OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Arqueològic de Sitia

El Museu Arqueològic de Sitia és un museu de l'illa de Creta inaugurat al 1984 per albergar els objectes trobats als jaciments arqueològics de la zona. A més d'espais per a exposició hi ha en el museu magatzems, laboratori i una biblioteca arqueològica, a més d'altres serveis.

## Col·leccions

El museu conté una col·lecció d'objectes de períodes compresos entre el neolític tardà i el romà tardà. Destaquen els pertanyents a la civilització minoica, en concret els del palau de Zakros, entre els quals hi ha grans atuells de ceràmica, molts decorats, i inscripcions en lineal A. També hi ha una sèrie d'ofrenes procedents de santuaris de muntanya minoics, objectes dels jaciments dels illots de Mokhlos i Psira, així com troballes de la necròpoli del període minoic primerenc d'Agia Fotiá, alguns dels quals mostren gran influència ciclàdica. Una altra subsecció la componen una sèrie de larnaxs amb decoració marina.
Una altra secció del museu conté aixovars funeraris i ofrenes procedents de tombes i del santuari de Sitia, dels períodes geomètric i arcaic. D'altra banda, s'hi exposen objectes dels períodes hel·lenístic i romà d'alguns llogarets de l'àrea, com ara Xerókampos, Kufonissi i Makrí Gialós, que inclouen gran varietat de ceràmica, figuretes, monedes, objectes metàl·lics, eines i estàtues.
Una de les obres mestres del museu és una estàtua criselefantina minoica trobada a Palékastro, coneguda com el Curos de Palékastro.
* Curos de Palékastro, del segle XV ae
* Figureta de Cíbele amb un capell frigi, procedent de Pres
* Larnax decorat
* Píxide de finals del període geomètric, amb escena probablement inspirada en la Guerra de Troia
* Inscripció en lineal A del palau de Zakros

## Referències

* ↑ Museu Arqueològic de Sitia en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: Història (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic de Sitia en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: Descripció Arxivat 2010-03-22 a Wayback Machine. (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic en la pàgina del municipi de Sitia (en grec).
# Cal Maurici de la plaça de l'Ajuntament

Cal Maurici de la plaça de l'Ajuntament és un edifici del municipi d'Igualada (Anoia). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici d'habitatges de cinc plantes d'alçada. Malgrat haver estat transformat als anys 50 amb l'afegiment d'una tribuna i l'establiment comercial a la planta baixa, als pisos superiors encara es poden veure els traços del Modernisme, destacant els balcons amb les baranes de ferro forjat amb decoracions de temes geomètrics i florals, i els magnífics relleus de pedra, també de temàtica floral, que coronen l'edifici formant una bonica garlanda. És important ressaltar el medalló central que inclou la imatge del Sagrat Cor com a protector de les famílies que habitaven la casa.

## Referències

* ↑ «Cal Maurici de la plaça de l'Ajuntament». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Arca

«Arca» té aquests significats:
* Religió:
** Arca de Noè, vaixell que salvà la família de Noè i els animals del Diluvi Universal.
** Arca de l'Aliança, bagul que guardava les Taules de la Llei, on hi havia escrits els Deu Manaments
** Arca de sant Domènec, monument que conté les restes de Domènec de Guzmán, a la basílica de San Dominico (Bolonya, Itàlia)
* Miscel·lània:
** Arca (Fenícia), ciutat de Fenícia
** Arca o Bagul, vegeu Cofre
** ARCA, acrònim d'Arxiu de Revistes Catalanes Antigues, de la Biblioteca Nacional de Catalunya
** ARCA, acrònim d'Associació per a la Revitalització dels Centres Antics, associació ciutadana creada a Palma el 1987
** Rafael Catardi i Arca (l'Alguer, 1892 - 1974), militar i escriptor alguerès
** Fer arca, tradició i joc valencià consistent en una baralla a pedrades.
** Arca, gènere de mol·luscs bivalves, l'únic representant del qual és Arca noae
# Theo Fitzau

Theo Fitzau (Köthen, 10 de febrer de 1923 - Groß-Gerau, 18 de març de 1982) va ser un pilot de curses automobilístiques alemany que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Va debutar a la setena cursa de la quarta temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1953, disputant el 2 d'agost el GP d'Alemanya al Circuit de Nürburgring.
Theo Fitzau va participar en aquesta única cursa puntuable pel campionat de la F1, retirant-se als inicis de la prova i no assolí cap punt pel campionat de la F1.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1953 | Helmut Niedermayr | AFM | BMW | ARG | 500 | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE Ret | SUI | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Mariam al-Asturlabi

Màryam al-Asturlabiyya (àrab: مريم الأسطرلابية, Maryam al-Asṭurlābiyya), també coneguda com al-Ijliyya bint al-Ijlí al-Asturlabí (àrab: العجلية بنت العجلي الأسطرلابي, al-ʿIjliyya bint al-ʿIjlī al-Asṭurlābī), va ser una astrònoma i fabricant d'astrolabis d'Alep, actualment al nord de Síria.

