OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Inguna Rībena

Inguna Rībena (Riga, 24 de juliol de 1956) és arquitecta i política letona. Va ocupar el càrrec de Ministra de Cultura de Letònia del 7 de novembre de 2002 al 9 de març de 2004. És membre del partit Aliança Nacional i va ser diputada de la VIII legislatura del Saeima (Parlament letó). Ha estat reelegida com a diputada al Parlament des del 2002 fins a les últimes eleccciones per la XII Legislatura del 2014.
El 1980 es va graduar a la Facultat d'Arquitectura i Enginyeria Civil de l'Institut Politècnic de Riga, va obtenir el doctorat en arquitectura el 1995. Va treballar com a professora en aquesta mateixa universitat de 1980 a 1998.

## Referències

* ↑ «Inguna Rībena» (en letó). Delna. Deputati Uzdelnas. LV. Arxivat de l'original el 2020-08-12. [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ «12. Saeima apstiprināta» (en letó). [Consulta: 25 abril 2015].
* ↑ «DARBA GAITAS» (en letó). [Consulta: 25 abril 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Coronaro

«Coronaro» té aquests significats:
* Gaetano Coronaro (Vicenza, 8 de desembre de 1852 - Milà, 5 d'abril de 1908), compositor.
* Antonio Coronaro, (Vicenza, 29 de juny de 1851 - Vicenza, 24 de març de 1933), compositor i organista, pare d'Arrigo.
* Gellio Benvenuto Coronaro (Vicenza, 30 de novembre de 1963 - Milà, 26 de juliol de 1916), director d'orquestra i compositor.
* Arrigo Coronaro, (Vicenza, 6 d'agost de 1880 - idem. 7 d'octubre de 1906), compositor.
# Coal Creek (Comtat de Boulder)

Coal Creek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 2.323 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coal Creek tenia 2.323 habitants, 985 habitatges, i 650 famílies. La densitat de població era de 95,1 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 38,5% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 4,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.750 $ i la renda mediana per família de 79.129 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.295 $ mentre que les dones 34.856 $. La renda per capita de la població era de 34.911 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Coal Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coal Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Cotxeres de la plaça Emili Sala 12 d'Alcoi

Les cotxeres de la plaça Emili Sala 12 de la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, són una construcció d'estil modernista valencià construïdes l'any 1905 projectades per l'arquitecte contestà Timoteo Briet Montaud.
Les cotxeres van ser edificades un any després de la construcció de la Casa Laporta i es troben en la part posterior de la mateixa. L'edificació, de dimensions reduïdes, consta de planta baixa i una altura.
En la planta baixa disposa d'un ampli portal en fusta, per a l'entrada i eixida de carruatges i cotxes de la Casa Laporta, i està treballada en pedra. Al costat de la porta hi ha dues xicotetes finestres.
Per contra, la primera planta es troba construïda en rajola massissa, fet poc usual en les construccions modernistes d'Alcoi. La terrassa de l'edifici disposa d'una xicoteta barana de ferro.

## Referències

* 1 2 3 4 Doménech Romá, Jorge. Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales (en castellà). Editorial Aguaclara, 2010, p. 317-318. ISBN 978-84-613-8233-0.
* ↑ "El Patrimonio Modernista de Alcoi". Jordi Ortiz Gisbert. 2016. Página 47.
* ↑ Ficha en "Ruta del Modernismo". Turismo de Alcoy

## Vegeu també

* Casa Laporta
# Cotximí

El cotximí, conegut també com a laymón és la llengua dels pobles cotximís que van ocupar la major part de la Península de Califòrnia fins a la seva extinció, ocorreguda probablement a principis del segle xx. Tot i així, l'INEGI xifra en 88 els parlants d'aquest idioma.
L'agrupació lingüística cotximí comprenia dos grans grups: el cotximí meridional i el cotximí septentrional. La línia divisòria entre aquestes dues grans agrupacions la constituïa la Missió de San Ignacio de Kadakaamán, en el nord de l'actual Baixa Califòrnia Sud. Es coneix la llengua gràcies a alguns escrits llegats pels jesuïta que van evangelitzar la Península de Califòrnia al segle xviii. Amb base en l'anàlisi d'aquests textos, ha estat possible establir una relació entre l'antic cotximí i la resta de les llengües de la família yuma-cochimí, de la qual constitueix un grup independent i de les que se'n separà vers el 1000.

