OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mike Shinoda

Michael Kenji Shinoda (també anomenat The Glue i The Cobra Holda) és conegut per ser el raper, teclista i co-productor de Linkin Park. Va néixer l'11 de febrer de 1977 a Agoura Hills (Califòrnia), Estats Units, fill de pares japonesos.
Mentre anava a l'institut, Mike Shinoda va començar a estudiar piano (clàssic i jazz), guitarra i tècniques de rap. Va ser durant aquesta època en què Shinoda, juntament amb Brad Delson i Rob Bourdon, fundaria el grup Xero, precedent de Linkin Park.
En acabar l'educació secundària va entrar al Pasadena Art College per estudiar disseny gràfic i il·lustració. Durant aquesta època es van afegir a Xero Dave Farrell i Joe Hahn, canviant el nom del grup per Hybrid Theory. Amb l'entrada de Chester Bennington el grup s'anomenaria definitivament Linkin Park.
Shinoda també ha iniciat alguns projectes en solitari, com ara les remescles de temes de The X-ecutioners, Handsome Boy Modeling School i Depeche Mode, i també la creació del grup Fort Minor (rap).
Actualment (des de 2003) Mike Shinoda està casat amb Anna Lovejoy.

## Projectes

* Xero
* Hybrid Theory
* Linkin Park
* Fort Minor

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia de Mike Shinoda
# Mike Spence

Mike Spence (Croydon, Anglaterra, 30 de desembre del 1936 – Indianapolis, 7 de maig del 1968) fou un pilot anglès de Formula 1.
Va debutar a la Fórmula-1 el 8 de setembre de 1963 al Gran Premi d'Itàlia corregut a Monza amb l'escuderia Lotus. També va córrer per BRM.
En total va participar en un total de 36 grans premis assolí un tercer lloc al gran premi de Mèxic el 24 d'octubre de 1965. Va aconseguir un total de 27 punts.
Mike Spence va morir als entrenaments de les 500 Milles d'Indianapolis del 1968 conduint el seu Lotus 56 quan va picar amb el seu cap la roda dreta del davant.

## Referències

* ↑ «Mike Spence».
* 1 2 Associated Press «Driver dies after Indy crash». Nashua Telegraph. Associated Press [(New Hampshire)], 08-05-1968, p. 22.
# Miquel Garrobé i Fargas

Miquel Garrobé i Fargas (Barcelona, 10 de juny de 1904 - 1954) fou un futbolista català de la dècada de 1920.

## Trajectòria

Començà la seva trajectòria al CE Júpiter on jugà entre 1921 i 1923. Aquest darrer any ingressà al CE Europa, on jugà fins al 1924. Les seves bones actuacions el portaren a fitxar pel València. Miquel Garrobé fou un dels primers professionals que importà el València CF de Catalunya. Debutà amb el València el 3 de febrer de 1924 enfront del Reial Oviedo. Jugà quatre temporades i mitja al club merengot, abandonant l'entitat amb 24 anys, després de baixar el seu rendiment. Acabà la seva carrera al CD Extremeño, on fou jugador i entrenador, i a la Gimnástica de Torrelavega. També jugà amb la selecció catalana de futbol.
Jugà un partit amb la selecció espanyola B el 29 de maig de 1927 a l'estadi Metropolitano de Madrid enfront Portugal (1-0).

## Referències

* ↑ «Otro empate». Mundo Deportivo, 06-10-1921.
* ↑ «El próximo domingo empieza... (peu de foto)». Mundo Deportivo, 12-10-1923.
* ↑ «Ficha de Miguel Garrobé». ciberche.net.
* ↑ «Garrobé jugador y entrenador del Deportivo Extremeño». Mundo Deportivo, 10-06-1928.
* ↑ «Las ficherias en Cantabria». Mundo Deportivo, 13-09-1929.
* ↑ «Todo sobre la selección española». Félix Martialay.
# Modulació d'amplitud de pols

