OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pylartes

Pylartes és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Francis Walker el 1863.

## Taxonomia

* Pylartes subcostalis Walker, 1863
* Pylartes totuanalis (Schaus, 1927)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 31 març 2019].
* ↑ Walker, Francis. List of the Specimens of Lepidopterous Insects in the Collection of the British Museum: Lepidoptera Heterocera (en anglès). Trustees, British Museum, 1863.
# Lieja-Bastogne-Lieja 1981

La Lieja-Bastogne-Lieja 1981 fou la 67a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 19 d'abril de 1981, sobre un recorregut de 244 km.
En un principi vencedor final fou el neerlandès Johan van der Velde, per davant de Josef Fuchs i Stefan Mutter. Però més tard fou desqualificat i la victòria passa a Fuchs.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| DSQ | Johan van der Velde | TI-Raleigh-Creda | 6h 56' 00" |
| 1 | Josef Fuchs | Cilo-Aufina | m. t. |
| 2 | Stefan Mutter | Cilo-Aufina | + 50" |
| 3 | Ludo Peeters | TI-Raleigh-Creda | m. t. |
| 4 | Guido Van Calster | Splendor-Wickes | + 2'00" |
| 5 | Eddy Schepers | DAF Trucks-Cote d'Or | m. t. |
| 6 | Rudy Pevenage | Capri Sonne-Koga Miyata | + 2'54" |
| 7 | Bert Oosterbosch | TI-Raleigh-Creda | m. t. |
| 8 | Gerrie Knetemann | TI-Raleigh-Creda | m. t. |
| 9 | Frits Pirard | Boule d'Or-Sunair | m. t. |

## Referències

* ↑ «Van De Velde, como en el Tour». Mundo Deportivo, 23-04-1981 [Consulta: 23 octubre 2015].
* ↑ «Johan van der Velde». [Consulta: 23 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
* «Cyclisme - Liège - Bastogne - Liège - 1981» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 23 octubre 2015].
* Lieja-Bastogne-Lieja 1981 a ProCyclingStats
# Can Vernis

Can Vernis és una masia habilitada com a restaurant de la Cellera de Ter (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de tres plantes i coberta de doble vessant cap als laterals.
Les seves obertures són totes de pedra sorrenca de nova factura i responen a una tipologia similar. A excepció de les finestres d'arc de mig punt del segon pis, les altres tenen les llindes horitzontals i monolítiques i motllures als muntants, a la base de la llinda i als ampits de manera més complexa. Els muntants estan tots disposats en forma dentada o emmerletada.
La planta baixa consta de tres obertures, una porta, una finestra i una finestreta.
El primer pis té tres finestres idèntiques de mida mitjana. Destaca la disposició d'un rellotge de sol conformat de números de ferro clavats a la façana i la corresponent vara, així com el nom del restaurant.
El segon pis té dues obertures d'arc de mig punt i una finestra rectangular similar a les del primer pis.

## Història

La casa està formada per quatre estructures, dues de les quals es poden qualificar d'originals. Són les que actualment tenen la pedra vista, encara que la part de la dreta és també una ampliació anterior al segle xix.
Es pot considerar, com feia Ramon Ripoll i Masferrer el 1983, que es tracta d'una masia arquetípica amb una intervenció “super-restauradora”, “on l'element anecdòtic s'ha volgut portar a un perfeccionisme exagerat. El resultat és el que podríem anomenar una masia de cartró-pedra”.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Vernis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Província de Bamiyan

La província de Bamiyan (بامیان) és una divisió administrativa de l'Afganistan al centre del país amb capital a Bamiyan (Bamian); la població és de majoria hazares amb un 16% de sadats i 15% de tadjiks, i petotres minories de paixtus i tatars. Bamyan és la província més gran de l'Hazaradjat i capital de la nació hazara. La superfície de la província és de 18.088 km² i la població de 399.600 (2006).

## Història

Bamyan deriva el seu nom d'un monestir budista anomenat en sànscrit Varmayana, "colorit". Hi ha diverses estàtues de Buda a la rodalia entre les quals destaquen els Budes de Bamian de 55 i 37 metres, del segle IV o V, i Patrimoni de la Humanitat, destruïdes pels talibans el març del 2001 i encara pendents de reconstrucció. A l'oest els llacs de Band-e-Amir són una zona de gran bellesa natural. Bamyan és des de 2006 la base del contingent d'ocupació neozelandès anomenat Task Group Crib, oficialment equip de reconstrucció de la província.