## Text en cotximí

A baix es reprodueix el Pare Nostre en la varietat del cotximí de San Ignacio Kadakaamán, recollida per Francisco Xavier Clavijero del treball dels missioners Barco i Ventura, treball aquest últim que desgraciadament es va perdre.
| « | Va-bappa amma-bang miarnu, rna-rnang-ajua huit maja tegem: amat-mathadabajua ucuem: kern-rnu-jua arnrna-bang vahi-mang amat-a-nang la-uahim. Teguap ibang gual güieng-a.vit-a-jua ibang-a-nang packagit: -mut-pagijua abadakegem, rnachi uayecgjua packabaya..guern: kazet-aduangarnuegnit,pacurn: guangrnayi-acg packadabanajarn. Amén. | » |

## Referències

* ↑ INEGI, 2005, pàgina 41.
* ↑ Hill, Jane H. "Toward a Linguistic Prehistory of the Southwest: "Azteco-Tanoan" and the Arrival of Maize Cultivation." Journal of Anthropological Research, Vol 58, No. 4 (Winter 2002), p. 458
# Hymenocephalus antraeus

Hymenocephalus antraeus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 450-799 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Hawaii.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Sazonov, Y.I. i T. Iwamoto, 1992. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) of the Nazca and Sala y Gómez ridges, southeastern Pacific. Proc. Calif. Acad. Sci. 48(2):27-95.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Inhalador

Un inhalador és un dispositiu mèdic utilitzat per al lliurament directe de medicaments en els bronquis i pulmons. S'utilitza principalment en el tractament de l'asma i la malaltia pulmonar obstructiva crònica (MPOC).

## Tipus
### Inhalador de cartutx pressuritzat

Conegut per l'abreviatura anglesa MDI (Metered-dose inhalers = Inhalador de dosi mesurada), és el tipus més comú d'inhalador, que allibera, mitjançant un propel·lent, una dosi determinada. Es recomana l'ús d'una cambra d'inhalació. Com a propel·lents s'utilitzaven clorofluorocarbonis (CFCs), actualment s'utilitzen hidrofluorocarbonis (HFCs), que no afecten la capa d'ozó.

### Inhalador de pols seca

Conegut per l'abreviatura anglesa DPI (Dry powder inhaler), allibera una dosi determinada de fàrmac, en forma de pols, mitjançant l'aspiració del fàrmac per inspiració pel pacient.

### Nebulitzadors

Els nebulitzadors subministren el medicament en forma d'aerosol creat a partir d'una formulació aquosa.

## Referències

* ↑ Pharmaceutical Inhalation Aerosol Technology, ed. A. J. Hickey, 2nd edition, Marcel Dekker, NY, 2004.
# Criniger

Criniger és un dels gèneres d'ocells, de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae).

## Llistat d'espècies

Segons la el Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 5 espècies:
* Criniger barbatus - Bulbul barbat pitestriat.
* Criniger calurus - Bulbul barbat cua-roig.
* Criniger chloronotus - Bulbul barbat pitgrís.
* Criniger ndussumensis - Bulbul barbat gorjablanc.
* Criniger olivaceus - Bulbul barbat gorjagroc.

## Referències

* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List v13.2. Congrés Ornitològic Internacional, 2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ National Museum of Natural History. «Arizelocichla Oberholser 1905». Encyclopedia of Life. [Consulta: 17 setembre 2023].
# Crinia riparia

Crinia riparia és una espècie de granota de la família Myobatrachidae que viu a Austràlia. El rang d'aquest endèmic d'Austràlia es limita a una petita àrea de la serralada Flinders al centre d'Austràlia del Sud. S'ha registrat a 200-600m des del nivell del mar. L'extensió de la presència de l'espècie és d'aproximadament 56.000km2. Aquesta espècie es troba per sota dels còdols i pedres a les vores de rierols pedregosos. Les cries es posen sota les roques a la vora dels rierols. Els capgrossos s'adapten als rierols de corrent ràpid. Pel que sembla, es reprodueixen a la primavera. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie. L'espècie es troba en Flinders Ranges National Park.

