OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sondeigs T1 i G1

Els sondatges T1 i G1 són jaciments arqueològics datats del Paleolític superior entre el 15.000 i 9.000 cal ANE. Es tracta d'un conjunt d'abrics situats entre els jaciments del Cingle Vermell i la Roca del Migdia, formant part del conjunt arqueològic del Cingle Vermell.

## Descobriment i història de les intervencions arqueològiques

El conjunt d'abrics situats al peu del Cingle Vermell es troben força destruïts per l'erosió. En el moment de l'excavació, únicament hi havia unes petites bancades de sediment adossades al fons de l'abric. El sediment estava format per arenes en descomposició provinents de les parets del cingle i per l'acció eòlica.

## Troballes arqueològiques

De l'abric T-1, se n'extragueren diverses restes òssies de mamífers, d'entre les que sobresortia el conill, així com restes de micromamífers, aus i cargols. En indústria lítica s'han trobat esclats calcaris, tres de sílex i un fragment del mateix material.
A l'abric G-1 aparegueren restes de mamífers, sobretot conill i cabra. Algunes de les restes estaven cremades. Pel que fa a la indústria lítica, van aparèixer 4 ascles de calcària i 8 ascles de sílex, dues de les quals estaven retocades. Segons J. Estévez, els jaciment estan pràcticament destruïts.

## Vegeu també

* Sondeig V-1
* Jaciment arqueològic Cingle Vermell
* Jaciment arqueològic de Vilarmau
* Jaciment arqueològic del Castell Sa Sala
* Salt de la Minyona

## Referències

* ↑ Sondeigs T1 i G1, Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya
* Generalitat de Catalunya - Extranet eGipci

## Bibliografia

* ESTÉVEZ, J.; VILA, A. "El castell: Vilanova de Sau". A: Les excavacions arqueològiques a Catalunya en els darrers anys. Barcelona: Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura, 1982. (Excavacions arqueològiques a Catalunya; 1) p.54-56
# TVE HD

TVE HD va ser un canal de televisió en alta definició de Televisió Espanyola, que emetia a través de la televisió digital terrestre. El canal començà les emissions el 6 d'agost de 2008 i va emetre a Digital + durant un mes. Més tard, el 17 de juny de 2009, el canal torna a emetre, en proves, des de Barcelona, amb l'objectiu d'aconseguir augmentar la seva àrea d'emissió fins a la totalitat de l'Estat després de l'apagada analògica del 2010. Va ser apagat el 31 de desembre de 2013.

## Història

Les primeres emissions de TVE HD es van produir durant la celebració dels Jocs Olímpics de Pequín de 2008, el 6 d'agost de 2008, tot i que només hi van poder accedir els abonats a la plataforma de pagament Digital +, on va substituir, de manera temporal, les emissions de Canal + HD.
Després de la cita olímpica, TVE HD va suspendre les seves emissions, concretament el 29 d'agost de 2008. No obstant això, i des del 17 de juny de 2009, TVE HD torna a emetre, tot i que en període de proves limitades, va enviar la imatge des del Centre de Producció de Programes de TVE Catalunya a Sant Cugat del Vallès, cap a l'àrea metropolitana de Valladolid. Les emissions de TVE HD es podien veure a través del múltiplex 32, a l'espera de ser assignades les noves freqüències a Veo TV i Net TV, ja que actualment emeten en l'adjudicat per a TVE. D'aquesta forma, el mux 66 va acollir aquest canal, juntament amb Teledeporte i Cultural·es, a nivell nacional, després de l'apagada analògica de l'abril de 2010. El 2010, TVE HD havia expandit progressivament la seva cobertura a altres ciutats espanyoles com La Corunya i Saragossa des dels centres emissors d'Ares i La Muela, i més tard a l'any a Sevilla i Madrid.
El 28 de desembre de 2013, RTVE va anunciar per la fi de l'any el cessament de les emissions de TVE HD que va ser reemplaçat per la La 1. Les freqüències usades per la televisió digital terrestre seran usades per a les xarxes de telefonia mòbil.

