OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Matilde Cherner

Matilde Cherner (Salamanca, 1833-Madrid, 1880) va ser una escriptora espanyola que amb el pseudònim de Rafael Luna, va publicar les novel·les: Las tres leyes, Ocaso y aurora (1878), María Magdalena, Novelas que parecen dramas (1878); així com nombrosos treballs crítics. Per al teatre va escriure també algunes obres, destacant les titulades Don Carlos de Austria i La Cruz comunicats y polèmiques, per assegurar l'autora que havien estat rebutjats per posar en escena El haz de leña de Gaspar Núñez de Arce i Don Rodrigo de Laserna, d'anàlegs assumptes als tractats per ella en les seves obres. També va ser autora d'un notable Juicio crítico sobre les Novelas ejemplares de Cervantes. Va col·laborar en la revista madrilenya La Ilustración de la Mujer,així com en La Ilustración Republicana Federal.
Ha estat descrita com una dona «d'idees progressistes i de clares i marcades conviccions polítiques» i una «republicana federal convençuda».
Va morir al seu domicili madrileny del carrer de la Palma número 21, a causa d'un aneurisma, segons l'informe oficial, el 15 d'agost de 1880.

## Notes

* ↑ Segons la historiadora María del Carmen Simón Palmer a Escritoras españolas del S. XIX. Manual bio-bibliográfico.

## Referències

* 1 2 Rodríguez Sánchez, María de los Ángeles. «Matilde Cherner: una voz femenina y crítica ante la prostitución en la España de 1880» (en castellà). Actas del XIII Congreso de la Asociación Internacional de Hispanistas, 6-11 de julio de 1998, p. vol. 2. pp. 370-378. ISBN 84-7039-847-4.
* 1 2 3 Ossorio y Bernard, Manuel. «Apuntes para un diccionario de escritoras españolas del siglo XIX» (en castellà), setembre 1889, p. 169-194.
* ↑ Rodríguez Sánchez, María de los Ángeles. «Matilde Cherner y "La Ilustración de la Mujer"» (en castellà). En Luis F. Díaz Larios. Lectora, Heroína, Autora (La mujer en la literatura española del siglo XIX). III Coloquio de la Sociedad de Literatura Española del Siglo XIX (Barcelona, 23-25 de octubre de 2002). Barcelona: Universitat de Barcelona, 2005, p. 307-3019.
* ↑ Espigado Tocino, Gloria. «Los caminos de la emancipación feminista en el siglo XIX: Andalucía y España» (en castellà). En María Dolores Ramos Palomo (coord.). Andaluzas en la historia: reflexiones sobre política, trabajo y acción colectiva.. Centro de Estudios Andaluces, 2012, p. 25-56.
* 1 2 Rodríguez Sánchez, María de los Ángeles. «Matilde Cherner, canon y anticanon: periodismo político» (en castellà). La elaboración del canon en la literatura española del siglo XIX: Sociedad de Literatura Española del Siglo XIX: II Coloquio, 20-22 de octubre de 1999, p. 363-376.. ISBN 84-477-0816-0..
# Key West

Key West (originalment Cayo Hueso, en castellà [Cai Os]) és una illa dels Estats Units, a l'estat de Florida (comtat de Monroe), situada a l'extrem sud-occidental dels Florida Keys (Cais de la Florida). Té una superfície de 13.6 km². Està ocupada per la ciutat homònima, que s'estén també pels petits illots adjacents, amb una població total de 25.478 habitants segons el cens de l'any 2000.

## Història

En el passat, aquestes illes tropicals eren el refugi de pirates, pescadors, comerciants, cercadors de tresors i persones rebutjades socialment. Es creu que l'actual nom anglès, que fa referència a la seva situació geogràfica, és una deformació de l'original castellà Cayo Hueso.

## Vialitat

Avui en dia és possible desplaçar-se en cotxe des del continent fins a Key West, la ciutat més meridional dels Estats Units, a través d'una carretera formada per desenes de ponts que travessen tots els cais. En passar pels ponts és possible aturar-se i observar les aigües cristal·lines i els seus bancs de peixos, amb el fons marí a uns 6 metres de profunditat.

## Lleure

L'escriptor nord-americà Ernest Hemingway va ser resident de Key West. Avui en dia aquest lloc acollidor, amb el seu característic sabor tropical, és una pròspera comunitat d'artistes i una destinació turística popular. L'atracció més famosa és la reunió al moll de Mallory Square una hora abans de la posta del sol, on es pot gaudir de les actuacions dels artistes de carrer mentre es contempla el sol tropical ficant-se sota de l'horitzó. Es considera la «meca gai» de Florida.

