OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Christina Scheppelmann

Christina Scheppelmann (Hamburg, 1965) és una gestora cultural alemanya que en l'actualitat exerceix com directora general de l'Òpera de Seattle (Washington). Entre 2014 i 2019, fou la directora artística del Gran Teatre del Liceu. Anteriorment ha sigut entre desembre de 2012 i 2014 directora general i directora artística de la Royal Opera House de Masqat (Oman), la major institució musical de l'Orient Mitjà. El seu treball ha inclòs la gestió de tots els aspectes de la ROHM i la planificació de tota la seva activitat artística, programant grans produccions internacionals d'òpera i dansa, a més de recitals i concerts simfònics, amb la participació de veus líriques i directors d'orquestra de primera línia. Ha desenvolupat la seva carrera professional a cavall entre Estats Units i Europa, sempre vinculada a la direcció artística de teatres d'òpera.

## Biografia

Durant deu anys, entre gener de 2002 i novembre de 2012, va ser directora Artística de la Washington National Opera, on va ser responsable de totes les àrees de planificació i gestió artística i producció. Anteriorment, entre juny de 1994 i desembre de 2001, va ser directora artística de l'Òpera de San Francisco, una de les més importants dels Estats Units.
Scheppelmann va estar vinculada en el passat al Liceu durant dos anys, entre maig de 1992 i juny de 1994, quan va treballar com a directora artística adjunta d'Albin Hänseroth. Així mateix, ha treballat com a assistent a la direcció artística del Gran Teatre de la Fenice, a Venècia.

## Referències

* ↑ «Seattle Opera - Staff Directory» (en anglès). Seattle Opera. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Christina Scheppelmann, nueva directora general de la Ópera de Seattle | Liceu Opera Barcelona» (en castellà). Gran Teatre del Liceu, 21-03-2019. Arxivat de l'original el 2023-01-29. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «El conseller Mascarell es reuneix amb la nova directora artística del Liceu». Generalitat de Catalunya [Consulta: 11 setembre 2014]. Arxivat 11 de setembre 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-09-11. [Consulta: 11 setembre 2014].
# Clàudia de Lorena

Clàudia de Lorena (en francès Claude de Lorraine), de la casa de Vaudémont, va néixer al palau ducal de Nancy (França) el 2 d'octubre de 1612 i va morir a Viena el 2 d'agost de 1648. Era una noble francesa, filla del duc Enric II (1563-1624) i de Margarida Gonzaga de Màntua (1591-1632).

## Matrimoni i fills

El 17 de febrer de 1634 es va casar a Lunéville amb el seu cosí Nicolau II de Lorena (1612-1670), fill del duc Francesc II (1572-1632) i de Cristina de Salm (1575-1627). Nicolau II assumí per uns mesos la titularitat del ducat de Lorena en abdicar el seu germà Carles IV, que estava casat amb Nicole, germana de Clàudia. El matrimoni va tenir els següents fills:
* Ferran Felip (1639-1659)
* Carles V (1643-1690), casat amb Elionor Maria d'Habsburg (1653-1697).
* Anna Elionor (1645-1646)
* Anna Maria (1648)
* Maria Anna Teresa (1648-1661), abadessa de Remiremont
Clàudia va morir a l'edat de 31 anys, en donar a llum els bessons Anna Maria i Maria Anna Teresa.

## Bibliografia

* Henry Bogdan: La Lorraine de ducs, sept siècles d'histoire, 2005
* Georges Poull : La maison ducale de Lorraine, 1991

## Enllaços externs

* awt.ancestry
# Comarca d'A Fonsagrada

La comarca d'A Fonsagrada és una comarca de Galícia situada a l'est de la província de Lugo, al límit amb Astúries. Pren el seu nom de la capital de comarca, A Fonsagrada.

## Geografia

La comarca es troba a la zona muntanyosa de l'est de la província de Lugo. Limita amb A Mariña Oriental al nord, amb Os Ancares al sud, amb les comarques de Meira i Lugo a l'oest, i amb Astúries a l'est, concretament amb les comarques de Narcea i Eo-Navia.

