OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Masia de la Font (Calafell)

La Masia de la Font és una masia de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una masia aïllada de tipologia clàssica constituïda per planta baixa, un pis i golfes amb coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal. El ràfec de la teulada és fet amb teules. El cos principal, la part posterior del qual té una alçada inferior, és de planta rectangular i probablement constituït per tres crugies.
La façana principal és orientada a sud i té diverses obertures ordenades simètricament. La porta d'accés és d'arc escarser, coincideix amb l'eix de simetria i té a banda i banda una finestra. Totes aquestes obertures són de pedra treballada. Al pis hi ha tres finestres de forma rectangular i única finestra a les golfes. Al costat dret de la façana, entre les dues finestres del pis, hi ha un rellotge de sol pintat.
Al costat oest hi ha porxo amb quatre arcades de mig punt cobert per un terrat. Al costat est hi ha un cos afegit amb coberta inclinada format per planta baix i un pis. A la planta baixa hi ha una porta rectangular i al pis una finestra de la mateixa forma. A la part anterior d'aquest cos, al costat dret, hi ha un element adossat amb teulada inclinada i una porta. A tocar del cos edificat en època contemporània, hi ha un magatzem de planta rectangular amb coberta de doble vessant amb carener perpendicular a la façana principal. A la part superior de la façana hi ha una placa amb les lletres F.M. i la data 1910.
El sistema constructiu és tradicional a base de murs de càrrega i soleres unidireccionals fetes amb bigues de fusta. Els materials de fàbrica de les parts històriques són de maçoneria amb morter de calç. Els cossos afegit són fets de peces de ceràmica perforada. Els elements que configuren les obertures de la planta baixa són fets amb pedra tallada d'origen local.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia de la Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# La Chèze

La Chèze (en bretó Kez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 569 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 566 | 587 | 606 | 571 | 597 | 569 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Yves Botherel | PS |
# Aurèle Vandendriessche

Aurèle Vandendriessche (Anzegem, 4 de juliol de 1932 - Waregem, 17 d'octubre de 2023) va ser un atleta belga especialista en curses de fons que va competir durant les dècades del 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de plata en la marató del Campionat d'Europa d'atletisme, el 1962 i el 1966, el campionat de Bèlgica de marató de 1956, 1957, 1959 i 1961 a 1964, els 30 km el 1960 i els 10.000 metres el 1961. També guanyà la marató de Boston de 1963 i 1964. Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1956, 1960i 1964, en què destaca la setena posició aconseguida en la marató de 1964.
Va millorar nombroses vegades el rècord de Bèlgica de l'hora (19.579 metres el 25 de maig de 1960), dels 20 km (1h04'17" el 4 de novembre de 1963), dels 25 km (1h18'54" el 9 d'abril de 1966) i de la marató (2h18'42,6" el 21 d'octubre de 1964).

## Millors marques

* Marató: 2h17'44" (1965)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «National Marathon Champions for Belgium». [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Belgian Championships». [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ Boston Marathon History: 1961–1965 Arxivat 3 October 2017 a Wayback Machine., Boston Athletic Association. Retrieved 3 October 2017.
* 1 2 «Olympedia – Aurèle Vandendriessche». [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «BEL Record Progressions- Track». [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «BEL Record Progressions- Road». [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 30 setembre 2022].
# Entrepins

Entrepins és una urbanització del poble de Monnars, al municipi de Tarragona. L'any 2022 comptava amb 160 habitants, superant, per tant, els 132 del nucli històric del poble. Se situa uns 600 metres més amunt del nucli històric, seguint la carretera TP-2039, vora el Mas de la Pubilla.

## Llocs d'interès

Malgrat ser una urbanització residencial edificada en les darreres dècades, a Entrepins romanen vestigis de passades èpoques rurals. Així, podem trobar-hi el ja citat Mas de la Pubilla, que dona nom a una partida del terme, i també una barraca de pedra seca, tècnica de construcció declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO.

## Nomenclàtor

Tots els noms dels carrers d'Entrepins fan referència a muntanyes catalanes. Així, trobem el carrer de la Roca Bruna, el carrer del Puntaire, el carrer de la Penya Roja, el carrer de la Mola, el carrer de Montfred, el carrer de Cantallops i el carrer de les Roques Blanques. Finalment, encara trobem el carrer del Mas de Sorder, que es converteix en el camí que mena al Bosc de Mas d'en Sorder.