## Referències

* 1 2 Migelez, Xabier. «Nacen La 1 HD y Teledeporte HD» (en castellà). Formula TV, 28-12-2013.
# TVC (desambiguació)

«TVC» té aquests significats:
* Televisió de Catalunya, l'empresa pública de televisió catalana depenent de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.
* Televisión Canaria, la cadena de televisió autonòmica pública de les Illes Canàries.
* Televisión Cubana, la cadena de televisió pública de Cuba.
# Stade des Alpes

El Stade des Alpes (en català Estadi dels Alps) és un estadi de futbol situat a la ciutat de Grenoble, regió Alvèrnia-Roine-Alps, França. L'estadi va ser inaugurat el 2008 i compta amb una capacitat per a 20.068 espectadors, és utilitzat pel Grenoble Foot 38 de la Ligue 1 i el FC Grenoble Rugby del Top 14 de rugbi. Va reemplaçar al Stade Lesdiguières.

## Característiques

El Stade des Alpes va ser dissenyat per Atelier d'architecture Chaix & Morel et associés, té una morfologia anglesa, és a dir, que afavoreix la proximitat entre jugadors i espectadors .
La distància des de la part inferior de la graderia amb la línia de banda és de tan sols 8 metres.
El seu objectiu és proporcionar d'un estadi d'acord amb una aglomeració urbana de 500.000 habitants, comparable amb els equips de les ciutats de grandària similar.
Està dissenyat per acollir trobades de futbol, rugbi o esdeveniments culturals espectaculars.
Per tant, compleix les normes d'internacionals de futbol, que permet als clubs locals com el Grenoble Foot 38 disputar la Ligue 1.

## Esdeveniments disputats
### Copa Mundial Femenina de Futbol de 2019

- L'estadi acollirà cinc partits de la Copa Mundial Femenina de Futbol 2019
| Data | Selecció #1 | Resultat | Selecció #2 | Ronda | Espectadors |
| 9 de juny de 2019 | Brasil | 3 - 0 | Jamaica | Primera fase, Grup C | 17.668 |
| 12 de juny de 2019 | Nigèria | 2 - 0 | Corea del Sud | Primera fase, Grup A | 11.252 |
| 15 de juny de 2019 | Canadà | - | Nova Zelanda | Primera fase, Grup E | |
| 18 de juny de 2019 | Jamaica | - | Austràlia | Primera fase, Grup C | |
| 22 de juny de 2019 | 1r Grup B | - | 3r A / C / D | Vuitens de final | |

## Referències

* ↑ «Stade des Alpes». stadiumdb.com.

## Enllaços externs

* Présentation du Stade des Alpes par la Métro Arxivat 2009-07-14 a Wayback Machine.
* Le Stade des Alpes sur Panoramio.com Arxivat 2009-04-09 a Wayback Machine.
* Site officiel du Grenoble Foot 38
# Sumatori d'Euler

* Per altres significats, vegeu llista de temes anomenats en honor de Leonhard Euler.
El sumatori d'Euler és un mètode de sumabilitat per a sèries convergents i divergents. Donada una sèrie Σa$_n$, si la seva Transformació d'euler convergeix a una suma, llavors aquella suma s'anomena el sumatori d'Euler de la sèrie original.
El sumatori d'Euler es pot generalitzar a una família de mètodes denotats (E, q), on q ≥ 0. La (E, 0) suma és el sumatori habitual (convergent), mentre (E, 1) és el sumatori d'Euler corrent. Tots aquests mètodes són estrictament més dèbils que el sumatori de Borel; per q > 0 són incomparables amb el sumatori d'Abel.

## Definició

El sumatori d'Euler es fa servir especialment per accelerar la convergència de sèrie alternades i permet avaluar sumes divergents.
    $_{E_{y}}\,\sum _{j=0}^{\infty }a_{j}:=\sum _{i=0}^{\infty }{\frac {1}{(1+y)^{i+1}}}\sum _{j=0}^{i}{i \choose j}y^{j+1}a_{j}.$
Per justificar l'enfocament observeu que per a la suma intercanviada, l'sumatori d'Euler es redueixi a la sèrie inicial, perquè
    $y^{j+1}\sum _{i=j}^{\infty }{i \choose j}{\frac {1}{(1+y)^{i+1}}}=1.$
Aquest mètode mateix no pot ser millorat per l'aplicació iterateda, ja que
    $_{E_{y_{1}}}_{E_{y_{2}}}\sum =\,_{E_{\frac {y_{1}y_{2}}{1+y_{1}+y_{2}}}}\sum .$