## Municipis

En formen part tres municipis:
* Baleira
* A Fonsagrada
* Negueira de Muñiz
# Comarca d'Aoiz

Comarca d'Aoiz (en basc Agoitzaldea) és una comarca de Navarra, a la merindad de Sangüesa, que limita al nord amb la comarca d'Auñamendi, a l'oest amb la Cuenca de Pamplona, a l'est amb la Comarca de Lumbier i al sud amb les comarques de Tafalla i Sangüesa. A la comarca s'havia parlat tradicionalment basc, però començà a retrocedir a mitjans del segle xix. Està composta pels municipis de:
* Lizoain
* Longida
* Urrotz
* Izagaondoa
* Untziti
* Elo
* Ibargoiti
* Agoitz
# Cine Ideal (carrer de Wad-ras)

El Cine Ideal estava ubicat al carrer de Wad Ras, 196 (actualment carrer Doctor Trueta, 196-198) de Barcelona.
L'edifici va ser dissenyat per l'arquitecte Pujol Brull per iniciativa de l'empresari Josep Antonín. Tenia una capacitat per a 1.600 butaques repartides entre platea i amfiteatre tot i que després es va ampliar a 2.656. Es va inaugurar el 7 d'abril de 1917. Funcionà com un cinema de barri més.
Popularment era conegut pel nom de Rellis, de rellisquin. Tenia l'origen en una pista de patinatge que hi havia hagut anteriorment al mateix lloc del cinema i que com era obvi la gent que patinava, relliscava.
Durant els primers anys només funcionava els dijous i caps de setmana i era gestionat per la mateixa empresa que l'Aliança. Al llarg d'aquests anys també va albergar celebracions d'actes socials, polítics i culturals.
El 1928 el cinema va ser adquirit per l'empresa cinematogràfica CINAES, també propietària d'altres cinemes com el Condal, el Kursaal o el Padró. Durant els anys de postguerra els espectadors van anar augmentant progressivament, ja que no hi havia gaires cinemes al barri.
Amb els anys va esdevenir un cinema de reestrena de barri. Al llarg dels anys seixanta va formar part de l'empresa Balañá.
El 13 de maig de 1984 va tancar les portes amb la projecció de Psicosis II i Paco el seguro. Poc després va començar les obres que el convertirien en un estudi cinematogràfic l'estiu de 1985. Aquest portà el nom de Plató Ideal, S. A. Aquesta empresa estava formada per l'Institut del Cinema en Català, l'empresa Balañá i Gilbert López Atalaya. Els estudis van estar llogats durant molts anys per TV3.

## Referències

* 1 2 «Cinema Ideal». [Consulta: 25 juliol 2017].
* 1 2 Munsó Cabús, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Editorial Proa, 1995.
* 1 2 3 4 Lahuerta Melero, Roberto. Barcelona tuvo cines de barrio. Madrid: Temporae, 2015.
* 1 2 Bar.cel.ona.uta. «BARCELOFÍLIA: CINEMA IDEAL / RELLISQUÍN. Pista de patinatge. Wad-Ras 196-198. (1917-1984)», dijous, 27 setembre 2012. [Consulta: 25 juliol 2017].
* ↑ Ricard. «El Tranvía 48: Adiós al viejo IDEAL del Poblenou», 26-03-2014. [Consulta: 25 juliol 2017].
# Comilla

Comilla o Comillah o Kumilla (bengalí কুমিল্লা) és una ciutat i municipi de Bangladesh a la divisió de Chittagong, capital del districte de Comilla (abans districte de Tipperah). Està situada a 23° 27′ 55″ N, 91° 13′ 18″ E﻿ / ﻿23.46528°N,91.22167°E﻿ / 23.46528; 91.22167. La població segons el cens per municipis (paurashava) del govern de Bangladesh era de 166.519 habitants. El 1881 la població era de 13.372 habitants i el 1901 de 19.169. A la ciutat hi ha diversos dipòsits d'aigua entre els quals el de Dharm Sagar construït pel raja de Tripura a la primera meitat del segle xv. Comilla disposa d'un aeroport (codi AITA: CLA).