## Biografia

Era filla d'un fabricant d'astrolabis conegut com al-Ijlí al-Asturlabí. Segons Ibn an-Nadim, Màryam al-Asturlabí va ser aprenent (tilmidha) de Muhàmmad ibn Abd-Al·lah Nastulus.
Màryam al-Asturlabiyya va desenvolupar i fabricar astrolabis, un instrument astronòmic per a la navegació, durant el segle x. Va treballar al servei de Sayf-ad-Dawla, emir d'Alep, que va governar del 944 al 967.
Poca cosa més se'n sap. Fins i tot el seu nom, Màryam, no es troba documentat a les fonts de l'època. I la seva nisba, al-Asturlabiyya simplement significa ‘fabricant d'astrolabis' i, per tant, només n'indica la professió.

## Premis i reconeixements

A l'asteroide del cinturó principal 7060 Al-'Ijliya, descobert per Henry I. Holt a l'Observatori Palomar l'any 1990, se li va posar aquest nom en el seu honor. El nom de la cita es va publicar el 14 de novembre de 2016 (M.P.C. M.P.C. 102252).

## Referències

* ↑ Dodge, Bayard. The Fihrist of Al-Nadīm: A Tenth-century Survey of Muslim Culture. Columbia University Press, 1970, p. 671. ISBN 978-0-231-02925-4.
* 1 2 «(7060) Al-'Ijliya = 1986 OO = 1990 SF11 = 1992 BR1». The Minor Planet Center (MPC) under the auspices of Division F of the International Astronomical Union (IAU).
* 1 2 3 Dodge, Bayard. The Fihrist of Al-Nadīm: A Tenth-century Survey of Muslim Culture (en anglès). Columbia University Press., 1970, p. 671. ISBN 978-0-231-02925-4.
* ↑ «MPC/MPO/MPS Archive». Minor Planet Center. [Consulta: 21 novembre 2016].
* ↑ «How astronomers and instrument-makers in Muslim civilisations expanded our knowledge of the universe | Muslim Women's Council». www.muslimwomenscouncil.org.uk. Arxivat de l'original el 13 d'agost de 2016. [Consulta: 12 agost 2016].
* ↑ «How astronomers and instrument-makers in Muslim civilisations expanded our knowledge of the universe | Muslim Women's Council», 13-08-2016. Arxivat de l'original el 13 d'agost de 2016. [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ Salim Al-Hassani. «Women's Contribution to Classical Islamic Civilisation: Science, Medicine and Politics». [Consulta: 15 agost 2016].
* ↑ «Concerning “Mariam” Al-Asturlabiya» (en anglès). Raya Wolfsun. [Consulta: 5 novembre 2020].
* ↑ «Herein are links to all the available-in-electronic-format issues of the MPCs, MPOs and MPSs.». The Minor Planet Center (MPC) under the auspices of Division F of the International Astronomical Union (IAU).
* ↑ «7060 Al-'Ijliya (1990 SF11)». Minor Planet Center. [Consulta: 21 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Astrolabi: l'iPhone del segle xiii Diari Sabah
* El GPS i els seus orígens islàmics, L'Estel On-line, 3 octubre 2013
# Pactumeu Magne

Pactumeu Magne (en llatí Pactumeius Magnus) va ser un senador romà de rang consular que va viure al segle ii.
Apareix com a cònsol sufecte l'any 183. Va ser executat per ordre de Còmmode. Va tenir una filla de nom Pactumea Magna, mencionada al Digest. Pactumeu Andròstenes, que també apareix al Digest, era un llibert de Pactumeu Magne.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/89?rgn=full+text;view=image;q1=PactumeiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 81. ]
# Puerto Ayora

Puerto Ayora és una ciutat equatoriana, cap del cantó de Santa Cruz, així com el nucli de població més gran i poblat de la Província de Galápagos. És al centre de les illes Galápagos, al sud de l'illa de Santa Cruz, a una altitud de 12 msnm i amb un clima sec tropical de 24 °C de mitjana.
Se la coneix com "el cor de les Galápagos" perquè és el centre econòmic de l'arxipèlag, a més de la ubicació central entre les illes. Al cens de 2010 comptava amb una població d'11.974 habitants, la qual cosa la converteix en la ciutat més poblada de les illes Galápagos, i la vuitantena a nivell nacional. Té els orígens a l'inici del segle xx, però fins que no va ser designada cap cantonal no va presentar un creixement demogràfic accelerat. Les activitats principals de la ciutat són el turisme, la pesca artesanal i els transports.
# Llengües zenetes orientals