## Personatges il·lustres

* Fats Navarro (1923 - 1950) músic de jazz

## Referències

* ↑ El Gato. «Key West: La meca gay tropical en la Florida» (en castellà), 30-06-2010. [Consulta: 3 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Informació en vídeo sobre els illots de la Florida Arxivat 2008-03-24 a Wayback Machine. (castellà)
* Ciutat de Key West (anglès)
* Guia de Key West (anglès)
* Com arribar a Key West Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Micromoema

Micromoema és un gènere de peixos de la família Rivulidae i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Taxonomia

* Micromoema xiphophora (Thomerson & Taphorn, 1992)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W.J.E.M.: Rivulidae (South American Annual Fishes). planes 526-548. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil, any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kholmskaia

Kholmskaia - Холмская (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la vora del riu Khabl, a 18 km a l'est d'Abinsk i a 54 km a l'oest de Krasnodar. Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Vorobiov, Kràvtxenko, Krasnooktiabrski, Pervomaiski i Khabl; i els possiolki de Novossadovi, Novi, Sinegorsk i Sosnóvaia Rosxa.
* Erastov - Эрастов (rus). És a 28 km al nord-est d'Abinsk i a 43 km al sud-oest de Krasnodar.
* Khabl' - Хабль (rus). És a 13 km al nord-est d'Abinsk i a 57 km al sud-oest de Krasnodar.
* Krasnooktiabrski' - Краснооктябрьский (rus) - és a 18 km al nord-est d'Abinsk i a 53 km al sud-oest de Krasnodar.
* Kràvtxenko - Кравченко (rus) - és a 27 km al nord-est d'Abinsk i a 44 km al sud-oest de Krasnodar.
* Novossadovi - Новосадовый (rus) - és a 36 km al sud-est d'Abinsk i a 70 km al sud-oest de Krasnodar.
* Pervomaiski' - Первомайский (rus) - és a la riba del riu Khabl, a 23 km al nord-est d'Abinsk i a 47 km al sud-oest de Krasnodar.
* Sinegorsk' - Синегорск (rus) és a la riba del riu Khabl, a 17 km al sud-est d'Abinsk i a 62 km al sud-oest de Krasnodar.
* Sosnóvaia Rosxa - Сосновая Роща (rus) és a 22 km al sud-est d'Abinsk i a 64 km al sud-oest de Krasnodar.
* Vorobiov -Воробьёв (rus) - és a 25 km al nord-est d'Abinsk i a 46 km al sud-oest de Krasnodar.
# Kholodni Kliutx (Baixkíria)

* Per a altres significats, vegeu «Kholodni Kliutx».
Kholodni Kliutx (en rus: Холодный Ключ) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 317 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Plantilla:АТУ РБ
# Kholudenovka

Kholudenovka (en rus: Холуденовка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 70 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Juan Errazquin Tomás

Juan Errazquin Tomás (Leones, 22 de juny de 1906 - Irun, 6 de gener de 1931) fou un futbolista basc de la dècada de 1920. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Va néixer a Leones, província de Córdoba, Argentina, per accident. De jove es traslladà a la ciutat d'Irun, on començà a practicar el futbol. La temporada 1921-22 jugava al reserva del Real Unión i disputà algun partit amb el primer equip. Al primer equip jugà entre 1923 i 1930. Guanyà les Copes de 1924 i 1927. Fou sis cops internacional amb la selecció espanyola entre 1925 i 1928, i marcà 6 gols. Va morir molt jove, amb 24 anys, el 1931.

## Palmarès

* Copa espanyola:
** 1924, 1927

## Referències

* 1 2 3 4 «Juan Errazquin (I)». Memorias del Futbol Vasco, 26-02-2014. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Juan Errazquin». Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Ha fallecido en Irun el internacional Juanito Errazquin». Mundo Deportivo, 14-01-1931. [Consulta: 17 gener 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Can Pagès (Olot)

Can Pagès és una casa noucentista d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta rectangular i teulat a quatre aigües. Disposa d'una torre de planta quadrada que conforma un cos avançat a la façana nord que té una fornícula, formada per una gran curculla, per albergar-hi la imatge de sant Sebastià. Té una planta baixa i dos pisos superiors. Està arrebossada i pintada de color ocre, amb les finestres emmarcades de color gris fosc. Són remarcables els esgrafiats de la façana nord, de color gris i blanc

