OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dret concursal

El Dret concursal és la branca del Dret mercantil formada per les normes substantives i processals que tenen per objecte la regulació del concurs de creditors. La seva finalitat és buscar una solució a la situació d'insolvència d'un deutor respecte dels seus creditors, perquè el primer pugui finalment complir amb les seves obligacions. En Dret espanyol la seva regulació es troba de manera unitària a la Llei 22/2003, de 9 de juliol, Concursal i a nivell europeu respecte dels casos de Dret internacional privat al Reglament (CE) nº 1346/2000 del Consell de 29 de maig de 2000 sobre procediments d'insolvència.
El concurs de creditors consisteix en un procés judicial civil l'objectiu preferit del qual és arribar a un acord entre el deutor insolvent i els seus creditors. Comprèn les especialitats normatives a què se sotmeten el conjunt dels creditors d'un deutor i a ell mateix quan no es poden satisfer totes les seves obligacions de manera regular degut a la seva insolvència. El deutor es veu impossibilitar per a poder pagar, ja que té més creditors que béns o crèdit per a poder satisfer-los (situació d'impotència patrimonial).
Aquesta situació de crisi econòmica o insolvència es resol per la legislació concursal aportant dos tipus de solucions com a conclusió del concurs de creditors:
* a) Conveni entre el deutor i la majoria dels seus creditors ordinaris: els crèdits del deutor seran satisfets amb les corresponents deixes i/o esperes.
* b) Liquidació del patrimoni del deutor (no confondre amb la liquidació de les societats mercantils): consisteix a realitzar la liquidació ordenada de tot el patrimoni del deutor concursat per a la satisfacció igualment ordenada dels seus deutes. Es tracta d'una conversió en diners dels béns i drets que integren la massa activa del concurs mitjançant la realització dels mateixos per al pagament dels creditors.

## Història

Al llarg de la història s'identifiquen vestigis d'institucions precursores del que avui en dia conforma el Dret concursal i el concurs de creditors. En primer lloc en el Dret romà s'hi trobava la figura de la cessió de béns.

## Referències

* ↑ Gallego Sánchez, 2014, p. 351.

## Bibliografia

* Alonso Espinosa, Francisco José. Derecho Mercantil de Contratos. Derecho Concursal. Valencia: Tirant lo Blanch, 2014. ISBN 978-84-9053-777-0.
* Gallego Sánchez, Esperanza. Derecho de la Empresa y del Mercado. Valencia: Tirant lo Blanch, 2014. ISBN 978-84-9086-273-5.
* Tortuero, Javier. Tomo XXI Esquemas de Derecho Concursal. Valencia: Tirant lo Blanch, 2015. ISBN 978-84-9053-777-0.
# Edge of Darkness

Edge of Darkness és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Lewis Milestone, estrenada el 1943.

## Argument

Dos anys després de la invasió nazi de Noruega i en un petit poble pesquer on hi han 150 soldats alemanys, els 800 habitants locals estan conspirant, esperant un subministrament d'armes per poder-se revoltar. Entre els líders, Karen Stensgard, el pare del qual és el metge de la ciutat i no està segur que amb una rebel·lió oberta s'aconseguirà molt. A més, el seu germà ha estat deslleial a Noruega prèviament.

## Repartiment

* Errol Flynn: Gunnar Brogge
* Ann Sheridan: Karen Stensgard
* Walter Huston: Dr. Martin Stensgard
* Nancy Coleman: Katja
* Helmut Dantine: capità Hauptmann Koenig
* Judith Anderson: Gerd Bjarnesen
* Ruth Gordon: Anna Stensgard
* John Beal: Johann Stensgard
* Morris Carnovsky: Sixtus Andresen
* Charles Dingle: Kaspar Torgerson
* Richard Fraser: El pastor Aalesen
* Roman Bohnen: Lars Malken
* Dorothy Tree (no surt als crèdits): Solveig Brategaard
# Dries Van Gestel

Dries Van Gestel (30 de setembre de 1994) és un ciclista belga, professional des del 2016. Actualment corre a l'equip Team TotalEnergies.

