OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joe Armstrong

Joseph Leslie Armstrong (27 de desembre de 1950 – 20 d'abril de 2019) va ser un Informàtic teòric que va treballar en l'àrea de tolerància a fallades en sistemes distribuïts. És conegut com un dels dissenyadors del llenguatge de programació Erlang.

## Biografia

Armstrong va néixer a Bournemouth el 1950.
Amb 17 anys, Armstrong va començar a programar Fortran en l'Ordinador central del seu consell local Aquesta experiència el va ajudar durant els seus estudis de física a la University College de Londres, on depurava els programes dels seus estudiants amics a canvi de cervesa.
Mentre treballava en el Laboratori d'Informàtica d'Ericssons, va desenvolupar l'Erlang el 1986, amb Robert Virding i Mike Williams i va sortir en codi obert el 1998.
Va rebre un doctorat en informàtica de l'Institut Reial de Tecnologia (KTH) a Estocolm, Suècia el 2003. La seva dissertació va ser titulada Fiabilitat dels sistemes distribuïts amb presència d'errors de programari. Va ser professor a la KTH des de 2014.
Va morir el 20 d'abril de 2019 d'una infecció complicada per fibrosi pulmonar.

## Publicacions

* 2007. Programació Erlang: programari per a un món concurrent. Prestatgeria pragmàtica ISBN 978-1934356005 .
* 2013. Programació Erlang: programari per a un món concurrent. Segona edició. Prestatgeria pragmàtica ISBN 978-1937785536 .

## Referències

* 1 2 «entrevista».
* ↑ «Joe Armstrong: Father of Erlang». Erlang User Conference. Erlang Solutions Ltd., 2012.
* ↑ «Tesis», 01-12-2003.
* ↑ «Francesco Cesarini on Twitter». Twitter, 20-04-2019.
* ↑ Wager, Kristjan. «RIP Joe Armstong, the author of Erlang». Free Thought Blogs, 20-04-2019.
* ↑ 作者：. «Erlang之父Joe Armstrong去世» (en xinès). 新浪科技_新浪网, 21-04-2019.
* ↑ «Helen Taylor on Twitter». Twitter, 21-04-2019. [Consulta: 24 abril 2019].
* ↑ Seibel, Peter. «Joe Armstrong». Coders at work, 2009.
# Fèlix de Bilibio

Fèlix de Bilibio —San Felices (castellà)— (Bilibio, actual Haro la Vieja, Haro, la Rioja, ca. 443 - Monestir de San Millán de Suso, 574) va ser un eremita que va viure a les muntanyes de la Rioja. És venerat com a sant per l'Església catòlica i altres confessions cristianes.

## Biografia

Fèlix nasqué cap al 443, i es retirà a fer vida eremítica als Riscos de Bilibio, prop d'Haro, i hi adquirí fama de santedat. En 493 hi anà a trobar-lo Emilià de la Cogolla, que volia fer com ell i el prengué com a mestre, vivint amb ell tres anys, fins que marxà a la zona de l'actual San Millán de la Cogolla. Fèlix continuà a Bilibio fins a la seva mort, en 520. Hi fou sebollit, fins que en 1090 les seves restes foren portades al Monestir de San Millán de Yuso.

## Veneració

En 1052 Garcia Sanxes III de Pamplona va consagrar el monestir de Santa María la Real de Nájera i volgué portar-hi restes de diversos sants. Va obtenir el permís del bisbe d'Àlaba per dur-se de Bilibio les restes de Fèlix, i el mateix rei s'hi adreçà per fer-ne el trasllat. En fer obrir la tomba del sant als Riscos de Bilibio, el bisbe sentí que se li torçava la boca i es desfermà una gran tempesta: s'interpretà el fet com que el cel s'oposava a la translació i el seguici marxà sense les restes.
Poc després de la conquesta de Toledo (1085, l'abat Blas de San Millán, considerant que a la muntanya no podia rebre el culte merescut, decidí portarl les relíquies de Fèlix al seu monestir, perquè fossin amb les del seu deixeble Emilià. En 1090, donà el seu permís el rei Alfons VI de Castella, senyor del castell de Bilibio, fent-se'n el trasllat en 6 de novembre del mateix any. Les restes es col·locaren, ja el monestir de San Millán de Yuso, en una arca d'argent repussada i amb plaques d'ivori tallades, anomenada Arca de San Felices, avui mostrada al museu del monestir de San Millán de Yuso.
Se li atribuïren molts miracles i fou proclamat patró d'Haro en 1644, com també de Viana (s'hi celebra l'1 de febrer). En 1655, a Haro es constituí la Cofraría de San Felices, encara en actiu.

