# Gilles Burgat

Gilles Burgat (Albertville, 16 de novembre de 1961) és un ex-pilot de trial francès. La temporada 1981 va guanyar el Campionat del món (esdevenint, amb només 19 anys, el campió més jove de la història) i els Sis Dies d'Escòcia de Trial amb la motocicleta italiana SWM. El 2016 va ser nomenat FIM Legend.
És cunyat del campió del món de trial Bernie Schreiber, casat amb la seva germana Jannic.

## Trajectòria esportiva

Des dels onze anys va sentir-se atret pel motociclisme, quan els seus pares li regalaren un ciclomotor. Un any més tard, va participar per primera vegada en un trial i el 1975 va aconseguir la seva primera victòria. Des d'aleshores es va entrenar seriosament i el 1978 aconseguí el Campionat de França Júnior 125 amb una SWM.
El 1979, amb els valuós suport del seu pare, Pierre, que li feia de mànager, va aconseguir el seu primer campionat estatal en la categoria sènior, guanyant-lo ja en la categoria superior el 1980.
El 1981, ja com a pilot oficial de SWM, va dur a terme una temporada internacional aclaparadora, començant amb la victòria als SSDT i culminant amb el títol de Campió del Món abans i tot de la prova final del campionat a Alemanya.
El 1982 va passar a Fantic, però aquell va ser l'any de l'eclosió definitiva del belga Eddy Lejeune, guanyador de tres campionats mundials consecutius. Burgat no va tornar a guanyar-ne cap altre mai més. Tot i així, formant part de l'equip francès va guanyar el primer Trial de les Nacions celebrat mai, el 1984 a Polònia, i va repetir la victòria en aquesta competició els anys 1985 i 1986.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | Campionat del Món | TDN | Campionat de França | Altres | Títols |
| 1980 | SWM | 11è | - | 1r | | 1 |
| 1981 | SWM | 1r | - | 1r | 1r als SSDT | 2 |
| 1982 | Fantic | 3r | - | 1r | | 1 |
| 1983 | Fantic | 4t | - | | | - |
| 1984 | Fantic | 9è | 1r | | | 1 |
| 1985 | Yamaha | 4t | 1r | | | 1 |
| 1986 | Yamaha | 12è | 1r | | | 1 |
| 1987 | Aprilia | 15è | - | | | - |
| Total títols | Total títols | 1 | 3 | 3 | | 7 |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals guanyats, incloent-hi el TDN

## Referències

* ↑ «The rider... Burgat Gilles» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ «SWM History» (en anglès). r2wtrials.co.uk. Arxivat de l'original el 15 d’abril 2009. [Consulta: 25 desembre 2009].
* ↑ «Distinctions - FIM Legends» (en anglès). fim-moto.com. FIM. Arxivat de l'original el 2021-04-23. [Consulta: 1r juliol 2022].
* ↑ «Burgat Gilles» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 25 desembre 2009].
* «Legends. Gilles Burgat.» (en alemany). webermichl.at. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 25 desembre 2009].

## Enllaços externs

* Imatge de Gilles Burgat de jove (francès)
* Gilles Burgat durant la seva etapa a Fantic (francès)
Campions del Món de trial$^1$ :
1964 - Smith
1965 - Franke
1966 - Franke
1967 - Smith
1968 - Miller
1969 - Smith
1970 - Miller
1971 - Andrews
1972 - Andrews
1973 - M. Lampkin
1974 - Rathmell
1975 - M. Lampkin
1976 - Vesterinen
1977 - Vesterinen
1978 - Vesterinen
1979 - Schreiber
1980 - Karlson
1981 - Burgat
1982 - Lejeune
1983 - Lejeune
1984 - Lejeune
1985 - Michaud
1986 - Michaud
1987 - Tarrés
1988 - Michaud
1989 - Tarrés
1990 - Tarrés
1991 - Tarrés
1992 - Ahvala
1993 - Tarrés
1994 - Tarrés
1995 - Tarrés
1996 - Colomer
1997 - D. Lampkin
1998 - D. Lampkin
1999 - D. Lampkin
2000 - D. Lampkin
2001 - D. Lampkin
2002 - D. Lampkin
2003 - D. Lampkin
2004 - Fujinami
2005 - Raga
2006 - Raga
2007 - Bou
2008 - Bou
2009 - Bou
2010 - Bou
2011 - Bou
2012 - Bou
2013 - Bou
2014 - Bou
2015 - Bou
2016 - Bou
2017 - Bou
2018 - Bou
2019 - Bou
2020 - Bou
2021 - Bou
2022 - Bou
2023 - Bou
2024 - Bou :
$^1$Del 1964 al 1967, el campionat s'anomenà Challenge Heny Groutards i del 1968 al 1974, Campionat d'Europa. :