## Referències

* ↑ Jean-Marc Hero; Peter Robertson; Frank Lemckert. Crinia riparia. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15-09-2014.
* Cogger, H.G. 1979. Reptiles & Amphibians of Australia. A. H. & A. W. REED PTY LTD ISBN 0-589-50108-9.
* Tyler, M.J. 1994. Australian Frogs A Natural History. Reed Books ISBN 0-7301-0468-0.
# Crinia tinnula

Crinia tinnula és una espècie de granota de la família Myobatrachidae que viu a Austràlia.

## Descripció física

Aquesta espècie és una petita espècie de granota, fins a 15 mm de longitud. És molt similar a la granota comuna oriental, i només pot ser fàcilment distingida per una ratlla blanca que va de la gola fins a la punta del musell. La seva superfície dorsal és variable, pot variar de gris a marró i és normalment llisa en textura. En la superfície dorsal es pot observar, sense format, però, és normalment de ratlles. La superfície ventral està dèbilment de color marbre blanc i negre.

## Ecologia i comportament

Aquesta espècie es limita als pantans. Els mascles fan un alt grinyol agut i criden durant tot l'any, quan l'aigua està disponible. Els mascles normalment criden des de posicions ocultes a l'herba, mentre que suren en l'aigua. La cria ocorre principalment durant la tardor i l'hivern, i es produeix en grans pantans i estanys temporals que voregen el pantà. Els ous són dipositats individualment en les branques i les fulles en aigua sense gas. Els capgrossos són de color marró amb aletes de la cua en forma d'arc, amb prop del 40 mm de grandària. El desenvolupament del capgròs triga gairebé 6 mesos, amb les granotes metamòrfiques van de 6-11 mm.
Els pantans que aquestes granotes habiten estan cada vegada més amenaçats per la urbanització.

## Referències

* ↑ Harry Hines; Jean-Marc Hero; Ed Meyer; David Newell; John Clarke. Crinia tinnula. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14-09-2014.
# Corneli Malatesta de San Giovanni

Corneli Malatesta de San Giovanni fou fill de Rambert III Novello Malatesta de Sogliano. Fou comte de San Giovanni in Galilea (junt amb son germà Carlo II Malatesta de Sogliano) el 1532 per herència paterna però va vendre la seva part del feu a son germà.
Fou capità de Venècia. Va morir a San Giovanni in Galilea el 1571. Estava casat amb Battista Bernardini, filla d'Achille Bernardini, comte de la Massa. Va deixar quatre fills: Rambert IV Malatesta de Sogliano, Leònid (exclòs de la successió i mort el 1600), Carlo III Malatesta de Sogliano i Segimon Malatesta de Sogliano.
# Gaya (desambiguació)

«Gaya» té aquests significats:
* Gaya, confederació tribal de Corea.
* Gaya (ciutat), capital del districte de Gaya (Bihar, Índia).
* Districte de Gaya, a Bihar (Índia).
* Gayya o Gaya, reis dels massils de Numídia occidental.
* Gaya, gènere de plantes malvàcies

## Vegeu també

* Gaia
# Marcel Capelle

Marcel Capelle (París, 11 de desembre de 1904 - 1993) fou un futbolista francès de la dècada de 1930.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Racing Club de France, FC Sète, AS Saint-Étienne i Stade de Reims. Fou 9 cops internacional amb la selecció francesa de futbol, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1930.

## Palmarès
### Sète

* Campionat francès de futbol:
** 1934

## Referències

* ↑ Marcel Capelle a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Marcel Capelle Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Ancistrachne

Ancistrachne és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Ancistrachne ancylotricha (Quisumb. i Merr.) S.T. Blake
* Ancistrachne maidenii (A.A. Ham.) Vickery
* Ancistrachne numaeensis (Balansa) S.T. Blake
* Ancistrachne uncinulata (R. Br.) S.T. Blake
# Dendropsophus

Dendropsophus és un gènere de granotes de la família dels hílids.