## Palmarès

* 2012
** Campió de Bèlgica júnior en ruta
** 1r a la Remouchamps-Ferrières-Remouchamps
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Carpathia Couriers Path
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour dels Fiords
* 2022
** 1r al Tour de Drenthe

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2023. 107è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Dries Van Gestel a ProCyclingStats
# Drietoma

Drietoma és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# El apóstol

El apóstol va ser un llargmetratge d'animació produït i estrenat a l'Argentina el 1917. Va ser la primera producció d'aquest tipus a la història del cinema, obra de l'artista nacionalitzat argentí Quirino Cristiani el qual emprà la tècnica de l'animació de figures retallades (cut-out).
El film és una sàtira política d'una hora de duració dirigida a qui era president de l'Argentina en aquells dies, el radical Hipólito Yrigoyen. Per crear-la, Cristiani utilitzà 58 mil dibuixos en quinze mil·límetres, a raó de catorze quadres per segon, a més de diverses maquetes que representaven edificacions conegudes de la ciutat de Buenos Aires com bé podria ser el Congrés Nacional Argentina, l'Aduana de la capital o l'edifici d'Obres Sanitàries de la Nació.
Avui en dia no queden còpies del film a causa d'un incendi el 1926 ocorregut al taller i ocasionat per la pràctica habitual del reciclatge de cel·luloides per fabricar pintes, motiu pel qual actualment se'l considera un film perdut, tenint en compte la històricament deficient política de conservació de material fílmic i televisiu argentí.

## Sinopsi

La pel·lícula fou una sàtira política, de conreu típic a Europa, sobre el llavors president argentí Hipólito Yrigoyen, qui vol netejar Buenos Aires de la immoralitat i la corrupció. Yrigoyen vola pel cel i es troba amb el déu del tro, Júpiter. Usant els seus raigs, Yrigoyen colpeja Buenos Aires i la ciutat es veu embolicada en flames, cremant-se en cendres, abans que decideixi començar a reconstruir la ciutat. Després desperta i descobreix que tot el que ha passat anteriorment era un somni i es veu obligat a enfrontar la dura realitat de la política complicada.

## Referències

* ↑ «El apóstol (1917)» (en castellà). [Consulta: 30 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «El argentino que le ganó a Disney» (en castellà). La Nueva Provincia. Bahía Blanca: Diario La Nueva Provincia S.R.L., 2007. Arxivat de l'original el 2012-06-29.
* «El apóstol» (en castellà). cinenacional.com ©.
* Kairuz, Mariano. «Fantasías animadas» (en castellà). Página/12. Buenos Aires: Editorial La Página, S.A., 2002.
* «L'IVAC ofereix cinema argentí d'animació». Diari Levante. València: Editorial Prensa Ibérica, 2009.
# El sol del membrillo

El sol del membrillo és el tercer llargmetratge del director espanyol Víctor Erice. Pel·lícula en moltes opinions inclassificable, pot situar-se com a documental, pel fet que el seu argument es basa en l'absoluta realitat del procés de creació artística d'un quadre pel seu autor, el pintor espanyol Antonio López.
Durant el rodatge, la relació entre el pintor i el director es va crispar, i va ser la dona d'aquest, María Moreno, qui va calmar la situació i va fer d'intermediària.

## Argument

Madrid, tardor de 1990. El pintor Antonio López fa anys va plantar al jardí del seu estudi un codonyer. Ara es decideix a pintar-lo, just quan els seus fruits comencen a madurar. La pel·lícula ens mostra el procés creatiu del quadre, des de certs aspectes tècnics fins a les converses que el pintor manté amb les persones que visiten el seu estudi, fixant-se en les sensacions i expressions que el pintor té en tot aquest procés. Al final de la pel·lícula, Antonio López ens narra un somni.

## Participants

* Antonio López García
* María Moreno Blasco
* Enrique Gran
* María López
* Carmen López
* Elisa Ruiz
* José Carretero
* Amalia Avia
* Lucio Muñoz
* Esperanza Parada
* Julio López Hernández
* Fan Xiao Ming
* Yan Sheng Dong
* Janusz Pietrzkiak
* Marek Domagala

## Premis

* 45è Festival Internacional de Cinema de Canes 1992: Premi del Jurat
* Festival de Chicago 1992: Hugo d'Or
* ADIRCE 1992: Millor direcció
* Premis Ondas 1992: Millor director