## Referències

* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis. 431482 Tarragona». [Consulta: 6 octubre 2023].
* ↑ «Idescat. Territori. Cerca de població: «entrepins»». [Consulta: 6 octubre 2023].
* ↑ «Idescat. Territori. Cerca de població: «Monnars»». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 «ICGC - Vissir3». [Consulta: 6 octubre 2023].
# Magnesioqingheiïta

La magnesioqingheiïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la wyllieïta.

## Característiques

La magnesioqingheiïta és un fosfat de fórmula química Na₂Mg(MgAl)(PO₄)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de juliol de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És l'anàleg de magnesi de la qingheiïta.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del museu de mineralogia de l'Escola de Mines de París (França), amb el número de catàleg: ENSMP 84268 (holotype), i al Museu Nacional d'Història Natural, també a París, amb el número de catàleg MNHN_MIN_223.002.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Stockhorn, dins l'àrea de la glacera Gorner, a la localitat de Visp (Valais, Suïssa), sent l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Magnesioqingheiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Bosi, Ferdinando; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 74». European Journal of Mineralogy, 35, 2, 18-08-2023, pàg. 659–664. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-659-2023 [Consulta: 9 octubre 2023].
# Adhesive

Adhesive és un grup suec de hardcore melòdic originari de Katrineholm que va estar actiu entre 1994 i 2002. El 2017, el grup va tornar als escenaris per a tocar en concerts solidaris.
Posteriorment, els membres de la banda formaren part de grups com We Live In Trenches, The Typewriter Romantics, Haveri, The Indecision Alarm, The New Mess, Straitjacket Generation i Dia Psalma

## Membres

* Robert Samsonowitz - Bateria
* Micke Claesson - Veu i guitarra
* Geir Pedersen - Veu i baix
* Mathias Andersson - Guitarra i veu (Mathias fou reemplaçat per Pontus Bednarz)

## Discografia
### Àlbums

* Sideburner (Ampersand, 1996)
* From Left to Right (Ampersand, 1998)
* We Got the Beat (Ampersand, 2000)

### EP

* Yoghurt (Brööl Records, 1995)
* On a Pedestal (Ampersand, 1996)
* Prefab Life (Ampersand, 1998)

### Split

No Better, No Worse (disc compartit amb Pridebowl, Bad Taste Records, 1998)

### Maqueta

Thrust & Burn (autoproduït, 1994)

## Referències

* ↑ «Adhesive: Sideburner». Sobriquet Magazine Record Reviews, 12-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-06-13. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «Adhesive» (en anglès). Punk Rock Theory, 16-03-2018. [Consulta: 7 febrer 2020].
* ↑ «Adhesive - Sideburner» (en anglès). Punknews.org, 07-04-2001. [Consulta: 7 febrer 2020].
# La Cirera (Cabanelles)

La Cirera és una masia situada al municipi de Cabanelles, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.
Es troba a l'oest del Puig del Suro.
# Auryn

Auryn és un grup espanyol d'estil pop-britànic format el gener del 2009, actualment separat temporalment.

## Història

El seu àlbum debut, Endless Road, 7058, va sortir a la venda de forma independent dia 18 d'octubre de 2011, i es va situar entre els primers llocs dels àlbums més venuts a Espanya. (Promusicae), entrant al número #12 en la seva primera setmana. A més dels membres de la banda, els compositors dels temes del seu àlbum foren: Ruth Lorenzo, Virginia Labuat, Belén Arjona i Zahara Avalats pel seu èxit del seu primer àlbum, fitxa per la multinacional de Warner Music Spain Warner Music Spain i treuen la reedició del seu àlbum en format CD+DVD, que entra de cap al número quatre a PROMUSICAE. El 24 de novembre de 2011 foren els teloners de The Wanted al Palacio de Vistalegre de Madrid.

