OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Österreichischer Alpenverein

L'Österreichischer Alpenverein (ÖAV) és el principal club alpí austríac. L'associació compta amb uns 450.000 membres i té la seu a Innsbruck.
Té 22.000 treballadors, és responsable de 236 refugis i 13.000 llits i manté 26.000 km de camins i senders i més de 200 vies d'escalada.

## Història

L'ÖAV fou fundat el 1862 per Paul Grohmann, juntament amb Friedrich Simony i Edmund von Mojsisovics. És el club alpí més antic del món després del britànic Alpine Club.
El 1873 les associacions alpines alemanya (Deutscher Alpenverein, abreujat DAV), austríaca i bohèmia es fusionaren en una sola entitat, el Deutscher und Österreichischer Alpenverein, on romangueren unides fins a 1938. En el període entre les dues guerres, l'ÖAV assumí una orientació clarament antisemita. El 1924, seguint l'exemple d'algunes seccions menors, Eduard Pichl, president de la secció principal de l'ÖAV (la "Sektion Austria"), introduí a l'estatut de l'associació l'"Arierparagraph", una clàusula que impedia als "no aris" de formar part de l'associació.
Molts dels membres expulsats de la Secció Àustria, com el psiquiatre Viktor Frankl, el director Fred Zinnemann i el músic Joseph Braunstein fundaren per tant la secció "Donauland", que fou però expulsada més tard de l'ÖAV. El 1938, després de l'Anschluss, l'ÖAV s'emmarcà com a "Secció alpinisme" de la Federació Nacionalsocialista per a l'educació física, organització dissolta després del final de la guerra.
L'ÖAV fou refundada immediatament després de la guerra. Fins al 1952, any en què també es reconstituí el Deutscher Alpenverein, fou l'austríac ÖAV qui administrà fiduciàriament els actius i les instal·lacions del dissolt club alemany. L'Österreichischer Alpenverein és avui, d'acord amb els seus estatuts, una associació apolítica.

## Organització

L'ÖAV consta d'aproximadament 200 seccions, constituïdes en associacions. A més de les seccions territorials, a Viena i Graz hi ha també seccions universitàries. A més, hi ha seccions que operen fora de les fronteres d'Àustria, a Anglaterra i Flandes. També hi ha una secció "Reichenberg", fundada per alemanys ètnics expulsats de la República Txeca després de la guerra.
Són també part de l'ÖAV la secció transfronterera Kössen-Reit im Winkl i la secció supraregional "Weitwanderer".

## Activitat

El Club Alpí austríac gestiona prop de 270 refugis i bivacs. Publica treballs sobre la muntanya i mapes territorials i turístics. Dur a terme activitats culturals (incloses col·leccions de museus i biblioteques), així com activitats de formació per als seus membres.

## Referències

* 1 2 «Der Verein» (en alemany). [Consulta: 28 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web del club
* Els refugis del club
# Östliche Georgswerder Wettern

L'Östliche Georgswerder Wettern és un wettern a Wilhelmsburg a l'estat d'Hamburg a Alemanya. Connecta l'Hövelwettern a l'Elba.
És un dels múltiples wettern que van excavar-se quan l'illa de Georgswerder va ser pòlderitzada des del 1607. Al la segona meitat del segle X va ser transformat i desviat a l'època de la construcció de l'autopista. Des del 1985 va palesar que l'aigua del rec era força contaminada de metalls pesants, dioxina i altres matèries tòxics que traspuaven de l'abocador al seu costat. Un projecte de sanejament va començar. Milers de tones de llot pol·luït van treure's, el que malgrat tot no va parar les infiltracions metzinoses. El 1994, es va decidir de bombar l'aigua pol·luïda des de 5 fonts a l'entorn de l'abocador. 8,5 m³ per hora s'hauran d'extreure i de despol·luir fins a l'any 2020, enllà d'aquesta data l'aigua per a eliminar es reduirà a només 5m³ per a un temps indeterminat.
El mont mortal o Totenberg, com la gent del poble anomena l'abocador, del qual eflueixen tantes matèries tòxiques als wetterns dels afores, s'està canviant en mont d'energia. S'està creant un centre d'exposició, on s'explica la manera de despol·luir l'aigua, es recuperen els gasos metans per a alimentar la fàbrica de coure de la societat Aurubis. Un aerogenerador i panells fotovoltaics al vessant sud del pujol de l'abocador hauran de subvenir a més a la necessitat d'energia d'uns 3000 famílies més. Al cap i a la fi, quan tots els projectes energètiques, com el búnquer de l'energia s'hauran acabat, s'espera atènyer l'autarquia energètica per a tota l'illa de Wilhelmsburg.