## Història

Va formar part del dominis del raja de Tripura, el qual va ser tributari del rages d'Harikela al segle ix. El 1764 hi va haver una important revolta de camperols a la zona dirigida per Samsher Gazi. El 1765 va passar sota administració de la Companyia Britànica de les Índies Orientals i erigit en capital d'un districte. El 1864 es va constituir la municipalitat. El 1960 l'entitat administrativa (districte de Tipperah) va agafar el nom de la ciutat.

## Nota

* ↑ http://www.bbs.gov.bd/

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Comilla Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.
* article de la Banglapedia Arxivat 2011-08-23 a Wayback Machine.
* Welcome to Comilla
* History of Comilla Club
# Comissió d'Afers Econòmics i Monetaris

La Comissió d'Afers Econòmics i Monetaris (per les seves sigles en anglès: ECON) és una comissió del Parlament Europeu.
Des de la Unió Econòmica i Monetària (UEM), la funció més important d'aquesta comissió ha sigut en relació amb el Banc Central Europeu (BCE). Tot i la seva independència garantida pels Tractats, el BCE és responsable de les seves accions davant l'ECON. Cada tres mesos, el president del BCE, o de vegades el seu adjunt, compareix davant de la Comissió per informar sobre la política monetària, tant les accions preses com les perspectives futures, i respon a les preguntes dels diputats. Aquests procediments es transmeten per televisió, una acta literal apareix immediatament al Parlament i els llocs web de l'ECON.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Nomenament del president de la Comissió d'Afers Econòmics i Monetaris i dels vicepresidents el 2009
# Comissió d'Afers Exteriors (Unió Europea)

La Comissió d'Afers Exteriors (AFET) és una de les 22 comissions i subcomissions del Parlament Europeu. Tal com indica el seu nom, s'ocupa dels afers exteriors de la Unió Europea en nom del Parlament.
En formen part:
* la Subcomissió de Drets Humans (DROI)
* la Subcomissió de Seguretat i Defensa (SEDE)
També té una delegació a l'OTAN.

## Membres
### Primera meitat de la VII Legislatura

| Nom | Funció | Estat | Grup |
| Gabriele Albertini | President | Itàlia | PPE |
| Fiorello Provera | Vicepresident | Itàlia | ELD |
| Ioan Mircea Paşcu | Vicepresident | Romania | S&D |
| Dominique Baudis | Vicepresident | França | PPE |
| Jean-Luc Mélenchon | Vicepresident | França | EUE/EVN |

### Segona meitat de la VII Legislatura

| Nom | Funció | Estat | Grup |
| Elmar Brok | President | Alemanya | PPE |
| Fiorello Provera | Vicepresident | Itàlia | ELD |
| Ioan Mircea Pașcu | Vicepresident | Romania | S&D |
| Andrei Kovàtxev | Vicepresident | Bulgària | PPE |
| Pino Arlacchi | Vicepresident | Itàlia | S&D |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-12-19 a Wayback Machine. (francès)
# Clintonville (Wisconsin)

Clintonville és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 4.736 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clintonville tenia 4.736 habitants, 2.010 habitatges, i 1.228 famílies. La densitat de població era de 432,3 habitants per km².
Dels 2.010 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,5% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.947 $ i la renda mediana per família de 40.602 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.260 $ mentre que les dones 22.192 $. La renda per capita de la població era de 16.353 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clintonville» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clintonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Club Deportivo América

El Club Deportivo América de Quito és un club de futbol de la ciutat de Quito (Equador).
Va ser fundat el 25 de novembre de 1939.