Les llengües zenetes orientals (Blench, 2006) o Tunisià i Zuwara (Kossmann, 2013) són un grup de les llengües zenetes amazigues parlades a Tunísia i Líbia.
Marteen Kossmann considera les varietats més orientals dels dialectes zenetes com a transició a Llengües amazigues orientals, però són força diferents del veí nafusi.
D'acord amb Kossmann, el continu dialectal de l'amazic de Tunísia i Zuwara consisteix en les varietats parlades a la part continental de Tunísia (sened (extingit), matmata i tataouine), gerbi i zuwara, però no nafusi que es considera un dialecte de les llengües amazigues orientals.
Després de Kossmann, Roger Blench (2006) considerà que el zenete oriental és un continu dialectal format pel sened (extingit, inclou el tmagurt), gerbi, Matmata (Tamezret, Zrawa i taujjut), i nafusi.

## Referències

* ↑ Hammarström, Harald; Forkel, Robert; Haspelmath, Martin; Bank, Sebastian, eds. (2016) Tunisian_Zuwara, Glottolog 2.7 Jena: Max Planck Institute for the Science of Human History.
* ↑ M. Kossmann, The Arabic Influence on Northern Berber, p.24 (Brill, 2013)
* ↑ AA list, Blench, ms, 2006
# Fußball-Club 08 Homburg/Saar

El FC 08 Homburg, nom complet Fußball-Club 08 Homburg/Saar, és un club de futbol alemany de la ciutat de Homburg a l'estat de Saarland.

## Història

El club fou fundat el 15 de juny de 1908 amb el nom Fussball Club Homburg. El 1913, amb el nom Fussballverein Homburg guanyà el campionat local. A mitjans dels anys 20 jugà a les categories regionals. El 27 d'agost de 1936 el club es desfeu. Un nou club poliesportiu anomenat VfL Homburg va ser creat el 5 de març de 1937 amb la fusió de diversos clubs locals: Turnverein 1878 Homburg, Schwimmverein Homburg, Kraftsportverein Homburg, Boxclub Homburg, Tennis-Club Homburg, així com membres del desaparegut FV. El club de futbol jugà a la segona categoria de la Gauliga Südwest.
Després de la II Guerra Mundial totes les entitats esportives alemanyes van ser dissoltes. El club fou a continuació fundat novament amb el nom Sportverein Homburg. El 1948 guanyà el campionat de l'Amateurliga Saarland (III). El gener de 1949 adoptà el nom de FC Homburg. Durant aquests anys, la regió del Sarre era controlada per França i aquest país intentà que el territori s'annexionés a França o esdevingués estat independent. Així, el Sarre, participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 i les eliminatòries de la Copa del Món de Futbol de 1954. Entre 1949 i 1951, el club jugà la Saarland Ehrenliga (lliga independent) amb el nom de FC Homburg-Saar. El 1956, finalment, la federació de Saarland ingressà a l'Alemanya. El club participà en l'Amateurliga Saarland, on fou campió el 1957 i el 1966, i a la segona divisió de la Liga-Südwest (II). El desembre de 1957 adoptà el nom FC 08 Homburg/Saar. A finals de la dècada del 1970 arribà a quarts de final de Copa en dues ocasions. El 1986 assolí l'ascens a la Bundesliga, on hi jugà dues temporades, abans de descendir. Hi retornà la temporada 1989-90, descendint novament, a la 2. Bundesliga. Després de la temporada 1994-95 tornà a descendir, aquest cop fins a la Regionalliga West/Südwest i l'Oberliga Südwest.

## Palmarès

* Campionat d'Alemanya amateur
** 1983
* 2. Bundesliga
** 1986
* Oberliga Südwest
** 1982, 1984, 2010, 2012
* Amateurliga Saarland
** 1948, 1957, 1966
* Copa de Saarland
** 1983, 2001, 2006, 2008

## Referències

* ↑ «(alemany) Lligues de futbol a Alemanya». Das deutsche Fußball-Archiv. [Consulta: 20 agost 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
* Perfil a abseits-soccer.com
* FC 08 Homburg a Weltfussball.de
# Argentotennantita-(Fe)

L'argentotennantita-(Fe) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al subgrup de l'arsenofreibergita.

## Característiques

L'argentotennantita-(Fe) és un sulfur de fórmula química Ag₆(Cu₄Fe₂)As₄S₁₂S. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes d’abril de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema isomètric. Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «02.G - Nesosulfarsenits, etc. amb S addicional».
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del departament de mineralogia i petrologia del Museu Nacional de Praga, a la República Txeca, amb el número de catàleg: P1P 52/2023, i al Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb el número de catàleg: 20070.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina San Genaro, situada al districte de Castrovirreyna, dins la província del mateix nom (Huancavelica, Perú). Aquesta mina peruana és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Argentotennantite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 juliol 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 79». European Journal of Mineralogy, 36, 3, 25-06-2024, pàg. 525–528. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-525-2024 [Consulta: 10 juliol 2024].
* ↑ «Strunz-mindat (2024) Classification - Neso-sulfarsenites, etc. with additional S». Mindat. [Consulta: 10 juliol 2024].
# Tennantita-(In)

La tennantita-(In) és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al grup de la tetraedrita. Rep el nom per ser el membre ric en indi (In) del subgrup de la tennantita.

