OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anastasi el Bibliotecari

Anastasi el Bibliotecari, religiós de l'Església Catòlica Romana, identificat també com a antipapa Anastasi III.

## Família i educació

Nebot del bisbe Arseni d'Orta, legat papal, va aprendre grec gràcies a monjos de l'Imperi Romà d'Orient, gràcies als quals obtingué una educació poc comú per l'època que el portà a ser considerat el membre més instruït de l'església del segle ix. El papa Adrià II (867-872) el nomenà bibliotecari de l'Església Romana, i fou el primer que portà aquest títol. El Papa Joan VIII (872-82) el confirmà en el càrrec, que comportava que s'encarregués d'assumptes d'Estat.

## Abat de Santa Maria

Durant el papat de Nicolau I (855-867), Anastasi fou abat de Santa Maria in Trastevere a Roma, ajudant al papa en diverses ocasions. També fou un autor actiu, i traduí obres escrites en grec al llatí, entre les quals cal destacar la biografia de Sant Joan l'Almoiner, dedicada a Nicolau I.

## Enviat a Constantinoble

L'any 869 fou enviat per Lluís II d'Alemanya, emperador del Sacre Imperi, com a enviat a Constantinoble juntament amb dos alts càrrecs francs, per negociar el casament entre Lleó VI el Filòsof, fill gran de l'emperador romà d'Orient, Basili el Macedoni, i la filla de Lluís II.
Una vegada a Constantinoble, Anastasi a poder assistir a la darrera sessió del Quart Concili de Constantinoble, on va defendre gelosament la causa papal i fou de gran ajuda als legats del Papa allí presents.
De tornada a Roma, els legats del Papa foren víctimes de robatori i les actes del concili varen desaparèixer. Tot i així, Anastasi conservava la majoria de les declaracions d'obediència dels bisbes grecs, així com una còpia de les actes del concili, i va poder entregar-les al papa. Finalment, s'encarregà de traduir del grec al llatí les actes del concili.

## Autor i traductor

Anastasi fou el traductor al llatí de les actes del Segon Concili de Nicea i del Quart Concili de Constantinoble, així com diverses llegendes de sants i altres escrits.
També compilà textos grecs en una obra històrica, Chronographia tripartita, i reuní una col·lecció de documents relatius als afers del papa Honori I. Se l'ha considerat l'autor del Liber Pontificalis, tot i que en realitat només va participar en la revisió de la vida de Nicolau I.

## Referències

* ↑ Moran i Ocerinjauregui, 1990, p. 139.

## Bibliografia

* Moran i Ocerinjauregui, J. Les homilies de Tortosa. Curial Edicions Catalanes i Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1990. ISBN 9788478261833.
# Amanung

Amanung, o també citat erròniament com Amanur, fou un religiós hispanovisigot, bisbe d'Àvila aproximadament entre 650 i 660.
Apareix documentat al VIII Concili de Toledo, al qual assistí el 653, i signant dels Cànons com a Abelensis Episcopus en la posició 33a, per davant de 19 prelats, pel que es creu que hauria estat consagrat vers l'any 650. Va assistir també al X Concili de Toledo el 656, segons el que Enrique Flórez comenta de les còpies dels còdexs conciliars existents a la Biblioteca Reial del monestir d'El Escorial i a les de Toledo, relatant la dificultat quan no apareixen els subscriptors dels cànons conciliars. En aquest nou concili, Amanung apareix com a signant en la posició número 24, pel que pot ser creïble, en ser aquest de caràcter general per al regne de Toledo. Enrique Flórez també esmenta que probablement va assistir també al Concili Provincial Emeritense, celebrat en temps del rei Recesvint i de l'arquebisbe de Mèrida Oronci vers l'any 656.