## Premis i candidatures

* Destino Eurovisión (2011): Segons classificats.
* Disc de l'any (2011): AURYN és elegit per més d'1.000.000 usuaris com el millor disc de l'any de 2011 en la categoria d'àlbum novel dels premis Disc de l'any 2011 de TVE1 i van actuar a la gala que se celebrà a La 1 dia 27 de desembre de 2011.
* Habbo (2011): Guanyadors dels premis Habboritos 2011.
* Neox Fan Awards (2012): Millor grup espanyol
* El dia 24 de gener AURYN es fa amb el premi "Millor artista nacional revelació" a la gala dels Premis de 40 Principales.
* MTV Europe Music Awards (2013): Best Spanish Act

## Discografia

* 2011: Endless Road, 7058
* 2013: ANTI-HEROES
* 2014: Circus Avenue
* 2015: Circus Avenue Night

## Referències

* ↑ «Les siguen en el puesto 12 Auryn, aquel grupo candidato a Eurovisión, con ‘Endless Road 7058′.».
* ↑ Álvaro. «Ya está a la venda el álbum debut de Auryn, ‘Endless Road, 7058′. El disco incluye composiciones de Virginia Labuat, Belén Arjona, Zahara, Ruth Lorenzo.» (en castellà). Popelera, 19-10-2011. [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ Álvaro. «Auryn ficha por la discográfica Warner Music» (en castellà). Popelera, 10-07-2012. [Consulta: 26 desembre 2020].
* ↑ «Auryn. Teloneros de The Wanted en Madrid». Arxivat de l'original el 2013-12-28. [Consulta: 24 agost 2013].
* ↑ «Auryn elegido como mejor disco del año novel en 2011 por los usuarios de rtve.».
* ↑ El Periódico. «Auryn, mejor grupo español en los Neox Fan Awards», 25-10-2012. [Consulta: 25 octubre 2012].
# Base (bàsquet)

Un base (en anglès point guard) és aquell jugador de bàsquet que puja la pilota fins al camp contrari i dirigeix el joc d'atac del seu equip, manant el sistema de joc. Les seves característiques són un bon control de la pilota, bona visió de joc, capacitat de donar bones passades, bona velocitat i un bon tir exterior.
Tot i que feia uns anys el base era com un entrenador a la pista, en l'actualitat, el base s'encarrega principalment de la penetració a cistella i de l'anotació exterior deixant de banda el dirigir el joc.

## Millors bases de la història

* Magic Johnson (Los Angeles Lakers)
* Oscar Robertson (Cincinnati Royals)
* Jerry West (Los Angeles Lakers)
* Stephen Curry (Golden State Warriors)
* John Stockton (Utah Jazz)
* Isiah Thomas (Detroit Pistons)
* Chris Paul (Phoenix Suns)
* Steve Nash (Phoenix Suns)
* Bob Cousy (Boston Celtics)
* Jason Kidd (NJ Nets)

## Referències

* ↑ «20 greatest point guards ever: The HoopsHype list» (en anglès americà), 03-11-2021. [Consulta: 24 agost 2022].
Viccionari
# Malur emperador

El malur emperador (Malurus cyanocephalus) és una espècie d'ocell de la família Maluridae que es troba a Indonèsia i Papua Nova Guinea.
Els seus hàbitats naturals són boscos humits tropicals i subtropicals de terres baixes.
# Magüi Mira

Magüi Mira (València, 1944) és una actriu i directora teatral valenciana. Ha participat en més de trenta produccions de cinema i televisió i dirigit deu esdeveniments.
És germana del cineasta Carles Mira i exdona del dramaturg José Sanchis Sinisterra, pare de la seva filla Clara Sanchis Mira, també actriu. En l'actualitat està casada amb el també dramaturg Emilio Hernández Soriano.

## Carrera professional

Es va formar com a actriu a Barcelona. El seu primer treball va ser el monòleg La nit de Molly Bloom (1979), dirigit per José Sanchis Sinisterra, el seu marit aleshores, obra basada en l'Ulisses de James Joyce. Des del 1980 va treballar amb directors com Lluís Pasqual, Pilar Miró, Jaime Chávarri, José Carlos Plaza, Miguel Narros, o William Layton.
El 2001 va començar la seua carrera com a directora i va portar a escena l'obra teatral Top Girls, de Caryl Churchill, i des d'aleshores ha dirigit diversos espectacles teatrals, com La velocidad del otoño, d'Eric Coble, o Las amazonas, de Jesús Cimarro. Com a actriu ha participat en produccions tant de cinema com de televisió i teatre, com Escenas de matrimonio, d'Ingmar Bergman; Cartas de amor a Staling, de Juan Mayorga; El cerco de Leningrado, de José Sanchis Sinisterra; Cristales rotos, d'Arthur Miller, Pareja abierta, de Dario Fo; i La culpa i La anarquista, ambdues de David Mamet.
Ha guanyat diversos guardons, com el premi Celestina (2000) per l'obra Escenas de matrimonio d'Ingrid Bergman, juntament amb José Luis Pellicena; el reconeixement de la Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts (2016), que concedeix el govern espanyol; el premi Ercilla (2017) per la seva trajectòria artística; i el Premi Valle-Inclán de Teatre (2019), pel seu treball en la seua obra Consentimento.
Forma part de l'Acadèmia de les Arts Escèniques des del 2014, de la qual n'és sòcia fundadora.

