OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Hurting

The Hurting és l'àlbum d'estudi debut de la banda britànica de new wave, Tears for Fears publicat el març del 1983 sota el segell de Mercury Records i distribuït per Phonogram Inc. Va ser produït per Chris Hughes i Ross Cullum. La durada total és de 41 minuts i 39 segons.
L'àlbum va ser remasteritzat i reeditat l'any 1999, i va incloure quatre remixs com a bonus tracks i un extens llibret amb notes sobre la creació de l'àlbum. El 21 d'octubre de 2013 es va publicar una reedició del 30è aniversari, tant en edicions de doble CD com de luxe en caixa de quatre discos. Per al 40è aniversari de l'àlbum, es van remesclar nous Dolby Atmos i so surround Blu-ray 5.1 de Steven Wilson, així com una edició en vinil remasteritzada de la mescla original. publicat el juny de 2023.

## Títols

* The Hurting (4.19)
* Mad World (3.35), single el 1982
* Pale Shelter (4.34), single, primera versió el 1982 i reeditat el 1985, segona versió el 1983
* Ideas As Opiates (3.45)
* Memories Fade (5.06)
* Suffer The Children (3.52), single, primera versió el 1981 i reeditat el 1985
* Watch Me Bleed (4.17)
* Change (4.14), single el 1983
* The Prisoner (2.55)
* Start Of The Breakdown (5.00)

## Single fora de l'àlbum

* The way you are, 1983

## Referències

* ↑ Gerard, Chris. «The 100 Best Alternative Singles of the 1980s: 40 - 21». PopMatters, 08-04-2021. [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ «Tears for Fears / The Hurting on SDE-exclusive Blu-ray Audio – SuperDeluxeEdition».
# Aha ha

Aha ha és una espècie d'himenòpter apòcrit de la família dels crabrònids (Crabreonidae) originària d'Australia. L'entomòleg Arnold Menke li va posar el nom com a acudit l'any 1977.
Menke va explicar diversos anys després per què li va posar aquest nom: en rebre un paquet d'un col·lega amb espècimens d'insecte, Menke va exclamar "Ahà, un nou gènere", i el seu amic entomòleg Eric Grissell va respondre amb sornegueria "ha". El nom d'aquest insecte s'acostuma a trobar en llistes de noms científics estranys. El nom també fou utilitzat com la matrícula del cotxe de Menke "AHA HA".

## Referències

* ↑ Menke. Polish Journal of Entomology. Index Copernicus, 1977, p. 671-681.
* ↑ Evans, Howard E. Sphecos, 7, 1983, pàg. 14.
* ↑ «Park Science 2». Arxivat de l'original el 2008-10-30.
* ↑ Arnold S. Menke Bogus Volumino Negatori Doso, 1993, pàg. 24–27.
# Ahar (Iran)

Ahar és una ciutat de l'Iran, a l'Azerbaijan iranià província de l'Azerbaidjan Oriental, a uns 90 km al nord-oest de Tabriz, i a la riba del riu Ahar-Tehai, tributari del riu Arras. Les terres de la rodalia són molt fèrtils i productives i són conegudes com a šahrestān d'Ahar (localment Ārāzbār o Arasbārān), que és un del deu šahrestāns de la província. Està dividit en 17 districtes (dehestāns)
La ciutat vella està envoltada de muralles i a la mesquita principal hi ha la tomba d'un santó venerat pels xiïtes. El territori fou dominat per Babak des de vers el 800 al 837. Després fou centre la regió de Mimad. Al segle xi i XII pertanyé als seljúcides i al segle xii va passar als ahàrides (Moluk-e Ahar). Pishtaqin ben Muhammad va emetre moneda a la ciutat (vers 1191 o 1192). La dinastia pishtaquínida va governar en els següents anys amb Ozbaq, Abu Bakr, i Nusrat al-Din Mahmud, fins al 1226. L'historiador Ḥamdallāh Mostawfī assenyala aquesta dinastia com d'origen georgià. Els Il-kans hi van residir als estius. El 17 d'octubre de 1284 fou executat en aquesta ciutat Khwadja Shams al-Din Muhammad Djuwayni, conegut per Sahib Diwan, per ordre de l'Il-khan Arghun Khan, fill d'Abaka.
La història local sota timúrides, cobànides, djalayàrides, Kara Koyunlu i Ak Koyunlu és poc rellevant. Sota els Safàvides, Abbas I el Gran hi va erigir un santuari o zawiya, un gran jardí i la tomba del shaikh Shihab al-Din Mahmud ʿAtīqī Tabrīzī, i el xa la va visitar personalment el 1605 i 1611/1612. Al final del període safàvida el govern de la regió fou concedit als descendents i parents de Khalifa Ilyas Karadja Dagh però sota els qajars va passar a prínceps d'aquest llinatge com Abbas Kuli Khan, Hadjdj Muhammad Khan Karaguzlu, Sayf al-Muluk Mirza, Muhammad Mirza (després Muhammad Shah), Murad Mirza Husam al-Sultana, Adud al-Dawla, i Ayn al-Dawla.
Sota la nova divisió provincial, Arasbaran o Ahar fou incorporada al comtat de Tabriz però el 1944 es va crear el comtat d'Ahar.
Els tres monuments principals són la capella de shaikh Shihab al-Din Mahmud ʿAtīqī Tabrīzī, la tomba de Shaikh ʿEmād-al-dīn i la mesquita de Jāme.

