcherbinaïta, hewettita, bariandita, metahewettita, bokita, fernandinita, straczekita, häggita, doloresita, duttonita i cavoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres de dos indrets estatunidencs: Ponto No. 3, al districte miner de Gypsum Valley (comtat de San Miguel, Colorado), i Jack claim, al districte miner de La Sal, a la serralada La Sal (comtat de Grand, Utah). També ha estat descrita en altres indrets dels Estats Units, així com al Gabon, l'Uzbekistan i el Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Corvusite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juliol 2021].
# Conjunt prehistòric de Gomera Vell

El conjunt prehistòric de Gomera Vell és un jaciment arqueològic prehistòric situat als llocs anomenat sa Pleta i s'Hortal Cuitor, de la possessió de Gomera, al municipi de Llucmajor, Mallorca. Les restes pertanyen a un poblat talaiòtic i estan constituïdes per dos talaiots circulars i restes de construccions. Un dels dos talaiots està situat arran de les cases de Gomera, just al darrere. És un talaiot circular que ha perdut part del cos (al nord). Es veuen restes de construccions adossades. Cap a l'oest, a una vintena de metres del talaiot hi ha una estructura rectangular molt arrasada, de 13 m de llarg per 6 d'amplada. S'hi trobà una estatueta de Cupido en planxa de plata repujada de 47 cm d'altura.

## Referències

* ↑ Aquest jaciment està situat en dues zones per la qual cosa les restes estan classificats com a dos jaciments diferents, si bé les restes formen part del mateix poblat.
* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 58. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom VI» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 13 [Consulta: 1r gener 2013].
# Connolly

«Connolly» té aquests significats:
* Columna Connolly, unitat de voluntaris irlandesos integrats en el batalló Lincoln que va formar part de la XVa Brigada Internacional
* James Connolly (Edimburg, Escòcia, 1868-1916), líder nacionalista i socialista irlandès
* James Connolly (atleta), James Brendan Bennet Connolly o Jamie Connolly (Boston, 1868 - Brookline, 1957), atleta estatunidenc
* John Connolly (1968, Dublín), escriptor irlandès conegut per la sèrie de novel·les de detectius
* Kevin Connolly (Patchogue, Nova York, 1974) actor i director de cinema estatunidenc
* Matthew William Kemble Connolly (1872 – 1947), malacòleg britànic
* Connolly (Clare), localitat al comtat de Clare, a la República d'Irlanda
# Cotinga capnegra

La cotinga capnegra (Carpornis melanocephala) és un ocell de la família dels cotíngids (Cotingidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de la costa sud-oriental del Brasil.

## Referències

* ↑ «Cotinga capnegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Continental

«Continental» té aquests significats:
* Continental (Ohio)
* Continental Basketball Association (CBA), lliga professional de basquetbol masculina dels Estats Units.
* Continental Airlines, aerolínia dels Estats Units amb les oficines principals a Houston, Texas.
* Copa Continental d'hoquei patins masculina
* Continental Airlines Arena, pavelló interior multiús en el Poliesportiu Meadowlands en East Rutherford, Nova Jersey.
* Continental (pel·lícula), pel·lícula de 1989 dirigida per Xavier Villaverde
* Geografia:
** Zona continental o continent.
** Clima continental
** Deriva continental
** Escorça continental, part sòlida i més externa de la Terra.
** Plataforma continental, superfície terrestre coberta per mars relativament poc profunds en contacte amb el continent.
** Placa continental
** Talús continental, gran esglaó que uneix la plataforma continental amb la plana abissal.
** Europa Continental, continent d'Europa excloent-ne explícitament les illes europees, en especial, les illes Britàniques.
** Portugal Continental, part de Portugal que correspon al continent europeu.
** Xina continental, terme geopolític generalment sinònim de la regió cultural i econòmicament associada amb la República Popular de la Xina.
* Miscel·lània:
** Exèrcit Continental, exèrcit format al començament de la Guerra d'Independència dels Estats Units.
** Dieta continental, tipus de menjar que correspon a l'interior del continent.
** Divisòria continental nord-americana, carena que separa l'àrea d'Amèrica del Nord que drena cap al Pacífic (oest) d'aquelles que ho fan vers l'Atlàntic i l'Àrtic (est).
** Bloqueig Continental, base principal de la política exterior de l'emperador Napoleó I de França en la lluita contra el Regne Unit.
** Congrés Continental, convenció de delegats de les Tretze Colònies convertit en l'òrgan de govern dels EUA durant la Guerra d'Independència.
** Dòlar continental o simplement continental, antiga moneda dels Estats Units emesa pel Congrés Continental.
# Correns

«Correns» té aquests significats:
* Correns (francès) o Correnç (occità), municipi francès al departament del Var i a la regió de Provença – Alps – Costa Blava
* Carl Correns (1864 - 1933), botànic i genetista alemany
# Cristina Caparrós

Cristina Caparrós (1981), és doctora en químiques i armadora de l'Òstia, un pesquer d'arrossegament de La Barceloneta.
Va deixar la seva carrera en biotecnologia per a continuar amb l'herència familiar i ara s'ha proposat feminitzar un sector en perill d'extinció, fer-lo més sostenible i conscienciar al consumidor, aquest sector és la pesca i comercialització del peix. Aquesta és una petita sinopsi de la història d'una valenta en un món majoritàriament d'homes.Els avantpassats de Cristina ja es dedicaven a la pesca, a Granada, d'allí la seva família va emigrar i va fer cap a la Barceloneta.
Va començant estudiant químiques amb la intenció posteriorment canviar i poder estudiar ciències del mar i així ajudar als seus pares. Posteriorment, va acabar estudiant la carrera de biotecnologia i va acabar treballant a Portugal, Anglaterra i Bèlgica. A dia d'avui és armadora de l'Òstia, gestora de Nus, un altre pesquer familiar i propietària de la Platjeta, una pàgina web que dona a conèixer el peix i marisc fresc, de qualitat i proximitat.
La platjeta va néixer a partir de problemes a l'empresa familiar, van fer un estudi per veure com podien tirar endavant i ràpidament van observar que la comercialització directa del peix era una bona sortida.
Una pàgina web que ofereix el seu propi peix, que venen a la cofradia, restaurants, familiars i amics. Ofereix cistelles de peix i marisc, respectant sempre la sostenibilitat i la tradició pesquera. Aquesta web també ofereix un sistema de traçabilitat que et permet seguir el peix des de que el pesquen fins que arriba al destinatari. Es poden fer les comandes mitjançant la pàgina web o via whatsapp.
Té dos fills: Max (n. 2015) i Pol (n. 2019)

## Referències

* ↑ «Mujer y emprendedora en un mundo de pescadores». [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ «La platjeta». [Consulta: 24 abril 2023].
# Cotinga emplomallada fosca

La cotinga emplomallada fosca (Ampelion rubrocristatus) és una espècie d'ocell de la família dels cotíngids (Cotingidae) que habita boscos de Colòmbia, oest de Veneçuela, l'Equador, el Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Cotinga emplomallada fosca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Cotorreta de Mèxic

La cotorreta de Mèxic (Forpus cyanopygius) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, sabanes i matolls de la zona occidental de Mèxic, des del sud de Sinaloa fins a Jalisco i l'Estat de Colima.
# Corb marí negre

El corb marí negre (Phalacrocorax sulcirostris) és un ocell marí de la família dels falacrocoràcids (Phalacrocoracidae) que habita costes, badies, manglars, rius, pantans i llacs d'Indonèsia (exceptuant Borneo però incloent moltes illes petites), Nova Guinea, Austràlia, Tasmània i Nova Zelanda.