## Palmarès

* Campionat equatorià de futbol:
    Finalista 1969, 1971
* Segona divisió de l'Equador:
    1978 E2
* Campionat de Pichincha:
    2001, 2002, 2003, 2004

## Referències

* ↑ «Ecuador - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Ecuador - List of Amateur Champions Guayas and Pichincha». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Clot Gran

El Clot Gran és un indret a cavall dels termes municipals de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, i Salàs de Pallars, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situat al sud del Pic de Lleràs i a llevant de la Roca Lleuda, a la capçalera del barranc de Fontfreda.
# Clot d'Espinauba

El Clot d'Espinauba és una vall molt marcada -clot- del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, dins del territori del poble de Bóixols.
Està situat al nord-oest de Bóixols, i s'hi forma el barranc del Clot d'Espinauba, que més endavant passa a ser el riu de Collell, el qual aiguavessa en el riu de Pujals al sud del poble de Bóixols.
El Clot d'Espinauba, pròpiament, abraça des del nord-oest de Cal Badia fins al nord de Cal Sol. A ponent seu té la Costa i el Cap de la Costa de les Bosses.

## Etimologia

Aquest clot pren el nom, com indica Joan Coromines de l'arç blanc, del llatí spinus albus, arbust que devia ser molt present en aquest lloc. Es tracta, doncs, d'un topònim romànic de caràcter descriptiu.

## Referències

* ↑ Coromines, 1995.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "Espina i noms compostos, derivats i relacionats". A Onomasticon Cataloniae. IV D-J. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa", 1995. ISBN 84-7256-825-3.

## Enllaços externs

* El Clot d'Espinauba en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Comunitat de Terol

La Comunitat de Terol és una de les comarques de l'Aragó.

## Llista de municipis

Ababuj, Aguatón, Aguilar del Alfambra, Alba, Alfambra, Almohaja, Alobras, Alpeñés, Argente, Camañas, Camarillas, Cañada Vellida, Cascante del Río, Cedrillas, Celadas, Cella, Corbalán, Cubla, El Cuervo, Cuevas Labradas, Escorihuela, Fuentes Calientes, Galve, Jorcas, Libros, Lidón, Monteagudo del Castillo, Orrios, Pancrudo, Peralejos, Perales del Alfambra, El Pobo, Rillo, Riodeva, Santa Eulalia del Campo, Terol, Tormón, Torrelacárcel, Torremocha de Jiloca, Tramacastiel, Valacloche, Veguillas de la Sierra, Villarquemado, Villastar, Villel i Visiedo
# Complex de Plainview

El complex de Plainview és una cultura paleoamericana datada entre el 10.000-9.000 abans de la nostra era caracteritzada per les punxes lítiques conegudes com a punxes Plainview. Va rebre el nom en 1947 després del descobriment d'un gran partida de punxes de llança lanceolades amb bases còncaves que es van trobar en un lloc de matança de bisons antics al llarg del riu Running Water Draw, prop de la ciutat de Plainview a Texas. La punxa es troba principalment a les Planes del Sud, tanmateix aquesta gamma pot ser de vegades identificat erròniament, ja que el terme "Plainview" es va utilitzar anteriorment com un terme general per descriure punts lanceoladesa la totalitat de les Planes, així com la l'est de l'alta vall del Mississipi.

## Classificació

La classificació de la punta de Plainview es va fer el 1947 per Glen Evans, G. E. Meade i E. H. Sellards d'una partida de punxes de llança lanceolades amb bases còncaves trobades al llarg del riu Running Water Draw prop de la ciutat de Plainview de Texas. Almenys vint exemplars van ser recuperats des d'aquest lloc, que era el lloc de matança de bisons antics. Plainview fou usat prèviament com un terme general per descriure punts lanceoladesa la totalitat de les Planes, així com la l'est de l'alta Vall del Mississippi el que les punxes es van classificar com un subtipus de Plainview. Tanmateix aquesta asseveració fou rebutjada i revisada més tard liderant la nova classificació de punxes lítiques. La punxa Golondrina (antigament Golondrina Plainview) era un d'aquests tipus erròniament anomenats com a Plainview.