## Filmografia

* El rey del mambo (Carles Mira, 1989)
* Yo soy ésa, (Luis Sanz, 1990)
* Reflejos, de (Miguel Ángel Vivas, 2002)

## Referències

* 1 2 «Darín, Magüi Mira, Tomatito o Helena Pimenta comparten Medalla con El Juli» (en castellà). El País, 23-12-2016 [Consulta: 23 desembre 2016].
* 1 2 Drake, Virginia «Magüi Mira: "Una mujer en el poder asusta al hombre, lo hace sentir amenazado"» (en castellà). XL semanal, 07-08-2018 [Consulta: 9 febrer 2020].
* ↑ Asensio, Carlos «Clara Sanchís: «El feminismo es la revolución más importante de toda la humanidad»» (en castellà). Diario 16, 17-07-2018 [Consulta: 9 febrer 2020].
* 1 2 3 4 5 «La directora valenciana Magüi Mira guanya el Premi Valle-Inclán de Teatre». Diari La Veu, 07-05-2019 [Consulta: 9 febrer 2020].
* 1 2 «Magüi Mira distinguida con el Premio Ercilla 2016 a la "Trayectoria Artística"» (en castellà). Europa Press, 18-01-2017 [Consulta: 9 febrer 2020].
* ↑ «Los críticos premian a Marsillach, Magüi Mira, Echanove y Juan Mayorga» (en castellà). El País, 29-11-2000. [Consulta: 23 desembre 2012].
# Joan Costa

Joan Costa és el nom dels següents personatges:
* Joan Costa i Casals (1882-1942), compositor català
* Joan Costa i Climent (Castelló de la Plana, 1965), economista i polític, ministre espanyol de Ciència i Tecnologia (2003-2004)
* Joan Costa i Deu (Sabadell 1883 - Gènova 1938), periodista i escriptor
* Joan Costa i Font (Palafrugell, 1911 - València, 1985), futbolista
# Acanthoplesiops psilogaster

Acanthoplesiops psilogaster és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó, Taiwan i Filipines.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hardy, G. S. 1985. Revision of the Acanthoclinidae (Pisces: Perciformes), with descriptions of a new genus and five new species. N. Z. J. Zool. v. 11: 357-393.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Smith-Vaniz, W.F. i G.D. Johnson, 1990. Two new species of Acanthoclininae (Pisces: Plesiopsidae) with a synopsis and phylogeny of the subfamily. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 142:211-260.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Santa Estació

La Santa Estació (en castellà: La Santa Estación) és una intervenció de l'artista xilena Nevenka Pavic, realitzat entre 2017 i 2018, a l'espai de l'avinguda del Metro amb cantonada al de Ramón y Cajal, a prop de l'estació de Santa Eulàlia.

## Referències

* ↑ «Una artista urbana decora el gris accés a l'estació de Santa Eulàlia». El Periódico, 07-11-2018. [Consulta: 8 maig 2020].

## Enllaços externs

* La Santa Estació - Lloc web oficial
# Base58

El Base58 és un grup d'esquemes de codificació de binari a text que s'utilitzen per a representar grans enters com a text alfanumèric. És similar al Base64, però s'ha modificat per tal d'evitar els caràcters no alfanumèrics i aquelles lletres o nombres que podrien semblar ambigus un cop impresa. Per tant, està pensat perquè les persones puguin introduir més fàcilment les dates, tot copiant-ho d'una font visual, i alhora permet copiar més fàcilment la cadena de text mitjançant un doble clic (amb caràcters no alfanumèrics es pot tallar).
En comparació al Base64, s'han omès els caràcters següents:
* 0 (zero)
* O (o majúscula)
* I (i majúscula)
* l (L minúscula)
Per la seva mida, els digits resultant no encaixen amb els límits en un byte de les dades originals. Per aquest motiu, el motiu és idoni per a grans enters, però no per a codificar grans porcions de dades binàries. L'ordre de les lletres en l'alfabet depèn de l'aplicació específica, per tant, el terme Base58 no descriu necessàriament el format.