## Referències

* ↑ González Dávila, 1647, p. 232.
* 1 2 3 Flórez, 1786, p. 23.
* ↑ Flórez, 1786, p. 24.
* ↑ Flórez, 1786, p. 25.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España Sagrada: teatro geographico-historico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XIV. Madrid: Oficina de Pedro Marín, 1786.
* González Dávila, Gil. Teatro eclesiástico de las iglesias metropolitanas y catedrales de los Reynos de las dos Castillas (en castellà). Tom II. Madrid: Imprenta de Pedro de Horna y Villanueva, 1647.
# Andrej Sládkovič

Andrej Sládkovič (30 de març de 1820, Krupina - 20 d'abril de 1872, Banská Bystrica) fou un poeta, crític, publicista i traductor eslovac.

## Biografia

Nasqué en una família de professors a Krupina. Estudià a casa seva del 1826 al 1830, i a Peretvönyi del 1830 al 1831, després assistí a l'institut de Krupina i al liceu evangèlic de Banská Štiavnica fins al 1840, i a Bratislava (aleshores Pressburg), fins al 1842, i finalment estudià teologia a la Universitat de Halle fins al 1844. Esdevingué pastor a Hrochoť (1847) i des del 1856 fins a la seva mort a Radvaň nad Hronom (Banská Bystrica). Fou un membre del grup de Štúr, deixebles de Ľudovít Štúr.

## Obres

* Sôvety (1843–44)
* Marína (1846, el seu poema més significant, també traduït en hongarès, alemany, polonès i francès)
* Zaspievam pieseň o slobodnej vlasti (1848)
* Nehaňte ľud môj (1848)
* Detvan (1853)
* Milica (1858)
* Svätomartiniáda (1861)
* Pamiatka na deň 4. augusta (1863)
* Hojže, Bože, jak to bolí, keď sa junač roztratí (1863)
* Lipa cyrilo-metodejská (1864)
* Gróf Mikuláš Šubić Zrínsky na Sihoti (1866)
# Antiga casa de Cal Tallaret

Cal Tallaret és una casa fundada el 1615 i reformada al 1965 al nucli de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.
Edifici de planta irregular, amb dues façanes que donen a la via pública, constituït per planta baixa i una planta alta. Té una coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana principal, la qual és al costat sud-est. En aquesta façana hi ha el portal per accedir a l'interior de l'immoble. És d'arc carpanell i és fet amb elements de pedra tallada. Al primer pis hi ha dues finestres rectangulars amb una disposició horitzontal. A la façana lateral hi ha dues finestres a la planta baixa i una a la planta alta. En ambdues façanes hi ha un sòcol de plaques de pedra. Hi ha una cadena cantonera feta, també amb pedra aplacada. S'ha emprat un sistema constructiu de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals, probablement, de bigues de fusta. La coberta és de teula àrab. Els murs són, probablement de maçoneria unida amb morter de calç. El portal és de pedra local tallada.

## Notes

* 1 2 3 «ANTIGA CASA DE CAL TALLARET». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2016].
# Magrée

El Magrée, també anomenat ruisseau du Fond de Martin, és un riu de Bèlgica de 13 km que neix a Ellemelle, un veïnat d'Ouffet, a la província de Lieja i que desguassa a l'Ourthe a Esneux.
Poc després del Castell de la Chapelle a Tavier, un antic municipi fusionat amb Anthisnes, el riu desapareix al fons d'un massis calcari i torna a aparèixer poc abans del seu conflent amb l'Ourthe, 6 km més avall. Només en temps de pluges fortes les aigües tornen a fluir per la superfície a tot el vall del rierol.
Al marge del riu hi ha –les restes– de sis molins: el de Molinay, de Moulin, d'Herrée, de Tavier, de Tultay i el de La Chapelle.

## Llocs d'interès

* El pont al Magrée a Tavier
* El molí de la Chapelle
* El Castell i la masia castral de la Chapelle

## Afluents

* Ruisseau du Bois des Moges
* Ruisseau de Dognée
* Ruisseau de Tavier
* Ruisseau de Houte-si-Plout
* Ruisseau de Plainevaux (Houte-Si-Plou)
* El pont del Magrée a Houte-Si-Plou
* El riu sec avall de La Chapelle
* El pont del Magrée a La Chapelle