## Referències

* ↑ 'El sol del membrillo', de Víctor Erice y Antonio López, provoca una fuerte división de opiniones, El País, 12 de maig de 1992
* ↑ Alemany, Luis «Muere María Moreno, pintora huidiza, mujer y parapeto de Antonio López» (en castellà). El Mundo, 17-02-2020 [Consulta: 26 febrer 2020].
* ↑ El sol del membrillo a Fotogramas
* ↑ Maria Moreno (castellà)
* ↑ «Awards 1992: All Awards». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 21 febrer 2015.
* ↑ Reconocimiento al mundo del cine., El País, 4 de novembre de 1993

## Enllaços externs

* Miradas de Cine - Cults - "El sol del membrillo" Arxivat 2010-04-17 a Wayback Machine. (castellà)
* Miradas de Cine - Dossier: Los años 90 - "El sol del membrillo" (castellà)
# Eleccions legislatives belgues de 2014

El 25 de maig de 2014 es van celebrar eleccions legislatives a Bèlgica. Van ser triats els 150 membres de la Cambra de Representants, mentre que el Senat va deixar de ser triat directament després de la reforma de l'Estat de 2011-2012. Aquestes van ser les primeres eleccions celebrades sota el regnat del rei Felip.

## Conseqüències

Després de les eleccions de 2014, Charles Michel del Mouvement Réformateur (MR) esdevingué el primer ministre més jove de la història de Bèlgica. amb un govern de coalició de Nieuw-Vlaamse Alliantie (N-VA), MR, Christen-Democratisch en Vlaams (CD&V) i Open Vlaamse Liberalen en Democraten (Open Vld).
Interès Flamenc va patir una greu derrota i l'endemà Gerolf Annemans va anunciar la seva dimissió.

## Referències

* ↑ «Europa bekrachtigt 25 mei als Belgische verkiezingsdatum». HLN. [Consulta: 11 octubre 2014].
* ↑ Electoral system IPU
* ↑ «La sixième réforme de l’Etat» (en francès), 25-11-2014. Arxivat de l'original el 2017-02-02. [Consulta: 12 febrer 2023].
* ↑ «Charles Michel officiellement candidat à la présidence du MR». Le Vif, 13-12-2010.
* ↑ «El Gobierno belga se reestructura ante la salida del partido mayoritario de la coalición» (en castellà). France 24, 10-12-2018. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ «Tom Van Grieken désigné nouveau président du Vlaams Belang» (en anglès). RTBF, 19-10-2014. [Consulta: 23 juny 2024].
# Dugesia afromontana

Dugesia afromontana és una espècie de triclàdide dugèsid que habita a les muntanyes Amatola, a la província de Cap Oriental, Sud-àfrica. El nom específic "afromontana" fa referència al bosc afromontana de Sud-àfrica. D. afromontana és diferent a la resta d'espècies de Dugesia per la combinació de diferents característiques de l'aparell copulador, incloent la posició central del conducte ejaculador que presenta l'apertura a la punta de la papil·la peniana, la vesícula seminal allargada, l'apertura asimètrica dels oviductes al canal de la bursa, i les apertures dels vasos deferents a la meitat de la vesícula seminal.

## Referències

* ↑ Stocchino, Giacinta Angela; Sluys, Ronald; Manconi, Renata «A new species of Dugesia (Platyhelminthes, Tricladida, Dugesiidae) from the Afromontane forest in South Africa, with an overview of freshwater planarians from the African continent» (en anglès). Zootaxa, 3551, 2012, pàg. 43-58.
Espècies de Dugesia :
# El puente (pel·lícula)

El puente és una pel·lícula espanyola de 1977 dirigida per Juan Antonio Bardem sobre un relat de Daniel Sueiro. La pel·lícula va obtenir el Premi Daurat del 10è Festival Internacional de Cinema de Moscou. També fou guardonada amb el Premi Sant Jordi a la millor pel·lícula espanyola.

## Sinopsi

Juan (Alfredo Landa) és un mecànic de cotxes que treballa en un taller de Madrid. Al costat de la seva núvia havia planejat un estupend pont festiu que es malmet quan la seva noia li deixa plantat. Després d'una trobada casual amb dues turistes estrangeres decideix anar-se amb la seva moto a Torremolinos. Al llarg del viatge, no obstant això, anirà vivint una sèrie d'aventures que ens mostraran els canvis socials de la transició espanyola.