## Història

L'any 1916, Manuel Malagrida, un olotí que havia fet fortuna a Amèrica, va encarregar a l'arquitecte Joan Roca i Pinet el projecte de l'eixample d'Olot que havia d'estendre's entre el passeig de Barcelona, el riu Fluvià i la Torre Castanys. Seguint les indicacions de Malagrida, Roca va plantejar un model de ciutat-jardí per a l'eixample amb zones verdes i cases aïllades i dibuixà una disposició radio-cèntrica de carrers amb dos focus: la plaça d'Espanya i la plaça d'Amèrica, units pel Pont de Colom. Malagrida va encarregar l'arquitecte Bonaventura Bassegoda i Amigó la seva casa, que hauria estat bastida entre 1920 i 1922. Les cases es van bastir a poc a poc, però cal destacar la gran empenta constructiva que va haver-hi en aquesta zona després de la guerra civil.

## Referències

* 1 2 «Can Pagès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Departament de Madre de Dios

Madre de Dios és una de les regions del Perú. Limita al nord amb l'Estat d'Acre,(Brasil) i la Regió d'Ucayali; a l'est amb el Departament de Pando (Bolívia), al sud i est amb les regions de Puno i Cusco.

## Divisió administrativa

La regió es divideix en tres províncies:
* Tambopata
* Manu
* Tahuamanu

## Enllaços externs

* Govern regional de Madre de Dios
* Peru Info: Regió de Madre de Dios Arxivat 2005-03-06 a Wayback Machine.
# Biassini

Biassini és un centre poblat de l'Uruguai, ubicat al nord del departament de Salto.
Es troba a 93 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 266 habitants, segons les dades del cens de 1996.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 203 | 248 | 283 | 266 | {{{5}}} |

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Bertha Frensel Wegener

Bertha Frensel Wegener (Bloemendaal, 27 de setembre de 1874 - Amsterdam, 17 de juliol de 1953) fou una compositora i professor de música clàssica neerlandesa.

## Biografia

Bertha Koopman va néixer a Bloemendaal. Va estudiar piano al Conservatori d'Amsterdam Sarah Bosmans-Benedicts i composició amb Bernard Zweers. Després d'haver obtingut el diploma va marxae a Frankfurt del Main per estudiar cant amb Hugo Bellwidt. En acabar els seus estudis va oferir concerts a Alemanya i als Països Baixos.
Després de casar-se amb Jolen Frensel Wegener es va retirar dels escenaris i es va embarcar en una carrera com a acompanyant, professora i compositora, a la ciutat d'Haarlem, a prop d'Amsterdam.
Les seves primeres cançons portaven el text en alemany, però després de la Primera Guerra Mundial va compondre també amb textos en francès i anglès, fet que li va donar accés als mercats de Nova York, Chicago i Saint-Louis.
La seva filla Emmy Frensel Wegener (1901–1973) fou una violinista i compositora de música de cambra.
Va morir el 17 de juliol de 1953 a Amsterdam.

## Obres

* Quatre cançons, que inclou el seu Stabat Mater (1909)
* Droome-vrouw (dona de somni), cançó per a soprano amb acompanyament de piano (1914)
* Cançons d'amor, per a soprano i piano amb textos de Rabindranath Tagore (1916)
* Vuit lieder, per a veu mitjana amb acompanyament de piano (1909)
* Dues Cançons
* Drei Lieder
* Cançons de bressol (1926)
* Vier Liederen (Quatre cançons), incloent-hi Waaronder Een karretjen op den Zandweg reed (Conduint un carro per la carretera de sorra)
* Bij Holland’s Herrijzenis (A la resurrecció d'Holanda) (posterior al maig de 1945)

## Discografia

* Frensel Wegener Bertha Koopman, cançons interpretades per Ingrid Kappelle i Miklos Schwalb. Tatlin Records, TA 001.
* Henriëtte Bosmans i el seu cercle, de Henriëtte Bosmans, Lex Van Delden, Willem Pijper i Bertha Frensel Wegener-Koopman (CD d'àudio - 22 de maig de 2006), Globe. ASIN: B000026ARU

## Referències

* ↑ Aaron I. Cohen International Encyclopedia of Women Composers, Vol.2, 1987, pàg. 1151.
* 1 2 3 Helen Metzelaar. «Frensel Wegener [née Koopman, Bertha]». Oxford University Press, 2001.
* 1 2 «Bertha Frensel Wegener - Koopman». Arxivat de l'original el 21 de juliol 2011. [Consulta: 28 setembre 2010].
* ↑ «Stabat Mater by composer Bertha Frensel Wegener-Koopman» (en anglès). The Ultimate Stabat Mater Website. [Consulta: 11 desembre 2021].
# Bladud