## Notes

* ↑ Alfonso Verde. Felices el Anacoreta, p. 60: la biografia escrita per Brauli de Saragossa diu que va trobar-se amb Emilià quan aquest tenia 20 anys i Fèlix 50, i que fou en 473.
* ↑ Hergueta y Martín, Domingo. Noticias históricas de la muy noble y muy leal ciudad de Haro. Logroño: Ochoa, 1979. "V, Traslación de las reliquias de San Felices desde el castillo de Bilibio al Monasterio de San Millán de la Cogolla en 1090".

## Bibliografia

* Verde Echaide, Alfonso. Felices el Anacoreta, maestro de San Millán de la Cogolla. Haro: Cofradía de San Felices, 2002.
* Díaz Bodegas, Pablo. "En torno a la traslación de San Felices de Bilibio, patrono de Haro", Berceo, vol. 123 (1992), p. 31-47.

## Enllaços externs

* Web oficial de la Cofradía de San Felices
* Monument al sant a Haro, 1964
* Ermita de San Felices als Riscos de Bilibio
* Antic castell de Bilibio, amb l'ermita i l'estàtua del sant
# La Ribereta

La Ribereta és una caseria que pertany a l'antic terme de Sapeira, agregat el 1970 al terme municipal de Tremp. Abans del febrer del 1847 pertanyia a l'ajuntament d'Espills. Està situada a l'oest de l'actual cap de municipi, a prop de la riba esquerra de la Noguera Ribagorçana. Forma part del sector sud-oest de l'antic municipi de Sapeira, i està situada a la petita vall del barranc de Gargalló, al sud-oest del Serrat de la Roca Roia, al lloc conegut com la Solana de la Roca Roia.
La Ribereta no disposa de capella pròpia. Sí, en canvi, un dels seus masos: el mas Alturo, que té la capella de sant Pau.
Ribera és un nom comú que actualment s'entén per aquella porció de terra que és immediata a un curs d'aigua, però antigament, servia per a designar el mateix curs d'aigua. Un exemple és el riu anomenat Ribera Salada, al Solsonès. En aquest cas, la caseria de la Ribereta pren el nom del barranc, afluent de la Noguera Ribagorçana que té als seus peus.
Vers 1900 ja és citada la caseria de la Ribereta; com a disseminat del terme de Sapeira, hi consten unes 25 masies escampades.

## Vegeu també

* Casa Juvillà.

## Bibliografia

* BOIX, Jordi. "La Terreta. Sapeira", a El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9
* ROCAFORT, Ceferí. "Provincia de Lleyda", a Geografia general de Catalunya dirigida per Francesch Carreras y Candi. Barcelona: Establiment Editorial d'Albert Martín, després del 1900.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La Ribera de Salamanca

* Per a altres significats, vegeu «Arribes».
La Ribera, també coneguda como Las Arribes, és una comarca de la província de Salamanca (Castella i Lleó). Els seus límits no es corresponen amb una divisió administrativa, sinó amb una denominació històric-tradicional, cultural i geogràfica. Ocupa una superfície territorial de 283,63 km². Comprèn 7 municipis: Aldeadávila, Masueco, Mieza, Pereña, Saucelle, Villarino de los Aires i Vilvestre.

## Referències

* ↑ «Guía de buenas prácticas para la observación del paisaje agrario como espacio patrimonial en el oeste peninsular» (en español). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 febrer 2017].
* ↑ Llorente Maldonado, Antonio. Centro de Estudios Salmantinos. Las comarcas históricas y actuales de la provincia de Salamanca (en español), 1976, p. 157 [Consulta: 2 juny 2014]. «Desde el punto de vista morfológico se caracteriza por las "arribes", arribes que han servido también para denominar a esta comarca, indistintamente llamada La Ribera o Las Arribes, aunque este último nombre sea empleado preferiblemente por los geógrafos (página 60) Dos comarcas salmantinas de las que se ha tenido siempre consciencia plena, y se sigue teniendo, son La Ribera y El Abadengo. Se trata además, de dos comarcas de gran personalidad, con muchas características diferenciales, y que se distinguen, entre otras cosas, por la riqueza y peculiaridad de sus manifestaciones folklóricas, y por los rasgos lingüísticos dialectales y arcaizantes que presentan (página 60) La Ribera se lama a toda la orilla izquierda del Duero, desde la confluencia del Tormes, entre Fermoselle y Villarino, a la confluencia del Yeltes (o Huebra), entre Saucelle e Hinojosa: Los pueblos incluidos en La Ribera son Villarino, Pereña, Masueco, Corporario, Aldeadávila, Mieza, Vilvestre y Saucelle (página 60)»

