OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lane Leavitt

Lane Leavitt (Dallas, 10 de novembre de 1950) és un especialista de cinema i antic pilot de trial nord-americà que va ser un dels pioners d'aquest esport als Estats Units durant la dècada del 1970. Sempre com a pilot oficial de Bultaco, va guanyar els tres primers campionats dels Estats Units de trial que es convocaren (1972-1974), cinc campionats de Califòrnia, tres d'Oregon i tres edicions del Trial de España (1970-1971 i 1974). A banda, va participar en quatre edicions dels ISDE (1973-1975 i 1978). El 2006 va ser incorporat al NATC Hall of Fame.
El 1979, Leavitt es va casar amb Debbie Evans, de Lakewood (Califòrnia), una coneguda pilot de trial a l'època i, més tard, especialista de cinema. La parella ha tingut tres fills i continua junta. Al costat de Debbie Evans, Lane Leavitt va ser un reconegut especialista de cinema i va fundar una empresa de referència dins el sector, Leavittation.

## Palmarès

* 3 Campionats dels EUA de trial (1972-1974)
* 5 Campionats de Califòrnia de trial
* 3 Campionats d'Oregon de trial
* 3 Victòries a El Trial de España (1970-1971 i 1974)

## Referències

* ↑ «The rider... Leavitt Lane» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ Lane Leavitt a Internet Movie Database (castellà)
* ↑ «Debbie Evans – Not just a stunt performer» (en anglès). trialsguru.net, 09-08-2015. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ «Debbie Evans» (en anglès). motorcyclemuseum.org. AMA Motorcycle Hall of Fame. [Consulta: 8 maig 2013].
* ↑ «The Life of a Stunt Family» (en anglès). abcnews.go.com, 04-03-2006. [Consulta: 2 març 2023].
* ↑ Stewart, Brittany. «Meet Debbie Evans» (en anglès). mamamia.com.au, 10-08-2017. [Consulta: 23 abril 2018].

## Enllaços externs

* Lane Leavitt - Lloc web oficial (anglès)
* Perfil de Lane Leavitt al NATC Hall of Fame (anglès)
* Article biogràfic a Memory Alpha (anglès)
# Estadi Ciutat de l'Educació

L'estadi Ciutat de l'Educació (àrab: استاد المدينة التعليمية, istād al-Madīna at-Taʿlimiyya), també conegut com a estadi Qatar Foundation, és un estadi de futbol situat a la ciutat d'Ar Rayyan, Qatar. Es va inaugurar el 15 de juny de 2020, sent la tercera seu oficial inaugurada per a la Copa Mundial de Futbol de 2022.
La seva forma s'elabora com un diamant irregular, amb capacitat de 40.000 seients, s'ubica a la Ciutat de l'Educació pertanyent a la Qatar Foundation. Estarà connectat a la resta de l'àrea metropolitana de Doha pel metro nacional. Després de la Copa Mundial l'estadi només en conservarà 25 000 seients i esdevindrà seu d'algun equip local.

## Copa del Món de Futbol del 2022

| Data | Selecció | Resultat | Selecció | Fase |
| 22 | Dinamarca | – | Tunísia | Grup D |
| 24 | Uruguai | – | Corea del Sud | Grup H |
| 26 | Polònia | – | Aràbia Saudita | Grup C |
| 28 | Corea del Sud | – | Ghana | Grup H |
| 30 | Tunísia | – | França | Grup D |
| 2 | Corea del Sud | – | Portugal | Grup H |
| 6 | 1r Lloc Grup F | – | 2n Lloc Grup E | Vuitens de final |
| 9 | Guanyador Partit 53 | – | Guanyador Partit 54 | Quarts de final |

## Referències

* ↑ FIFA. «Education City Stadium». [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «Education City Football Stadium» (en anglès). www.qf.org.qa. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Education City Stadium» (en anglès). Qatar 2022™. Arxivat de l'original el 2020-02-24. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ Fennwick Ibiarren Architects. «ESTADIO QATAR FOUNDATION». Arxivat de l'original el 2022-11-18. [Consulta: 23 agost 2022].
* 1 2 3 4 «Installation of steel columns begins at Qatar Foundation Stadium.». Arxivat de l'original el 2018-07-23. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ Concepción, Diario. «Qatar 2022 inaugura su tercera sede» (en castellà). Diario Concepción. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Qatar 2022 inaugura oficialmente su tercera sede: el Estadio de la Educación con capacidad para 40Plantilla:Esd000 espectadores» (en castellà). Marca.com, 15-06-2020. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ El bloqueo a Qatar no frena las obras del Mundial 2022.