La modulació d'amplitud de pols (amb acrònim anglès PAM) és una forma de modulació del senyal on la informació del missatge es codifica en l'amplitud d'una sèrie de polsos de senyal. És un esquema de modulació de polsos analògic en què les amplituds d'un tren de polsos portadors varien segons el valor de mostra del senyal del missatge. La demodulació es realitza detectant el nivell d'amplitud del portador en cada període.
Hi ha dos tipus de modulació d'amplitud de pols:
* En PAM d'una sola polaritat, s'afegeix un biaix de CC fix adequat al senyal per assegurar-se que tots els polsos són positius.
* En PAM de doble polaritat, els polsos són tant positius com negatius.
La modulació d'amplitud de pols s'utilitza àmpliament en la modulació de la transmissió del senyal de dades digitals, amb aplicacions que no són de banda base que s'han substituït en gran manera per modulació de codi de pols i, més recentment, per modulació de posició de pols.
El nombre d'amplituds de pols possibles en PAM analògic és teòricament infinit. El PAM digital redueix el nombre d'amplituds de pols a una potència de dos. Per exemple, en PAM de 4 nivells n'hi ha $2^{2}$ possibles amplituds de pols discretes; en PAM de 8 nivells n'hi ha $2^{3}$ possibles amplituds de pols discretes; i en PAM de 16 nivells n'hi ha $2^{4}$ possibles amplituds de pols discretes.

## Referències

* ↑ Agarwal, Tarun. «Pulse Amplitude Modulation (PAM) : Working, Types & Its Applications» (en anglès). https://www.elprocus.com,+02-01-2018.+[Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Pulse Amplitude Modulation» (en anglès). https://www.toppr.com.+[Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «What is pulse amplitude modulation (PAM)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). https://www.techtarget.com.+[Consulta: 5 octubre 2022].
# Mont Liamuiga

El Mont Liamuiga és un estratovolcà que forma la part occidental de l'illa de Saint Kitts. Amb 1.156 msnm és el punt culminant de l'illa, i alhora del petit estat caribeny de Saint Kitts i Nevis. El cim està coronat per un cràter d'un quilòmetre d'ample que fins al 1959 contenia un llac de cràter poc profund. Des del 2006 aquest llac de cràter es torna a formar. Les darreres erupcions verificades del volcà van ser fa aproximadament 1.800 anys, mentre els informes de possibles erupcions el 1692 i el 1843 es consideren incerts.
El Mont Liamuiga era antigament anomenat Mont Misery. El canvi de nom va tenir lloc amb la independència de Saint Kitts i Nevis, el 19 de setembre de 1983. El nom Liamuiga deriva del nom Kalinago per a tota l'illa de Saint Kitts, que significa "terra fèrtil".
Els vessants estan coberts de terres de conreu i petits pobles fins als 460 metres d'altura, moment a partir del qual les exuberantes salves tropicals cobreixen els vessants fins a la zona de selva nebulosa, que apareix cap als 900 metres. Des del cim es pot veure tota l'illa, el mar Carib, i les veïnes illes de Saba, Sint Eustatius, Saint-Barthélemy, Sant Martí, Antigua i Nevis.

## Referències

* ↑ Avery, Roberta «Trek to top of `Mount Misery' is a picnic – even in the rain». Toronto Star, 21-12-2006 [Consulta: 6 maig 2007].
* ↑ «Liamuiga», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
# Monosomia

Una monosomia en genètica és l'eliminació d'un cromosoma d'una parella d'homòlegs (2n-1 cromosoma).
En l'espècie humana, la monosomia produeix malaltia, com per exemple la síndrome de Turner, que es deu a una monosomia en els cromosomes sexuals, XO, o la síndrome del miol de gat, a causa d'una deleció o una monosomia al cromosoma 5.
# Molí de Dalt (Xerta)

El Molí de Dalt és un edifici del municipi de Xerta (Baix Ebre) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta quadrada amb coberta a dues aigües de teula àrab. La façana és de maçoneria. Té planta baixa i dos pisos; l'entrada es fa per una porta de llinda amb brancals de pedra. La llinda és una biga de fusta on hi ha gravada la data de 1600. Davant de la casa hi ha una estructura metàl·lica a manera de porxo que serveix per sostenir la parra. A sota hi ha un mosaic de rajoles policromades amb la imatge de Sant Martí, patró dels moliners i també de la población de Xerta. Al segon pis destaca el gran nombre d'obertures rectangulars, disposades de forma regular. A l'interior es conserven restes d'una volta de mig punt força tosca.
Prop del molí hi ha una bassa d'aigua datada en època medieval. Aquesta bassa ha estat reparada als anys vuitanta del segle xx.

## Història

Al dintell de fusta del portal hi ha gravada la data "1600". Aquest molí és posterior al "de Baix".

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 novembre 2015].

## Enllaços externs

* «Molí de Dalt». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Molí de Dalt (la Coma i la Pedra)

Molí de Dalt és un molí al municipi de la Coma i la Pedra, a la comarca catalana del Solsonès.
# Molí del Valles

El Molí del Valles és un molí fariner de Talavera (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un molí fariner situat a la dreta del riu Ondara, sota el poble de Pallerols. Actualment se'ns presenta en estat ruïnós, i tan sols es conserva alguna paret dempeus. Tampoc es conserven cap estructura o part del molí pròpiament dit (bassa, cacau i molí).