## Enllaços externs

* Fitxa de La Ribera (Las Arribes) a la web del Turisme del Regne de Lleó
# La lluitadora

La lluitadora (títol original en danès Fighter) és una pel·lícula d'acció dramàtica danesa del 2007 dirigida per Natasha Arthy. Ha estat doblada al català.

## Argument

Ayşe és una dona jove de Copenhaguen els pares de la qual volen que vagi a l'escola de medicina perquè li desitgen un futur amb una assegurança mèdica adequada i dret a una pensió. També els agrada assegurar-se que trobi un marit adequat.
Ella, en canvi, considera que els seus pares són una mica cap-quadrats i té els seus propis plans. Es dedica al Kung Fu. Com a adepta de les arts marcials, rep un reconeixement per fer alguna cosa que li agrada.
La seva família i els seus aspirants a sogres es molesten pel seu compromís per un esport de contacte exòtic que inclou regularment combats amb homes. Tots ells estan preocupats perquè descuidi l'escola i aconsegueixi una mala reputació.
Quan s'enamora d'un jove lluitador anomenat Emil, les possibilitats del seu matrimoni amb l'home de la seva família comencen a desaparèixer.
Encara els seus familiars no han cedit. Al seu club s'incorpora l'Omar, un amic de la família, encara més tradicional que tots els altres. Ell la desafia, amb la intenció de demostrar que la seva formació és una pèrdua de temps. Ayşe s'ha de plantar contra ell.

## Repartiment

* Semra Turan com a Ayşe Ahman
* Nima Nabipour com a Ali Ahman
* Cyron Melville com a Emil Andersen
* Molly Blixt Egelind com a Sofie
* Sadi Tekelioglu com el pare d'Ayşe
* Behruz Banissi com a Omar Yüksel
* Xian Gao com a Sifu
* Denize Karabuda com a mare d'Ayşe
* Ertugrul Yilan com a Mehmet
* Özlem Saglanmak com a Yasemin

## Recepció

La pel·lícula va rebre crítiques positives. Va ser especialment apreciat per la seva gestió de preguntes sobre identitat cultural i personal L'actuació de Semra Turan va ser elogiada.

## Premis

Semra Turan va rebre el Premi a la millor actriu al XLI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Vegeu també

* Yasemin

## Referències

* ↑ La lluitadora a esdir.cat
* ↑ Simon, Alissa «"Fighter" garnered enthusiastic reviews». Variety [Berlin] [Consulta: 11 juny 2011].
* ↑ Brown, Todd «a hugely impressive piece of work, one that functions simultaneously on a handful of levels and handles each element note-perfectly. Very highly recommended». www.twitchfilm.com [Consulta: 11 juny 2011]. Arxivat 2011-10-16 a Wayback Machine.
* ↑ Liang, Roseanne «Questions around multiculturalism and identity politics are dealt with swiftly and smartly». The Lumière Reader [Wellington] [Consulta: 11 juny 2011].
* ↑ Nix «"Fighter" benefits from an engaging and charismatic lead in Semra Turan». www.beyondhollywood.com [Consulta: 11 juny 2011].
* ↑ Palmarés del Festival Internacional de cinema de Catalunya, Sitges 2008, espinof.com
* ↑ «Best Actress Semra Turan for Fighter». [Consulta: 11 juny 2011]. Arxivat 2018-09-21 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* La lluitadora al Svensk Filmdatabas
* La lluitadora a YouTube
# Labh Janjua

Labh Janjua —ਲਾਭ ਜੰਜੂਆ en panjabi oriental— (?-22 d'octubre de 2015) va ser un cantant indi de gènere bhangra / hip-hop, que es va donar a conèixer després que la seva cançó bhangra titulada "Mundian Per Bach Ke", remesclada pel mestre de cerimònies Panjabi MC en 2002. Posteriorment va interpretar moltes altres cançons que han estat èxits a Bollywood, incloent "Jee Karda" (de Singh Is Kinng, 2008).