## Districtes

Districtes de la província de Bamyan :
| Districte | Capital | Població | Notes |
| Bamyan | Bamyan | 61.863 | |
| Kahmard | Kahmard | 17.643 | Fins al 2005 part de la província de Baghlan |
| Panjab | Panjab | 47.099 | |
| Sayghan | Sayghan | 18.001 | Fins al 2005 part de la província de Baghlan, el districte fou creat el 2005 segregat de Kahmard |
| Shibar | Shibar | 25,177 | |
| Waras | Waras | 81.787 | |
| Yakawlang | Nayak | 65.573 | |

## Vegeu també

* Gúrides amb una branca que va governar a Bamiyan

## Referències

* ↑ Cultural and conflict Studies, Bamyan Province
* ↑ Bamyan provincial profile
* ↑ Afghanistan Geographic & Thematic Layers

## Enllaços externs

* Dupree, Nancy Hatch (1977): An Historical Guide to Afghanistan. 1st Edition: 1970. 2nd Edition. Revised and Enlarged. Afghan Tourist Organization.
* Bamyan Development Arxivat 2018-12-31 a Wayback Machine. Antigüitats de Bamiyan
* Afghanistan Information Management Services - Bamyan Province
# Miquel Xarvaixidze

Miquel Xarvaixidze o Mikhaïl Guiórguievitx Xarvaixidze (Hamid Bey) fou príncep d'Abkhàzia del 1822 al 1864. Va ser batejat com cristià ortodox el 1810, abans era un infant musulmà.
Va succeir a son germà gran Demetri Xarvaixidze el 16 d'octubre de 1822 però des del 14 de febrer de 1823 no podia sortir de la fortalesa de Sukhumi, ja que el seu oncle Aslan Beg Xarvaixidze dominava el país. El 1824 els russos van expulsar a Aslan Beg.
El 24 de juny de 1864, el tsar el va declarar deposat i el principat annexat a Rússia. El seu fill Jordi II Xarvaixidze va ser príncep rebel el 1866.

## Referències

* ↑ Caucasian Review, Edicions 7-9. Institut zur Erforschung der UdSSR, 1958, p. 104.

## Enllaços externs

* Genealogia
* Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.
# Madocita

La madocita és un mineral de plom, antimoni arsènic i sofre, químicament és un sulfur de plom, antimoni i arsènic, de fórmula Pb$_{18}$(Sb,As)$_{15}$S$_{41}$, de color gris fosc i una densitat de 5,98 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. El seu nom fa referència a la localitat de Madoc, Ontario, Canadà, on fou descoberta.

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 4 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Madocite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 4 abril 2012].
# Faches-Thumesnil

Faches-Thumesnil és un municipi francès, situat al departament de Nord (departament) i a la regió dels Alts de França. Limita amb els municipis de Lilla, Ronchin, Lesquin, Vendeville, Templemars i Wattignies. Es troba a la intersecció de carreteres que porten a Valenciennes, Brussel·les i París.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 805 | 788 | 841 | 1 442 | 1 692 | 1 883 | 2 047 | 2 188 | 2 316 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 361 | 2 505 | 2 705 | 2 851 | 2 928 | 3 095 | 3 279 | 3 413 | 3 800 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 672 | 5 497 | 6 088 | 5 768 | 6 266 | 6 766 | 7 648 | 7 875 | 8 491 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 12 095 | 16 801 | 18 645 | 16 931 | 15 774 | 15 902 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1944-1945 | Georges Thibaut | |
| 1945-1947 | Cyprien Bocquet | |
| 1947-1953 | Édouard Mioux | |
| 1953-1974 | Arthur François | |
| 1974-1977 | Étienne Plancq | |
| 1977-2001 | Jean-Claude Gosselin | PS |
| 2001- | Nicolas Lebas | MoDem |

## Agermanaments

Cattolica, Itàlia Stolberg Alemanya St Neots Regne Unit Naoussa Grècia Tinkare Mali
# Pyongan