## Notes i referències

* ↑ Karang, A. A. "Ahar", Encyclopædia Iranica Online Edition, i Wladimir Minorsky (1951), "The Georgian Maliks of Ahar." BSOAS vol. 13/4, pàgines 868 a 877.
# Abrocoma vaccarum

Abrocoma vaccarum és una espècie de mamífer rosegador de la família dels abrocòmids. És endèmica de la província de Mendoza (Argentina). El seu hàbitat natural són zones de tipus puna dels altiplans andins, amb herba curta i arbustos petits. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Jayat, J.; Ojeda, R. Abrocoma vaccarum. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 desembre 2014.
# Terauchi Masatake

El comte Terauchi Masatake (en japonès 寺内 正毅, 1852 - 1919) va ser un membre de la Marina Imperial Japonesa i 18è primer ministre del Japó (9 d'octubre de 1916 - 29 de setembre de 1918).

## Referències

* ↑ «Count Terauchi Masatake» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 28 desembre 2014].
# The Legend of Hei

The Legend of Hei (xinès simplificat: 罗小黑战记大电影, pinyin: Luō Xiǎoēi zhàn jì dà diànyǐng, literalment 'La gran pel·lícula de la llegenda de Luo Xiaohei') és una pel·lícula d'animació del 2019, preqüela de la sèrie d'animació La llegenda de Luo Xiaohei. Detalla diversos esdeveniments de la vida de l'esperit del gat Luo Xiaohei que tenen lloc abans de la sèrie.

## Sinopsi

Xiaohei comença el seu viatge errant perquè la sa casa és destruïda pels humans. Tot buscant una nova llar, es troba amb altres monstres i aliats humans, alguns dels quals comparteixen la seua antipatia pels humans. Això el deixa amb el dilema de quin bàndol triar.

## Estrena

The Legend of Hei es va estrenar el setembre de 2019 a la Xina. El seu doblatge oficial en japonés es va emetre al Japó un mes després, distribuït per Toho Cinemas. Va ser llançat als Estats Units i Canadà amb un doblatge a l'anglès de Shout! Studios el 2021.

## Referències

* ↑ «The Chinese Web Series 'The Legend of Luo Xiaohei' Is Getting A Feature Spinoff», August 2, 2019. Arxivat de l'original el 2019-08-02.
* ↑ «The Legend of Hei (2019) - Plot - IMDb».
* ↑ «'The Legend of Hei' to open in China and Japan - China.org.cn». www.china.org.cn. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ «猫妖精の冒険描く中国アニメ「羅小黒戦記」京都・出町座で公開», October 24, 2019.
* ↑ Frater, Patrick. «Chinese Animation 'The Legend of Hei' Set for U.S. Release by Shout! and Play Big (EXCLUSIVE)», December 15, 2020.
# Acasta

Acasta (en grec antic Ἀκάστη) va ser una de les Oceànides, les filles d'Oceà i de Tetis.
Quan Persèfone va ser segrestada per Hades, va ser una de les seves acompanyants.