## Exemples

* eS TÉ $\sum _{j=0}^{\infty }(-1)^{j}P_{k}(j)=\sum _{i=0}^{k}{\frac {1}{2^{i+1}}}\sum _{j=0}^{i}{i \choose j}(-1)^{j}P_{k}(j)$, si $P_{k}$ és un polinomi de grau k. Observeu que en aquest cas el sumatori d'Euler redueix una sèrie infinita a una suma finita.
* L'elecció particular $P_{k}(j):=(j+1)^{k}$ proporciona una representació explícita dels Nombres de Bernoulli, des de $\zeta (-k)=-{\frac {B_{k+1}}{k+1}}$. En efecte, aplicant el sumatori d'Euler als resultats de funció de zeta ${\frac {1}{1-2^{k+1}}}\sum _{i=0}^{k}{\frac {1}{2^{i+1}}}\sum _{j=0}^{i}{i \choose j}(-1)^{j}(j+1)^{k}$, que és polinòmica per a $k$ un enter positiu; cfr. Funció zeta de Riemann.
* $\sum _{j=0}^{\infty }z^{j}=\sum _{i=0}^{\infty }{\frac {1}{(1+y)^{i+1}}}\sum _{j=0}^{i}{i \choose j}y^{j+1}z^{j}={\frac {y}{1+y}}\sum _{i=0}\left({\frac {1+yz}{1+y}}\right)^{i}$. Amb una elecció apropiada de $y$ aquesta sèrie convergeix a ${\frac {1}{1-z}}$.

## Vegeu també

* Sumatori de Borel

## Referències

* Korevaar, Jacob. Tauberian Theory: A Century of Developments. Springer, 2004. ISBN 3-540-21058-X.
* Shawyer, Bruce and Bruce Watson. Borel's Methods of Summability: Theory and Applications. Oxford UP, 1994. ISBN 0-19-853585-6.

## Enllaços externs

* Euler summation formula
# Tauro Fútbol Club

El Tauro Fútbol Club és un club de futbol panameny de la Ciutat de Panamà.

## Història

El Tauro F.C. va néixer el 22 de setembre de 1984, fundat per l'empresari d'origen italià Giancarlo Gronchi. L'equip disputà originàriament la lliga de colònies estrangeres de Panamà (ADECOPA) i la lliga del districte de Chepo. El 1988 fou un dels sis fundadors de l'Asociación Nacional Pro Fútbol (ANAPROF). És el club amb més títols de lliga del país. El seu uniforme blanc i negre es deu, segons es diu, a que el fundador del club, Giancarlo Gronchi, és seguidor del club italià FC Juventus.

## Futbolistes destacats

* Pércival Piggott
* Juan Carlos Cubilla
* Frank Lozada
* Alfredo Poyatos
* Rubén "el Tátara" Guevara
* Patricio Guevara
* Víctor René Mendieta
* Luis Parra

## Palmarès

* Lliga panamenya de futbol: 9
** 1989, 1991, 1996-97, 1997-98, 1999-00, 2003 Apertura, 2003 Clausura, 2006 Clausura, 2007 Apertura

## Enllaços externs

* Web oficial
# Sub-districte de Beerxeba

El Sub-districte de Beerxeba (en hebreu: נפת באר שבע) forma part del districte del sud d'Israel, i està format per diverses ciutats israelianes, i per altres entitats de població més petites. Els consells locals són uns municipis que no tenen l'estatus de ciutat. Els consells regionals, són unes entitats de població, que alhora estan formades per diverses comunitats, assentaments, pobles i llogarets.

## Ciutats

Les ciutats que formen part del sub-districte són les següents:
* Arad
* Beerxeba
* Dimona
* Elat
* Netivot
* Ofaqim
* Rahat

## Consells locals

Els consells locals que formen part del sub-districte són els següents:
* Alts d'Hobab
* Aroer del Nègueb
* Hura
* Jeroham
* Kseifa
* Laqiya
* Lehavim
* Metar
* Mitspe Ramon
* Ómer
* Seguev Xalom
* Tel Xeva

## Consells regionals

Els consells regionals que formen part del sub-districte de Beerxeba són els següents:
* Al Kasom
* Alts del Nègueb
* Arabà Central
* Bene Ximon
* Eixcol
* Merhavim
* Neve Midbar
* Regió d'Elot
* Tamar
* Sdot Nègueb

## Referències

* ↑ «www.beer-sheva.muni.il/». Arxivat de l'original el 2016-08-07. [Consulta: 10 juliol 2017].
# Telexornal

El Telexornal és el programa informatiu de la Televisión de Galicia, que s'emet des del 24 de juliol de 1985.
Té dues edicions tots els dies de la setmana: el Telexornal mediodía, a les 14.25 hores, i el Telexornal serán, a les 20.55 hores.