## Repartiment

* Alfredo Landa - Juan
* Francisco Algora - Venancio
* Mabel Escaño - Pepi
* Victoria Abril - Lolita
* Mara Vila - Dona que passa davant del taller
* Miguel Ángel Aristu - Del taller #1
* Julián Navarro - Del taller #2
* Eduardo Bea - Del taller #3
* José Yepes - Del taller #4
* Antonio Gonzalo - Del taller #5
* Rafael Vaquero - Del taller #6
* Jesús Enguita - Del 600 averiado #1
* Concha Leza - Del 600 averiado #2
* Antonio Orengo - Del 600 averiado #3

## Referències

* ↑ El puente. Ficha IMDb
* ↑ «10th Moscow International Film Festival (1977)». MIFF. Arxivat de l'original el 16 de gener de 2013. [Consulta: 12 gener 2013].
* ↑ «El puente», premio San Jorge a la mejor película nacional, El País, 3 d'abril de 1977
* ↑ El puente. Revista de cine filmaffinity
# El páramo (pel·lícula)

«El páramo» té aquests significats:
* El páramo (2011), pel·lícula colombiana dirigida per Jaime Osorio Márquez;
* El páramo (2021), pel·lícula espanyola dirigida per David Casademunt.
# El pubill

Lo Pubill (El pubill, en català normatiu) és un drama en tres actes i en vers, original de Frederic Soler, estrenat al teatre Romea, el 15 d'abril de 1886.
L'acció passa en una masia de la comarca del Vallès.

## Repartiment de l'estrena

Actors de repartiment.
* Mariàngela: Concepció Pallardó
* Sebastiana: Caterina Mirambell
* Ció: Concepció Palà
* Albert: Joan Isern
* Serafí: Lleó Fontova
* Anton: Jaume Virgili
* Esteve: Iscle Soler
* Pelat: Joaquim Pinós
* Miquel: Ramon Valls
* Guim: Lluís Muns
* Pau: Josep Sadurní
* Roc: Fèlix Baró
* Parents de Mariàngela, criades, mossos

## Referències

* 1 2 «El pubill». Arxiu digital històric dels espectacles del Teatre Romea. [Consulta: 24 abril 2022].
# ENMASA Alción

El motor Alción, va ser un motor fabricat per ENMASA, que havia d'equipar un avions fabricats a Espanya, però que mai van entrar en sèrie.
Encara que va començar a gestar-se en l'empresa que encara era ELIZALDE S.A., els va fabricar i provar ENMASA.

## Història

Durant el període de transició de la marca Elizalde a ENMASA en el transcurs de l'any 1951, és quan va néixer aquest motor, que en un principi, havia d'equipar els avions CASA C-202 "Halcón".
La seva denominació oficial era 7.E-CR15-275. Es tractava d'un motor de 7 cilindres en estrella, que a l'envol donava 275 CV, després la seva potència es reduïa a 250 CV, i el 1956 encara estava en estat de prototip.
En el llibre de referència, es veu una fotografia, d'un motor "Alción", col·locat amb el cigonyal vertical, per un test com a motor d'helicòpter.
Malauradament, l'avió mai va entrar en sèrie, pel que el motor, tampoc ho va fer.

## Vegeu també

* Arquitectura dels motors de pistó
* ENMASA
* Llista de motors d'aviació fabricats a Espanya

## Referències

* ↑ Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008, p. 34. ISBN 84-612-7902-6.
* ↑ Miguel Vidal, Ricard. El Motor de Aviación de la A a la Z. Barcelona: L'Aeroteca, 2008, p. 37. ISBN 84-612-7902-6.