Pyongan, hangul: 평안도, (P'yŏng'an-do,IPA-ko|pʰjʌŋando,) va ser una de les Vuit Províncies de Corea durant la dinastia Joseon. P'yŏngan es trobava al nord-oest de Corea. La capital provincial era Pyongyang.
La província de P'yŏngan es va formar l'any 1413. El seu nom deriva dels noms de les seves dues ciutats principals, P'yŏngyang (평양; 平壤) i Anju (안주; 安州). L'any 1895, aquesta província va ser substituïda pels districtes de Kanggye (Kanggye-bu; 강계부; 江界府) al nord-est, Ŭiju (Ŭiju-bu; 의주부; 義州府) al nord-oest i P'yŏngyang (P'yŏngyang-bu; 평양부; 平壤府) al sud.
P'yŏngan tenia els límits a l'est amb Hamgyŏng, al sud amb Hwanghae, a l'oest amb el Mar Groc i al nord amb Xina. La regió on estava inclosa aquesta província era Kwansŏ.

## Enllaços externs

* Seoul City history article on Hanseong and 22 other late 19th-century districts (in Korean) Arxivat 2004-09-03 a Wayback Machine.
# Llengua mossi

La llengua mossi, mòoré (també mõõre, moré, moshi o mos) és una de les dues llengües oficials regionals de Burkina Faso. El mòoré forma part de la branca Oti-Volta de les llengües gur, i en particular està estretament emparentat amb el frafra (farefare) parlat al sud de Burkina Faso i amb l'el dagbani parlat als voltants de Bolgatanga al nord de Ghana.
El mòoré és parlat pel poble mossi, que està format per aproximadament uns 5 milions de persones a Burkina Faso, a més d'altres 60.000 més a Mali i Togo.

## Alfabet

L'alfabet de l'idioma mossi utilitzat a Burkina Faso és una variació de l'alfabet llatí. Conté les següents lletres:
* Majúscules
A ʼ B D I Ɛ F G H I Ɩ K L M N O P R S T O Ʋ V W I Z
* Minúscules
a ʼ b d i ɛ f g h i ɩ k l m n o p r s t o ʋ v w i z
* Valors fonètics
a ʔ b d i ɛ f g h i ɪ k l m n o p r s t o ʊ v w j z

## Referències
### Bibliografia

* Manessy, Gabriel (1968/71)'Langues voltaïques sans classes' in Actes du huitième congres international de linguistique africaine. [Congress was 1968, proceedings published 1971] Abidjan, Université d'Abidjan, 335–346.
# Can Vilà (Tiana)

Can Vilà és una masia gòtica de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici civil, una masia formada per una planta baixa i un pis, coberta per una teulada a dos vessants i amb el carener perpendicular a la façana. Destaca especialment pel portal d'arc de mig punt dovellat, que no correspon a l'eix central de la façana, i per la finestra gòtica treballada en forma d'arc conopial. Entre els annexos adossats a l'antic edifici destaca el de la part posterior, construït amb maçoneria i que resulta interessant per la perfecta adaptació al desnivell del terreny, cobert a dos vessants, un dels quals desproporcionadament llarg.

## Història

Sembla que la primera notícia coneguda sobre Can Vilà data de l'any 1300 i que l'any 1777 fou reformada.

## Referències

* 1 2 3 «Can Vilà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Miquel Xicart i Potrony