## Història

El molí fariner segarrenc necessitava una gran bassa per poder emmagatzemar el màxim d'aigua per al seu funcionament. Una de les parts més importants era el cacau, que es construïa a un extrem de la bassa i tenia com a funció regular la pressió de l'aigua en la seva caiguda. Del cacau, l'aigua passava d'un canal a un rodet generalment de fusta i disposat horitzontalment. El moviment giratori del rodet es transmetia a l'eix de fusta, eix que tenia al seu extrem superior la nadilla o hèlix de ferro que anava encaixada a la mola inferior fixada. Aquesta pedra girava sobre una mola inferior fixada. La pressió de les dues moles convertia el gran en farina.

## Referències

* 1 2 «Molí del Valles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 març 2019].
# Mobilització

* Per a altres significats, vegeu «mobilització espontània».
Una mobilització és la posada a punt de recursos militars (humans, militars, industrials, agrícoles, naturals, tecnològics, científics, o de qualsevol altre tipus) perquè un país aconsegueixi la seva màxima capacitat militar. La mobilització pot ser parcial o total segons la intensitat del conflicte (guerra de baixa intensitat vs. guerra total).
Aquestes són les mesures típiques en una mobilització d'un país:
* Cridar als reservistes a files.
* Fer lleva de ciutadans.
* Militaritzar la producció industrial.
* Aplicar el codi de justícia militar entre altres mesures.
Al final d'una guerra es procedeix a la desmobilització per tornar a una economia civil.

## Mobilitzacions en la història

* Primera Guerra Mundial: Aproximadament es van mobilitzar 66.000.000 soldats (44.000.000 Aliats i 22.000.000 dels Imperis Centrals)
* Segona Guerra Mundial: Aproximadament es van mobilitzar 84.000.000 soldats.
* Guerra Civil Espanyola: Aproximadament es van mobilitzar 3.000.000 soldats. (1,26 milions pel bàndol nacional i 1,75 pel bàndol republicà
# NGC 66

NGC 66 és una galàxia espiral barrada localitzada en la constel·lació de la Balena. Va ser descoberta per Frank Muller en 1886.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD. Data de consulta: 16 novembre 2014.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.

## Enllaços externs

* «NGC 0066». NASA/IPAC Extragalactic Database. National Aeronautics and Space Administration / Infrared Processing and Analysis Center, 2008. [Consulta: 30 gener 2010].
# Mont Greco

El mont Greco és una muntanya de 2.283 m que forma part de la part septentrional de la serralada dels Apenins. Es troba a la província de L'Aquila a la regió dels Abruços (Itàlia).
La muntanya està situada al nord del riu Sangro i del Parco Nazionale d'Abruzzo, Lazio e Molise.

## Referències

* ↑ The Times Comprehensive Atlas of the World. 13a ed.. Londres: Times Books, 2011, p. 77 L4. ISBN 9780007419135.
# Mortagne

«Mortagne» té aquests significats:
* Mortagne (Vosges), municipi francès al departament dels Vosges
* Mortagne-au-Perche, municipi de França al departament de l'Orne a la regió de Baixa Normandia
* Mortagne-du-Nord, municipi francès a la regió de Nord-Pas-de-Calais, departament de Nord
* Mortagne-sur-Gironde, municipi francès al departament del Charente Marítim
* Mortagne-sur-Sèvre, municipi francès al departament de Vendée
* Comtat de Mortagne, jurisdicció feudal del Maine
* Comtat de Mortagne de Lorena, jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic a Lorena
* Districte de Mortagne-au-Perche, districte del departament francès de l'Orne
* Bec-de-Mortagne, municipi francès al departament del Sena Marítim
* Brie-sous-Mortagne, municipi francès al departament de Charente Marítim
* Flines-lès-Mortagne, municipi francès a la regió de Nord-Pas-de-Calais, departament de Nord
* Saint-Langis-lès-Mortagne, municipi francès al departament de l'Orne
* Saint-Maurice-sur-Mortagne, municipi francès al departament dels Vosges
* Sainte-Céronne-lès-Mortagne, municipi francès al departament de l'Orne
* Villiers-sous-Mortagne, municipi francès al departament de l'Orne
# Mola de Sellui