## Afluents o efluents

* Hövelwettern
* Westliche Georgswerder Wettern
* Resclosa de desguàs del 1969 a l'interior del dic principal
* La resclosa de desguàs a l'interior del dic principal, detall i rètol
* Resclosa de desguàs fora del dic, a prop de la desembocadura
* El wettern vers Aurubis

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 51 i 61, ISBN 978-3-934272-92-7
* ↑ Gifte im Affi-Abwasser, Glänzende Geschäfte, Umwelt hin, Geld her, Hamburg, Umweltschutzgruppe Physik-Geowissenschaften, 1985, pàgines 48-71
* ↑ Saubere Wettern, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 15 de juliol de 1992, pàgines 10 (en català: Weterings nets)
* ↑ Andreas Schmidt, Ein Berg voll Müll und Energie, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 2 de desembre 2010, (en català: Un mont ple de deixalles i d’energia)
# Övertorneå

Övertorneå (en meänkieli: Matarengi) és una localitat i la seu del Municipi d'Övertorneå, al Comtat de Norrbotten, Suècia, amb 1.877 habitants el 2017.
Està situat a la riba del riu Torne, davant de la seva ciutat bessona finlandesa, Ylitornio. Övertorneå significa "Alta Torneå", i va ser creada després de la divisió de la parròquia de Torneå en dues parts al segle xvi. Fins que va ser traçada la frontera entre Suècia i Finlàndia al riu Torne el 1809, els dos pobles situats a banda i banda del riu n'eren un de sol.

## Galeria

* Església de Matarengi Church
* Estació de ferrocarril d'Övertorneå
* Röda Kvarn
* La vista des d'Aavasaksa, a través de la frontera del riu

## Referències

* ↑ «Tätorter 2015; befolkning 2010-2017, landareal, andel som överlappas av fritidshusområden» (en suec). Oficina Central d'Estadístiques de Suècia.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Xerraire melodiós

El xerraire melodiós (Garrulax canorus) és una espècie d'ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae) que habita zones de matoll, bambú i terres de conreu del centre i sud de la Xina, Hainan, nord de Laos i del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Xerraire melodiós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# İnönü Spor Kompleksi

El Vodafone Arena (oficialment İnönü Spor Kompleksi) és un estadi situat en el districte de Beşiktaş de la ciutat de Istanbul, Turquia, i és propietat del club esportiu Beşiktaş JK de la Süper Lig. L'estadi s'alça on s'erigia l'antic Estadi BJK İnönü, construït en 1939 i demolit a mitjan 2013. La seua capacitat arriba als 41.903 espectadors.
Rep el nom de Vodafone Arena per motius de patrocini, després que la companyia de telecomunicacions Vodafone adquirira els drets l'ús del nom de l'estadi per un lapse de quinze anys per un total de 145 milions de dòlars.
L'estadi està situat en la ribera europea del Bòsfor, prop a edificis històrics d'arquitectura otomana com el Palau de Dolmabahçe, la Torre del Rellotge Dolmabahçe i la Mesquita de Dolmabahçe.
L'estadi va ser inaugurat l'11 d'abril de 2016 en una cerimònia a la qual va assistir entre altres el president de la república Recep Tayyip Erdogan i el primer ministre Ahmet Davutoğlu. Posteriorment es va disputar el primer partit oficial en l'estadi entre el quadre local Besiktas JK i el Bursaspor, amb triomf del primer per 3-2. El primer gol va ser anotat pel davanter alemany del Besiktas Mario Gómez.