## Referències

* ↑ Hesíode. Teogonia, 356
* ↑ Himnes homèrics: Dèmeter, 405
# Adler

Adler és el nom dels següents personatges:
* Ada Adler (Fredriksberg, 1878 - Copenhaguen, 1946), hel·lenista danesa.
* Alfred Adler (Rudolfsheim-Fünfhaus, Àustria, 1830 - 1937), psicòleg austríac.
* Egon Adler (Großpösna, Saxònia, 1937), ciclista alemany.
* Friedrich Adler (Viena, Imperi Austrohongarès, 1879 - Zúric, Suïssa, 1960), polític i revolucionari austríac.
* Luther Adler (1903 - 1984), actor estatunidenc.
* Matt Adler (1966, San Fernando, Califòrnia), actor estatunidenc.
* Mortimer Adler (1902-2001), filòsof i divulgador cultural estatunidenc.
* Nathan Adler (Frankfurt, 1741–1800), cabalista alemany.
* Nicky Adler (1985, Leipzig), futbolista alemany.
* René Adler (Leipzig, 1985), futbolista alemany.
* Robert Adler (1913 - †2007), inventor del comandament a distància.
* Samuel Adler (Mannheim, 1928), compositor i director de música nord-americà.
* Sara Adler (1858 - 1953), actriu jueva d'origen rus.
* Vegeu també: Adler (empresa)
Viccionari
# Adligenswil

Adligenswil és un municipi del cantó de Lucerna (Suïssa), situat al districte de Lucerna.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Tordenc canós

El tordenc canós (Turdoides melanops) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos miombo i sabana amb acàcies del sud d'Angola, nord de Namíbia i nord-oest de Botswana.

## Referències

* ↑ «Tordenc canós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tordenc becgroc

El tordenc becgroc (Argya affinis) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls, vegetació secundària i terres de conreu de les terres baixes i turons del sud de l'Índia, cap al nord fins al centre de Mysore i centre d'Andhra Pradesh. També a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «Tordenc becgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Aiziritze-Gamue-Zohazti

Aiziritze-Gamue-Zohazti (en francès i oficialment Aïcirits-Camou-Suhast), és una comuna de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Arboti-Zohota al nord-est, Gabadi al nord-oest, Arberatze-Zilhekoa a l'est, Amendüze-Unaso a l'ouest, Behaskane-Laphizketa i Donapaleu al sud.

## Demografia

Dades de població :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 240 | 413 | 397 | 564 | 531 | 531 | 559 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1995 no són conegudes. |||
| 1995 | Guy Enéco |
| 2001 | Guy Enéco |
# Transistor d'efecte camp

El transistor d'efecte camp (Field-Effect Transistor o FET, en anglès) és en realitat una família de transistors que es basen en el camp elèctric per controlar la conductivitat d'un "canal" en un material semiconductor. Els FET, com tots els transistors, poden plantejar-se com a resistències controlades per voltatge.
La majoria dels FET estan fets usant les tècniques de processament de semiconductors habituals, emprant l'oblia monocristal·lina semiconductora com la regió activa, o canal. La regió activa dels TFTs (thin-film transistors, o transistors de pel·lícula fina), per altra banda, és una pel·lícula que es diposita sobre un substrat (usualment vidre, ja que la principal aplicació dels TFTs és les pantalles de cristall líquid o LCDs).

## Tipus de transistors d'efecte camp

Podem classificar els transistors d'efecte camp segons el mètode d'aïllament entre el canal i la porta:
* El MOSFET (Metal-Oxide-Semiconductor Field-Effect Transistor) usa un aïllant (normalment SiO₂).
* El JFET (Junction Field-Effect Transistor) usa una unió p-n.
* El MESFET (Metal-Semiconductor Field Effect Transistor) usa una barrera Schottky
* En el HEMT (High Electron Mobility Transistor), també anomenat HFET (heterostructure FET), la banda de material dopada amb "buits" forma l'aïllant.
* En el FinFET (acrònim de fin field-effect transistor) és un tipus de transistor d'efecte de camp en tecnologia 3D.
* GAAFET (acrònim de gate-all-around FET) o transistor FET de porta envoltada és similar al concepte de FinFET.
La característica dels TFT que els distingeix, és que fan ús del silici amorf o del silici policristal·lí.