## Enllaços externs

* Informatius a la web de TVG
# Sylvester Budes

Sylvester Budes fou el líder d'un grup de mercenaris bretons del segle xiv.
Al servei del cardenal Robert de Ginebra, amb John Hawkwood va partipar en la massacre de Cesena i la presa de Bolsena en 1377, Durant el Cisma d'Occident fou instal·lat per Robert de Ginebra, ja nomenat Climent VII d'Avinyó, com a cap de la guarnició bretona del Castell de Sant Angelo des d'on atacava el Vaticà, en mans d'Urbà VI, però fou capturat per Alberico da Barbiano després de la batalla de Marino, i el tracte de favor que Urbà li dispensà suposà la seva condemna a mort al seu retorn a la cort d'Avinyó, sent decapitat en gener de 1379.

## Referències

* ↑ Sumption i 2011, 249.
* ↑ Levillain, Philippe. The papacy: an encyclopedia (en anglès). vol.2: Gaius-Proxies. Psychology Press, 2002, p. 659. ISBN 0415922305.
* ↑ Froissart, Jean. The chronicles of England, France, Spain, etc, (en anglès). Henry Peter Dunster, 1847, p. 215.
* ↑ Sumption i 2011, 347.
* ↑ Beckett, William. A Universal Biography: Including Scriptual, Classical and Mythological Memoirs, Together with Accounts of Many Eminent Living Characters (en anglès). Volum 1. Mayhew, Isaac and Company, 1834, p. 584.

## Bibliografia

* Sumption, Jonathan. Hundred Years War (en anglès). Vol 3: Divided Houses. Faber & Faber, 2011. ISBN 0571266568.
# Meni (tribú 489 aC)

Meni (en llatí Maenius, encara que en alguns manuscrits es llegeix Maevius) va ser un polític romà del segle v aC. Formava part de la gens Mènia, una antiga família d'origen plebeu.
Va proposar una llei llei que va fer un afegit (el dia anomenat instauratitius) als Jocs circenses. Segons Titus Livi això va passar l'any 489 aC el que permet suposar que Meni va ser tribú de la plebs en aquell any.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 896.
# Minamoto no Yorimitsu

Minamoto no Yorimitsu (源頼光) (944-1021), també conegut com a Minamoto no Raiko, va servir als regents del clan Fujiwara junt amb el seu germà Yorinobu prenent les mesures violents que els mateixos Fujiwara no podien prendre. És un dels primers Minamoto de rellevància històrica per les seves gestes militars, i és conegut per reprimir els bandits d'Oeyama.
Els seus lleials serveis li van valdre la governació de la província d'Izu, la de Kozuke i la d'unes quantes més, així com altres alts càrrecs del govern. Yorimitsu va servir com a comandant d'un regiment de la Guàrdia Imperial i com a secretari del Ministeri de la Guerra. Quan va morir el seu pare Minamoto no Mitsunaka, va heretar la província de Settsu.
Yorimitsu va aparèixer en una varietat de llegendes i contes, incloent entre altres la llegenda de Kintaro (El noi d'or), la llegenda de Shuten Dōji i la llegenda de Tsuchigumo.
Normalment Raiko va acompanyat dels seus quatre criats llegendaris, coneguts com els Shiten-no (Els quatre reis guardians). Eren Watanabe no Tsuna, Sakata no Kintoki, Urabe no Suetake i Usui Sadamitsu.

## Raiko a la cultura popular

* El festival Karatsu Kunchi de Karatsu, prefectura de Saga, llueix una gran carrossa inspirada en el casc de Minamoto, que és parcialment devorada per l'oni Shuten Douji.
* En el joc de cartes Yu-Gi-Oh! hi ha una carta anomenada Raikou, el caçador del senyor de la llum.
* Hi ha un Pokémon anomenat Raikou, el pokémon tro.