## Referències

* ↑ «Vodafone Arena (BJK Inönü Stadi)». Stadiumdb.com.
* ↑ hurriyetdailynews.com. «Beşiktaş and Vodafone sign 15-year sponsorship contract worth $145 mln». Hurriyet.
* ↑ «Erdogan inaugura el estadio del BJK “Vodafone Arena”» (en turc). Trt.net.tr.
# Xmakova Balka

Xmakova Balka (en rus: Шмакова Балка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Xlemass

Xlemass (en rus: Шлемасс) és un poble de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia. Pertany al districte d'Inza.

## Referències

* ↑ «Энциклопедия Ульяновской области: Забалуйка».
# Azriel de Girona

Azriel de Girona (segle XII) fou un jueu gironí, cabalista i filòsof. Membre molt reconegut del cercle cabalístic de Girona, fou deixeble directe d'Isaac el cec i mestre de Bonastruc ça Porta. Coneixedor de diverses llengües. D'entre la gran quantitat dels seus escrits, destaca el Sha'ar ha-sho'el, una exposició intel·ligible de la teoria de les deu Sefirot en forma de preguntes i respostes seguint les regles de la lògica, com a indicació per als principiants. Altres escrits són Comentari al Séfer Yetsirà o Llibre de la Creació, Comentari a les aggadot del Talmud i Comentari a la litúrgia quotidiana. D'aquest últim cal destacar com a curiositat que conté nombrosos vocables catalans escrits en lletres hebrees.

## Referències

* Institut d'Estudis Nahmánides - Ajuntament de Girona
* Gran Enciclopèdia Catalana. 'Azriel de Girona
# Yebes

Yebes és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 233 | 181 | 168 | 235 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Williers

Williers és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 44 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Williers era de 44 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 20 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 40 eren cases i 1 era un apartament. Dels 17 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 1 en tenia quatre i 15 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Williers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 24 persones, 17 eren actives i 7 eren inactives. De les 17 persones actives 15 estaven ocupades (8 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa de serveis.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Williers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Williers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Associació Regionalista Gallega

L'Associació Regionalista Gallega (ARG) va ser una organització política regionalista gallega activa entre 1890 i 1892. El novembre de 1890 es va constituir a Santiago de Compostel·la el Comitè Central Regionalista presidit per Manuel Murguía, encara que la majoria dels seus membres venien del tradicionalisme. Entre ells destacaven Alfredo Brañas, Salvador Cabeza de León, José Tarrío i Juan Barcia Caballero.
En 1891 es van formar comitès locals, ja sota el nom d'Associació Regionalista Gallega, a Lugo, La Corunya, Ourense, Pontevedra i Tui. En total no van arribar a molt més de 50 associats, encara que en les eleccions municipals de Santiago, José Tarrío va sortir triat regidor. La Patria Gallega (1891-1892) va ser el seu òrgan oficial, dirigit per Murguía, i en el qual Brañas va escriure articles importants per a l'evolució posterior del regionalisme. Entre les accions de la ARG destaca l'organització dels Jocs Florals de Tui ln 1891, en els quals Brañas i Murguía van emprar el gallec per primera vegada en un acte públic.
Les diferències entre tradicionalistes i liberals va impedir la consolidació de l'organització, encara que va ser un graó molt important en la formació d'un sentiment nacional gallec, en ser la primera organització política regionalista que va existir a Galícia.
# Xavier Bonfill i Trias

* «Xavier Bonfill» redirigeix aquí. Si cerqueu el metge català, vegeu «Xavier Bonfill i Cosp».
Xavier Bonfill i Trias (Girona, 1888 – Sant Boi de Llobregat, 1939) fou un escriptor de literatura infantil.
Estigué casat amb Teresa Giralt i Bultó (m. l'any 1971). Combinà, tota la seva vida, la professió d'agent comercial col·legiat amb la literatura. Conegut amb el pseudònim de Jordi Català va començar a escriure, l'any 1913, a la revista Il·lustració Catalana. Col·laborà també a L'Esquella de la Torratxa, La Nova Catalunya de l'Havana, Catalana i en altres publicacions infantils com En Patufet o Virolet. També col·laborà a la revista Or i Grana (1919).
Va escriure diversos contes a la col·lecció En Patufet i diverses novel·les juvenils sentimentals, en la línia dels treballs del seu amic Josep Maria Folch i Torres. La seva literatura tracta, de forma majoritària, d'aspectes de la vida quotidiana barcelonina.
Els anys de la segona república col·laborà en emissions radiofòniques a Ràdio Barcelona i a Ràdio Associació.
La seva obra està en el domini públic en moltes parts del món. A l'estat espanyol entra en domini públic des de l'1 de gener de 2019.

## Obra

* Quina de les dues? novel·la de Xavier Bonfill publicada a Barcelona l'any 1933 dins la col·lecció Biblioteca Gentil d'Editorial Bagunyà Per no fer nosa, Edicions Bosch, 1920.
* El desdeny, Editorial Baguñà, 1932.
* Quina de les dues?, novel·la, Biblioteca Gentil d'Editorial Baguñà, 1933.
* El meu poble, Biblioteca Popular, 1948.
* Entremaliadures de l'amor, Edicions Bosch.
Obres presentades als Jocs Florals de Barcelona
* Carretera enllà, 1919. 1r accèssit a la Copa Artística.
* Proses d'estiu, 1920. 2n accèssit a la Copa Artística.
* Cap al tard, 1921.
* Barcelonines, 1921.
* Tornant de Fires, 1921.
* La gran diada de la Núria, 1923 i 1926.
* El beneitó i la geperudeta, 1926.
* Dues llegendes, 1927.
* Els rebutjats, 1927.
* El retrat de la tia, 1927.
* Prometatge, 1930.

## Referències

* ↑ España, Biblioteca Nacional de. «Autores en dominio público. Biblioteca Nacional de España» (en castellà), 10-01-2014. [Consulta: 2 gener 2019].
* ↑ «Article sobre l'obra "El meu poble"». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 març 2011].
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques

## Enllaços externs

* Article sobre Xavier Bonfill i Trias
* «Xavier Bonfill i Trias». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Zosterop de les Fiji

El zosterop de les Fiji (Zosterops explorator) és un ocell de la família dels zosteròpids (Zosteropidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, arbusts i terres de conreu de les muntanyes de les illes Viti Levu, Ovalau, Gau, Vanua Levu, Taveuni i Kadavu, a les Fiji.

## Referències

* ↑ «Zosterop de les Fiji». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Étoile de Bessèges 2017

L'Étoile de Bessèges 2017, 47a edició de l'Étoile de Bessèges, es disputà entre l'1 i el 5 de febrer de 2017 sobre un recorregut de 627 km repartits entre cinc etapes. La cursa formà part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou el francès Lilian Calmejane (Direct Énergie), vencedor de la tercera etapa en solitari i que va ser capaç de conservar el liderat en la darrera etapa per cinc segons sobre Tony Gallopin (Lotto Soudal). Mads Würtz Schmidt (Katusha Alpecin) completà el podi, alhora que guanyava la classificació dels joves. Alexander Kristoff (Katusha Alpecin) guanyà la classificació per punts i Nico Denz (AG2R La Mondiale) la de la muntanya.

## Equips

L'organització convidà a 18 equips a prendre part en aquesta cursa.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 1 de feb | Bèlagarda – Bellcaire | | 158 | Arnaud Démare | Arnaud Démare |
| 2a etapa | 2 de feb | Nimes – Rodilhan | | 152 | Alexander Kristoff | Alexander Kristoff |
| 3a etapa | 3 de feb | Bessèja – Bessèja | | 152 | Lilian Calmejane | Lilian Calmejane |
| 4a etapa | 4 de feb | Chusclan – Laudun | | 153 | Arnaud Démare | Lilian Calmejane |
| 5a etapa | 5 de feb | Alèst – Alèst | contrarellotge individual | 12 | Tony Gallopin | Lilian Calmejane |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 5

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Fonts: ProCyclingStats Cycling Quotient :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la muntanya | Classificació dels joves |
| 1 | Arnaud Démare | Arnaud Démare | Arnaud Démare | Nico Denz | Nico Denz |
| 2 | Alexander Kristoff | Alexander Kristoff | Alexander Kristoff | Nico Denz | Nils Politt |
| 3 | Lilian Calmejane | Lilian Calmejane | Lilian Calmejane | Nico Denz | Mads Würtz Schmidt |
| 4 | Arnaud Démare | Lilian Calmejane | Alexander Kristoff | Nico Denz | Mads Würtz Schmidt |
| 5 | Tony Gallopin | Lilian Calmejane | Alexander Kristoff | Nico Denz | Mads Würtz Schmidt |
| Final | Final | Lilian Calmejane | Alexander Kristoff | Nico Denz | Mads Würtz Schmidt |

## Referències

* 1 2 «Etoile de Besseges: Gallopin wins closing time trial» (en anglès). cyclingnews.com, 05-02-2017 [Consulta: 5 febrer 2017].
* ↑ Participants a procyclingstats.com
* ↑ «Demare 1, Kristoff 0 en Bessèges». Marca, 01-02-2017 [Consulta: 3 febrer 2017].
* ↑ «Etoile de Besseges: Kristoff opens his 2017 account with stage 2 victory» (en anglès). cyclingnews.com, 02-02-2017 [Consulta: 3 febrer 2017].
* ↑ «Etoile de Besseges: Calmejane victorious in stage 3» (en anglès). cyclingnews.com, 03-02-2017 [Consulta: 3 febrer 2017].
* ↑ «Etoile de Besseges: Demare nabs stage 4» (en anglès). cyclingnews.com, 04-02-2017 [Consulta: 4 febrer 2017].

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Île-Molène

Île-Molène (en bretó Molenez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 221 habitants. És una illa del Canal de la Mànega que ha inspirat alguna de les novel·les d'Henri Queffélec. És un dels municipis que ha signat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 596 | 527 | 397 | 330 | 277 | 264 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Marie-Thérèse Callac-Olivier | |
| 2008- | Jean-François Rocher | |
# Beard

«Beard» té aquests significats:
* Béard municipi francès al departament de la Nièvre (regió de Borgonya)
* Béard-Géovreissiat, municipi francès al departament de l'Ain i a la regió de Roine-Alps
* Christopher Beard, responsable de productes i màrqueting de la corporació Mozilla
* Mary Beard (1955), catedràtica de clàssiques a la Universitat de Cambridge
# Bearly Asleep

Bearly Asleep és una pel·lícula de dibuixos animats de l'Ànec Donald, produït per la Walt Disney per la RKO Pictures i estrenada el 1955.

## Argument

Donald és guarda forestal en un parc nacional. L'hivern ha arribat i tanca el parc als visitants i els ossos hibernaran. Però un d'ells, en la precipitació, es troba exclòs del seu refugi hivernal...
# Ľubomír Luhový

Ľubomír Luhový (Považská Bystrica, 31 de març de 1967) és un exfutbolista eslovac. Va ser internacional 11 vegades, tant amb la selecció de Txecoslovàquia primer, com amb la selecció d'Eslovàquia posteriorment.

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Ľubeľa

Ľubeľa és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1278.
# Benítez quiere ser torero

Benítez quiere ser torero és un curtmetratge espanyol mut de 1910, dirigit per Ángel García Cardona, qui ja tracta el tema de la tauromàquia en obres anteriors, tant documentals com de ficció, encara que amb Benítez quiere ser torero en fa una paròdia burlesca.

## Argument

Benítez és un personatge de caràcter infantil que somia a ser torero. No adquireix un comportament adult i va jugant a ser torero amb tothom. Una colla de companys li preparen una malifeta disfressant-se de bou i quan ha d'enfrontar-se amb el bou, Benítez ix fugint. La policia acaba enduent-se'l a la comissaria per escàndol públic, on la seua dona acudeix a renyir-li i fa que Benítez es talle la coleta. La pel·lícula acaba amb un pla emblemàtic del cinema mut, on el protagonista mira a la càmera com si mirara als espectadors creant complicitat a la pantalla.

## Referències

* ↑ José María Claver Esteban. "Luces y rejas" "Centro de Estudios Andaluces": 2012, p. 232 (castellà)
* ↑ Benítez quiere ser torero a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Benítez quiere ser torero al Fons audiovisuals de l'IVAC