## Referències

* ↑ «What is a FET - Field Effect Transistor » Electronics Notes». [Consulta: 7 maig 2019].
* ↑ «Transistors d'efecte de camp: tipus, dispositiu, principi i maneres de funcionament, circuits de commutació, paràmetres bàsics, ús».
# Airports Council International

Airports Council International va ser fundada el 1991 per la fusió de diverses associacions en el passat. Actualment és la principal organització professional amb la intenció d'unir tots els equips aeroportuaris del món. Té la seu a Mont-real, Canadà. És una organització sense ànim de lucre de la qual les principals preocupacions es refereixen als interessos de la infraestructura aeroportuària i la promoció de l'excel·lència professional en la gestió i explotació dels aeroports. Promoure la cooperació entre els aeroports, les organitzacions de l'aviació mundial i els socis financers, l'ACI contribueix a la seguretat, l'eficiència i la responsabilitat ambiental de la companyia aèria.
L'agost de 2007 hi havia 573 membres en la gestió dels aeroports fent un total de 1640 aeroports repartits en 178 països i territoris de tot el món. L'any 2006, segons les seves xifres, els membres de l'ACI han transportat 4,400,000,000 de passatgers (contra 3,9 en 2004), el 85,6 milions de tones de càrrega (78,8 el 2004) i gravat 72,2 milions en moviments d'aeronaus (enlairaments i aterratges) (69,4 el 2004).

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Agesilau

Agesilau és el nom dels següents personatges:
* Agesilau I, rei d'Esparta
* Agesilau II, rei d'Esparta
* Agesilau, historiador grec.
* Agesilau (oncle), oncle d'Agis IV.
# Torneig Comte de Godó 2009

El Torneig Comte de Godó 2009, també conegut com a Barcelona Open Banco Sabadell 2009, és una competició tennística que es juga sobre terra batuda. És la 57a edició del torneig i forma part de les sèries 500 de la ATP. Es juga al Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya, entre el 20 i el 26 d'abril del 2009.

## Quadre masculí

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| | C. Rochus | 2 | 0 | | 1 | R. Nadal | | | |
| 10 | N. Almagro | 3 | 4 | | 7 | D. Nalbandian (r) | | | |
| 7 | D. Nalbandian | 6 | 6 | | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| 3 | N. Davidenko | 7¹⁰ | 3 | 6 | | | | | | 3 | N. Davidenko | 3 | 2 | |
| 16 | F. López | 6$^8$ | 6 | 4 | 3 | N. Davidenko | 6$^4$ | 6 | 6 | | | | | |
| 9 | R. Stepanek | 6 | 1 | 7 | 9 | R. Stepanek | 7$^7$ | 2 | 2 | | | | | |
| 8 | S. Wawrinka | 4 | 6 | 5 | | | | | | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 7 |
| 6 | T. Robredo | 4 | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 4 | D. Ferrer | 2 | 5 |
| 12 | Í. Andréiev | 6 | 2 | 3 | 6 | T. Robredo | 3 | 4 | | | | | | |
| | P. Starace | 6 | 5 | 2 | 4 | D. Ferrer | 6 | 6 | | | | | | |
| 4 | D. Ferrer | 4 | 7 | 6 | | | | | | 4 | D. Ferrer | 2 | 6 | 7$^7$ |
| 5 | F. González | 7$^8$ | 6 | | | | | | | 5 | F. González | 6 | 2 | 6⁵ |
| | J. Mónaco | 6⁶ | 3 | | 5 | F. González | 6 | 4 | 6 | | | | | |
| 15 | T. Berdych | 5 | 7 | 4 | 2 | F. Verdasco | 3 | 6 | 4 |
| 2 | F. Verdasco | 7 | 5 | 6 | | | | | |

### Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 6 | 6 | |
| | Łukasz Kubot Oliver Marach | 1 | 2 | | 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 2 | 7 | [7] |
| 4 | Mahesh Bhupathi Mark Knowles | 7 | 6 | | 4 | Mahesh Bhupathi Mark Knowles | 6 | 6⁵ | [10] |
| | Lucas Arnold Ker Fernando González | 5 | 2 | | | | | | | 4 | Mahesh Bhupathi Mark Knowles | 3 | 6⁹ |
| | Radek Štěpánek Viktor Troicki | 4 | 3 | | | | | | | 2 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 6 | 7 |
| | Simon Aspelin Wesley Moodie | 6 | 6 | | | Simon Aspelin Wesley Moodie | 6¹ | 6$^8$ | |
| 5 | Bruno Soares Kevin Ullyett | 6 | 3 | [7] | 2 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 7 | 7 | |
| 2 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 1 | 6 | [10] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Torneig Comte de Godó 2004

El Trofeu Comte de Godó 2004, també conegut com a Open Seat Godó 2004, és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries International Gold de l'ATP. La 52a edició del torneig es va celebrar entre el 24 d'abril i el 2 de maig de 2004 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | F. González | 7 | 3 | 6 |
| 16 | M. Zabaleta | 6² | 6 | 2 | 1 | F. González | 6 | 5 | 6² |
| | F. Verdasco | 4 | 7 | 4 | 8 | T. Robredo | 4 | 7 | 7 |
| 8 | T. Robredo | 6 | 5 | 6 | | | | | | 8 | T. Robredo | 6 | 6 |
| 3 | D. Nalbandian | 6 | 6 | | | | | | | Q | K. Vliegen | 4 | 3 |
| WC | M. López | 4 | 4 | | 3 | D. Nalbandian | 6¹ | 4 | | | | | |
| Q | K. Vliegen | 6 | 6 | | Q | K. Vliegen | 7 | 6 | | | | | |
| Q | O. Patience | 3 | 4 | | | | | | | | | | | 8 | T. Robredo | 6 | 4 | 6 |
| 7 | A. Calleri | 6 | 7 | | | | | | | | | | | 13 | G. Gaudio | 3 | 6 | 2 |
| 10 | F. López | 3 | 5 | | 7 | A. Calleri | 6 | 6$^3$ | 3 | | | | |
| WC | A. Montañés | 6 | 6 | | WC | A. Montañés | 4 | 7 | 6 | | | | |
| | A. Martín | 3 | 2 | | | | | | | WC | A. Montañés | 3 | 4 |
| 6/WC | G. Kuerten | 6 | 6¹ | 6 | | | | | | 13 | G. Gaudio | 6 | 6 |
| | G. Cañas | 3 | 7 | 3 | 6/WC | G. Kuerten | 6 | 6⁵ | 1r | | | | |
| 13 | G. Gaudio | 6 | 6 | | 13 | G. Gaudio | 3 | 7 | 2 |
| 2 | C. Moyà | 4 | 4 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mahesh Bhupathi Paul Hanley | 6 | 4 | 2 |
| | Feliciano López Fernando Verdasco | 3 | 6 | 6 | | Feliciano López Fernando Verdasco | 7 | 6$^8$ | 3 |
| | Jürgen Merlzer Jim Thomas | 7 | 2 | 2 | 7 | Mariano Hood Sebastián Prieto | 6⁶ | 7 | 6 |
| 7 | Mariano Hood Sebastián Prieto | 6² | 6 | 6 | | | | | | 7 | Mariano Hood Sebastián Prieto | 6 | 3 | 4 |
| 6 | Frantisek Cermak Leos Friedl | 6 | 6 | | | | | | | 2 | Mark Knowles Daniel Nestor | 4 | 6 | 6 |
| | Guillermo Cañas Martín Alberto García | 2 | 4 | | 6 | Frantisek Cermak Leos Friedl | 2 | 2 | |
| 5 | Jonathan Erlich Andy Ram | 1 | 6⁵ | | 2 | Mark Knowles Daniel Nestor | 6 | 6 | |
| 2 | Mark Knowles Daniel Nestor | 6 | 7 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí Arxivat 2005-05-05 a Wayback Machine. PDF
* Quadre dobles masculins Arxivat 2005-05-05 a Wayback Machine. PDF
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Théâtre de la Toison d'Or

El Théâtre de la Toison d'Or és una sala d'espectacles de Brussel·les situada a Ixelles, dirigida per Nathalie Uffner i Sylvie Rager. Inaugurada el 1995, des de la seva creació advoca per la comèdia en tots els gèneres, així com per la dramatúrgia belga.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Alan Parkhurst Merriam

Alan Parkhurst Merriam (Missoula, Montana, 1 de novembre de 1923 - Varsòvia, 14 de març de 1980) va ser un antropòleg, etnomusicòleg i professor estatunidenc.
Es graduà en estudis de música a la Universitat Estatal de Montana el 1947 i, posteriorment, cursà estudis d'antropologia a la Universitat de Northwestern, tenint com a mestres Melville J. Herskovits i Richard A. Waterman, i on es doctorà el 1951. Fou professor a la Universitat de Northwestern entre els anys 1953 i 1954, i entre 1956 i 1962, i també a la Universitat de Wisconsin entre 1954 i 1956. El 1962 fou nomenat professor d'antropologia a la Universitat d'Indiana a Bloomington (Indiana), on posteriorment esdevingué cap del departament entre 1966 i 1969. Sota la seva direcció va convertir en un centre líder en recerca en etnomusicologia. El 1976 entrà a treballar a la Universitat de Sydney. També va ser cofundador el 1952, i president entre 1963 i 1965, de la Society for Ethnomusicology, sent l'editor de la revista de la institució, Ethnomusicology Newsletter, entre 1952 i 1957, i Ethnomusicology, entre 1957 i 1958. Cal destacar la seva valuosa aportació en el camp de l'etnomusicologia, recollida en el llibre The Anthropology of Music, publicat el 1964, on constata la importància dels factors culturals i socials en el procés de creació, en l'estètica musical i en la mateixa formació dels intèrprets. El 1980 va morir en un accident aeri a prop de Varsòvia, a Polònia.

## Referències

* 1 2 «Alan Parkhurst Merriam». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 2 febrer 2020].
* 1 2 Shook, John R.; Nettl, Bruno (rev.). «Merriam, Alan Parkhurst (1923-1980)». A: Dictionary of Modern American Philosophers. Bloomsbury Publishing, 2005, p. 1675–1676. ISBN 978-1-84714-470-6 [Consulta: 2 febrer 2020].
* 1 2 Morgan, Paula «Merriam, Alan P(arkhurst)». Grove Music Online. Oxford University Press. DOI: 10.1093/gmo/9781561592630.article.18460 [Consulta: 2 febrer 2020].

## Bibliografia

* Wild, Stephen A. «Alan P. Merriam: Professor». Ethnomusicology, Vol. 26, Núm. 1, 1982, pàg. 91-98.
* Nettl, Bruno «Alan P. Merriam: Scholar and Leader». Ethnomusicology, Vol. 26, Núm. 1, 1982, pàg. 99-105.
# Alaniawas

Alaniawas fou un principat de l'Índia, al Jodhpur (Rajputana) del qual era un feu o jagir. Estava format per quatre pobles.
El feu fou concedit el 1708 al noble Kalyan Singh dels rajpur rathor del clan mertia pels maharaja de Jodhpur. La successió es va trencar el 1888 però Sheo Singh (nascut el 1883), de la família Jalsu, la va recollir per adopció. També per adopció el va succeir Amar Singh (nascut el 1899). El seu fill Khrishna Singh fou el següent thakur en títol i va morir el 22 de juny de 2002 quan el va succeir el seu fill Yagya Naratan Singh (nascut 1949).

## Referències

* Llista de governants i genealogia de Henry Soszynski, Brisbane (AUS)
# Alanina-aminotransferasa

L'alanina-aminotransferasa (ALT) o alanina-transaminasa, també coneguda com a transaminasa glutamicopirúvica (GPT, SGPT), és una transaminasa és un enzim transaminasa (EC 2.6.1.1) i va ser descrit per primer cop per Arthur Karmen i col·legues el 1954. L'ALT es troba al plasma i en diversos teixits del cos, però és més freqüent en el fetge. Catalitza les dues parts del cicle de l'alanina. El nivell sèric d'ALT, el nivell d'AST (aspartat-aminotransferasa) i la seva proporció (relació AST/ALT) es mesuren clínicament com biomarcadors per a la salut del fetge. Les proves formen part de bioquímica habitual de l'anàlisi de sang.

## Referències

* ↑ «Transaminase activity in human blood». The Journal of Clinical Investigation, 34, 1, 01-01-1955, pàg. 126-31. DOI: 10.1172/JCI103055. PMC: 438594. PMID: 13221663.