## Treballs
### Singles i col·laboracions

* 2002: Mundian To Bach Ke, produït per Punjabi MC
* 2008: Glastonbury amb Jay-Z

### Àlbums

* Raatan Toon Lambe Khat
* Beyond Belief
* Bair Bura Enfonsi Jatt Dona
* Labh Janjua - The King
* Beware Of The Boys
* Labh Janjua Live (2 Packs) CD AND DVD

### Doblatge de cançons

* Baari barsi [(Band baaja baaraat)](2010).
* Jee Karda and Talli Hua in Singh Is Kinng (2008).
* Dance pe Chance with Sunidhi Chauhan in Rab Ne Bana Di Jodi (2008).
* Aag lage aaj kal ke fashion nu in Haal-e-dil (2008).
* Pyaar Karke in Pyaar Ke Side Effects (2006).
* Chuuriyan in Money Hai Toh Honey Hai (2008).
* Ik rupiya in Krazzy 4 (2008).
* Chori Chori(male) in Garam Masala (2005).
* Mahi Mennu in Dev.D (2009)
* Hikknaal in Dev.D (2009)
* Soni De Nakhre in Partner en 2007.
* O Yara Dhol Bajake in Dhol en 2007.
* Mera Yaar Sharabi in Labh Janjua Funmusic in 2007

## Referències

* ↑ «r. i. p. Labh Janjua: Bollywood mourns "London thumakda" singer's demise» (en anglès). , 23-10-2015 [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ [http://www.labh-janjua.com Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine.
* ↑ Playback singer Labh Janjua, currently making waves through his ?Jee Karda? song of ?Singh is King?..., The Indian Express, 9 de juny de 2009.
* ↑ Labh Janjua Filmography Bollywood Hungama
* ↑ Labh Janjua Funmusic.

## Enllaços externs

* Labh Janjua Mera Yaar Sharabi Arxivat 2012-02-26 a Wayback Machine.
* Sikhrajput.com
# Modular Audio Recognition Framework

Modular Audio Recognition Framework (MARF), és a dir: Marc de treball d'àudioreconeixement modular, és una plataforma d'investigació i una col·lecció de la veu/el so/discurs/text i processament de llenguatge natural (NLP) els algorismes escrit en Java i arreglat en una armadura modular i extensible que procura facilitar l'addició de nous algorismes. MARF pot actuar com una biblioteca en aplicacions o és utilitzat com una font per a aprendre i extensió. Unes poques aplicacions de l'exemple són proporcionades per a mostrar para com utilitzar l'armadura. Hi ha també un manual detallat i la referència d'API en el format de javadoc com el projecte tendeix a ser documentat. MARF i les seues aplicacions són alliberats sota una llicència del BSD.

## Referències

* «Modular Audio Recognition Framework». MARF, The Modular Audio Recognition Framework, and its Applications.
* S. M. Bernsee. «The DFT à pied». The DFT à pied.
* Douglas O'Shaughnessy. Speech Communications. IEEE Press. New Jersey, U.S., 2000.
# La Légende de la fileuse

La Légende de la fileuse (o La Sirène o també Le Songe du pêcheur) és una pel·lícula muda francès dirigida per Louis Feuillade, produïd per Société des établissements Gaumont i estrenada el 16 de març de 1908.

## Sinopsi

La deessa Atenea està gelosa de la jove Aracne que és més hàbil que ella en el teixit. Per desgràcia, la Minerva precipita l'Aracne a l'infern, després la transforma en una aranya que teixirà la seva teranyina eternament.

## Repartiment

* Alice Tissot
* Georges Wague
* Renée Carl
* Christiane Mandelys

## Referències

* ↑ La Légende de la fileuse a silentera.org

## Enllaços externs

* La Légende de la fileuse a 1895.revues.org
* La Légende de la fileuse a YouTube
# Lac Redon