El Molí Mola de Sellui és una obra de Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici es troba cobert de vegetació a tot el seu exterior, excepte la façana frontal. L'interior és lliure de vegetació. La teulada es troba completament enfonsada. També es troba parcialment derruït el sostre de la cambra de la turbina, situada sota la planta on es molia (per tant una part del terra d'aquesta planta també està enfonsada). Per sobre del molí hi ha una bassa d'aigua a la qual s'hi portava l'aigua del riu mitjançant una séquia. De la bassa es feia caure l'aigua fins a la turbina del molí a través d'una canonada de ferro. L'estat de conservació de la bassa és mitjà, i la canonada està tallada per on passa el camí d'Ancs (es va haver de tallar durant els treballs d'ampliació del camí). A més a més de moldre farina, el molí també va fer funcionar un alternador, subministrant electricitat a set pobles: Sellui, Balestui, Bretui, Montcortés, Ancs, Mencui (a uns 3,5 km de distància en línia recta) i Estac (a uns 5,6 km de distància en línia recta).
La roda dentada de la pedra de la mola té dents de fusta.
Abans de ser abandonat del tot, l'edifici es va fer servir de garatge per a un cotxe, per la qual cosa el portal va ser lleugerament ampliat i es va posar un afegit a la porta.

## Referències

* 1 2 3 «Molí Mola de Sellui». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 juliol 2017].
# Mas Torrent (Madremanya)

El Mas Torrent és una obra de Madremanya (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de tres crugies paral·leles, dues plantes i graner, amb teulada a doble vessant amb caiguda a la façana principal i posterior. La façana és, sens dubte, el més interessant, malgrat estar desfigurada pels diferents cossos anàrquicament adossats. El senzill portal dovellat està limitat per dos contraforts i al primer pis s'obren tres finestres amb un tipologia i material ben curiosos. Les dues laterals de doble coronella i la central triple. Estilísticament pertanyen al gòtic però el material condiciona la fesomia: columna i capitells de terra cuita i arcs fets de maons. La de la dreta ha estat malmesa i no conserva la columna.
La tipologia de les finestres la situa al segle xv. La casa no conserva cap data gravada però hi ha notícia del cognom Torrent a la contrada des de l'any 1319. Sembla que sempre ha estat propietat dels senyors del castell de Millàs.

## Referències

* 1 2 «Mas Torrent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 novembre 2016].
# Hazparne

Hazparne (en francès i oficialment Hasparren) és una localitat i comuna francesa situada en el departament dels Pirineus Atlàntics, a la regió de la Nova Aquitània i el territori històric de Lapurdi. Altres noms de la comuna han estat Ahezbarrene en 1247, Ayzparrena de Labort en 1264, i Ahezparren en 1265. Recorreguda pel riu Ardanabia, limita al nord amb Beskoitze i Ahurti, amb Kanbo, Haltsu, Jatsu i Mugerre a l'oest, Makea, Lekorne i Lekuine al sud i amb Aiherra i Bastida a l'est.
A Hazparne es conserva una estela datada a la fi del segle iii celebrant la creació de la província romana de Novempopulania pel magister Verus d'acord amb la reforma diocleciana, separant-se de la resta de les Gàl·lies:
    Flamen item du(u)muir quaestor pagiq. magister
    Verus ad Augustum legato munere functus
    pro novem optinuit populis seiungere Gallos
    Urbe redux genio pagi hanc dedicat aram.
Durant l'edat mitjana, Ahaizparrena, protegida pels castells de Zalduzahar (1125) i de Zalduberri (1310) era una etapa de la ruta del Camí francès de Santiago de Compostel·la. La localitat es va especialitzar primer en la indústria del cuir, esdevenint centre de producció de calçat fins als anys 1970 per a convertir-se més tard en destinació turística de la regió.

## Evolució demogràfica

Dades de població :
| 1896 | 1901 | 1926 | 1936 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 5590 | 5735 | 5130 | 5260 | 5432 | 5224 | 5048 | 5081 | 5303 | 5399 | 5477 |
Hazparne alberga les restes mortals del poeta Francis Jammes (1868-1938) a qui s'hi dedica un museu.

## Enllaços externs

* Web oficial de la localitat
# El monstre

* Per a altres significats, vegeu «El monstre (pel·lícula)».
El monstre (originalment en francès, Le Monstre) és una sèrie de televisió dramàtica canadenca de sis capítols, que es va emetre per primera vegada el 2019. Dirigida per Patrice Sauvé, es va emetre entre el 21 de febrer i el 28 de març de 2019. Es tracta d'una adaptació de la novel·la homònima d'Ingrid Falaise. El 4 d'agost de 2021 va estrenar-se el doblatge al valencià a À Punt.