## Bibliografia

* El Motor de Aviación de la A a la Z, Ricardo Miguel Vidal, Barcelona 2010, ISBN 978-84-612-7903-6
# El procés (pel·lícula)

El procés (anglès: The Trial, francès: Le Procès) és una pel·lícula dramàtica de 1962 escrita i dirigida per Orson Welles, basada en la novel·la homònima publicada pòstumament el 1925 de Franz Kafka. Welles va declarar immediatament després de completar la pel·lícula: «El procés és la millor pel·lícula que he fet mai». La pel·lícula comença amb Welles narrant la paràbola de Kafka «Davant la llei» amb escenes de pantalla d'agulles creades pels artistes Alexandre Alexeieff i Claire Parker. S'ha doblat al català.
Anthony Perkins interpreta en Joseph K., un buròcrata acusat d'un crim mai especificat, i Jeanne Moreau, Romy Schneider i Elsa Martinelli interpreten dones que s'impliquen de diverses maneres en el judici i a la vida d'en Joseph. Welles interpreta l'advocat d'en Joseph i el principal antagonista de la pel·lícula.
El procés ha crescut en reputació al llarg dels anys, i alguns crítics, inclòs Roger Ebert, l'han qualificat d'obra mestra. Sovint és elogiada pel disseny escènic i la fotografia, que inclou angles de càmera desorientadors i un ús no convencional de l'enfocament.

## Referències

* ↑ Wheldon, Huw. «Orson Welles on THE TRIAL». BBC. [Consulta: 6 març 2010].
* ↑ «Fitxa de doblatge El Procés». [Consulta: 3 setembre 2024].
* ↑ «El procés». Goita què fan, ara!. [Consulta: 22 maig 2024].
* ↑ Ebert, Roger. «The Trial». RogerEbert.com. Ebert Digital LLC, 25-02-2000. [Consulta: 13 juliol 2018].
* ↑ Taubin, Amy. «Are You Defending Your Life?». The Village Voice, 20-06-2000. Arxivat de l'original el 21 October 2012. [Consulta: 13 agost 2010].
# El procés

El procés és una novel·la de Franz Kafka. Va ser publicada en alemany, el 1925, com Der Prozess, basada en l'edició de Max Brod, que no ha respectat el desig de Kafka, que li havia demanat que destruís tots els seus manuscrits. Va ser traduït al català el 1966 per Gabriel Ferrater.
L'obra té deu capítols, escrits entre l'agost del 1914 i el gener de l'any següent, i va ser revisada per Kafka fins al 1917. Per bé que l'obra és incompleta, l'ordre dels capítols que Brod va introduir és discutible, encara que sembla clar quin era el primer i quin el darrer. Brod també va corregir la gramàtica, malgrat que no és clar si eren faltes volgudes per l'autor, o errors típics dels alemanys de Praga.
La novel·la comença amb l'arrest, un matí a la casa de Josef K., per un crim que ni tan sols coneix. Des d'aquest moment, K. s'endinsa en un autèntic malson per tal d'esbrinar de què se l'acusa, trobant només, una volta i una altra, que les instàncies més altes a les quals pretén apel·lar no són sinó les més humils i limitades, i així creen un clima d'inaccessibilitat a la justícia i a la llei.
En El Procés, més que en les seves altres obres, Kafka fa servir un estil per a crear una la narració amb un ambient despersonalitzat i anguniós. Hi ha moltes repeticions, tot i que no sembla un error, que certs traductors han volgut corregir, però l'essència és que Kafka fa una paròdia de l'argot administratiu. Els personatges s'anomenen per les inicials, com el mateix protagonista. La trama presenta algunes contradiccions, que no es poden atribuir, però, al fet que l'obra estiga inacabada: en efecte, serveixen per a desorientar el lector i transportar-lo així a un estat gairebé oníric.
D'aquesta novel·la procedeix el famós relat kafkià «Davant la llei», que ve a ser l'essència del «malson kafkià», en el qual un home arribat de lluny pretén travessar la porta de la Llei, però un guardià li ho impedix.
Va ser classificat sisè en la llista dels cent llibres del segle xx de Le Monde.

## Referències

* 1 2 3 4 Ferrater, 1966.
* ↑ «Franz Kafka». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Aragay, Ignasi «Kafka, onze fills i un mico». Ara, 04-04-2023.
* ↑ «Le Monde's 100 Books of the Century» (en anglès). Good Reads, 1999. [Consulta: 27 abril 2024].