El Lac Redon, també anomenat Estanh Redon, és un estany d'origen glacial situat a 2.234 m d'altitud, a la capçalera de la Noguera Ribagorçana, tot i que per causes històriques forma part de la Vall d'Aran. Té una superfície molt gran, 24 ha, i amb 73 m és l'estany més profund dels Pirineus Catalans que no ha sofert alteracions per l'explotació hidroelèctrica. La conca és relativament reduïda (154 ha), vista la superfície de l'estany, i està orientada a migdia. Els punts més alts de la conca son el tuc de Serraera a l'est (2645 m) i el Tuc deth Pòrt de Vielha (2606 m) a l'oest, units per la Sèrra de Fontfreda.
La vegetació de la conca està composta per gespets (prats de Festuca eskia) i per prats de Carex curvula. És un estany ultra-oligotròfic i es troba per sobre el nivell del bosc. La vegetació aquàtica es redueix a la presència de la caràcia Nitella sp. i diverses molses.
La fauna de l'estany conté dues espècies de peixos introduïdes, la truita comuna (Salmo trutta) i el barb roig (Phoxinus phoxinus), aquest darrer introduït molt recentment.
Aquest estany té a favor seu que ha estat l'estany més estudiat de tots els Pirineus, gràcies a la proximitat al Centre de Recerca d'Alta Muntanya de la Universitat de Barcelona. Molts dels treballs han estat d'interès general per a la limnologia, com la presència d'activitat microbiològica en la coberta de neu i gel o les estratègies de vida dels crustacis del plàncton. Actualment s'hi realitzen estudis integrats en projectes europeus que utilitzen els estanys com a sensors de canvis ambientals i climàtics, i forma part d'una xarxa de localitats d'estudi que va de Rússia a Portugal i de Noruega a Sierra Nevada.
El seu estat ecològic és Bo, segons la classificació de la Directiva Marc de l'Aigua. Està actualment inclòs dintre de la zona d'Aigüestortes de Xarxa Natura 2000.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* 1 2 3 4 5 «Estanh Redon». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 4 setembre 2014].
# Combinació nova

En taxonomia, una combinació nova (llatí: combinatio nova, abreviat com a comb. nov.) o recombinació és el primer ús en combinació d'un nom genèric i un nom específic que ja han estat emprats per separat anteriorment. No s'ha de confondre aquest terme amb «nova espècie» (species nova), que es reserva per a espècies mai abans descrites.
Hi ha tres situacions que poden desembocar en una combinació nova:
* el trasllat d'un tàxon a un gènere diferent
* el trasllat d'un tàxon per sota del nivell espècie a una espècie diferent
* un canvi de categoria del tàxon

## Referències

* ↑ «combinació nova». Codi Internacional de Nomenclatura Zoològica. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 31 agost 2021].
* ↑ Turland, N. The Code Decoded: A user's guide to the International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants (en anglès). Regnum Vegetabile Volume 155. Koeltz Scientific Books, 2013. ISBN 978-3-87429-433-1.
# Control automàtic

El control automàtic d'un sistema determinat (un motor, una planta industrial, una funció biològica, com ara els batecs del cor), busca canviar el comportament del sistema a controlar (és a dir, la seva sortida) mitjançant la manipulació de les magnituds d'entrada. L'objectiu bàsic del fet de l'expressió 'controlar' és tenir el domini d'una situació determinada. Quan els dispositius que regulen el control detecten una sortida diferent a l'entrada, es calcula l'error que hi ha en el procés. A partir d'aquest error, els dispositius regulen l'acció a realitzar de manera que es disminueixi l'error fins a arribar a zero. Així per exemple, en el control de creuer d'un vehicle, l'usuari dona un valor de velocitat al qual s'ha de circular. Si el cotxe circula a menys velocitat, el dispositiu de control automàtic detecta la diferència de velocitat marcada amb la que realment té el vehicle, de manera que actua obrint l'accelerador fins a arribar a la velocitat marcada. Aquest és el funcionament bàsic dels controladors automàtics.
# Cornifícia

Cornifícia és el nom dels següents personatges:
* Gens Cornifícia, gens romana plebea
* Biografies:
** Cornifícia (filla de Quint Cornifici), dama romana
** Cornifícia (poetessa), poetessa romana
** Cornifícia (filla de Marc Aureli), filla de Marc Aureli
# Conjunt prehistòric de s'Àguila de Cas Fideuer - Sementer des Talaiot