## Enllaços externs

* Qatar Foundation Stadium Progress – November 2017 a Youtube.
# Estadi de Port Saïd

L'Estadi de Port Saïd (àrab: ستاد بورسعيد, Stad Būr Saʻīd) és un estadi multiusos situat en Al-Manakh, suburbi de la ciutat de Port Saïd. És l'estadi La seua construcció va ser completada el 1955. Amfitrió dels Campionat del Món de Futbol sub-20 2009, el 2005 va ser objecte d'una remodelació, com a part dels preparatius de cara a la Copa Africana de Nacions de 2006.

## Fets tràgics

L'1 de febrer de 2012 ocorre en aquest recinte els disturbis de Port Said, on 74 persones van morir i prop de mil van resultar ferides.

## Referències

* ↑ Experto de la FIFA: Estadio de Port Said (Egipto) es seguro, 2 de febrer de 2012
* ↑ bbc.co.uk: Egypt football violence leaves many dead in Port Said (1. Feb. 2012)
* ↑ cnn.com: Egyptian health ministry: 74 dead, hundreds injured in soccer riots (1. Feb. 2012)

## Enllaços externs

* Fotos Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. a worldstadiums.com Arxivat 2006-03-16 a Wayback Machine.
# Langrolay-sur-Rance

Langrolay-sur-Rance (en bretó Langorlae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 679 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 444 | 464 | 428 | 466 | 584 | 679 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Paul Gainche | |
# Estheria

«Estheria» té aquests significats:
* Estheria (crustaci), un gènere de crustacis del període Carbonífer
* Estheria (dípter), un gènere de dípters dins la família Tachinidae
# Esther Vilar

Esther Vilar, nascuda Esther Margareta Katzen (Buenos Aires, Argentina, 16 de setembre de 1935), és una escriptora argentina. Va estudiar medicina, psicologia i sociologia, i va exercir la medicina abans de dedicar-se a escriure. És autora del llibre El varón domado (1971) i de la seva continuació El varón polígamo (1976), així com dels assajos Viejos (1981), El encanto de la estupidez (1987) i Prohibido pensar (1998).

## Obres
### El varón domado (1971)

El varón domado va ser bastant popular al moment de la seva publicació, en part a causa de la considerable difusió que li va donar la premsa. Segons la recerca de l'Institut del Llibre Español, la versió espanyola va ser el tercer llibre més venut a Espanya en 1975.
L'autora també va aparèixer en The Tonight Show per debatre sobre el llibre. La controvèrsia que va suscitar aquesta obra va ser tal que l'autora va rebre amenaces de mort i va viure dècades de menyspreu:
La idea principal del llibre El varón domado és que la dona no és oprimida per l'home, sinó que en realitat és la dona qui controla l'home per manegar la relació, i d'això l'home moltes vegades no n'és conscient. Per a això la dona atrapa l'home usant estratègies de seducció. En paraules de l'autora: Altres estratègies de la dona són l'ús d'afalacs, administrats acuradament per controlar l'home, i la utilització dels fills com a ostatges.

### Altres

La seva obra Speer (1998) és una peça teatral de ficció biogràfica sobre l'arquitecte alemany Albert Speer, ministre i arquitecte de Hitler. Va ser posada en escena a Berlín i Londres, dirigida i protagonitzada per Klaus Maria Brandauer. Vilar també ha escrit moltes altres obres de teatre i llibres, però la majoria no han estat traduïdes a altres idiomes.

## Obra

* El varón domado. Grijalbo, 1971.
* El varón polígamo, 1974.
* Modelo para un nuevo machismo, 1977.
* Das Ende der Dressur, 1977.
* Viejos, 1981.
* El discurso inaugural de la papisa americana. Bruguera, 1982.
* Historia de amor para un zoólogo. Plaza & Janés, 1985.
* El encanto de la estupidez, 1987.
* La educación de los ángeles, 1995.
* ¿Es inmoral el matrimonio?, 1995.
* Católicas del mundo, uníos, 1996.
* Prohibido pensar, 1998.
* Speer, 1998. (teatre)
* Los siete fuegos de Mademoiselle. Grijalbo, 2004.

## Referències

* ↑ Folha de São Paulo, Ilustrada, p.5, 28 de enero 1976 (en portugués) - Consulta: 29 de diciembre 2011.

## Enllaços externs

* Web personal d'Esther Vilar
# Leucoaraiosi

La leucoaraiosi és una malaltia de la substància blanca periventricular. Pot ser detectada per tomografia computada (TC) d'alta freqüència, com una hipodensitat, i ressonància magnètica (RM), com una hiperintensitat. Es veu sovint en les persones grans, però de vegades en els adults joves.
El terme leucoaraiosi va ser encunyat en 1986 per Hachinski, Potter, i Merskey com un terme descriptiu per a la rarefacció ("araiosi") de la substància blanca, que es mostra com una disminució de la densitat en la TC i l'augment d'intensitat de senyal en les seqüències T2/FLAIR (hiperintensitats de la substància blanca) en la RM.
Se sospita que mecanismes vasculars en són responsables. La hipertensió arterial, el tabaquisme, la diabetis mellitus, la hiperhomocisteïnèmia i les malalties cardíaques són factors de risc de la leucoaraiosi. És causada per múltiples infarts de petits vasos en la substància blanca subcortical; en general, és el resultat d'una hipertensió crònica que condueix a la lipohialinosi dels petits vasos. Els pacients poden desenvolupar una síndrome de demència subcortical.
La leucoaraiosi s'ha notificat en una etapa inicial de la malaltia de Binswanger, però aquesta evolució no sempre succeeix.

## Referències

* ↑ «Leukoaraiosis: correlation of MR and CT findings with blood flow, atrophy, and cognition». AJNR Am J Neuroradiol, 11, 2, 1990, pàg. 273–81. PMID: 2107711.
* ↑ http://journal.frontiersin.org/Journal/10.3389/fnagi.2014.00144/full
* ↑ J. Putaala, MD, M. Kurkinen, MD, V. Tarvos, MD, O. Salonen, MD, PhD, M. Kaste, MD, PhD and T. Tatlisumak, MD, PhD Silent brain infarcts and leukoaraiosis in young adults with first-ever ischemic stroke, Neurology May 26, 2009 vol. 72 no. 21 1823-1829, doi:10.1212/WNL.0b013e3181a711df
* ↑ Hachinski, VC; Potter, P; Merskey, H «Leuko-araiosis: An ancient term for a new problem». The Canadian journal of neurological sciences, 13, 4 Suppl, 1986, pàg. 533–4. PMID: 3791068.
* ↑ Hachinski, V. C.; Potter, P.; Merskey, H. «Leuko-Araiosis». Archives of Neurology, 44, 1, 1987, pàg. 21–3. DOI: 10.1001/archneur.1987.00520130013009. PMID: 3800716.
* ↑ Harrison Principles of Internal Medicine 17th edition pg.2521
# Estat de Northland

Northland (oficialment Northland State of Somalia) és un estat autònom de Somàlia que ocupa la part sota administració de Puntland al Sanaag (exclosa la part que reclama Maakhir), el [Sool] (tant la part sota administració de Puntland com la sota administració de Somalilàndia) i la regió de Buuhoodle o Cayn. Northland no reclama cap dels territoris sobre els que Maakhir pretén la jurisdicció.
L'estat fou creat pel clan dhulbahante, del grup harti de la confederació darod. Els dhulbahante van donar un tebi suport a la formació de Somalilàndia el 1991, però el 1998, quan es va formar Puntland, es van decantar cap als majeerteen i el 1999 part dels territoris dhulbahante van passar a Puntland i altres el 2003-2004. Les lluites de Puntland i Somalilàndia per la regió, de la que es disputen els recursos naturals (sobre tot el possible petroli) ha fet perdre als dos estats el suport entre el caps del clan, que finalment han optat per l'autogovern.
La declaració es va produir l'1 de maig del 2008 i encara que fins ara no té gaire incidència sobre el terreny, el poder tradicional del sultà dhulbahante podria consolidar-lo més endavant.
# Estat de Morelos

Morelos és un dels 31 estats de Mèxic, localitzat al centre del país. Limita al nord amb el Districte Federal, al nord-est i nord-oest amb l'estat de Mèxic, al sud amb Guerrero i a l'est amb l'estat de Puebla. La capital de l'estat és la ciutat de Cuernavaca, i està dividit en 33 municipis. Morelos va ser l'estat natal d'Emiliano Zapata una figura famosa de la Revolució Mexicana.
Quan Maximilià d'Habsburg va ser proclamat emperador de Mèxic, el president en exili, Benito Juárez va traslladar la capital de la rebel·lió a diferents regions, i va dividir l'influent estat de Mèxic en tres districtes militars. Després del triomf dels republicans, els districtes militars no volien unificar-se, i després d'un any de deliberacions, el president va decidir donar-les la categoria d'estats de la federació. Un d'aquests és l'estat de Morelos, que va rebre el seu nom del mossèn insurgent de la independència José María Morelos y Pavón. L'altre estat, Hidalgo, també va rebre el seu nom d'un insurgent de la independència i pare de la pàtria.

## Municipis

Els 31 municipis de l'estat de Morelos són:
* Amacuzac
* Atlatlahucan
* Axochiapan
* Ayala
* Coatlán del Río
* Cuautla
* Cuernavaca (capital)
* Emiliano Zapata
* Huitzilac
* Jantetelco
* Jojutla
* Jonacatepec
* Mazatepec
* Miacatlán
* Ocuituco
* Puente de Ixtla
* Temixco
* Temoac
* Tepalcingo
* Tepoztlán
* Tetecala
* Tetela del Volcán
* Tlalnepantla
* Tlaltizapán
* Tlaquiltenango
* Tlayacapan
* Totolapan
* Xiutepec
* Xochitepec
* Yautepec
* Yecapixtla
* Zacatepec
* Zacualpan

## Vegeu també

* Llista de governadors de Morelos

## Referències

* ↑ «Estat de Morelos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Escuderia Mollerussa

L'Escuderia Mollerussa és una entitat esportiva catalana dedicada a l'automobilisme que fou fundada a Mollerussa, Pla d'Urgell, el 1987. Ha organitzat tota mena de proves d'autocròs, tant del Campionat de Catalunya com de l'estatal (entre d'altres, organitzà la primera cursa catalana puntuable per al Campionat d'Espanya). Ha esdevingut un planter de noves entitats esportives a la zona i ha donat peu al naixement entre d'altres de l'Escuderia Tàrrega, la WRCM de Cervera i la renascuda Escuderia Lleida.

## Referències

* ↑ «Escuderia Mollerussa». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial
# Eíone

Eíone (en grec antic Ἠιόνη) va ser, segons la mitologia grega, una de les cinquanta Nereides, filla de Nereu, un déu marí fill de Pontos, i de Doris, una nimfa filla d'Oceà i de Tetis. La mencionen Hesíode i Apol·lodor. Segons Apol·lodor, era una de les nereides de les platges d'arena fina.

## Referències

* ↑ Hesíode. Teogonia, 256
* ↑ Apol·lodor. Βιβλιοθήκη, I, 2, 7
# Eufròsine

Eufròsine (del grec Εὐφροσύνη) és una deessa de la mitologia grega, una de les Càrites (grec antic: Χάριτες; llatí: Charites / Chărĭtēs). Filla de Zeus i Eurínome. De vegades, com a les seves germanes Aglaia i Talia, se la considera filla d'Helios i Egle. Algunes vegades apareix anomenada Eutímia (Εὐϑυμία) o Eutíquia (Εὐτυχία).
Les Càrites o Gràcies viuen a l'Olimp en companyia de les muses, amb les quals de vegades formen cors. Pertanyen al seguici d'Apol·lo, el déu músic. Acompanyen tot sovint Atena, deessa de les tasques femenines i de l'activitat intel·lectual, i també Afrodita, Eros i Dionís.

## Referències

* ↑ Diccionario de mitología clásica (en castellà), C. Falcón, E. Fernández-Galiano y R. López Melero, Alianza Editorial.
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.268. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 88. ISBN 9788496061972.
# Libérat Mfumukeko

Libérat Mfumukeko és un diplomàtic i servidor públic de Burundi. És l'actual Secretari General de la Comunitat de l'Àfrica Oriental (EAC). Va ser nomenat pels Caps d'Estat de la Comunitat d'Àfrica Oriental el 2 de març de 2016, per assumir el càrrec el 26 d'abril de 2016 per un període de cinc anys, en substitució de Richard Sezibera.
Mfumukeko es va graduar el 1994 with a la Universitat de Clark a Worcester, Massachusetts als Estats Units. En el moment del seu nomenament era el subdirector general adjunt de finances i administració a la seu de l'EAC a Arusha, Tanzània. Anteriorment, va ser assessor del president de Burundi. Va ser Director General de REGIDESO, que gestiona l'energia i l'aigua de Burundi, i també va ser president del Comitè de Direcció de l'East Power African Pool (EAPP).
Segons la Secretaria de l'EAC, Mfumukeko té fluïdesa en anglès, francès, kirundi, kiswahili i rus. Ha tingut una llarga experiència, ha treballat a Camerun, RD Congo, França, Costa d'Ivori, Rússia, Ruanda i EUA.

## Referències

* ↑ EAC. «JOINT COMMUNIQUÉ: 17TH ORDINARY SUMMIT OF THE EAST AFRICAN COMMUNITY HEADS OF STATE». Arusha: Comunitat de l'Àfrica Oriental (EAC), 02-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-07. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ TCT. «East Africa: EAC Boss Warns of Hard Times». The Citizen (Tanzania) (TCT) via AllAfrica.com, 27-04-2016. [Consulta: 27 abril 2016].
* ↑ http://www.eac.int/news-and-media/press-releases/20160524/eala-swears-eac-secretary-general-hon-amb-mfumukeko-ex-officio-member Arxivat 2017-05-10 a Wayback Machine.
* ↑ Kimenyi, Bryan. «East Africa: Burundi's Mfumukeko Named New EAC Secretary General». New Times (Rwanda) via AllAfrica.com, 02-03-2016. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ Nizeyimana, Jean «Burundian Mfumukeko replaces Sezibera in the secretariat of the EAC». Umuseke.rw [Kigali], 02-03-2016 [Consulta: 8 març 2016]. Arxivat 8 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ Ihucha, Adam. «East Africa: Burundi's Libérat Mfumukeko to Head EAC Secretariat». The EastAfrican via AllAfrica.com, 03-03-2016. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ Mayallah, Elisha. «EAC Summit admits South Sudan». East African Business Week, 05-03-2016. Arxivat de l'original el 2017-05-12. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ EAC. «Deputy Secretary General - Finance & Administration: Libérat Mfumukeko». Arusha: East African Community (EAC), 20-02-2015. Arxivat de l'original el 9 de març 2016. [Consulta: 8 març 2016].

## Enllaços externs

* Bujumbura International University - Historical Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine.
* MFUMUKEKO: East Africans to pay more for goods
# Evàgores de Salamina

Evàgores de Salamina és el nom dels següents personatges:
# Llavi (floral)

* Per a altres significats, vegeu «Llavis».
Un llavi és la part de la corol·la o del calze d'algunes flors que en l'extrem superior s'obren en una o dues parts més o menys eixamplades i que clou la gola. Típicament es dona en flors asimètriques i zigomorfes.
* Flor asimètrica (Maranta leuconeura)
* Flor zigomorfa (Antirrhinum majus)

## Vegeu també

* Corol·la

## Referències

* ↑ Aguilella i Palasí, Antoni; Puche Pinazo, Felisa. Diccionari de Botànica. València: Universitat de València, 2004, p. 265.
* ↑ «Paladar». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 20 abril 2020].
# Europe Échecs

Europe Échecs és una revista d'escacs en francès, de publicació mensual, que surt al mercat 11 vegades l'any (hi ha un número doble de juliol-agost).
Fundada el 1959 per Raoul Bertolo, (expresident de la Federació francesa d'escacs, mort el 1991), fou el resultat de la fusió de dues revistes preexistents, l'Échiquier de Turenne i L'Échiquier de France. És la més antiga de les revistes franceses d'escacs encara en publicació, i és actualment dirigida pel Gran Mestre francès Bachar Kouatly. De 1985 a 1997 va ser propietat de Jean-Claude Fasquelle, aleshores director general d'éditions Grasset.
La revista ofereix informació i reportatges sobre els principals torneigs francesos, europeus, i mundials, amb moltes partides analitzades pels mateixos jugadors (que apareixen regularment entre els millors del món), exercicis tàctics, temes relacionats amb l'estratègia així com anuncis de torneigs.
El seu lloc web ofereix ofereix continguts multimèdia, i la mateixa revista, en mode de pagament.