## Descripció

Plainview és descrit amb costats paral·lels o convexos amb una base còncava. Es considera que és una punxa Plano.

## Comparació amb altres puntes lítiques

Plainview és estilísticament i morfològicament similar a la punxa Goshen, tot i que aquests tipus es concentren principalment al nord de les Planes i pot precedir Plainview en gairebé mil anys.

## Complex de Plainview

El complex de Plainview, que es distingeix per la punxa Plainview, és similar al complex Goshen. A causa de la diversitat dels punts que es troba al tipus de jaciment de Plainview (Texas), el complex ha estat interpretat àmpliament, podran agrupar-se amb les punxes Agate Basin, Firstview, Golondrina, i Milnesand. Els llocs de matança i despedaçament de Plainview es troben a Nou Mèxic, Nebraska, Oklahoma, i Texas.

## Referències

* 1 2 3 4 Boszhardt, Robert F. A projectile point guide for the Upper Mississippi River Valley. University of Iowa Press, 2003, p. 21–22. ISBN 978-0-87745-870-8.
* 1 2 Hranicky, William Jack; Rpa, Wm Jack Hranicky. North American Projectile Points. AuthorHouse, 2011, p. 408. ISBN 978-1-4567-5001-5.
* ↑ Perttula, Timothy K. The prehistory of Texas. Texas A&M University Press, 2004, p. 18. ISBN 978-1-58544-194-5.
* ↑ Gunnerson, James H. (1987). Archaeology of the High Plains. Denver: United States Forest Service. pp. 18-21.
# Coll de Bóixols

El Coll de Bóixols, en alguns casos esmentat com a Coll de Boix, és una collada de 1.321 m d'altitud situada en el límit dels termes municipals d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, i de Coll de Nargó, a la de l'Alt Urgell. En aquest segon terme, és dins del que fou terme de Montanissell.
Està situat a la carena que enllaça el Tossal de la Devesa, al sud-oest, i los Castellans, al nord-est. El coll originari és una mica per damunt de l'actual, atès que la carretera L-511 discorre pel vessant alturgellenc de la carena on és el coll. El coll de carretera és a uns 90 metres al nord-oest del punt quilomètric 23.
Del Coll de Bóixols surt també cap al sud-sud-oest el Camí de Ca l'Astor, que mena a Ca l'Astor i a Cal Valldoriola.
A ponent del coll s'estén la partida rural del mateix nom.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: un coll de muntanya, antigament de camins i actualment de carretera, damunt del poble de Bóixols.

## Enllaços externs

* El Coll de Bóixols en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Conflicte de les Kurils

El conflicte de les illes Kurils (en rus, Проблема принадлежности южных Курильских островов [Problema prinadlejnosti Kurílskikh ostrovov]; en japonès 北方領土問題 [Hoppō Ryōdo Mondai], «disputa dels Territoris del Nord») és el conflicte territorial que enfronta Rússia i el Japó per la sobirania de les quatre illes més meridionals d'aquest arxipèlag. L'avenç dels imperis rus i japonès topà a les illes. Pel tractat de Shimoda (1855) entre Rússia i el Japó s'establí la frontera entre les illes d'Iturup i Urup; però després (tractat de Sant Petersburg del 1875) Rússia cedí totes les Kurils a canvi dels drets japonesos sobre l'illa de Sakhalín. Després de la Segona Guerra Mundial, amb la derrota del Japó, la Unió Soviètica ocupà totes les illes i se les annexionà d'acord amb el Tractat de San Francisco, incloent-les a l'óblast de Sakhalín, però el Japó les denomina Territoris del Nord (北方領土 Hoppō Ryōdo) i les considera pròpies, perquè diu que al Tractat de San Francisco el Japó tornava territoris que abans havien pertanyut a Rússia, però les illes del sud mai no havien sigut russes.
La disputa continua en debat: Japó vol la sobirania a canvi de la pau i posar un terme al conflicte, oferint també ajuda econòmica a Rússia. Els tractats de pau no han quedat tancats i el conflicte continua.
Segons les fonts russes, el govern japonès es gasta uns 850 milions de iens a l'any en propaganda sobre el conflicte. A banda d'això, la Dieta del Japó ha aprovat una esmena on es reconeixen com a territori japonès les illes en domini rus, segons les declaracions del ministre de relacions exteriors del Japó, Katsuya Okada, fent que Rússia prengui una posició defensiva en la qual addueix que les reclamacions arbitràries del Japó no seran reconegudes i que tan sols acceptarà les reclamacions que reconeguin la sobirania soviètica/russa de la zona en qüestió. Segons les declaracions del primer ministre rus Dmitri Medvédev, no s'ha de polemitzar tant sobre l'assumpte, si el Japó accedeix al pla de normalització del 1956, segons el qual només 2 de les 4 illes retornarien a la sobirania nipona.