## Referències

* 1 2 «Neupré, analyse socio-économique» (en francès). Groupement régional économique Ourthe-Vesdre-Amblève, 2019.
* ↑ Jespers, Jean-Jacques. Dictionnaire des noms de lieux en Wallonie et à Bruxelles [Diccionari dels topònims de Valònia i Brussel·les] (en francès). Brussel·les: Éditions Racine, 2005, p. 391. ISBN 2-87386-409-5.
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Clément Turpin

Clément Turpin (Oullins, França, 16 de maig de 1982) és un àrbitre de futbol francès que pertany a la UEFA, adscrit al comitè francès. Arbitra partits en la Ligue 1 francesa.
Turpin va entrar al comitè francès de la FIFA el 2010. Ha arbitrat partits de la Lliga Europa de la UEFA, de la Lliga de Campions de la UEFA, de la Classificació de la Copa del Món 2014, de l'Eurocopa 2016, de la Classificació de la Copa del Món 2018 i de la Copa del Món de 2018.

## Referències

* ↑ «UEFA. France. Referees - Men» (en anglès). UEFA. Arxivat de l'original el 5 de juliol 2019. [Consulta: 18 juny 2018].
* ↑ «List of Match Officials at 2018 FIFA World Cup». FIFA, 29-03-2018. Arxivat de l'original el 30 de març 2018. [Consulta: 18 juny 2018].
# Hochstett

Hochstett (en alsacià Heestett) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 241 habitants.
Forma part del cantó de Haguenau, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat d'aglomeració de Haguenau.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 115 | 125 | 151 | 159 | 185 | 241 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Clément Jung | | |
# Yves Chauvin

Yves Chauvin (Menin, Bèlgica 1930 - Tours (França), 27 de gener de 2015) fou un químic francès guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 2005.

## Biografia

Va néixer el 10 d'octubre de 1930 a la ciutat belga de Menin. De ben petit es traslladà amb els seus pares, de nacionalitat francesa, a la ciutat de Tours. Va estudiar química a l'Escola Superior de Química, Física i Electrònica de Lió, on es va graduar el 1954.
Va ser director honorari d'investigacions de l'Institut Francès del Petroli de París, i membre de l'Acadèmia Francesa de Ciències.

## Recerca científica

L'any 1960 es va unir a l'Institut Francès del Petroli com a enginyer investigador en termodinàmica i cinètica aplicada, sent director de la unitat de catàlisi homogènia. Autor de moltes publicacions en el camp de la síntesi orgànica, especialment en metàtesi, l'oligomerització i la polimerització, va compartir l'any 2005 el Premi Nobel de Química amb els químics nord-americans Richard R. Schrock i Robert H. Grubbs pel seu treball desenvolupat durant la dècada del 1970 sobre el desenvolupament del mètode de metàtesi olefínica en síntesi orgànica sobre els alquens.

## Enllaços externs

* «Yves Chauvin» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Guàrdies Rojos Obrers i Camperols

Els Guàrdies Rojos Obrers i Camperols (en coreà: 노농적위군) és una força miliciana paramilitar de Corea del Nord. És la principal força de defensa civil de la República Popular Democràtica de Corea (RPDC) amb una força d'aproximadament 3 milions i mig d'efectius superats en nombre pels membres en servei actiu i de reserva de l'Exèrcit Popular de Corea (EPC).
Va ser fundada el 14 de gener de 1959 pel president Kim Il-sung i no només està sota el control de la Comissió Nacional de Defensa i el Ministeri de les Forces Armades del Poble (que regula al EPC), sinó també del Partit del Treball de Corea (PTC) per mitjà del seu Departament de Defensa Civil.

## Estructura i armament

La milícia s'organitza a nivell de província, poble, ciutat i llogaret, i està estructurada en brigades, batallons, companyies i escamots de base. La milícia fa servir armes lleugeres d'infanteria (com a fusells d'assalt Tipus 58, versió nord-coreana del AK-47 rus), amb alguns morters i canons antiaeris i fins i tot equips més antics modernitzats com llançacoets múltiples, especialment el BM-14 i velles motocicletes Ural D-62, encara que algunes unitats estan desarmades; com ara les unitats dedicades a la logística i les unitats sanitàries.