## Aplicacions

| Aplicació | Alfabet |
| Adreces Bitcoin | 123456789ABCDEFGHJKLMNPQRSTUVWXYZabcdefghijkmnopqrstuvwxyz |
| Escurçament d'URL de Flickr | 123456789abcdefghijkmnopqrstuvwxyzABCDEFGHJKLMNPQRSTUVWXYZ |

## Referències

* ↑ https://en.bitcoin.it/wiki/Technical_background_of_version_1_Bitcoin_addresses
* ↑ https://en.bitcoin.it/wiki/Base58Check_encoding#Base58_symbol_chart
* ↑ https://www.flickr.com/services/api/misc.urls.html#short
* ↑ https://www.flickr.com/groups/api/discuss/72157616713786392/
# Malus asiatica

Malus asiatica, és una espècie de pomera. Es planta nativa de la Xina.

## Descripció

És un arbret, que arriba a fer 4-6 m d'alt. Els seus branquillons joves són pubescents. Les làmines de les fulles sónel·líptiques, 5-11 × 4-5,5 cm, amb elmarge serrat. La inflorescència és en corimbes de 3-5 cm de diàmetre, amb 4-7 (-10) flors, que individualment fan de 3-4 cm de diàmetre. Pètals de color rosa, de 0.8-1.3 cm. Estams en nombre de 17-20, desiguals. El fruit és un pom de color groc o roig, ovoide o subglobós, de 4-5 cm de diàmetre. Floreix a l'abril-maig, fructifica a l'agost-setembre.

## Distribució i hàbitat

En sòls sorrencs de les planes, des del nivell del mar als 2800 metres a Gansu, Guizhou, Hebei, Henan, Hubei, Jiangsu, Liaoning, Mongòlia Interior, Qinghai, Shaanxi, Shandong, Shanxi, Sichuan, Xinjiang, Yunnan i Zhejiang.

## Cultiu

S'ha cultivat des de temps antics al nord i nord-oest de la Xina. n'hi ha molts cultivars.

## Taxonomia

Malus asiatica va ser descrita per Takenoshin Nakai i publicat a Icones Plantarum Koisikavenses 3: 19, pl. 155, l'any 1915.

### Citologia

El nombre de cromosomes és de 2n = 34 *, 51 *, 68

## Sinònims

* Malus domestica var. asiatica (Nakai) Ponomar.
* Malus domestica var. rinki (Koidz.) Ohle
* Malus dulcissima var. asiatica Koidz.
* Malus dulcissima var. rinki (Koidz.) Koidz.
* Malus matsumurae Koidz.
* Malus prunifolia var. rinki (Koidz.) Rehder
* Malus pumila var. rinki Koidz.
* Pyrus matsumurae (Koidz.) Cardot
* Pyrus ringo Wenz.

## Referències

* ↑ «PLANTS Profile for Malus ×asiatica». USDA. [Consulta: 27 desembre 2009].
* ↑ «Malus asiatica in Flora of China». efloras.org. [Consulta: 4 gener 2011].
* ↑ Malus asiatica en Flora de China
* ↑ Malus asiatica a Trópicos
* ↑ Malus asiatica an PlantList

## Bibliografia

* Flora of China Editorial Committee. 2003. Fl. China 9: 1–496. Science Press & Missouri Botanical Garden Press, Beijing & St. Louis.
# Acanthopoma annectens

Acanthopoma annectens és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# La Santa Espina

«La Santa Espina» té aquests significats:
* La Santa Espina (sardana)
* La Santa Espina (rondalla)
* Santa Espina (relíquia) - relíquies consistents en fragments de la Corona d'espines que portà Jesús a la Passió.
# Barri de Rabassa

Rabassa és un barri de la ciutat d'Alacant, al País Valencià. Limita al nord amb el barri de la Divina Pastora; a l'est amb els de la Ciutat Jardí i la Mare de Déu del Remei; al sud amb el de la Tómbola; i a l'oest amb el del Polígon de Sant Blai. Segons el padró municipal de 2014, té una població de 2.990 habitants.
En el barri de Rabassa es troba la seu del Comandament d'Operacions Especials de l'Exèrcit de Terra espanyol. Aquest barri, per irregularitats relacionades amb el pla parcial del seu nom, ha donat lloc al cas Rabassa que és una branca del cas de corrupció política Cas Brugal.

## Referències

* ↑ Font: Ajuntament d'Alacant. Estadístiques Arxivat 2015-12-10 a Wayback Machine.