# Rupert Lladó i Oller

Rupert Lladó i Oller (Rajadell, 1893 - ?, 1936) fou un sindicalista i polític català.
Va néixer a Rajadell, tot i que de jove va viure a Igualada. Era fill de Joan Lladó i Soler (1855-1911) i de Mercè Oller i Mosella. El seu pare era mestre d'instrucció, militava en el carlisme d'Igualada sota la prefectura de Carles Puget i va dirigir durant algun temps el setmanari Sometent (1905-1911).
Des de jove Rupert Lladó va militar en el jaumisme. Formava part del Requetè i ja el 1910 es va destacar a la festa d'aquesta organització juvenil tradicionalista a Barcelona, el dia de la Immaculada Concepció, amb la lectura d'un exaltat poema carlí titulat Esperanzas. L'any 1912 va visitar el pretendent Jaume de Borbó i de Borbó-Parma al seu castell de Frohsdorf a Àustria, fent el viatge a peu des de Barcelona amb un altre jove.
De professió fou dependent de comerç i l'any 1919 formà part com a vocal de la primera junta del Sindicat Lliure presidida per Ramon Sales, de la qual també en van formar part Salvador Framis, Josep Baró i Josep Gaya. Fou delegat d'aquest sindicat a Sant Andreu. Malgrat els xocs inicials amb el Sindicat Únic, va tractar de que la pugna sindical fos pacífica i al març de 1920 participà en una reunió entre el Sindicat Lliure i el Sindicat Únic a un cafè de Sant Andreu.
En les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932 va ser candidat per Barcelona capital a la llista monàrquica carlina i alfonsina Dreta de Catalunya. Durant la Segona República es traslladà a Sant Feliu de Llobregat, on fou soci del Casal Tradicionalista. L'any 1934 va ser designat orientador de la Joventut Tradicionalista del Baix Llobregat i el 1935 va ser nomenat president del Casal Tradicionalista santfeliuenc en substitució de Llorenç Martí.
Després de l'esclat de la Guerra Civil espanyola, desaparegué el 8 de novembre de 1936 i es considera que fou assassinat pels revolucionaris. Els seus fills Joan i Ramon Lladó Fontfreda, estudiants de 22 i 18 anys, respectivament, també van morir assassinats el 23 d'agost a la carretera de Terrassa-Martorell, en el terme municipal de Les Fonts. La mateixa sort va córrer el seu germà Joan Lladó i Oller, sacerdot i canonge de Vic, martiritzat en aquesta ciutat el 20 d'agost. A Sant Feliu hi ha un carrer que duu el nom de Rupert Lladó.

## Referències

* 1 2 Flavià, Josep «Del temps de la guerra. X. vertiginós remolí». Vaivé, 01-11-1987, pàg. 26.
* ↑ «Cens municipal d'Igualada (1910)». FamilySearch. 2447.
* ↑ «Suscripción para regalar dos plumas de oro á los oradores de la Asamblea de Zaragoza el Iltre. Sr. Dr. D. José Roca y Ponsa, Magistral de Sevilla y D. Benigno Bolaños, director de "El Correo Español"». El Estandarte [Igualada], 08-11-1908, pàg. 3. Arxivat de l'original el 2017-10-22 [Consulta: 12 juny 2017].
* ↑ «Certificat de naixement de Rupert Lladó Oller». Registre Civil de Rajadell. Arxivat de l'original el 2017-10-22. [Consulta: 21 octubre 2017].
* ↑ «Adhesiones». El Siglo Futuro, 05-06-1885, pàg. 2.
* ↑ «D. Joan Lladó Soler (esquela)». Sometent, 11-02-1911, pàg. 1. Arxivat de l'original el 2017-12-01 [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «La fiesta de los Requetés». La Bandera Regional, 17-12-1910, pàg. 5.
* ↑ «La fiesta de los Requetés». La Bandera Regional, 17-12-1910, pàg. 2-3.
* ↑ «Intrépidos viajeros». La Bandera Regional, 27-01-1912, pàg. 9.
* 1 2 Arqué i Carré, Josep. Derecha de Cataluña: monàrquics alfonsins contra la Segona República i la Catalunya autònoma (1931-1936). Universitat Autònoma de Barcelona, 2014, p. 60 [Consulta: 12 juny 2017]. Arxivat 2018-01-13 a Wayback Machine.
* 1 2 «La candidatura de las derechas». La Vanguardia, 06-11-1932, pàg. 28.
* ↑ González Calleja, Eduardo. El máuser y el sufragio: órden público, subversión y violencia política en la crisis de la Restauración (1917-1931). CSIC, 1999, p. 174. ISBN 84-00-07837-3.
* ↑ «Serra d'Or». Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1973, pàg. 150.
* ↑ Meaker, Gerald H. La izquierda revolucionaria en España (1914-1923). Ariel, 1978, p. 416. ISBN 84-344-2491-6.
* ↑ «Notes Tradicionalistes». Espanya Federal, 12-06-1934, pàg. 3.
* ↑ «Treball d'organització». Espanya Federal, 15-02-1935, pàg. 3.
* ↑ «Notícies generals». Espanya Federal, 17-08-1935, pàg. 3.
* ↑ «A la ciutat també perviu una tomba situada al Cementiri Municipal que ret homenatge als “Mártires de Sant Feliu”». fetasantfeliu, 10-01-2011.
* ↑ Navarro, Xavier «La Repressió. Juliol-desembre 1936 Xavier Navarro». Terme, 1, 01-11-1986, pàg. 61.
* ↑ Dalmau i Ribalta, Antoni «Els igualadins morts a la reraguarda». Revista d'Igualada, 39, 01-12-2011, pàg. 94.