Miquel Xicart i Potrony (1896-1978) va ser un polític català de tendència tradicionalista i carlina. Empresonat durant la Guerra Civil per la seva ideologia, en acabar la contesa va ser nomenat alcalde de Badalona, el primer del franquisme, l'any 1939, però va ser ràpidament cessat al cap d'uns mesos pel governador civil perquè va desobeir l'ordre d'aportar recursos d'auxili social a causa de la manca de recursos municipals. Al llarg de la seva vida també va col·laborar assíduament en la premsa tradicionalista i en altres publicacions locals.
Era administratiu de professió. Durant la Segona República va ser militant de la secció local de Badalona de la Comunió Tradicionalista. Va ser regidor de l'oposició del primer plenari de l'ajuntament republicà amb els tradicionalistes, que s'havien presentat en coalició amb la Lliga Regionalista. En esclatar la Guerra Civil, va ser empresonat entre el novembre de 1936 i el juliol de 1937 al castell de Montjuïc i a la presó Model de Barcelona perquè en aquell moment presidia el Centre Tradicionalista de Badalona.
Quan va acabar la guerra, el 28 de gener de 1939 va ser nomenat alcalde de Badalona, el primer del franquisme. El nomenament va ser un reconeixement a la seva persona: Xicart va organitzar una quinta columna a la ciutat, i també pel partit que representava, el més actiu contra el republicanisme durant el període republicà i la guerra. Només va ser alcalde durant uns mesos, va ser destituït ràpidament el 15 de setembre de 1939 pel governador civil Wenceslao González Oliveros, que no va tolerar que Xicart es negués a aportar recursos per a l'Auxili Social que havia demanat el governador a través d'una circular. L'alcalde s'hi havia negat adduint manca de recursos i a la manca de pressupost per part de l'Ajuntament.
Al llarg de la seva vida va col·laborar en la premsa local tradicionalista, per exemple va dirigir Badalona Sportiva (1919) i després també va publicar a Revista de Badalona i va ser corresponsal local de El Correo Catalán.

## Referències

* 1 2 Villarroya, 1999, p. 214.
* ↑ Abras, 1998, p. 80.

## Bibliografia

* Abras, Margarida. Els cementiris de Badalona. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1998.
* Villarroya, Joan (dir.); AA.DD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999. ISBN 84-88758-03-0.
# Galaics

Els galaics (llatí Gallaeci) eren els habitants de la província romana de Gal·lècia, avui Galícia part del nord de Portugal, Astúries i la Província de Lleó. La seva transcripció és gal·lecs però convencionalment s'esmenten com galaics per evitar confusions amb els moderns gallecs. Es dividien en bràcars (gallaeci bracarii) i lucenses (gallaeci lucenses). Eren un poble celta i considerats un poble guerrer que preferien la mort a ser presoners i que es mataven quan eren capturats.

## Enllaços externs

* http://www.arqueotavira.com/Mapas/Iberia/Populi.htm Arxivat 2004-06-11 a Wayback Machine.
# Província Occidental

«Província Occidental» té aquests significats:
Geografia
* Província Occidental (Kenya)
* Província Occidental (Camerun)
* Província Occidental (Ruanda)
* Província Occidental (Papua i Nova Guinea)
* Província Occidental (Illes Salomó)
* Província Occidental (Sri Lanka)
* Província Occidental (Zàmbia)
* Província Occidental (Kazakhstan)
* Província Occidental (Sud-àfrica)
# Llengua mohave

El mohave o mojave és una llengua ameríndia parlada pels mohaves al llarg del riu Colorado, a l'est de Califòrnia, nord-oest d'Arizona, i sud-oest de Nevada. Aproximadament el 70% dels parlants resideix a Arizona, mentre que aproximadament el 30% resideix a Califòrnia. El mohave pertany a la branca yuma del riu de la família de les llengües yuma-cochimí, juntament amb el quechan i la llengua maricopa.
Cap al 2012, el Center for Indian Education de la Universitat Estatal d'Arizona "ha facilitat tallers per als alumnes i ponents de la reserva índia Fort Mojave al nord-oest d'Arizona, Califòrnia i Nevada. Fort Mojave té uns 22 ancians que parlen una mica de mojave." El projecte també ha incorporat gent gran, juntament amb els joves, per ensenyar els tradicionals "cants d'aus mojave."
El treball de preservació de la llengua de la poeta Natalie Diaz a la reserva va aparèixer en la PBS News Hour en març de 2012.

## Referències

* ↑ Cens dels EUA, 2000
* ↑ Mary Shinn «ASU center bringing new life to Native languages». The State Press. Arizona State University, 29-11-2010 [Consulta: 11 setembre 2012]. Arxivat 2013-04-12 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-04-12. [Consulta: 8 febrer 2014].
* ↑ Pete Zrioka «Cultural conservation: keeping languages alive». Arizona State University News, 26-03-2012 [Consulta: 11 setembre 2012].
* ↑ Mary Jo Brooks. «On Wednesday's NewsHour: Poet Natalie Diaz». Art Beat. PBS NewsHour, 20-06-2012. [Consulta: 11 setembre 2012].