El conjunt prehistòric de s'Àguila de Cas Fideuer - Sementer des Talaiot és un jaciment arqueològic situat al lloc anomenat Sementer des Talaiot, de la finca anomenada S'Àguila de Cas Fideuer, una segregació de la possessió de S'Àguila del municipi de Llucmajor, Mallorca.
Aquestes restes estan envoltades d'espessa vegetació, la qual ha desplaçat i romput elements constructius. El seu costat sud-oest topa contra una tanca. El gruix de les estructures queda a la banda nord-est, car per la banda del nord-oest el jaciment queda cobert per terra i clapers. El jaciment s'organitza dintre d'un rectangle de 68 x 41 metres. Els costats més llargs duen l'eix sud-oest a nord-est. S'observen set estructures de tendència quadrangular i tres altres navetiformes. A la part baixa de la tanca que corre al sud del jaciment, en direcció sud-oest a nord-est s'han reutilitzat nombrosos megalits procedents del jaciment. Hom no hi troba ceràmica.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 50. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom IV» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 3 [Consulta: 27 desembre 2012].
# Conjunt prehistòric de sa Caseta

El conjunt prehistòric de sa Caseta és un jaciment arqueològic prehistòric situat a la possessió de sa Caseta, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
Les restes que hi ha corresponen a un poblat talaiòtic format per tres talaiots de planta circular i un de planta rectangular amb altres runes adossades. S'hi trobà un sitjot amb ossos humans i dos braçalets de ferro.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 55. ISBN 84-500-5970-4.
# Chained to You

"Chained to You" és el cinquè senzill de l'àlbum Affirmation, segon i darrer disc d'estudi de Savage Garden. Fou llançat exclusivament a Austràlia i alguns pocs països d'Europa el 2 d'octubre de 2000. No van editar cap videoclip però l'actuació en directe inclosa en el DVD Superstars and Cannonballs va ser emesa per canals de televisió musicals.

## Llista de cançons
### Austràlia

* "Chained to You" – 4:08
* "Affirmation" (directe a Brisbane, maig 2000) – 5:44
* "I Want You" (directe a Brisbane, maig 2000) – 3:55
* "I Knew I Loved You" (directe a Brisbane, maig 2000) – 8:23

### Europa

* "Chained to You" – 4:08
* "Affirmation" (directe a Brisbane, maig 2000) – 5:44
# Literatura rabínica

La literatura rabínica és el conjunt d'obres, escrites generalment en hebreu i arameu, que recull les opinions i comentaris dels rabins més destacats. Dins la literatura rabínica, hi ha dues vessants principals, una de les quals és l'halacà, de caràcter normatiu, i l'altra és l'aggadà, de caràcter no normatiu.

## Fonts

* Anuario de ciencias de la religión: las religiones en el Perú de hoy. Lima: UNMSM, 2007. ISBN 9972500373.
* «Literatura rabínica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Miralles Maciá, Lorena. Realismo mágico y literatura rabínica. La presencia del Infierno y de la Muerte en el mundo de los vivos Arxivat 2010-04-02 a Wayback Machine. (castellà). Revista de la Universitat Complutense de Madrid.
# Josep Sanna

Mossèn Josep Sanna i Useri (l'Alguer 1920 - 1988) va ser un llicenciat en Teologia i en Lletres modernes alguerès. Després de treballar en tasques d'ensenyament i d'investigació, es dedica a recollir els mots que empren en la parla els seus compatriotes algueresos, amb la intenció prioritària de donar-los un instrument adient que els permeti accedir al nivell escrit del català de Sardenya.
Mossèn Sanna va fundar, l'any 1982, a l'Alguer, juntament amb els també clergues Antoni Nughes i Joan Peana, i amb Nicolino Spiritu, Vito Selva, Fidel Carboni i Pasqual Mellai, l'Escola d'alguerès "Pasqual Scanu", a fi "d'ensenyar als algueresos... a parlar bé i a escriure correctament la pròpia llengua". Professor en aquesta Escola, Mn. Sanna va copsar, amb la immediatesa i el pragmatisme que imposa el contacte amb els alumnes, la necessitat de disposar d'una obra de consulta lèxica, d'un diccionari, per a l'ensenyament de la parla algueresa als mateixos algueresos. Resultat d'aquests treballs és la publicació, l'any 1988, del Diccionari català de l'Alguer.

## Referències

* ↑ Sanna, Josep. Diccionari català de l'Alguer. Barcelona: Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana, 1988. ISBN 84-7129-391-9.
# Lama (Còrsega)

Lama (en cors Lama) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 130 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 225 | 237 | 174 | 120 | 98 | 130 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Simon Baccelli | DVD | |

## Referències

Viccionari