## Referències

* Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.
# Monts-en-Ternois

Monts-en-Ternois és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 53 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Monts-en-Ternois era de 53 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 36 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 35 eren cases i 1 era un apartament. Dels 24 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 10 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 23 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Monts-en-Ternois el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 35 persones, 27 eren actives i 8 eren inactives. De les 27 persones actives 24 estaven ocupades (13 homes i 11 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 8 persones inactives 3 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Monts-en-Ternois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Monts-en-Ternois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Grayson (Kentucky)

Grayson és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 3.877 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grayson tenia 3.877 habitants, 1.415 habitatges, i 938 famílies. La densitat de població era de 598,8 habitants/km².
Dels 1.415 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 31% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 19% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 16,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.683 $ i la renda mediana per família de 26.280 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.022 $ mentre que les dones 18.875 $. La renda per capita de la població era d'11.879 $. Entorn del 27,7% de les famílies i el 31,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grayson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grayson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Laixma

Laixma (en rus: Лашма) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Riazan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.421 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Касимовского муниципального района Рязанской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Akapovo». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»».
# Chiemgau

Chiemgau és el nom comú d'una àrea geogràfica a l'Alta Baviera antiga regió històrica d'Alemanya. Es refereix a la zona al peu dels Alps entre els rius Inn i Traun, amb el llac Chiemsee al centre. Els districtes polítics que formen el Chiemgau són Rosenheim i Traunstein. Wendelstein és el nom d'una famosa muntanya molt a prop però no estrictament al Chiemgau, mentre que Kampenwand és de fet el pic més atractiu al sud del Chiemsee.

## Explicació del nom

El nom Chiemgau i Chiemsee juntament amb el nom de lloc Chieming presumptament deriva de l'antropònim vell alemany Chiemo (VII/VIII segles). Al final del VIII segle el nom Chiemgau apareix per primera vegada en documents com a Chimigaoe donat en aquell temps a una àrea més petita al voltant del poble de Chieming.

## Història

Des de l'Neolític fins al Bronze i Ferro els humans han deixat les seves traces al Chiemgau.
Després aquesta regió fou poblada pels celtes i posteriorment pels romans. Els romans s'instal·laren principalment prop del riu Alz i feren una ruta per la seva via romana que anava de Salzburg a Augsburg al Seebruck (Bedaium). En aquell temps el Chiemgau era a la rodalia de la província romana de 'Noricum'.
El Chiemgau fou molt temps connectat amb els ducs bavaresos i també els prínceps bisbes de Salzburg. Després de la secularització de 1803 el districte de Chiemgau sencer passava a Baviera.
Al Chiemgau es produeix fusta, ferro i sal. La producció de sal, que existia de 1619 fins a 1912, tenia una influència cultural i econòmica gran a la regió. El Chiemgau ha estat tradicionalment país de cria de cavalls.

## Natura i geografia

L'edat de gel, que tenia lloc fa 15000 anys, formava les planures de les muntanyes i el paisatge moranic. Per aquesta raó el Chiemgau és un camp muntanyós amb herbassars nombrosos, boscos i fens; a més hi ha abundància de llacs dels quals el major és el Chiemsee. Les muntanyes més grans són gairebé d'uns 2000 metres d'altura.
# Club Bàsquet Gavà

El Club Bàsquet Gavà (CB Gavà) és un equip de bàsquet del municipi de Gavà, fundat el 1972. Disputa els seus partits a les instal·lacions de Can Tintoré. La temporada 1981-82 va classificar-se primer del seu grup de primera catalana, on hi competeix actualment, mentre que l'equip femení competeix a segona catalana. En l'àmbit social, l'entitat està vinculada amb l'ONG Accede, que fomenta la construcció d'instal·lacions esportives a Etiopia així com la formació i pràctica del bàsquet.

## Palmarès

* 1 Campionat de Primera Catalana de bàsquet: 1981-82

## Referències

* ↑ «Club Bàsquet Gavà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ M. B.. «La ONG Accede de Gavà inaugura una pista de deportes en Etiopía» (en castellà). El Periódico, 05-07-2016. [Consulta: 7 maig 2019].

## Enllaços externs

* Club Bàsquet Gavà - Lloc web oficial