## Sinopsi

Sophie s'enamora d’un jove captivador amb 18 anys. Després de la seua trobada, res serà més important que estar amb el seu amant. Molt prompte, el seu somni d’una vida de conte de fades fa un tomb, marcat per la desafortunada relació amb M: M de ‘maníac’, M de ‘manipulador’, M de ‘monstre’. Després de quasi tres anys d'abusos, finalment trobarà la força per a reclamar la seua llibertat.

## Repartiment

* Mehdi Meskar: M
* Rose Marie Perreault: Sofia
* Maude Demers-Rivard: Victoria
* Eva Tanoni: Lilian
* Masha Limonchik
* Jean-François Pichette

## Referències

* 1 2 «Cuatro series para las noches del miércoles y jueves en agosto en À Punt» (en castellà). Extradigital Comunidad Valenciana, 06-08-2021. [Consulta: 8 agost 2022].

## Enllaços externs

* El monstre a À Punt
# Vejle

Vejle és una ciutat danesa del sud-est de la península de Jutlàndia, és la capital del municipi de Vejle que forma part de la regió de Syddanmark, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial. També forma part de la Regió metropolitana de l'est de Jutlàndia.
La ciutat està situada al fons del fiord de Vejle que la connecta amb l'estret del Petit Belt, a la desembocadura del riu Vejle i la seva confluència amb el riu Grejs. La ciutat està envoltada de turons, de certa altura per la mitjana danesa, i boscos, i és un important centre comercial i industrial on el port hi juga una paper fonamental.
El nom significa gual; la ubicació de la ciutat és a un important lloc de pas a un gual del riu Vejle. La ciutat va ser esmentada per primera vegada el 1256, i la carta municipal més antiga que es coneix va ser concedida pel rei Valdemar III el 16 d'agost de l'any 1327 a Nyborg.
L'edifici més antic de la ciutat és l'església de St. Nicolau, del segle xiii i bastida amb maons. Al seu interior s'hi conserva la Dona d'Haraldskær, el cos d'una dona de l'edat del ferro momificat de manera natural en haver estat enterrat a una torbera.

## Personatges il·lustres

* Jens Jacob Asmussen Worsaae (1821-1885), arqueòleg i historiador.
* Finn Olav Gundelach (1925-1981), polític, fou Vicepresident de la Comissió Europea entre 1977 i 1981.
* Allan Rodenkam Simonsen (1952), futbolista
* Tony Rominger (1961), ciclista suís
* Lars Løkke Rasmussen (1964), Primer Ministre de Dinamarca des del 2009
* Thomas Gravesen (1976), futbolista

## Referències

* ↑ Befolkningsforhold i Østjylland Arxivat 2011-07-19 a Wayback Machine., Planlægning over grundvand (Agència de planificació), Miljøministeriet (Ministeri de Medi ambient)

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
* Comtat de Vejle

## Enllaços externs

* Museu de Vejle
# Smiths Station

Smiths Station és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del tenia 21.756 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Smiths Station tenia 21.756 habitants, 7.806 habitatges, i 6.252 famílies La densitat de població era de 118 habitants/km².
Dels 7.806 habitatges en un 44,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 34,9% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones hi havia 98,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.977 $ i la renda mediana per família de 47.765 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.246 $ mentre que les dones 23.707 $. La renda per capita de la població era de 17.608 $. Aproximadament el 7,2% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Smiths Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Smiths Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Arcs dits romànics del carrer d'Àngel Guimerà (Vilaplana)

Els Arcs dits romànics del carrer Àngel Guimerà és una obra de Vilaplana (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Són arcs de mig punt, tot i que ja comencen a tenir una forma apuntada. Estan fets de pedra calcària ben tallada.
El de cal Batjau, al número 12 del carrer Àngel Guimerà té uns 6 metres de llum i alçada aproximada de 2,5 m. Aquest arc, construït perpendicular al carrer, estava pràcticament ocult fins a l'any 1983. L'arc de l'edifici del número 10, en canvi, està orientat paral·lel al carrer i va ser restaurat l'any 2006.
Anteriorment també hi havia arcs a les cases del carrer Àngel Guimerà, 8, 14, 16 i 15.

## Referències

* 1 2 3 «Arcs dits romànics del carrer Àngel Guimerà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].

## Enllaços externs

* «Arcs dits romànics del carrer Àngel Guimerà». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.