## Referències

* ↑ Clark, Gregory. «Northern Territories dispute highlights flawed diplomacy» (en anglès). Japan Times, 24-03-2005. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ Сахалинская администрация намерена пересмотреть формат безвизовых обменов с Японией (en rus)
* ↑ «Moscú califica de políticamente incorrectas las declaraciones del ministro japonés de Asuntos Exteriores». Arxivat de l'original el 2013-05-15. [Consulta: 20 novembre 2016].
* ↑ Medvédev advierte contra politización del contencioso territorial entre Rusia y el Japón
* ↑ «Japón refrenda su soberanía sobre las islas Kuriles del Sur pertenecientes a Rusia». Arxivat de l'original el 2013-05-15. [Consulta: 20 novembre 2016].
# Collada Barrada

La Collada Barrada és un coll que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El coll està situat a 2.609,5 metres d'altitud, entre el Cap de les Cometes al sud-sud-oest i el Bony Negre al nord-nord-est; comunica Montanyó de Llacs (ESE) i Cometes de Casesnoves (NNO).

## Rutes

* Pel vessant de Montanyó de Llacs la ruta surt des del Planell de Sant Esperit resseguint la riba esquerra del Barranc de Llacs. Al trobar el punt on desaigua la Canal Seca se segueix direcció sud, per enfilar després la collada cap al sud-oest.
* Pel vessant de Casesnoves es parteix dels Pletius de Casesnoves, als que es poden arribar des de la Portella Negra seguint rumb a l'est o des de l'extrem occidental de l'Estany de Llebreta seguit direcció oest-sud-oest. Des dels pletius es continua direcció est-sud-est, per les Cometes de Casesnoves, i després es va a buscar la collada cap al sud-est.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Collada Gran (Benés)

La Collada Gran és un coll a 2.298,2 m d'altitud situat en el terme municipal de Sarroca de Bellera (antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça), del Pallars Jussà.
Està situada a los Cantons Rois, en el lloc anomenat Pleta de la Perdiu, al capdamunt del Serrat de Torà, on aquesta s'uneix a la Serra des Tres Pessons. És al sud-oest de les Raspes de Cell Negre, a prop i al sud de la Collada de la Palla. La carena on es troba separa les valls de la Valiri, a llevant, i del riu de Manyanet, a ponent, a la seva part alta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Collada Baixa dels Terrers Baixos

La Collada Baixa dels Terrers Baixos és una antiga collada situada a 408,4 m alt entre els termes comunals dels Banys d'Arles i Palaldà, a l'antic terme de Palaldà, i de Montboló, tots dos del Vallespir (Catalunya del Nord).
És a ponent del poble de Palaldà i a llevant del de Montboló, aproximadament a la mateixa distància de tots dos.

## Referències

* ↑ La Collada Baixa dels Terrers Baixos en els ortofotomapes de l'IGN