## Bibliografia

* (anglès) Pamela Munro, Nellie Brown, Judith G. Crawford A Mojave Dictionary, Los Angeles, UCLA Occasional Papers in Linguistics, Nr.10, Department of Linguistics, University of California, 1992.
* Leanne Hinton. 1994. Flutes of Fire: Essays on California Indian Languages. Heyday Books, Berkeley, California.

## Enllaços externs

* (anglès) Presentació del mohave al web « Survey of California and Other Indian Languages », Universitat de Berkeley
* Моhave a Ethnologue
* OLAC resources in and about the Mohave language
* World Atlas of Language Structures: Mojave
* Mohave Indian Language (Mojave)
# Can Vilella I

Can Vilella I és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular situat a la banda de ponent de la Plaça Major. La coberta és a quatre vents i l'edifici està format per planta baixa i dos pisos. Destaca per un pati de tipologia gòtica situat a la part del darrere de l'edifici, i els porxos de la façana principal.

## Referències

* ↑ «Can Vilella I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Puig de Migdia (el Montmell)

El Puig de Migdia és una muntanya de 690 metres que es troba al municipi del Montmell, a la comarca catalana del Baix Penedès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Puig de Maçaneda

El Puig de Maçaneda és una muntanya de 168 metres que es troba al municipi de Bàscara, a la comarca catalana de l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Funció gudermanniana

La funció gudermanniana, anomenada així en honor de Christoph Gudermann (1798 - 1852), relaciona les funcions trigonomètriques circulars amb les funcions hiperbòliques sense fer servir nombres complexos.
Es defineix per
    ${\begin{aligned}{\rm {gd}}(x)&=\int _{0}^{x}{\frac {dp}{\cosh(p)}},\\&=\arcsin \left(\tanh(x)\right)=\arccos \left({\mbox{sech}}(x)\right),\\&=\arctan \left(\sinh(x)\right)={\mbox{arcsec}}\left(\cosh(x)\right),\\&={\mbox{arccot}}\left({\mbox{csch}}(x)\right)={\mbox{arccsc}}\left(\coth(x)\right),\\&=2\arctan \left(\tanh \left({\frac {x}{2}}\right)\right)=2\arctan(e^{x})-{\frac {\pi }{2}}.\end{aligned}}\,\!$
Es compleixen les identitats següents:
    ${\begin{aligned}{\color {white}{\dot {\color {black}\sin({\mbox{gd}}(x))}}}&=\tanh(x);\quad \cos({\mbox{gd}}(x))={\mbox{sech}}(x);\\\tan({\mbox{gd}}(x))&=\sinh(x);\quad \;\sec({\mbox{gd}}(x))=\cosh(x);\\\cot({\mbox{gd}}(x))&={\mbox{csch}}(x);\quad \,\csc({\mbox{gd}}(x))=\coth(x);\\_{\color {white}.}\tan \left({\frac {{\mbox{gd}}(x)}{2}}\right)&=\tanh \left({\frac {x}{2}}\right).\end{aligned}}\,\!$
La funció inversa de la funció gudermanniana ve donada per
    ${\begin{aligned}{\mbox{arcgd}}(x)&={\rm {gd}}^{-1}(x)=\int _{0}^{x}{\frac {dp}{\cos(p)}},\\&={\mbox{arccosh}}(\sec(x))={\mbox{arctanh}}(\sin(x)),\\&=\ln \left(\sec(x)(1+\sin(x))\right),\\&=\ln(\tan(x)+\sec(x))=\ln \tan \left({\frac {\pi }{4}}+{\frac {x}{2}}\right),\\&={\frac {1}{2}}\ln {\frac {1+\sin(x)}{1-\sin(x)}}.\end{aligned}}\,\!$
La derivada de la funció gudermanniana i la seva inversa són
    ${\frac {d}{dx}}{\mbox{gd}}(x)={\mbox{sech}}(x);\quad {\frac {d}{dx}}{\mbox{arcgd}}(x)=\sec(x).\,\!$

## Vegeu també

* Distribució de probabilitat hiperbòlica secant
* Projecció de Mercator
* Fórmula de la tangent de l'angle meitat
* Tractriu
* Llista d'identitats trigonomètriques