## Vegeu també

* Guàrdies rojos (Xina)
* Guàrdia Patriòtica (Romania)

## Referències

* ↑ IISS
* ↑ Golden Jubilee of Worker-Peasant Xarxa Guards Marked
* ↑ Aquesta arma es va dissenyar en 1958 a conseqüència de la

## Enllaços externs

* Article sobre la bandera dels Guàrdies Vermells Obrers i Camperols en Flagspot.net
# Duumviri perduellionis

Duumviri perduellionis van ser, a l'antiga Roma, dos oficials o jutges nomenats amb el propòsit de jutjar persones acusades del crim de perduellio (alta traïció).
Alguns erudits pensen que eren els mateixos que els quaestores parricidi, i segurament devien ser els mateixos en algun període matiner de la història de Roma, probablement durant la monarquia. Amb la república eren sens dubte feines diferents, ja que els quaestores eren nomenats cada any i els duumvirs eren nomenats de manera especial quan eren necessaris. Els nomenaven els comicis curiats inicialment i després pels comicis centuriats a proposta dels cònsols. En el cas de Gai Rabiri, acusat de perduellio, el pretor, que era Juli Cèsar, va nomenar els duumvirs, encara que sembla una excepció. Ja no es van nomenar durant l'Imperi.
Els culpables de perduellio eren castigats amb la mort i penjats a l'arbor infelix, o tirats de la roca Tarpeia; però els declarats culpables pels duumvirs podien apel·lar al poble, als comicis centuriats; el darrer cas que això va passar va ser el de Gai Rabiri, al que Ciceró va defensar davant els comicis.
La casa dels que eren condemnats per perduellio era arrasada fins als fonaments i els seus parents no els podien vetllar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Majestas». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 10 maig 2022].
* ↑ Smith, William (ed.). «Rabirius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 maig 2022].
# Waverly (Tennessee)

Waverly és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 4.028 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waverly tenia 4.028 habitants, 1.716 habitatges, i 1.118 famílies. La densitat de població era de 191,3 habitants/km².
Dels 1.716 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 26,7% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.614 $ i la renda mediana per família de 44.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.610 $ mentre que les dones 19.297 $. La renda per capita de la població era de 18.139 $. Entorn del 10,9% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Waverly (Nova York)

Waverly és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del Cens dels Estats Units del 2000 tenia 4.607 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waverly tenia 4.607 habitants, 1.877 habitatges, i 1.128 famílies. La densitat de població era de 776,8 habitants per km².
Dels 1.877 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.958 $ i la renda mediana per família de 39.522 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.544 $ mentre que les dones 24.492 $. La renda per capita de la població era de 14.945 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waverly». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Willen Dick

Willen Dick (Vejprty, 10 de setembre de 1897 - Wermelskirchen, 1980) fou un saltador amb esquís txecoslovac que va competir durant la dècada de 1920.
Durant la seva carrera esportiva guanyà dues medalles en salt d'esquí al Campionat del món d'esquí nòrdic, d'or el 1925 i de plata el 1927.
Dick era alemany sudet. Després de la seva expulsió de Txecoslovàquia a la fi de la Segona Guerra Mundial va passar a viure a Garmisch-Partenkirchen i des de 1952 a Wermelskirchen, on morí el 1980.

## Referències

* ↑ W. DICK a International Ski Federation
* ↑ «Aussiger Bote 1967» (en alemany), 1967. Arxivat de l'original el 2015-02-20.
# Yoann Barbas

Yoann Barbas (L'Avelhanet, Arieja, 18 de febrer de 1986) és un ciclista francès, professional del 2015 al 2016.