## Bibliografia

* Kafka, Franz; Ferrater, Gabriel (trad). El procés: Traducció i pròleg de Gabriel Ferrater (en català traduït de l'alemany). nova edició 2016. Proa, 1966 (A tot vent, núm.119). ISBN 978-84-7588-627-5.
# Els Cortils

Els Cortils és un territori del terme municipal de Bagà al Berguedà, que forma un enclavament entre els termes municipals de Josa i Tuixén (Alt Urgell), Montellà i Martinet (Baixa Cerdanya), Saldes i Gisclareny.
Té una extensió 3,28 km², i es troba en una coma entre la Serra dels Cortils i la de Pedregosa. A la banda occidental hi ha el Pic de Costa Cabirolera, el cim més alt del Berguedà.
Comunica amb la subcomarca del Baridà a través del Pas de Gosolans.

## Vegeu també

* Llista d'enclavaments a Catalunya

## Referències

* ↑ Situació dels Cortils a Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ els Cortils a la GEC

## Enllaços externs

* Pàgina del municipi de Bagà
* Mapa topogràfic dels Cortils
# Els Corralets (Serradell)

Els Corralets és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Serradell.
Està situat al nord-oest de Serradell, a l'esquerra de la llau de les Tres Peires i a la dreta del barranc de les Boïgues, prop de la intersecció d'aquests dos cursos d'aigua. És al capdavall d'un dels contraforts meridionals de la Muntanya de Sant Aleix, a ponent de l'Obaga de Costes.
És dins de l'àmbit de l'espai natural de la Vall Alta de Serradell - Terreta - Serra de Sant Gervàs.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Eleccions parlamentàries cubanes de 2018

Les eleccions a la novena Assemblea Nacional del Poder Popular de Cuba està previst que se celebrin l'11 de març de 2018, amb la finalitat de renovar els representants de l'Assemblea Nacional, tant diputats com delegats provincials, per un mandat de cinc anys.
La nova assemblea elegirà el Consell d'Estat, i designarà el president, que serà el responsable de les funcions de l'Estat i govern. Raúl Castro va afirmar que no es presentaria en aquestes eleccions i per tant, no es postularà per a un nou període a la presidència. El nou president l'escollirà l'Assemblea Nacional sortint de les eleccions.

## Llei electoral

L'Assemblea Nacional del Poder Popular de Cuba és un parlament unicameral integrat per 612 diputats elegits en les eleccions, un per cada regió. Per ser elegit, un candidat ha d'obtenir almenys el 50% dels vots. En cas contrari, el lloc queda vacant i el Consell d'Estat de Cuba s'ha de sotmetre a la reelecció. Cada districte està representant per un únic candidat recolzat per la Comissió Nacional dels candidats. D'acord amb la llei electoral, el 50% dels candidats han de ser treballadors municipals, i els candidats restants, han de provenir de comitès que defensen la revolució (CDR), grups de camperols, d'estudiants, de dones i/o de joves.

## Resultats

El 12 de març, la Comissió Nacional Electoral de Cuba (CNE) va publicar els resultats preliminars. En conferència de premsa, el CNE va informar que tots els 605 candidats havien estat elegits Diputats per a l'Assemblea Nacional, amb una participació de 7.399.891 votants d'un total de 8.926.575 persones registrades, per tant una participació del 82.9%. Els resultats finals encara no s'han publicat.

## Referències

* ↑ teleSUR «Cuba avanza en calendario electoral este 2018». .
* ↑ «Castro to stand down in 2018» (en anglès). ITV News.
* ↑ Union, Inter-Parliamentary. «IPU PARLINE database: CUBA (Asamblea nacional del Poder popular), Electoral system». [Consulta: 12 gener 2018].
* ↑ «National Electoral Commission releases preliminary data» (en castellà). .
# El Colomer (Alins)

El Colomer, o Casal des Castellarnau, és una casa pairal, la més notable de la vila d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.
Està situada en el sector oriental de la vila, en el nucli de la Força d'Alins, al carrer de la Unió.
Es tracta de la casa pairal dels Castellarnau, una de les famílies més antigues de la Vall Ferrera i de tot el Pallars. La casa té una torre quadrada, massissa, de factura medieval, que fins al 1670 serví de presó de la vall.

## Bibliografia

* Gurri i Serra, Francesc. Guia turística de Catalunya. Barcelona: Telstar, 1981. ISBN 84-7237-044-5.
* Pladevall, Antoni; Castilló, Arcadi. «Alins». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). Pàg. 82. ISBN 84-8519-447-0.

## Enllaços externs

* El Colomer en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya