OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gvardiske (Simferòpol)

* Per a altres significats, vegeu «Gvardiske».
Gvardiske (en ucraïnès: Гвардійське, en rus: Гвардейское, Gvardéiskoie) és un assentament de tipus urbà (un possiólok) de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2021 tenia 12.209 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Guerra russo-sueca (1495-1497)

La Guerra russo-sueca (1495-1497) fou el resultat d'una aliança entre el gran príncep Ivan III del Gran Ducat de Moscou i Joan I de Dinamarca en contra de la família Sture de Suècia amb l'esperança de prendre el tron suec. Es creu que Hans de Dinamarca va prometre als moscovites terres a Finlàndia, per bé que no va mostrar aquesta aliança fins que va ser coronat rei de Suècia al final de la Guerra.
Com s'havia acordat, Ivan III va enviar els prínceps Daniïl Sxenià i Vassili Xuiski per tal d'assetjar el castell de Viborg. El setge va durar tres mesos i va acabar quan el castellà va fer explotar les reserves de pólvora i els russos van desmuntar els seus ginys de setge espantats, segons s'explica en la tradició oral sueca. L'any següent els generals russos Vassili Kossoi i Andrei Txeliadnins van devastar les zones rurals de la Finlàndia sueca, van atacar el castell de Olavinlinna i van arribar fins a Hämeenlinna. Un altre destacament va navegar al llarg de la costa, cosa que va obligar els finesos a la submissió.
Sten Sture el Vell, que estava a Turku (Åbo), va tennir coneixement de l'expedició russa i va enviar Svante Nilsson amb 2.000 per prendre Ivàngorod, una nova fortalesa que Ivan III havia construït a Íngria per protegir la frontera russa dels cavallers livons. La fortalesa va ser presa sense dificultat, però era impossible defensar-la durant un llarg període, així que Svante Nilsson va proposar als cavallers livons que se la quedessin. Aquests, però, la van rebutjar. Finalment, els suecs, la van cremar i van retornar a la seva terra.
Després que el tron suec anés a Joan de Dinamarca, es van suspendre les hostilitats fins al 1508, quan Suècia i Moscou van ratificar un tractat de pau per 60 anys. Encara que la guerra no havia donat uns resultats tangibles per a cap dels bel·ligerants, els dos països van corroborar la pau el 1513 i el 1524.

## L'explosió del castell de Vyborg

La memòria de la immensa explosió en el Castell de Vyborg el 30 de novembre de 1495 ha sobreviscut en el folklore finès i rus. Probablement, algunes de les històries que s'expliquen són inventades. La defensa de Vyborg estava en mans del castellà Knut Posse. Els moscovites estaven a punt de conquerir la ciutat i segons la llegenda, Posse va fer volar el polvorí; altres versions diuen que fou una figura que va baixar del cel amb una creu de Sant Andreu
S'han intentat donar algunes explicacions al fenomen. Només hi havia uns dos-cents soldats suecs per defensar la ciutat, davant d'un exèrcit amb armes pesants. El primer embat moscovita fou repel·lit amb èxit, però a finals de novembre, els moscovites van atacar amb totes les seves forces. La batalla semblava perduda, havien aconseguit conquerir part de la muralla i algunes torres. Però de cop, es van retirar, sembla que Posse tenia una mina amb pólvora sota una de les torres, que va fer detonar. Els invasors van quedar completament trasbalsats davant l'explosió, que no entenien, i es van retirar. Possiblement també van pensar que Sant Andreu, que és el dia 30 de novembre, havia ajudat als suecs i per tant, van aixecar el setge.
# Guy Thys

Guy Thys (6 de desembre de 1922 - 1 d'agost de 2003) fou un futbolista i entrenador de futbol belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1982 com a entrenador.

## Referències

* ↑ «Nécrologie sur deces-celebres.skynetblogs.be». Arxivat de l'original el 2010-05-06. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ Profile at cerclemuseum.be
* ↑ Guy Thys en bref sur dhnet.be, le 2 août 2003
* ↑ «matches de l'entraîneur de la sélection belge sur le site de l'URBSFA». Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 19 gener 2018].
# Càtedres Merton d'anglès

Hi ha dues Càtedres Merton d'anglès (Merton Professorships of English) a la Universitat d'Oxford: la Càtedra Merton en Llengua i Literatura Anglesa (en anglès: Merton Professor of English Language and Literature), i la Càtedra Merton en Literatura Anglesa (en anglès Merton Professor of English Literature). La segona va ser creada el 1914 quan la posició de Sir Walter Raleigh va ser rebatejada. Avui dia les dues posicions estan associades amb el Merton College. A continuació segueixen els ocupants d'aquestes posicions:
Merton Professor of English Language and Literature
* 1885 – 1916: Arthur S. Napier
* 1916 – 1920: vacant
* 1920 – 1945: H. C. K. Wyld
* 1945 – 1959: J. R. R. Tolkien
* 1959 – 1980: Norman Davis
* 1980 – 1984: vacant
* 1984 – 2014: Suzanne Romaine
Merton Professor of English Literature
* 1904 – 1922: Walter A. Raleigh
* 1922 – 1928: George Stuart Gordon
* 1929 – 1946: David Nichol Smith
* 1947 – 1957: F.P. Wilson
* 1957 – 1966: Nevill Coghill
* 1966 – 1975: Helen Gardner
* 1975 – 2002: John Carey
* 2002 - 2014: David Norbrook
* 2016 - present: Lorna Hutson

## Referències

* ↑ MacMahon, M K C. «Napier, Arthur Sampson (1853–1916)». Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ Oxford University Calendar. J.H. Parker, and H. Slatter, 1920, p. 65 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ Orton, Harold. «Wyld, Henry Cecil Kennedy (1870–1945)». Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ Drout, Michael D C. J.R.R. Tolkien Encyclopedia: Scholarship and Critical Assessment. Routledge, 27 November 2006, p. 466. ISBN 0415969425.
* ↑ Carpenter, Humphrey. J.R.R. Tolkien: A Biography. Houghton Mifflin Harcourt, 28 June 2000, p. 240. ISBN 9780618057023.
* ↑ Erskine-Hill, Howard; Lindsay, Alexander. William Congreve: The Critical Heritage. Routledge, 2 October 2012, p. 425. ISBN 978-1-134-78263-5 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ Lewis, C. S.. All My Road Before Me: The Diary of C. S. Lewis, 1922-1927. Houghton Mifflin Harcourt, 13 November 1992, p. 464. ISBN 0-547-74690-3 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ Trevor-Roper, Hugh. The Wartime Journals. I.B. Tauris, 30 May 2015, p. 168. ISBN 978-1-78453-193-5 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ Lewis, C. S.. All My Road Before Me: The Diary of C. S. Lewis, 1922-1927. Houghton Mifflin Harcourt, 13 November 1992, p. 473. ISBN 0-547-74690-3 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ Bloom, Harold. Geoffrey Chaucer. Infobase Publishing, 1 January 2009, p. 48. ISBN 978-1-4381-1568-9 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ William Roger, Louis. History of Oxford University Press: Volume III: 1896 to 1970. OUP Oxford, November 2013, p. 801. ISBN 978-0-19-956840-6 [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ http://themanbookerprize.com/author/professor-john-carey Arxivat 2016-08-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Appointments: Humanities». Oxford University Gazette. The University Of Oxford. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2014. [Consulta: 4 December 2014].
* ↑ «Appointments». Times Higher Education. TES Global. [Consulta: 27 agost 2015].

## Fonts

* Oxford Dictionary of National Biography.
* The Times.
# Klubi Sportiv Dinamo Tirana

El Klubi Sportiv Dinamo Tirana és un club de futbol albanès de la ciutat de Tirana.

## Història

Evolució del nom:
* 1949: KS Dinamo Tirana
* 1995: KS Olimpik Tirana
* 1997: KS Dinamo Tirana

## Palmarès

* Lliga albanesa de futbol: 18
** 1950, 1951, 1952, 1953, 1955, 1956, 1960, 1966-67, 1972-73, 1974-75, 1975-76, 1976-77, 1979-80, 1985-86, 1989-90, 2001-02, 2007-08, 2009-10
* Copa albanesa de futbol: 13
** 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1960, 1971, 1974, 1978, 1982, 1989, 1990, 2003
* Supercopa albanesa de futbol: 2
** 1989, 2008

## Enllaços externs

* Dinamo Tirana a EUFO.DE
# Malipiero

«Malipiero» té aquests significats:
* Gian Francesco Malipiero, compositor italià (1882-1973).
* Giovanni Malipiero, tenor operístic italià (1906-1970).
# Mangrol

Mangrol (Mangarol Bandar) és una ciutat i port de Gujarat, al districte de Junagarh a 21° 08′ N, 70° 14′ E﻿ / ﻿21.133°N,70.233°E﻿ / 21.133; 70.233 a la costa sud-oest de la península de Kathiawar. La població al cens del 2001 era de 55.094 habitants i el 1901 de 15.016. Té la millor mesquita de la península datada el 1383. A la rodalia hi ha un far de 23 metres. A 7 km de la població la capella de Kamnath Mahadeo, visitada cada agost i novembre per milers de peregrins. És municipalitat.

## Principat

Mangrol fou la capital un estat tributari protegit amb el mateix nom, a l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai, governat per un sobirà musulmà titulat Shaykh que pagava un tribut de 11.5900 rúpies al nawab de Junagarh.

## Vegeu també

* Mangrol (Rajasthan)

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Can Fàbregas (Tiana)

Can Fàbregas és una masia gòtica de Tiana (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici civil, una masia formada per una planta baixa i un pis. Coberta per una teulada de dos vessants i el carener perpendicular a la façana. Presenta un cos a la banda dreta, afegit a l'estructura inicial. En destaca la porta dovellada d'arc de mig punt i una finestra gòtica en forma d'arc conopial lobulat situada a la façana.
A l'interior, a la part del darrere i paral·lel a la façana hi ha el celler, i a la part del davant hi ha la cuina a la dreta, que conserva rajoles antigues, i l'entrada amb una escala interior amb volta vista a la part del davant. Al davant hi ha l'era. A l'exterior hi ha restes d'una torre de defensa de planta quadrada i s'hi han trobat restes d'una vil·la romana.

## Història

L'actual construcció sembla datar del segle xv, però el mas fou erigit segles abans. Hi ha documentació que en remunta els orígens al segle xii, i des d'aleshores ha estat propietat de la mateixa família malgrat els canvis de nom.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Can Fàbregas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2016].
# Partit Reformista Constitucional

El Partit Reformista Constitucional (立憲改進党, Rikken Kaishin-tō) fou un partit polític del Japó. També fou conegut simplement com a Partit Reformista (改進党, Kaishin-tō).
El Partit Reformista fou creat per Shigenobu Ōkuma l'any 1882 amb l'ajuda de Ryūsuke Yano, Tsuyoshi Inukai i Yukio Ozaki. El partit rebia suport econòmic del zaibatsu Mitsubishi i un fort recolzament per part de la premsa nacional i l'intel·lectualitat urbana.
El Partit Reformista defenia l'adaptació del sistema polític japonés al d'una monarquia constitucional semblant a la britànica en el marc d'una democràcia parlamentària. Al discurs d'Ōkuma durant la cerimònia de fundació del partit, es posava èmfasi en la visió simbòlica del rol de l'Emperador en la filosofia del partit i del seu fundador. També argumentà que, aquells extremistes que defensaven la participació directa de l'Emperador en la presa de decisions polítiques estaven, de fet, posant en perill la pròpia existència de la institució imperial.
A les primeres eleccions generals de 1890, el Partit Reformista va ser la segona força en escons després del Partit Liberal Constitucional amb 43 diputats a la Cambra de Representants, la cambra baixa de la Dieta Imperial del Japó. Temps després, la línia política en mateira exterior del partit va anar fent-se més nacionalista i, en març de 1896, va fussionar-se amb altres xicotets partits per a formar el Partit Progressista.

## Referències

* ↑ Jansen, the Making of Modern Japan, pp. 374
* ↑ Sims, Japanese Political History Since the Meiji Renovation 1868–2000, pp. 57
* ↑ Keene, Emperor Of Japan: Meiji And His World, 1852–1912, pp. 365
# Càtedra Lucasiana

La Càtedra Lucasiana (en anglès: Lucasian Chair of Mathematics) és una càtedra universitària de Matemàtiques de la Universitat de Cambridge. El càrrec va ser fundat el 1663 per Henry Lucas, membre del parlament anglès entre 1639 i 1640, i establerta oficialment per Carles II el 1664. Lucas, al seu testament, va llegar la seva biblioteca de 4.000 volums a la Universitat, i va manar la compra de terrenys que donessin un rendiment anual de 100 lliures per a poder fundar una Càtedra. Ordenava també que el professor que ocupés aquesta càtedra havia de donar almenys una classe de matemàtiques a la setmana, i hauria d'estar disponible dues hores setmanals per resoldre els dubtes dels alumnes.
El primer professor Lucasià va ser Isaac Barrow, succeït per Isaac Newton. Actualment, el càrrec és ocupat per Michael Green. L'abril de 2014, La Universitat de Cambridge ha convocat un jurat per a escollir el seu successor, que serà el dinovè Lucasian professor.

## Curiositats

* Stephen Hawking jugava amb el doble sentit de la paraula anglesa chair ("càtedra" i "cadira") per referir-se a la seva doble condició de titular de la Càtedra Lucasiana i usuari de cadira de rodes. Irònicament, diu: No pensava que la cadira d'Isaac Newton funcionés amb electricitat en aquella època.
* Data, l'androide de la sèrie Star Trek: La nova generació és Professor Lucasià en l'últim episodi de la sèrie.

## Llista de professors Lucasià

* 1664 - Isaac Barrow
* 1669 - Sir Isaac Newton
* 1702 - William Whiston
* 1711 - Nicholas Saunderson
* 1739 - John Colson
* 1760 - Edward Waring
* 1798 - Isaac Milner
* 1820 - Robert Woodhouse
* 1822 - Thomas Turton
* 1826 - Sir George Airy
* 1828 - Charles Babbage
* 1839 - Joshua King
* 1849 - Sir George Stokes
* 1903 - Sir Joseph Larmor
* 1932 - Paul Dirac
* 1969 - Sir James Lighthill
* 1980 - Stephen Hawking
* 2009 - Michael Green

## Bibliografia

* Knox, Kevin C.; Noakes, Richard (eds.). From Newton to Hawking: A History of Cambridge University's Lucasian Professors of Mathematics (en (anglès)). Cambridge University Press, 2003. ISBN 0521663105.
# Caramelles de Tous

Caramelles de Tous és una entitat de Sant Martí de Tous que vetlla per conservar la tradició festiva de les caramelles que se celebra, des de finals del segle xix, el diumenge de Pasqua Florida. El 2017 hi ha 130 participants, dels quals 80 són cantaires, d'entre 6 i 75 anys. La cantada de cançons tradicionals per part dels veins del poble i el dinar de germanor del diumenge següent que organitzen formen part del Catàleg del Patrimoni Festiu de Catalunya. El 2017 se li va concedir la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «Caramelles de Tous (Sant Martí de Tous)». Patrimoni festiu. Gencat. Arxivat de l'original el 13 d'abril 2017. [Consulta: 12 abril 2017].
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 29 personalitats i 24 entitats». Govern.cat, 11-04-2017 [Consulta: 12 abril 2017]. Arxivat 19 de maig 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-05-19. [Consulta: 12 abril 2017].
# Mamaia

Mamaia és un complex turístic a la costa romanesa del mar Negre i un districte de Constanța.
Considerat com el complex turístic més popular de Romania, Mamaia es troba immediatament al nord-est del centre de la ciutat de Constanța. Gairebé no té residents a temps complet, essent poblat principalment durant l'estiu.
Mamaia es troba en una franja de terra 8 km de llargada i només 300 m d'amplada, entre el mar Negre i el llac Siutghiol.
La temporada de platja es troba en el seu millor moment entre mitjans de juny i principis de setembre, quan les temperatures mitjanes diürnes oscil·len entre els 25 i 30 °C (77 i 86 °F). L'aigua es manté calenta fins a mitjans de la tardor.
Els hotels van des de la gamma mitjana fins a exclusius hotels de 4 i 5 estrelles i clubs privats. També hi ha càmpings al nord.
L'11a reunió dels caps d'estat d'Europa central va tenir lloc a Mamaia del 27 al 28 de maig de 2004.

## Galeria

* Cartell de benvinguda de Mamaia
* platja (1)
* platja (2)
* Aqua Magic
* Gondola
* Hotel Iaki
* Casa de platja - 1916

## Referències

* ↑ Robert Reid, Leif Pettersen, Romania & Moldova, Lonely Planet, 2007, p. 294

## Enllaços externs

* Mamaia Resort
# Klubi Sportiv Teuta Durrës

El Klubi Sportiv Teuta Durrës és un club de futbol albanès de la ciutat de Durrës.

## Història

* 1920 : KS Urani
* 1922 : SK Durrës
* 1930 : KS Teuta Durrës
* 1946 : KS Ylli i Kuq Durrës
* 1949 : SK Durrës
* 1951 : KS Puna Durrës
* 1958 - 1991 : KS Lokomotiva Durrës
* 1991 - : KS Teuta Durrës

## Palmarès

* Lliga albanesa de futbol: 2
** 1993-94, 2020/21
** 2n (6) : 1931, 1992-93, 1994-95, 1995-96, 2006-07, 2011-12
* Copa albanesa de futbol: 3
** 1994-95, 1999-00, 2004-05
** Finalista (6): 1957, 1974-75, 1993-94, 2000-01, 2002-03, 2006-07
* Supercopa albanesa de futbol:
** Finalista (3): 1994, 2000, 2005,
** 1995 no es disputà entre KF Tirana i KS Teuta Durrës
* Segona divisió de la lliga albanesa: 2
** 1959, 1961

## Futbolistes destacats

| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | DEF | [[Fitxer:Flag of Albania.svg|23x15px|border |alt=Albània|link=Selecció de futbol d'Albània|{{#if:|]] | Albert Duro |
| — | DAV | [[Fitxer:Flag of Albania.svg|23x15px|border |alt=Albània|link=Selecció de futbol d'Albània|{{#if:|]] | Edmond Kapllani |
| N. | Pos. | Nac. | Jugador |
| — | MIG | [[Fitxer:Flag of Australia (converted).svg|23x15px|border |alt=Austràlia|link=Selecció de futbol d'Austràlia|{{#if:|]] | Labinot Haliti |

## Enllaços externs

* Teuta Durrës a EUFO.DE
* Teuta Durrës a Transfermarkt.de
* Teuta Durrës a Soccerpedia
# Can Pauet

Can Pauet és una casa indiana eclèctica de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa d'indià entre mitgeres situada a la façana marítima de la població. L'immoble consta de planta baixa, pis i golfes i amb una eixida posterior. La composició de la façana, d'aire neoclàssic, és totalment simètrica. La porta d'accés al centre i una gran finestra a cada banda. Al pis hi ha tres balcons independents, el central és una mica més gran. A les golfes hi ha finestres petites. El ferro de les finestres i balcons ha estat tractat de forma acurada. Els balcons del primer pis estan coronats amb un frontó.L'edifici està acabat amb una petita cornisa i un coronament amb barana de pedra.

## Referències

* ↑ «Can Pauet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# 9a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 9a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia (aleshores oficialment Premios San Jorge) va tenir lloc el 16 d'octubre de 1965, patrocinada pel "Cine Forum" de RNE a Barcelona dirigit per Esteve Bassols Montserrat i Jordi Torras i Comamala. Aquesta fou la tercera edició que l'entrega va coincidir amb la VII Setmana Internacional del Cinema en Color, celebrat juntament amb el Sonimag al recinte de la Fira de Barcelona. Els premis es van conèixer el dia 7.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | La tía Tula | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrenada | Amèrica, Amèrica | Elia Kazan |
| Millor interpretació espanyola | Aurora Bautista | La tía Tula |
| Millor interpretació | Peter O'Toole | Becket |
| Millor sala de Barcelona | Cine Alexandra | - |
| Millor Cine Club de Catalunya | Cine Club Vic | - |
| Premi Especial del Jurat | Franco, ese hombre | - |

## Referències

* ↑ Fallo de los premios San Jorge de cinematografía, ABC, 8 d'octubre de 1965
* ↑ Reparto de los Premios "San Jorge· de Cinematografía, La Vanguardia, 19 d'octubre de 1965

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1964
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1964

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1965 a IMDB
# Craon

«Craon» té aquests significats:
* Craon (Mayenne), municipi francès al departament de Mayenne.
* Craon (Viena), municipi francès al departament de la Viena.
* Senyoria de Craon, senyoria feudal de França a l'Anjou.
* Bouchamps-lès-Craon municipi francès al departament de Mayenne
* Bengy-sur-Craon municipi francès, al departament de Cher
# Casa Ramon Rahola

La Casa Ramon Rahola és una obra del municipi de Roses (Alt Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local. Està situada al centre del nucli urbà de la població, en el sector que antigament havia estat la façana de mar, al mig de la plaça de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta rectangular, amb pati a la part posterior. Consta de planta baixa i un pis i limita, a banda i banda, amb edificis de quatre plantes. La façana es troba ordenada simètricament seguint els eixos horitzontals que marquen les obertures, totes elles rectangulars i amb marc motllurat. Els elements decoratius estan pintats amb una tonalitat grisa clara. La planta baixa presenta la porta principal centrada i una finestra balconera a cada banda, amb reixa de ferro decorada amb motius florals. La de l'esquerra fou reformada i al seu lloc es va obrir una altra porta. Al primer pis hi ha tres grans finestrals amb sortida a un balcó corregut, amb balustrada a manera de barana, i sustentat per mènsules motllurades. Tant les obertures de la planta baixa com les del pis, llevat de la porta principal, presenten una ornamentació a la part superior de l'emmarcament, consistent en una petita cornisa rematada al centre amb un motiu floral emmarcat per circumferències concèntriques. Al primer pis, en aquesta decoració s'hi afegeixen unes palmetes. El coronament de l'edifici és a base de permòdols amb decoració floral, que suporten una cornisa sobre la qual hi ha una senzilla barana de ferro que delimita l'espai de terrassa superior. Als extrems d'aquesta barana hi ha les escultures de dos caps de lleons.
La construcció es troba arrebossada i pintada de color ocre, amb sòcol a la planta baixa i emmarcament de carreus decorats amb motius geomètrics a les cantonades.

## Història

Aquesta és de les poques cases que es conserven de l'eixample que, al final del segle xix i a principis del XX, va dotar la vila de Roses d'una façana litoral formada per edificis amb una estètica d'acord amb les darreres tendències d'aquell moment. La casa va ser promoguda l'any 1900 per Josep Rahola Berga, eminent polític i empresari rosinc i dissenyada i construïda pels mestres d'obres Àngel Marès Fonseya i el seu fill Joan Marès i Marès seguint un estil eclèctic.
La casa va ser adquirida per l'Ajuntament de Roses el febrer de l'any 2019 per instal·lar-hi l'Arxiu Municipal de Roses.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Ramon Rahola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
* ↑ «Casa Rahola Berga». Rosespèdia. [Consulta: 16 maig 2019].
* ↑ «Roses traslladarà l'Arxiu Municipal a la casa Rahola Berga». [Consulta: 16 maig 2019].