OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mont Goodsir

El Mont Goodsir, també conegut com a Goodsir Towers, és la muntanya més alta de la serralada Ottertail, una serralada de les Park Ranges, a l'estat canadenc de la Colúmbia Britànica. Es troba dins el Parc Nacional de Yoho, prop de la frontera amb el Parc Nacional de Kootenay. La muntanya té dos cims principals, el South Tower (el cim més alt) i la North Tower, i culmina a 3.525 msnm. Té una prominència de 1.887 metres.
Va ser batejada per James Hector el 1859 en honor en honor a dos germans, John Goodsir, professor d'anatomia a la Universitat d'Edimburg, i Harry Goodsir, cirurgià del vaixell HMS Erebus.
La primera ascensió del cim va tenir lloc el 16 de juliol de 1903 per Charles E. Fay i Herschel C. Parker, guiats per Christian Häsler i Hans Kaufmann.

## Referències

* ↑ «Goodsir Towers (South Tower)». [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ «British Columbia-Alberta Ultras, PEAKLIST.ORG». [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ «BC Geographical Names». [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Dougherty, Sean. Selected Alpine Climbs in the Canadian Rockies. Rocky Mountain Books, 1991, p. 154. ISBN 0-921102-14-3.
# Modern Life Is Rubbish

Modern Life Is Rubbish és el segon disc de la banda de rock britànica Blur i va ser publicat el 1993.
Amb Modern Life Is Rubbish, Blur incorporava més influències psicodèliques i grunge en l'àlbum, i va ser generalment ben rebut, mantenint a la banda com rellevant durant l'era grunge en el Regne Unit.
Habitualment, no obstant això, es manté que Modern Life Is Rubbish és també el primer àlbum de britpop i ha crescut considerablement en rellevància des de la seva publicació, que inicialment va arribar al lloc 15 en les llistes britàniques.
Els singles d'aquest àlbum van ser "For Tomorrow", "Chemical World" i "Sunday, Sunday". El single previ a l'àlbum "Popscene" no va ser finalment inclòs en la publicació a Europa però sí en la versió americana i posteriorment en la reedició japonesa.
Actualment aquesta cançó només està disponible a Europa en la versió de DVD de "Blur: The Best Of".
La publicació japonesa inclou "Young And Lovely" (i "Popscene" en la reedició). La versió dels Estats Units inclou "Popscene", "When The Cows Come Home" i "Peach". També té una versió diferent de "Chemical World".

## Llista de cançons

Totes les pistes van ser escrites per Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James i Dave Rowntree.
* For Tomorrow – 4:19
* Advert – 3:45
* Colin Zeal – 3:16
* Pressure on Julian – 3:31
* Star Shaped – 3:26
* Blue Jeans – 3:54
* Chemical World – 3:45
* Intermission – 2:29
* Sunday, Sunday – 2:38
* Oily Water – 5:00
* Miss America – 5:34
* Villa Rosie – 3:55
* Coping – 3:24
* Turn It Up – 3:21
* Resigned – 5:14
* Commercial Break – 0:55
# Natividad Redondo López

Natividad Redondo López (Loja, 1926 - Lleida, febrer 2020) va ser una mestressa de casa i activista política catalano-andalusa.
Nascuda a la província de Granada, d'on era també el seu marit, Antonio Cantano Palma (1927-2013), obrer i sindicalista del sector de la construcció, amb qui va traslladar-se primer al Pirineu el 1956, i a inicis dels anys seixanta van arribar a Lleida. Redondo va estar vinculada a Comissions Obreres –quan aquest sindicat encara era clandestí– i en el transcurs d'aquesta activitat va patir la repressió policial, sent detinguda diverses vegades en participar dels intents de manifestació del Dia Internacional dels Treballadors. Va ser membre de les Comissions Cíviques promogudes pel PSUC i l'any 1972 va formar-ne part de l'assemblea constituent de les Terres de Lleida. A banda del moviment obrer, també va ser activista dels drets de les dones i de les llibertats democràtiques i nacionals catalanes, així com de solidaritat dels presos polítics. En aquest sentit, va ser organitzadora del Grup de Dones Democràtiques.
El 24 d'abril de 2017, la Paeria de Lleida va homenatjar-la i va reconèixer els seus mèrtis concedint-li la Medalla a la Solidaritat. Va morir el febrer de 2020. El funeral va celebrar-se al tanatori Jardí La Lleidatana.

## Referències

* ↑ Aránega Pérez, Diego «La família d’un antifranquista critica la Paeria per dedicar-li el nom d’un carrer ‘inexistent’». La Mañana, 07-06-2021.
* ↑ Mir et al., 2010, p. 93.
* ↑ Mir et al., 2010, p. 328.
* ↑ «La Crida per Lleida proposa la Marea Blanca per a la placa a la Solidaritat». llibertat.cat, 02-03-2017. [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Plaques i medalles». Festa Major de Lleida - Sant Anastasi 2017, 01-05-2017, pàg. 12.
* ↑ «El Ple aprova el concurs per impulsar el Parc de les Arts al carrer Alcalde Pujol». Paeria de Lleida, 27-04-2017. [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Natividad Redondo López» (en castellà). Segre.com, 14-02-2020. [Consulta: 24 març 2023].

## Bibliografia

* Mir, Conxita; Jarne, Antonieta; Sagués, Joan; Vicedo, Enric. Diccionari biogràfic de les terres de Lleida: política, economia, cultura i societat: segle XX. Lleida: Alfazeta, 2010. ISBN 978-84-937715-5-3.
# Moritz Krämer

Moritz Krämer (nascut el 1980 a Basilea) és un cantant indie suís de Basilea que viu a Berlín.

## Història

Krämer va néixer a Suïssa i va créixer al sud de Baviera. Després de graduar-se a l'escola secundària a Friburg, es va traslladar a Berlín. És llicenciat en temes de vídeo i llenguatge a la Universitat de les Arts de Berlín. Krämer va treballar a Berlín com a compositor, lletrista i director musical en diversos teatres, inclòs l'escenari popular, Hebbel am Ufer, i el Teatre Maxim Gorki.
El 2010, Krämer va guanyar el coet TV Noir. Krämer va llançar el seu EP debut l'1 d'agost de 2011, que conté cançons acústiques de principis d'aquest any. El 2010 va tocar l'acte teloner de la gira de The Young Gods El seu primer àlbum, "Wir Können Nix Dafur" va ser produït per Krämer, i publicat el 4 de març de 2011 a través de Tapete Records.

## Vida personal

Krämer ha rodat alguns vídeos musicals i curtmetratges. La seva primera pel·lícula va ser el curtmetratge Tsuri Tsumi. El 2009, va ser l'actor principal del recital de cançons Night of the Nerds al Teatre Central de Leipzig.

## Discografia

Àlbums i EP
* 2009: Fallsucht
* 2010: Ich kann nix dafür (EP)
* 2011: Wir können nix dafür
* 2018: Ich hab’ einen Vertrag unterschrieben 1
* 2019: Ich hab’ einen Vertrag unterschrieben 2
* 2021: Die traurigen Hummer
amb Die Höchste Eisenbahn
* 2012: Unzufrieden (EP)
* 2013: Schau in den Lauf, Hase
* 2016: Wer bringt mich jetzt zu den Anderen
* 2019: Ich glaub dir alles
* 2020: StallWaldKirche EP (EP)
amb Artur & Vanessa
* 2023: Artur & Vanessa

## Filmografia
### Direcció i guió

* 2005: Tsuri Tsumi (curtmetratge, UdK)
* 2011: Schub (curtmetratge, dffb)
* 2011: Vorsprechen (curtmetratge, dffb/ARTE)
* 2012: Eat (curtmetratge, dffb/ARTE) Premi Meliès al millor curtmetratge al XLV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya
* 2015: Bube Stur (llargmetratge, dffb)

### Pel·lícules musicals

* 2018: Petting statt Pershing
* 2021: Tatort: Wer zögert, ist tot
* 2022: Tatort: Finsternis
* 2022: Alle wollen geliebt werden

## Referències

* ↑ «Ein Duo wie einst Pat und Patachon. Die Geschichtenerzähler von Die Höchste Eisenbahn». Arxivat de l'original el 2013-02-06. [Consulta: 13 agost 2024]. auf motor.de
* ↑ «Moritz Krämer». Arxivat de l'original el 2011-05-24. [Consulta: 13 agost 2024]. auf tvnoir.de
* ↑ «Tapete Records: Moritz Krämer». Tapeterecords.de. [Consulta: 11 octubre 2011].
* ↑ Ganadores del Festival de Sitges 2012: 'Holy Motors' triunfa, espinof.com, 13 d'octubre de 2012
# Mölten

Mölten (italià Meltina) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte i de Salten-Schlern. L'any 2007 tenia 1.450 habitants. Comprèn les fraccions de Schlaneid (Salonetto), Verschneid (Frassineto) i Versein (Vallesina). Limita amb els municipis de Gargazon, Burgstall, Jenesien, Sarntal, Terlan i Vöran.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 97,09% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 2,77% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,15% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alois Heiss | SVP |
# NGC 3

NGC 3 és una galàxia lenticular en la constel·lació dels peixos.
Va ser descoberta el 29 de novembre del 1864 per Albert Marth.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Third Reference Catalogue of Bright Galaxies, Version 9. Autor: Gérard de Vaucouleurs. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1991.
* ↑ R. Brent Tully «Galaxy groups: a 2MASS catalog». Astronomical Journal, 5, 2015, pàg. 171. DOI: 10.1088/0004-6256/149/5/171.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.

## Enllaços externs

* NGC 3 a WikiSky: DSS2, SDSS, GALEX, IRAS, Hydrogen α, X-Ray, Astrophoto, Sky Map, Articles i imatge (anglès)
# Nada menos que todo un hombre

Nada menos que todo un hombre és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1972 dirigida per Rafael Gil Álvarez i protagonitzada per Analía Gadé, Francisco Rabal i Ángel del Pozo. Està basada en la novel·la homònima de Miguel de Unamuno de 1916.

## Sinopsi

Alejandro Gómez tora a Espanya després de fer-se ric a Amèrica. Un cop arribat es casa amb Julia, l'amor de la qual desitjava des que va marxar. Julia està obsessionada en que vol ser estimada per la seva ànima i no per la seva bellesa. Tanmateix, Alejandro s'ha tornat un materialista que creu que amb els sus diners ho pot comprar tot, raó per la qual el seu matrimoni serà dissortat.

## Repartiment

* Analía Gadé - Julia Yáñez.
* Francisco Rabal - Alejandro Gómez.
* Ángel del Pozo - Gabriel.
* José María Seoane
* Tomás Blanco - Víctor Yáñez, pare de Julia.
* Rafael Hernández - Encargado casa del campo.
* Irene Daina
* Erasmo Pascual - Don Rosendo.
* José Franco - Sacerdot
* Jesús Guzmán Gareta - Notari.
* Beni Deus - Soci del Casino.
* Manuel Tejada - Pretendent de Julia.
* Ricardo Tundidor -s Enrique.
* Nélida Quiroga
* Vicente Roca
* Rosa Fontana
* Bárbara Lis
* Luis Rico
* Antonio Cintado - Gustavo
* Ángel Menéndez
* Carmen Martínez Sierra - Mujer en la iglesia.
* Ricardo Palacios

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1971 va guanyar el primer premi (250.000 pessetes) i el premi a la millor banda sonora.

## Referències

* ↑ Bentley p.205
* ↑ Guía del cine español. Catedra, 2007. ISBN 8437624198 [Consulta: 1r març 2017].
* ↑ Nada menos que todo un hombre a Fotogramas
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 245-248

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
# Nada Dimić

Nada Dimić (en serbi: Нада Димић) (Divoselo, 6 de setembre de 1923 - Stara Gradiška, 17 de març de 1942) va ser una partisana croata d'ètnia sèrbia, militant dels Partisans durant la Segona Guerra Mundial i proclamada Heroïna del Poble de Iugoslàvia.
Nascuda a Divoselo prop de Gospić, Regne de Serbis, Croats i Eslovens (la Croàcia actual) en una família d'ètnia sèrbia. Va acabar quatre graus de l'escola primària a Gospić, i després es va traslladar a Zemun per a cursar quatre graus de secundària i un any a l'acadèmia d'economia. El 1938 es va unir a la Joventut Comunista, i el 1940 al Partit Comunista de Iugoslàvia.
El juny de 1941, quan les potències de l'Eix van envair Iugoslàvia, es va unir al 1r Destacament Partisà de Sisak, la primera unitat de partisans de Croàcia. El mateix any, la policia Ústaixa la va arrestar a Sisak, però quan la van traslladar a la presó de Zagreb, es va empassar un verí per evitar l'interrogatori. La metzina no la va matar i, poc després, una cèl·lula de Zagreb del Partit la va rescatar i la va transferir a les zones controlades pels partisans de Kordun.
Quan es va recuperar de l'enverinament, va anar a Karlovac on va treballar com a agent encoberta dels partisans. Finalment, els feixistes italians la van capturar i, el 3 de desembre de 1941, la van lliurar a la policia controlada pels feixistes croats de l'Ústaixa, que després la van torturar. Ella es va negar a donar-los cap informació i el febrer de 1942 va ser enviada al camp de concentració de Stara Gradiška. Un mes després hi va ser assassinada, als 18 anys.

## Llegat

El 7 de juliol de 1951, després de la guerra, va rebre pòstumament el títol d'Heroïna del Poble de Iugoslàvia. Una fàbrica tèxtil (ara desapareguda) de Zagreb va rebre el seu nom.

## Referències

* 1 2 3 4 «Narodni heroji Jugoslavije» (pdf) p. 101–102, 1975. Arxivat de l'original el 2011-07-28.
* ↑ Tétreault, 1994, p. 241.

## Bibliografia

* Tétreault, Mary Ann. Women and revolution in Africa, Asia, and the New World (en anglès). University of South Carolina Press, 1994. ISBN 1-57003-016-2. OCLC 30818340.
# Nesoryzomys swarthi

Nesoryzomys swarthi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de les illes Galápagos (Equador). Es tracta d'un animal nocturn. Els seus hàbitats naturals són els boscos i matollars secs de plana amb abundància de cactus Opuntia galapageia. Està amenaçat per la introducció d'espècies exòtiques, com ara la rata negra i el ratolí domèstic, a l'arxipèlag.

## Referències

* ↑ Tirira, D. et al. Nesoryzomys swarthi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Nesoryzomys narboroughi

Nesoryzomys narboroughi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de les illes Galápagos (Equador), on viu a altituds de fins a 1.300 msnm. Es tracta d'un animal nocturn. Viu tant a les planes com als altiplans. Està amenaçat per la introducció d'espècies exòtiques, com ara la rata negra i el ratolí domèstic, a l'arxipèlag.

## Referències

* ↑ Tirira, D. et al. Nesoryzomys narboroughi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 febrer 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Nagorni (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Nagorni».
Nagorni (en rus: Нагорный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Mushezib-Marduk

Mushezib-Marduk (segle VIII aC - 689 aC) o Mušēzib-Marduk va ser rei de Babilònia de l'any 693 aC al 689 aC, segons la Llista dels reis de Babilònia.
Era caldeu, i abans de ser rei de Babilònia havia dirigit al sud del país un cos de guerrillers molt ben organitzat contra Assíria. Les cròniques del seu contemporani, el rei d'Assíria Sennàquerib, parlen de l'odi que tenia als reis de Babilònia. Mushezib-Marduk va buscar aliats per lluitar contra els assiris, i per diplomàcia o per or va aconseguir organitzar l'any 691 aC una gran coalició contra Sennàquerib, formada per tribus de les muntanyes (Zagros, Ellipi) i estats elamites (Anxan, Parsuwaix) i amb tots els nòmades arameus i caldeus que vivien a les zones de frontera, i sobretot al regne d'Elam, que va mobilitzar el seu exèrcit amb carros de guerra, soldats de cavalleria i gran quantitat d'equipament.
Aquest gran exèrcit es va enfrontar a Sennàquerib prop de l'actual ciutat de Samarra. La batalla va ser molt cruel. Les cròniques assíries parlen d'una victòria del seu rei, però sembla que Sennàquerib no en va sortir vencedor. Els babilonis, degut a les gran pèrdues en homes i material, no van poder aprofitar l'èxit de la batalla. Dos anys més tard, Sennàquerib, amb l'exèrcit reconstituït, i aprofitant que el 689 aC el rei d'Elam va sofrir un atac de paràlisi, va atacar Babilònia. Després d'un breu setge on va aconseguir enderrocar parts de la muralla i escalar-ne els murs, va entrar a la ciutat amb gran violència i va fer presoner al rei Mushezib-Marduk. Va castigar durament la ciutat i els pocs que van aconseguir escapar van ser fets presoners, expulsats, deportats o venuts com a esclaus. Els assiris van destruir les estàtues dels déus o se les van emportar. Van saquejar o destruir els temples i els edificis civils i van llençar al riu les seves runes. Se suposa que aquest càstig terrible va ser degut a què els babilonis havien assassinat el fill de Sennàquerib Asshur-Nadinshum quan era rei de Babilònia.

## Referències

* ↑ Cassin, Elena (et al.) (ed.). Los imperios del antiguo oriente III: la primera mitad del primer milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 62-63. ISBN 8332301183.
# Natàlia Enguix Martínez

Natàlia Enguix Martínez (Ontinyent, 1978) és una política valenciana, vicepresidenta de la Diputació de València des de 2023. Actua en l'àrea de Cooperació Municipal i en la delegació d'igualtat i Memòria Democràtica.

## Biografia

Llicenciada en Ciències Polítiques i Sociologia per la Universitat de Granada i amb un màster en Dret i Violència de Genère de la Universitat de València, Enguix ha treballat com a tècnica d'igualtat en diverses entitats fins que l'any 2016 l'aleshores president de la Diputació i alcalde d'Ontinyent Jorge Rodríguez, en aquell moment en representació del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE) la nomena secretària del seu gabinet.
Enguix és elegida regidora de l'Ajuntament d'Ontinyent a les eleccions de 2019 amb la candidatura encapçalada per Rodríguez pel nou partit Ens Uneix que s'escindeix del PSPV a causa de la investigació del seu líder en l'anomenat cas Alqueria. Natàlia Enguix és nomenada primera tinent d'Alcaldia i responsable de les àrees d'hisenda, personal i igualtat.
Revalida l'acta de regidora a les eleccions de 2023 i a més a més esdevé diputada provincial a la Diputació de València per Ens Uneix. El seu vot és determinant per configurar el govern de la corporació provincial i la manca d'enteniment amb el seu anterior partit, el PSPV, facilita l'arribada al poder del Partit Popular i Vox, on Enguix assumirà la vicepresidència primera i les delegacions d'Igualtat, Memòria Democràtica i Relacions amb la Generalitat Valenciana.

## Referències

* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Entrevista | Natalia Enguix: "El ideario de Ens Uneix nos lo montamos nosotros"» (en castellà). [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ «ENGUIX MARTÍNEZ, NATALIA». Diputació de València, 2023. Arxivat de l'original el 2024-06-28. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ «Curriculum de Natalia Enguix Martínez». [Consulta: 7 setembre 2023].
* ↑ «Natàlia Enguix, elegida formalment diputada per Ens Uneix en la nova legislatura a la Diputació de València» (en català), 23-06-2020. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ «Natàlia Enguix, elegida formalment diputada d’Ens Uneix per a la Diputació de València» (en català), 23-06-2020. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ NTC, À Punt. «Ens Uneix aconsegueix la vicepresidència primera de la Diputació i 15 milions en inversions», 26-07-2023. [Consulta: 7 setembre 2023].
# Natàlia Garriga i Ibáñez

Natàlia Garriga i Ibáñez (Barcelona, 11 de maig 1969) és una política catalana, consellera de Cultura del Govern de la Generalitat de Catalunya del 26 de maig de 2021 a l'11 d'agost de 2024. Milita a Esquerra Republicana des de 2001.

## Trajectòria

Llicenciada en dret per la Universitat de Barcelona, va completar els estudis amb un postgrau de comptabilitat per a advocats a la Universitat de Barcelona i amb un mestratge en funció directiva a l'Escola d’Administració Pública de Catalunya.
El 1989 es va incorporar a la Generalitat de Catalunya, a l’Institut Català del Crèdit Agrari, dependent del Departament d’Economia. També ha exercit diversos càrrecs al Departament de Presidència i al de Cultura. Entre 2007 i 2016 fou gerent de l'Institut Català d'Empreses Culturals. Ha col·laborat com a professora de la UOC, entre 1998 i 2014.
El 19 de gener de 2016 es va incorporar com a directora de Serveis del Departament de Vicepresidència i Economia i Hisenda, dependent de Josep Maria Jové. El mateix dia Pere Aragonès seria nomenat secretari d'economia.
Des d'allà va gestionar els recursos humans del departament. També era la responsable de la gestió pressupostària, la comptabilitat, la gestió patrimonial i la contractació administrativa del departament, a més de ser la responsable dels sistemes d'informació i tecnologia en col·laboració amb el CTTI.
Fou una de les detingudes el 20 de setembre de 2017 en el marc de l'Operació Anubis, quan treballava com a directora de serveis de la Secretaria General de Vicepresidència. Seria posada en llibertat amb càrrecs l'endemà. La investigació de la Guàrdia Civil va denunciar que guardava a casa seva un document de 4 folis amb les instruccions de com havia d'actuar en cas que hi hagués un registre judicial. El cas forma part de la investigació duta a terme pel jutjat número 13 de Barcelona.
El 26 de maig de 2021 va ser nomenada consellera de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
És sòcia d'Òmnium Cultural i de Juristes per la llengua. Al seu partit ha format part de l’Executiva de la Sectorial de Justícia i ha sigut membre de la Sectorial d’Administracions Públiques.

## Referències

* ↑ «Direcció de Serveis del Departament de Vicepresidència i d'Economia i Hisenda». [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «Govern.cat - Generalitat de Catalunya» (en anglès). [Consulta: 26 maig 2021].
* 1 2 «Esquerra Republicana de Catalunya». [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «Pere Aragonès és nomenat secretari d'Economia i Lluís Salvadó, secretari d'Hisenda». La Vanguardia, 19-01-2016 [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Así son los responsables de la Consejería de Economía catalana, claves en los preparativos del 1-O». ABC, 21-09-2017 [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Natalia Garriga, en libertad con cargos» (en castellà), 21-09-2017. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «Alto cargo de Junqueras tenía 4 folios de instrucciones sobre cómo actuar si había un registro judicial» (en castellà), 08-04-2018. [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «Natàlia Garriga serà la nova consellera de Cultura». [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «El president Aragonès nomena el nou Govern» (en anglès). [Consulta: 28 maig 2021].