## Referències

* CRC Handbook of Mathematical Sciences 5th ed. pp 323-5.
* http://mathworld.wolfram.com/Gudermannian.html
# Bisturí làser

Un bisturí làser és un escalpel usat en cirurgia, per tallar o separar teixit viu per mitjà de llum làser. En la cirurgia làser de teixits tous, un feix làser erosiona o vaporitza el teixit tou amb alt contingut en aigua.
A oftalmologia el làser d'excímer s'usa per canviar la forma de la còrnia, procediment conegut com a LASIK i LASEK.
Altres camps on l'ús del bisturí làser és comú són la circumcisió, la neurocirurgia i la cirurgia vascular. Actualment s'ha estès l'ús del YAG i el làser de diòxid de carboni en oposició a altres sistemes làser molt més cars.
Per a la investigació en el camp de la biologia cel·lular, micro-bisturís làser especials poden realitzar talls menors que una cèl·lula.

## Bibliografia

* D.H. Sliney, S.L. Trokel: Medical lasers and their safe use , ISBN 3-540-97856-9
* Leon Danaila, Mihail-Lucian Pascu: Lasers in Neurosurgery , ISBN 973-27-0802-6
* K. K. Jain: Handbook of Laser Neurosurgery , ISBN 0-398-04844-4

## Enllaços externs

* Vanderbilt - free electron laser for brain tumor removal Arxivat 2005-01-14 a Wayback Machine.
* Harvard - micro-bisturís làser Arxivat 2004-10-25 a Wayback Machine.
* Com triar un bisturí làser per a aplicacions veterinàries per Prof George M. Peavy
# Pétange

Pétange (luxemburguès Péiteng, alemany Petingen) és una comuna i vila a l'est de Luxemburg, que forma part del cantó d'Esch-sur-Alzette. Comprèn les viles de Pétange, Lamadelaine i Rodange. Limita amb Bascharage a l'est, Differdange, al sud, Aubange al nord-oest, Longlaville (Meurthe i Mosel·la) a l'oest i Saulnes (Meurthe i Mosel·la) al sud-oest.
A la ciutat es troba l'estadi Municipal de Pétange amb capacitat per a 2.400 espectadors i on juga l'equip del Club Sportif Pétange.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| Luxemburguesos | 8.514 | 61,92% |
| Forasters | 5.235 | 38,08% |
| - Portuguesos | 2.543 | 18,50% |
| - Francesos | 554 | 4,03% |
| - Italians | 759 | 5,52% |
| - Belgues | 610 | 4,44% |
| - Alemanys | 104 | 0,76% |
| - Iugoslaus | 308 | 2,24% |
| - Altres | 357 | 2,60% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 13.749 |
| 01/01/2002 | 13.986 |
| 01/01/2003 | 14.103 |
| 01/01/2004 | 14.382 |
| 01/01/2005 | 14.632 |

## Agermanaments

* Maribor
* Schio
# Gaspar Oliver Mut

Gaspar Oliver Mut, nascut a Llucmajor el 1952, és un empresari turístic i polític conservador mallorquí.
Oliver es llicencià en ciències econòmiques i empresarials a la Universitat de Barcelona el 1976. El 1981 ingressà en el partit conservador Alianza Popular (AP). Fou diputat del Parlament de les Illes Balears en les legislatures 1983-87 i 1987-91. Durant aquestes dues legislatures fou conseller de Comerç i Indústria del Govern de les Illes Balears que presidia Gabriel Cañellas i Fons.
El 1991 abandonà el parlament i es presentà a les eleccions municipals de Llucmajor amb el Partit Popular (PP). Fou batle d'aquest municipi, amb el suport de l'Agrupación Social Independiente (ASI) durant dos mandats 1991-95 i 1995-1999. Durant el seu mandat impulsà el polígon industrial de Son Noguera i la remodelació de la platja de s'Arenal. Fou elegit president del Partit Popular de Mallorca el 1991. Després d'abandonar la batlia de Llucmajor es presentà novament com a diputat fins a la setena legislatura (2007-11). Deixà de formar part de les llistes electorals el 2011.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 84-86.617.17-2.