## Palmarès

* 2012
** 1r al Tour de Loiret
* 2013
** 1r al Tour del País de Savoia
** 1r al Tour de Loiret
** 1r a la Troyes-Dijon
* 2015
** 1r al Tour del Piémont pyrénéen

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Znàmenka (Xebékino)

* Per a altres significats, vegeu «Znàmenka».
Znàmenka - Знаменка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 75 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Znàmenka (Stari Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Znàmenka».
Znàmenka - Знаменка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 357 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# (2697) Albina

Albina és l'asteroide número 2697. Va ser descobert per l'astrònoma Bel·la Burnaixeva des de l'observatori de Nauchnyj, el 9 d'octubre de 1969. La seva designació provisional era 1969 TC3.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=2697.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 gener 2024].
Viccionari
# (274) Philagoria

(274) Philagoria és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 3 d'abril de 1888 per Johann Palisa des de l'observatori de Viena, Àustria. Està nomenat així per un club d'oci de Olomouc.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (201) al (300)
* Cossos menors del Sistema Solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 17 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a edició. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.

## Enllaços externs

* «(274) Philagoria» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 5 juny 2015].
# (15460) Manca

(15460) Manca és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides, descobert el 25 de desembre de 1998 Per Andrea Boattini i el també astrònom Luciano Tesi des de l'Observatori Astronòmic de les Muntanyes de Pistoia, Toscana, Itàlia.

## Designació i nom

Designat provisionalment com 1998 YD10. Va ser nomenat Manca en honor de l'astrònom italià Francesco Manca que des de l'Observatori Astronòmic Sormano, va fer seguiment d'asteroides potencialment perillosos, computant per a cadascun d'ells la trobada en el passat i en el futur amb el nostre planeta.

## Característiques orbitals

Manca està situat a una distància mitjana del Sol de 2,905 ua, i pot allunyar-se'n fins a 3,166 ua i acostar-s'hi fins a 2,645 ua. La seva excentricitat és 0,089 i la inclinació orbital 3,287 graus. Empra 1809 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Característiques físiques

La magnitud absoluta de Manca és 13,6. Té 5,354 km de diàmetre i té una albedo estimada de 0,295.

## Vegeu també

* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 8 desembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=15460.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 15 febrer 2024].
* ↑ «(15460) Manca» (en anglès). Minor Planet Center.
* ↑ «(15460) Manca» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory.
# Xanquer europeu

El xanquer europeu (Macromia splendens) és una espècie d'odonat anisòpter de la família dels macròmids endèmica del sud de França i de la península Ibèrica.

## Descripció

El tòrax és de color verd metàl·lic amb taques grogues dorsals sobre fons negre en l'abdomen. Tendeix a posar-se penjant de les branques dels arbres, en clars o camins forestals.

## Distribució

Es tracta d'una relíquia que ha sobreviscut a les glaciacions, testimoni del passat subtropical del Terciari, fet visible si es té en compte que el gènere Macromia habita principalment en àrees de clima tropical i, de les 112 espècies reconegudes, solament M. splendens es troba en el continent europeu.
L'àrea de distribució d'aquesta espècie es limita a l'extrem sud i sud-oest de França, centre i sud de Portugal; a Espanya, encara que es tracta d'una espècie rara i molt localitzada, es localitza principalment a Galícia, Extremadura, Cadis. A Catalunya només viu en els rius del vessant interior del massís dels Ports en poblacions de pocs individus.

## Hàbitat

Sol habitar en rius amples, en els trams lents que permeten la deposició del sediment i el creixement de la vegetació aquàtica, en trams assolellats i les ribes dels quals estan ocupades per vegetació de ribera. El seu hàbitat està afavorit per la construcció de preses, ja que eixamplen i calmen els rius.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 8 novembre 2021].
* 1 2 3 «Lindenia tetraphylla» (en castellà). Bases ecológicas preliminares para la conservación de las especies de interés comunitario en España: invertebrados. ADOLFO CORDERO RIVERA, ANTONIO TORRALBA-BURRIAL, FRANCISCO J. OCHARAN, FRANCISCO J. CANO, DAVID OUTOMURO, MÓNICA AZPILICUETA AMORÍN. 2012. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ Les libèl·lules de Catalunya. [Figueres, Girona]: Brau, 2016. ISBN 978-84-15885-46-7.
* ↑ «Macromia splendens» (en anglès). IUCN Red List. Boudot, J.-P. 2010. [Consulta: 30 agost 2015].