OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfredo Cecchi

Alfredo Cecchi (Florència, 1875 - valor desconegut), després de 1920) va ser un cantant d'òpera italià (tenor).
Cecchi va estudiar cant a Milà amb Elettra Callery-Viviani. Va debutar en baríton el 1899, i després d'una interrupció d'uns mesos va passar de tenor el 1901 com a Radames a lAïda de Verdi. A més d'aparicions a teatres d'òpera italians, també va fer aparicions com a convidat a Sant Petersburg, Lisboa, Londres, El Caire, São Paulo, Rio de Janeiro, Mèxic i Constantinoble. Al centre del seu repertori es trobaven les parts tenores de les òperes de Verdi. S'han conservat diversos enregistraments amb ell dels anys 1900. La seva última aparició escènica va ser el 1920, després de la qual va viure com a professor de cant a Milà. Entre els seus estudiants figuraven Alfred Orda, Alessandro Granda o Alessandro Ziliani. Es desconeix la data i el lloc de la mort.

## Curiositat

El 1902 va ser protagonista d'un fet de crònica quan actuava a l'escenari del Teatre Verdi de Florència interpretant Ernani. Va atacar al periodista Cesare Levi que a les pàgines de la Domenica Fiorentina havia parlat malament de la seva actuació. El cas no havia seguit curs legal però va ser jutjat per l'associació de la Premsa que va condemnar el comportament del cantant.

## Referències

* ↑ http://www.lavoceantica.it/Tenore/Cecchi%20Alfredo.htm

## Fonts

* http://www.historicaltenors.net/italian/cecchi.html
* http://forgottenoperasingers.blogspot.com/2012/01/alfredo-cecchi-tenor-firenze-1875.html
# Alejandro Fernández Álvarez

Alejandro Fernández Álvarez (Tarragona, 30 de maig de 1976) és un polític i politòleg català, diputat al Parlament de Catalunya en l'onzena i dotzena legislatures i al Congrés dels Diputats en la desena legislatura. El 10 de novembre de 2018 va ser nomenat president del Partit Popular Català, després de la renúncia de Xavier García Albiol.
Es va llicenciar en Ciències Polítiques i de l'Administració per la Universitat Autònoma de Barcelona i va fer un màster en Comunicació Política per la mateixa universitat. Va ser professor de Ciència Política de la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona.
En l'àmbit polític, és president provincial del Partit Popular de Tarragona i va ser portaveu del PP en l'Ajuntament de Tarragona. Fou escollit conseller de Tarragona a les eleccions municipals de 2003, 2007 i 2011. Ha estat tinent d'alcalde de Promoció Econòmica, conseller comarcal del Tarragonès, membre del Consell d'Administració de l'Autoritat Portuària de Tarragona i diputat de la Diputació de Tarragona.
A les eleccions generals de 2011 es presentà com a cap de llista del PP per la província de Tarragona i va aconseguir l'escó. Ha estat portaveu de la comissió d'Economia i Competitivitat del Congrés dels Diputats. A les eleccions municipals de 2015 va repetir com a alcaldable del PP per Tarragona, però va passar de 7 a 4 consellers.
A l'octubre del 2018 Alejandro Fernández s'ha convertit en el nou president del Partit Popular de Catalunya. Fernández va ser l'únic precandidat que va presentar els avals suficients per a poder ser proclamat candidat. El seu únic competidor havia estat l'exregidor de Vallirana Iván García, que va retirar la seva candidatura al·legant «falta de neutralitat, de transparència i de garanties» en el procés electoral.

## Referències

* ↑ "El PP avala Alejandro Fernández", Ara, 32 d'octubre de 2108.
* ↑ Fitxa de l'Ajuntament de Tarragona
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Ratificació de candidatures del PP
* ↑ Digital, Tarragona. «Alejandro Fernández, molt a prop de ser el nou president del PP català». Arxivat de l'original el 2019-03-29. [Consulta: 7 desembre 2018].
# Agatòtic

Agatòtic (en llatí Agathotychus, en grec antic Ἀγαθότυχος) va ser un veterinari grec d'època desconeguda però que probablement va viure al segle iv i V.
Alguns fragments dels seus escrits van ser traduïts al llatí i publicats a París el 1530, i després en grec el 1537.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Agathotychus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 31 gener 2022].
# Amon (Bíblia)

Segons la Bíblia, Amon (en hebreu אמון בן-מנשה Amon ben Menasheh) va ser el quinzè rei de Judà. Va regnar 2 anys entre 643-641 a.n.e. segons la cronologia tradicional, o entre 661-659 a.n.e. segons la cronologia bíblica.
Era fill del rei Manassès. Va començar a governar a l'edat de vint-anys i als dos anys de regnar el van assassinar els seus propis servents. "La gent de la terra [ʽam ha·ʼá·rets]” va matar els conspiradors, va posar el seu fill Josies al tron i va enterrar Amon "al jardí d'Uzà".

## Referències

* ↑ 2Re 21: 19-26; 2Cr 33: 20-25
# Akodon glaucinus

Akodon glaucinus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Habita el nord-oest del Con Sud de Sud-amèrica.

## Taxonomia

Aquesta espècie fou descrita l'any 1919 pel zoòleg britànic Oldfield Thomas.

### Caracterització i relacions filogenètiques

A. glaucinus fou tractat com a subespècie de A. varius (A. v. glaucinus) i A. simulator (A. s. glaucinus). Tanmateix, un estudi de l'any 2008 que investigà les relacions filogenètiques i evolutives entre els llinatges del gènere Akodon, examinant dades de la seqüència de nucleòtids del citocrom b del gen mitocondrial, revelà que és una espècie distinta.
A. glaucinus pertany al grup d'espècies A. simulator o «clade selva de iungues», juntament amb A. simulator, A. tartareus i A. varius.

## Distribució geogràfica

Aquest rosegador és endèmic de Chumbicha, província de Catamarca, al nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Thomas, O. 1919. «On small mammals from "Otro Cerro" north-eastern Rioja, collected by Sr. E. Budin». Annals and Magazine of Natural History, sèrie 9, 3: 489-500.
* ↑ Musser, G. G. i M. D. Carleton (2005). Superfamily Muroidea. pàg. 894-1531 a Mammal Species of the World a Taxonomic and Geographic Reference. D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors). Johns Hopkins University Press, Baltimore.
* 1 2 Janet K. Braun, Brandi Suzanne Coyner, Michael A. Mares i Ronald A. Van Den Bussche (2008). Phylogenetic relationships of South American grass mice of the Akodon varius group (Rodentia, Cricetidae, Sigmodontinae) in South America. Journal of Mammalogy 89(3): 768-777. Maig del 2008. DOI: 10.1644/07-MAMM-A-269R1.1.
# Ancira (Frígia)

Ancira (en llatí Ancyra, en grec antic Ἄγκυρα) era una ciutat grecoromana a la Frígia Epicteta.
Estrabó diu que era una petita ciutat o fortalesa prop de Blaudos, en direcció a Lídia. En un altre passatge explica que era a la vora de la confluència entre el Ríndacos, que desemboca a la Propòntida, i el Macestos (modern riu Simav o Susurluk). Cramer modifica Abasitis per Abbaitis en virtut d'unes monedes trobades a la zona que portaven aquest nom.
Segurament era propera a l'origen del Macestos. S'ha trobat una acròpoli a les fonts del Macestos que neix al llac Simaul (uns 15 km a l'oest-nord-oest), i que formaria part probablement les restes de l'antiga Ancyra Abasitis. No lluny hi havia segurament la ciutat de Siannus (Hamilton, Researches, &c. vol. 2. p. 124, seq.)

## Referències

* Dictionary of Greek and Roman Geography (1854) William Smith, LLD, Ed.
# Alexandromys fortis

Alexandromys fortis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a la Xina, Corea del Nord, Corea del Sud, Mongòlia i Rússia. Habita les zones humides. Possiblement està amenaçat pels incendis espontanis o provocats.

## Referències

* ↑ Batsaikhan, N.; Tsitsulina, K. Alexandromysfortis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 23 desembre 2016.
# Alexandre Satorras i Capell

Alexandre Satorras i Capell (El Vendrell, 1900-Barcelona, 1967 - Barcelona 1967) fou un filòsof i pedagog

## Biografia

Fill d'un registrador de la propietat a Mataró. Va cursar el batxillerat a l'escola Maristes Valldemia. Entre 1958 i 1963 va ser director del Patronat d'Ensenyament Mitjà de Mataró que havia de posar en marxa un Institut de secundària a la ciutat: el COPEM. Catedràtic de Filosofia i pedagog, va acceptar dirigir l'Institut que, poc després de la mort, portaria el seu nom. Es va guanyar aviat el respecte i la consideració per part de tota la ciutat. Participà en la vida cultural de la capital del Maresme. Entre 1961 i 1965 fou membre del jurat del Premi Iluro.
El 1966 va ser designat director de l'Institut Joan d'Àustria de Barcelona. El desembre d'aquell any va resultar atropellat per una motocicleta a la Rambla Catalunya de Barcelona. El dia 1 de gener de 1967 va morir a l'Hospital Clínic a conseqüència de les ferides causades. En el butlletí interior de l'Institut Joan d'Àustria de març de 1967 dedicat a Alexandre Satorras es diu: "La Bondat –així, en majúscula– tenia un altre nom: es deia Alexandre Satorras."
Va estar casat amb Àngels Ferrer i Sensat, nascuda el 18 de maig del 1904 a Barcelona, filla de Rosa Sensat, una de les més destacades veus renovadores de la pedagogia catalana del segle passat.

## Bibliografia

* Castillo, J.M., Jubany i Claus A. i Trilla Prujà M.R. (coord.) Una Brasa viva : cinquanta anys de l'Institut de Mataró. Mataró : Generalitat de Catalunya, Departament d'Educació, IES Alexandre Satorras, 2009
* Gonzàlez-Agàpito, Josep i altres, Tradició i renovació pedagògica. 1898-1930. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2002.
* "Els orígens de l'Institut Alexandre Satorras" Web de l'Institut Alexandre Satorras https://www.asatorras.cat/index.php/el-nostre-institut/historia Arxivat 2021-04-14 a Wayback Machine. Consulta 05.04.2021.

## Referències

* Institut d'Ensenyament Secundari Alexandre Satorras
* Capgròs.com Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Aliates I

Aliates I (grec antic: Ἀλυάττης) fou rei de Lídia aproximadament entre el 618 aC i el 561 aC. Fou succeït pel seu fill, Cresos, després d'un regnat de 57 anys.

## Referències

* ↑ Heròdot, 2000, p. 59.

## Bibliografia

* Heròdot. Història. Llibre I. Fundació Bernat Metge, 2000. ISBN 9788472257573.
# Anacroneuria collaris

Anacroneuria collaris és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Navás, 1932. Rev. Acad. Cienc. Madrid 29:58.
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):152.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:482.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 18 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Anacroneuria citara

Anacroneuria citara és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Ortega, 2007. A: Zúñiga, Stark, Cardona, Tamaris-Turizo & Ortega. Additions to the Colombian Anacroneuria fauna (Plecoptera: Perlidae) with descriptions of seven new species. Illiesia 3(13):128.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):151.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 17 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ambon (ciutat)

Ambon és una ciutat situada a l'illa del mateix nom a l'arxipèlag de Moluku, al Mar de Banda. La ciutat, capital de la província de Moluques (Indonèsia), té una població d'uns 230.000 habitants (estimació del 2010), té un port, un aeroport i algunes universitats d'estudis, entre les quals la Universitat Pattimura és un estat. mentre que la Universitat Terbuka i la Universitat Kristen Indonesia Maluku són privades. És la seu de la diòcesi d'Amboina de l'Església catòlica.

## Geografia física

La ciutat d'Ambon s'aixeca sobre l'istme de Bagoeala, una fina franja de terra que uneix les dues penínsules de muntanya (Leitimor, menys extensa, al sud i Hitoe al nord), que constitueixen l'illa del mateix nom.

## Història

La ciutat va ser fundada el 1521 pels portuguesos com a mercat per al comerç d'espècies, poc després de l'expedició de Francisco Serrão el 1512. Tot i això, els portuguesos mai van aconseguir controlar completament l'illa d'Ambon. El 1605 va ser conquerida per Steven van der Hagen i va passar als holandesos, i la Companyia Holandesa de les Índies Orientals la va convertir en la capital de les possessions fins a 1619, quan la seu va ser traslladada a Batàvia, actual Jakarta. Durant les guerres napoleòniques (de 1796 a 1802 i de 1810 a 1814) fou ocupada pels anglesos; després va tornar als holandesos
Fins i tot al segle xx, durant la segona guerra mundial, Ambon va albergar una important base militar holandesa que va ser capturada pels japonesos a la batalla d'Ambon (1942). La batalla va ser seguida per l'execució de més de 300 presoners de guerra aliats per part de les forces japoneses d'ocupació, Ambon va ser recuperada, al final de la guerra, per les forces aliades, Després de la declaració d'independència d'Indonèsia (1945), Ambon va experimentar diverses tensions polítiques, ètniques i religioses.

## Referències

* ↑ the Republic of Indonesia, Administrative units Arxivat 2011-03-14 a Wayback Machine.
* ↑ Merle Calvin Ricklefs, A History of Modern Indonesia Since c. 1300, 2ª edizione, Basingstoke; London: MacMillan, 1991, p. 28, ISBN 0-333-57689-6
* ↑ Bill Guerin, «The Spice Islands' legacy of violence Arxivat 2011-10-20 a Wayback Machine.», Asia Times online Southeast Asia del 15 febbraio 2002

## Enllaços externs

* The Spice Islands legacy of violence - Bill Guerin, Asia Times, 15 Febrer 2002 Arxivat 20 October 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (anglès)
* Human Rights Watch - Conflicte d'Amon (anglès)
# Ana María Godes Hospital

Ana María Godes Hospital (Barcelona, 11 de juliol de 1968) és una jugadora de tennis de taula catalana.
Es formà al Club Tennis Barcino. Aconseguí diversos campionats de Catalunya i d'Espanya en categoria infantil i juvenil entre 1980 i 1986. De forma precoç, es proclamà campiona absoluta de Catalunya individual i per equips als quinze anys. Al llarg de la seva carrera, guanyà tretze Campionats de Catalunya, sis d'individual (1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989), dos de dobles (1983, 1985), dos de dobles mixtos (1985, 1987) i tres per equips (1984-85, 1985-86, 1986-88). A nivell estatal, guanyà vint-i-tres Campionats d'Espanya entre 1983 i 1992, set d'individual de forma consecutiva (1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992), quatre de dobles (1986, 1988, fent parella Araceli Domènech, 1991, 1992, fent parella Glòria Gauchia), sis de dobles mixtos i sis per equips (1983, 1984, amb el CT Barcino, 1985, 1986, 1988, 1989, amb el Club de 7 a 9). Entre d'altres èxits, destacà la consecució de la medalla d'or als Campionats d'Espanya de 1988 i 1991 en totes les quatre disciplines disputades (individual, equips, dobles i dobles mixtos). També guanyà sis Lligues espanyoles, primer amb el CT Barcino i després amb el Club 7 a 9 (1985, 1986, 1988, 1989). Posteriorment, competí amb el Ford Repollés de Sant Sebastià. Durant la seva carrera esportiva, es convertí en la número 1 estatal i amb la selecció espanyola competí internacionalment en més 300 ocasions. Hi participà en quatre Campionats del Món (1985, 1987, 1989, 1991) i en cinc d’Europa (1984, 1986, 1988, 1990, 1992), així com als Jocs Olímpics de Barcelona 1992 en categoria individual i dobles, fent parella amb Glòria Gauchia. Es retirà als vint-i-quatre anys. Posteriorment, ha dirigit l'escola de tennis de taula del CT Barcino i ha sigut vocal de la junta directiva de la Reial Federació Espanyola de Tennis de Taula.

## Referències

* ↑ «Ana María Godes Hospital». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Anna Godes, l’emoció de retrobar les sensacions de campiona més de 25 anys després». El Nacional, 20-06-2019. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ «Junta Directiva» (en castellà). RFETM. [Consulta: 12 gener 2023].
# Anacroneuria ypsilon

Anacroneuria ypsilon és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Rio Grande do Sul (el Brasil).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1922. Ann. Soc. ent. Belg. 62:93.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:324.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Amalia Dutra

Amalia Dutra (Tarariras, 1958) és una biòloga genetista uruguaiana coneguda per ser integrant de l'equip que va elaborar el mapa del genoma humà.