Bladud o Blaiddyd va ser un rei llegendari dels Britons, de l'existència del qual no n'hi ha cap prova històrica. Jofre de Monmouth a la Historia Regum Britanniae va ser el primer que el mencionà i diu que era fill del rei Rud Hud Hudibras, i el desè en la línia de successió del primer rei, Brutus. En gal·lès s'escriu en la forma Blaiddyd. En aquesta obra es diu que va ser el fundador de la ciutat de Kaerbadum o Caervaddon (Bath, Somerset).
Hauria regnat durant vint anys de 863 aC o potser 500 BC, Bath (que en realitat va ser creada pels romans).
Segons la llegenda, aquest rei va agafar la lepra a Atenes i a la tornada a Anglaterra l'empresonaren, s'escapà i treballà en una granja de porcs a Swainswick on observà que els porcs no agafaven malalties de la pell quan es cobrien de fang i imitant-los es guarí de la lepra.
Hauria practicàt la necromància o endevinació a través dels esperits dels morts. Amb això es diu que va construir-se ales i que va volar del temple d'Apol·lo a Trinovantum (Londres) o Troja Nova, però va morir en el vol. El va succeir el seu fill Leir.

## Referències

* ↑ Clark, John «Bladud of Bath: The Archaeology of a Legend». Folklore, 105, 1994, pàg. 39–50. ISSN: 0015-587X.
* ↑ Jones, Mary. «Brut Tysillo or Ystorya Brenhined y Brytanyeit». Celtic Literature Colletive. [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ Cunliffe, Barry W. Roman Bath Discovered. London: Routledge, 1984, p. 14–15; 194. ISBN 0710201966.
* ↑ Manco, 1995.

## Bibliografia

* Novel·la inspirada en la llegenda: Caldecott, Moyra. The Winged Man (en anglès). nova edició 2020. Bladud Books, 2018. ISBN 1-84319-456-2.
* Levis FSA, Howard C. Bladud of Bath: the British King who tried to fly' (en anglès). Bath: West Country Editions, 1973, p. 123.
* MacKillop, James. A dictionary of Celtic mythology. Oxford: Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-860967-1.
* Manco, Jean «The mystery of Bladud» (en anglès). Bath City Life, 1995.
# Blanc-i-blau

Blanc-i-blau, també conegut per les sigles BiB, fou un periòdic esportiu basat en la informació sobre el RCD Espanyol, amb informació al voltant del primer equip, així com del futbol base, entrevistes, secció d'opinió, d'humor, i informació sobre les penyes del club, i informació d'altres equips de futbol, i altres notícies relacionades amb el món de l'esport.
Degà de la premsa espanyolista, el 1995 neix de la mà de Norbert Gaspar i José Sánchez, socis del RCD Espanyol, el primer diari esportiu dedicat a aquest club com a gratuït repartit de mà en mà a l'Estadi de Sarrià.

## Referències

* ↑ «Mor Norbert Gaspar». El Punt Avui, 10-02-2010. [Consulta: 27 desembre 2012].
* ↑ «El que era únic diari íntegrament espanyolista tanca portes després de 16 anys de vida». Pericosonline, 14-03-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 27 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Blanc-i-blau
# Blanc (química)

El blanc químic és un tipus de valoració química (valoració del blanc) utilitzada per calcular i corregir els errors d'altres valoracions, com poden ser la valoració d'àcid-base, la valoració redox, la valoració per retrocés, la valoració complexomètrica…
L'error d'una valoració és la diferència de volum que hi ha entre el punt d'equivalència, que és el punt en què tot l'analit de la mostra ha reaccionat estequiomètricament amb l'agent valorant, i el punt final de la valoració, que és el punt en què l'ndicador pateix un canvi de color sobtat.

## Càlcul de l'error de valoració

L'error de valoració es pot calcular teòricament i sempre és possible determinar-lo de manera experimental. El blanc químic és un dels mètodes que ens permet calcular-lo, i consisteix en realitzar una valoració de tots els components utilitzats en solució, excepte l'analit. Per calcular l'error de valoració, anoteu el volum de solució valorant utilitzada per arribar al punt final de la valoració del blanc, i resteu aquest volum al volum de solució valorant utilitzada en la valoració de l'analit.