## Taxonomia

* Dendropsophus acreanus
* Dendropsophus allenorum
* Dendropsophus amicorum
* Dendropsophus anataliasiasi
* Dendropsophus anceps
* Dendropsophus aperomeus
* Dendropsophus araguaya
* Dendropsophus battersbyi
* Dendropsophus berthalutzae
* Dendropsophus bifurcus
* Dendropsophus bipunctatus
* Dendropsophus bogerti
* Dendropsophus bokermanni
* Dendropsophus branneri
* Dendropsophus brevifrons
* Dendropsophus cachimbo
* Dendropsophus carnifex
* Dendropsophus cerradensis
* Dendropsophus columbianus
* Dendropsophus cruzi
* Dendropsophus decipiens
* Dendropsophus delarivai
* Dendropsophus dutrai
* Dendropsophus ebraccatus
* Dendropsophus elegans
* Dendropsophus elianeae
* Dendropsophus garagoensis
* Dendropsophus gaucheri
* Dendropsophus giesleri
* Dendropsophus grandisonae
* Dendropsophus gryllatus
* Dendropsophus haddadi
* Dendropsophus haraldschultzi
* Dendropsophus jimi
* Dendropsophus joannae
* Dendropsophus juliani
* Dendropsophus koechlini
* Dendropsophus labialis
* Dendropsophus leali
* Dendropsophus leucophyllatus
* Dendropsophus limai
* Dendropsophus luteoocellatus
* Dendropsophus marmoratus
* Dendropsophus mathiassoni
* Dendropsophus melanargyreus
* Dendropsophus meridensis
* Dendropsophus meridianus
* Dendropsophus microcephalus
* Dendropsophus microps
* Dendropsophus minimus
* Dendropsophus minusculus
* Dendropsophus minutus
* Dendropsophus miyatai
* Dendropsophus nahdereri
* Dendropsophus nanus
* Dendropsophus novaisi
* Dendropsophus oliveirai
* Dendropsophus padreluna
* Dendropsophus parviceps
* Dendropsophus pauiniensis
* Dendropsophus pelidna
* Dendropsophus phlebodes
* Dendropsophus praestans
* Dendropsophus pseudomeridianus
* Dendropsophus rhea
* Dendropsophus rhodopeplus
* Dendropsophus riveroi
* Dendropsophus robertmertensi
* Dendropsophus rossalleni
* Dendropsophus rubicundulus
* Dendropsophus ruschii
* Dendropsophus sanborni
* Dendropsophus sarayacuensis
* Dendropsophus sartori
* Dendropsophus schubarti
* Dendropsophus seniculus
* Dendropsophus soaresi
* Dendropsophus stingi
* Dendropsophus studerae
* Dendropsophus subocularis
* Dendropsophus timbeba
* Dendropsophus tintinnabulum
* Dendropsophus triangulum
* Dendropsophus tritaeniatus
* Dendropsophus virolinensis
* Dendropsophus walfordi
* Dendropsophus werneri
* Dendropsophus xapuriensis
* Dendropsophus yaracuyanus

## Referències

* IUCN (anglès)
# Hemigrammus melanochrous

Hemigrammus melanochrous és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Madeira.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W. 1913. Fishes from the Madeira River, Brazil. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 65: 517-579.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hemigrammus newboldi

Hemigrammus newboldi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 25 °C i 29 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fernández-Yépez, A. 1949. Ramirezella newboldi nuevo género y especie de pez Tetragonopteridae colectado en Venezuela. Evencias Núm. 6: 3.
* ↑ «Hemigrammus newboldi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Guntersville

Guntersville és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 7.395 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Guntersville tenia 7.395 habitants, 3.061 habitatges, i 1.971 famílies. La densitat de població era de 120,7 habitants/km².
Dels 3.061 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 88,8 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.882 $ i la renda mediana per família de 39.464 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.175 $ mentre que les dones 20.480 $. La renda per capita de la població era de 18.503 $. Aproximadament l'11,2% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.