## Carrera professional

Dutra es va llicenciar en oceanografia biològica a la Facultat de Ciències de la Universitat de la República el 1983. Després es va dedicar a la investigació a l'Institut d'Investigacions Biològiques Clemente Estable. Va donar classes de genètica a la Facultat de Medicina, a la Facultat de Psicologia i a la Facultat d'Agronomia de la Universitat de la República. El 1988 va emigrar als Estats Units d'Amèrica. Va treballar a la Universitat de Pennsylvania a Filadèlfia investigant la genètica de les malalties immunològiques.
Va investigar sobre citogenètica humana a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles. Va investigar en el Roswell Park Cancer Institute de Buffalo.
El 1993 va començar a investigar al National Human Genome Institute de Washington.
És directora de laboratori Central de Citogenètica i Microscopia Confocal (Cytogenetic and Confocal Microscopy Core) de l'NHGRI (Institut Nacional d'Investigacions del Genoma Humà).
El 2004 va ser declarada Veïna Il·lustre de Colonia.

## Referències

* ↑ Israel, Sergio «Entrevista con la investigadora Amalia Dutra» (en castellà). Sindicato Médico del Uruguay [Consulta: 5 setembre 2015].
* ↑ «33 GENETIC DISEASE RESEARCH BRANCH, pàg. 33.» ( PDF) (en anglè). Genome.org. Arxivat de l'original el 2016-03-16. [Consulta: 28 febrer 2020].
* 1 2 3 «La ciencia es mujer» (en castellà). Universia, 31-03-2011.
* 1 2 3 «Amalia Dutra National Institutes of Health, Bethesda Cancer Research, Cell Biology, Genetics PhD» (en anglès). Researchgate.net.
* 1 2 3 4 «Científica que integró el equipo que descubrió el genoma humano, dispuesta a trabajar aquí» (en castellà). lr21, 31-12-2004.
* 1 2 3 «Glosario de términos genéticos». NHGRI.
# Anne Dorte Michelsen

Anne Dorte Michelsen (nascuda el 17 de juliol de 1958 a Århus) és una cantant i compositora danesa. És mare de la poeta i escriptora Olga Ravn.
A Dinamarca es va donar a conèixer per primera vegada com a membre dels grups Tøsedrengene i Venter på Far. Fora de Dinamarca, el seu segon disc en solitari ("Næste Dans") es va vendre bé a Noruega, Suècia i el Japó. La seva popularitat al Japó es va deure a la cançó "Fortrolighed", que va ser la cançó principal d'un popular programa de televisió japonès. L'exòtica llengua danesa i l'anhel d'ànim malenconiós sembla que van fer ressonància entre el públic japonès. Com a líder, va publicar deu àlbums i va publicar un llibre anomenat Næste Dans.

## Discografia

* Mellem Dig og Mig (1983)
* Næste Dans (1986)
* Alting Vender Tilbage (1987)
* Elskerindens Have (1989)
* Temps de Den Ordløse (1990)
* Min Karriere Som Kvinde (1992)
* Mørke Vande - Lyse Strande (2000)
* Fred hviler over land og de (2002)
* Så Stille Som Sne (2003)
* Hvor var det nu vi var? (2007)
* Hvis du vidste (2011)
* De voksnes rækker (2015)

### Àlbums recopilatoris

* 24 hits (1988)
* De Store & De Stille (1998)
* Grænseløs Greatest (1999)

## Referències

* ↑ «An Article About Michelsen in Gaffa, A Danish Music Magazine». Gaffa.dk (the English version of the article by Microsofttranslator). [Consulta: 30 octubre 2010].
* ↑ «Info About Michelsen's Releases at Danish National Library». Statsbiblioteket.dk. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2019. [Consulta: 30 octubre 2010].
* ↑ «Michelsen's Releases at Allmusic». AllMusic. [Consulta: 30 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Anne Dorte Michelsen - Lloc web oficial