## Enllaços externs

* http://ocw.um.es/ciencias/analisis-quimico/material-de-clase-1/tema-4.pdf Arxivat 2016-02-22 a Wayback Machine.
* http://www.escritoscientificos.es/trab21a40/durezagua/pagina08.htm
* http://www.monografias.com/trabajos81/metodos-volumetricos/metodos-volumetricos2.shtml
Viccionari
# Bayamón

Bayamón és un municipi de Puerto Rico situat a la regió nord-central, també conegut amb els noms de La Ciudad del Chicharrón de andres i La Ciudad de los Vaqueros. Confina al nord amb els municipis de Toa Baja i de Cataño; al sud amb Aguas Buenas i Comerío; a l'est amb Guaynabo; i a l'oest amb Toa Alta i Naranjito. Forma part de l'Àrea metropolitana de San Juan-Caguas-Guaynabo.
Bayamón està format per dotze barris: Bayamón Pueblo, Buena Vista, Cerro Gordo, Dajaos, Guaraguao Abajo, Guaraguao Arriba, Hato Tejas, Juan Sánchez, Minillas, Nuevo (conegut com como Barrio-nuevo), Pájaros i Santa Olaya.
A Bayamón va néixer José Celso Barbosa (1857-1921) un reconegut metge, sociòleg i líder polític porto-riqueny.

## Referències

* ↑ «Bayamón». A: Fundación Puertoriqueña de las Humanidades. Enciclopedia de Puerto Rico (en castellà). Grupo Editorial EPRL, 4 de juny 2010 [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder». Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ Torres Rivera, Juan. «Biografia de José Celso Barbosa» (en castellà). Puerta de tierra.com. [Consulta: 30 agost 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Bayamón Arxivat 2015-06-23 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
# Bicúpula quadrada giroallargada

En geometria, la bicúpula quadrada giroallargada es pot construir allargant un a bicúpula quadarda J$_{28}$ o J$_{29}$inserint un antiprisma octagonal entre les dues meitats congruents. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{45}$). Té simetria D₄.
La bicúpula quadrada giroallargada és un dels cinc sòlids de Johnson que són quirals, això vol dir que tenen una forma de "mà esquerra" i un altre de "mà dreta". A la il·lustració de la dreta, cada cara quadrada de la meitat esquerra de la figura està connectada per un camí de dues cares triangulars a una cara quadra a sota i a la dreta. A la figura de quiralitat oposada (la imatge especular de la qual es presenta a la figura), cada quadrat de l'esquerra estaria connectat a una cara quadrada de dalt i a la dreta. Les dues formes quirals de J45 no es consideren sòlids de Johnson diferents.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Johnson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Bodegas Mas Alta

Bodegas Mas Alta, antigament Vinyes Mas Romaní, és un celler fundat l'any 1999 pels belgues Michel i Christine Vanhoutte, situat a la Vilella Alta dins la Denominació d'Origen Qualificada Priorat.
La seva producció anual és de 49.000 litres que s'elaboren en 30 hectàrees. L'any 2009 exportà el 90% de la seva producció. Les seves tres collites són Artigas, La Creu Alta i La Basseta. La collita 2007 de La creu Alta va obtindre una medalla d'or al Decanter World Wine Awards de 2012.

## Referències

* ↑ «Bodegas Mas Alta» Arxivat 2013-10-21 a Wayback Machine. al web Lohenbergs Gute Weine (alemany)
* ↑ Peñín, José. Guia Peñín de Los Vinos de España 2009. Madrid: Peñín Ediciones, 2009. ISBN 978-84-95203-52-6.
* ↑ «Sis vins catalans, medalla d'or als Decanter World Wine Awards 2012», vadevi.cat, El diari dels vins catalans, a Nació Digital, 23 de maig de 2012
# Brianna Walle

Brianna Walle (Delray Beach, Florida, 25 d'abril de 1984) és una ciclista estatunidenca, ja retirada, que fou professional entre el 2013 i el 2017. En el seu palmarès destaca la victòria al Tour de Feminin-O cenu Českého Švýcarska del 2014 i el North Star Grand Prix del 2016.

## Palmarès

* 2013
** Vencedora d'una etapa a la San Dimas Stage Race
* 2014
** 1a al Tour de Feminin-O cenu Českého Švýcarska i vencedora d'una etapa
* 2015
** Vencedora d'una etapa a la San Dimas Stage Race
* 2016
** 1a al North Star Grand Prix i vencedora d'una etapa

## Referències

* ↑ «Brianna Walle».
* ↑ «Brianna Walle - Rider Profile Information - By: CyclingFever.com - The International Cycling Social Network». [Consulta: 5 agost 2023].
* ↑ «Brianna Walle».

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com