## Enllaços externs

* Europe Échecs - Lloc web oficial
# Limmu

Limmu era un epònim assiri. Al començament del regnat d'un rei d'Assíria el limmu, un oficial reial nomenat, presidia el festival del nou any a la capital i cada any era designat un limmu diferent. Els limmus s'escollien entre les principals famílies o entre els membres de l'assemblea d'Assur. El nom del limmu donava nom a l'any en els documents oficials. S'han trobat llistes completes de limmus per tots els anys entre 892 i 648 aC. Les llistes anteriors a 1200 aC són rares i comencen a ser corrents a partir del 910 aC; algunes llistes donen indicacions d'eclipsis solars o lunars com per exemple el famós eclipsi de Bur-Sagale el 763 aC.
En el període assiri antic el rei mai va ser limmu (limmum), però al període mitjà i al període neoassiri el rei podia exercir aquest càrrec i normalment l'exercia en un dels primers anys del seu regnat.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 47-48. ISBN 8437619181.

## Enllaços externs

* Llistes d'epònims o limmus
# FIFA World Player 2004

El davanter brasiler Ronaldinho va guanyar el FIFA World Player of the Year 2004.

## Resultats
### Homes

| Posició | Jugador | Punts | Equip |
| 1 | Ronaldinho | 620 | FC Barcelona |
| 2 | Thierry Henry | 552 | Arsenal FC |
| 3 | Andrí Xevtxenko | 253 | AC Milan |
| 4 | Pavel Nedved | 178 | Juventus FC |
| 5 | Zinédine Zidane | 150 | Reial Madrid |
| 6 | Adriano | 98 | Inter de Milà |
| 7 | Deco | 96 | FC Porto → FC Barcelona |
| 7 | Ronaldo | 96 | Reial Madrid |
| 9 | Ruud van Nistelrooy | 67 | Manchester United FC |
| 10 | Kaká | 64 | AC Milan |
| 10 | Wayne Rooney | 64 | Everton FC → Manchester United FC |
| 12 | Didier Drogba | 46 | Olympique de Marsella → Chelsea FC |
| 13 | Cristiano Ronaldo | 45 | Manchester United FC |
| 14 | Samuel Eto'o | 42 | Real Mallorca → FC Barcelona |
| 15 | Figo | 35 | Reial Madrid |
| 15 | David Beckham | 35 | Reial Madrid |
| 17 | Raúl | 25 | Reial Madrid |
| 17 | Theódoros Zagorakis | 25 | AEK Atenes FC → Bologna FC |
| 19 | Roberto Ayala | 24 | València CF |
| 20 | Michael Owen | 22 | Liverpool FC → Reial Madrid |
| 21 | Roberto Carlos | 19 | Reial Madrid |
| 21 | Paolo Maldini | 19 | AC Milan |
| 21 | Gianluigi Buffon | 19 | Juventus FC |
| 24 | Roy Makaay | 17 | Bayern de Múnic |
| 25 | Robert Pirès | 15 | Arsenal FC |
| 26 | Frank Lampard | 13 | Chelsea FC |
| 27 | Cafu | 10 | AC Milan |
| 28 | Michael Ballack | 9 | Bayern de Múnic |
| 28 | Milan Baroš | 9 | Liverpool FC |
# FIFA World Player 2009

El davanter argentí Lionel Messi va guanyar el FIFA World Player of the Year 2009 el 21 de desembre del 2009, mentre que Marta va guanyar el premi femení per quart any consecutiu.

## Resultats
### Homes

Els cinc primers classificats:
| Posició | Jugador | Punts | Equip |
| 1 | Lionel Messi | 1.073 | FC Barcelona |
| 2 | Cristiano Ronaldo | 352 | Reial Madrid CF |
| 3 | Xavi Hernández | 196 | FC Barcelona |
| 4 | Kaká | 190 | Reial Madrid CF |
| 5 | Andrés Iniesta | 134 | FC Barcelona |

### Dones

Les cinc finalistes han estat:
* Marta Vieira da Silva (Guanyadora)
* Cristiane
* Inka Grings
* Birgit Prinz
* Kelly Smith