## Característiques

La tennantita-(In) és un sulfur de fórmula química Cu₆(Cu₅In)As₄S₁₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de maig de 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema isomètric.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb el número de catàleg: 20029.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Pefka, a Alexandrúpoli una ciutat de la unitat perifèrica de l'Hebros, a la regió de Macedònia Oriental i Tràcia (Grècia). També ha estat descrita a la mina Agios Philippos Mine, una de les mines de Kirki, també al municipi d'Alexandrúpoli. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tennantite-(In)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juliol 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 73». European Journal of Mineralogy, 35, 3, 19-06-2023, pàg. 397–402. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-397-2023 [Consulta: 7 juliol 2023].
# Mariam Hernández

Mariam Hernández (Fuerteventura, 25 d'abril de 1981) és una actriu espanyola.
El 1999 amb 18 anys va deixar Fuerteventura per a traslladar-se a Madrid per estudiar comunicació audiovisual. Des del 2014 fins al 2016 va interpretar Nieves a la sèrie de televisió Gym Tony de Cuatro i, més endavant, Henar Pacheco a Amar es para siempre d'Antena 3.

## Referències

* ↑ Raya, Carmen. «'NAhLa no tiene padre y no pasa nada': Mariam Hernández y el ser madre soltera» (en castellà). elperiodico.com/cuore, 20-03-2021. [Consulta: 20 octubre 2023].
* ↑ Mariam Hernández, la actriz majorera está de moda
* ↑ Falcón, Rafael. «Mariam Hernández, en su madurez profesional» (en castellà), 03-11-2018. [Consulta: 10 gener 2024].
* ↑ mediaset.es. «Lydia Bosch protagoniza ‘Mía es la venganza’, la nueva serie diaria de Telecinco» (en castellà). Mediaset, 08-03-2023. [Consulta: 8 març 2023].
* ↑ RTVE. «4 estrellas | Javier se reencuentra con un amor de su juventud» (en castellà). RTVE.es, 19-10-2023. [Consulta: 20 octubre 2023].
# Oologia

L'oologia és la branca de l'ornitologia que versa sobre l'estudi dels ous. També s'aplica a l'afició de col·leccionar ous d'ocells salvatges. L'oologia es va anar fent cada vegada més popular a la Gran Bretanya i els Estats Units a partir dels anys 1800. L'observació d'aus a la llunyania era difícil a causa de la baixa qualitat dels binoculars de l'època, i per tant, resultava més pràctic disparar les aus o recollir els seus ous. Mentre que la recol·lecció dels ous de les aus silvestres per part dels aficionats era considerada un respectable intent científic al segle xix i principis del segle xx, com ara, el Oòleg Angles Chodrolo Westinhouse. A partir de mitjans del segle xx es va començar a considerar cada vegada més com un hobby, més que com una disciplina científica.
La recol·lecció d'ous era encara popular en la dècada de 1900, tot i que el seu valor científic va començar a ser menys important. Els recol·lectors d'ous tenien grans col·leccions i feien intercanvis entre ells, els col·leccionistes fins i tot feien el que fos necessari per obtenir ous d'aus poc comuns.
A la dècada de 1960, el naturalista Derek Ratcliffe va comparar ous de falcó pelegrí de col·leccions històriques amb mostres més recents de closca d'ou i va ser capaç de demostrar una disminució del gruix de la closca. Es va trobar que això era causat per part dels agricultors amb pesticides com el DDT i la dieldrina, i això va provocar el declivi de les poblacions d'ocells rapinyaires britànics.
Charles Bendire va estar disposat que li trenquessin unes dents per treure-li un ou poc comú que se li havia encallat a la boca (l'hi havia posat aquí en baixar d'un arbre). Atès que la legislació (com la de protecció de les aus silvestres de 1954 al Regne Unit) va fer impossible recollir ous legalment, la pràctica de la recol·lecció d'ous es va transformar en una activitat il·legal al Regne Unit.

## Referències

* ↑ glosarios@servidor-alicante.com. «Oología (Ornitología)» (en castellà), 13-08-2015. [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ Staff, Guardian «Patrick Barkham investigates rare wild birds' egg thieves» (en anglès). The Guardian, 11-12-2006. ISSN: 0261-3077.
# Llista de peixos de Belarús

Aquesta llista de peixos de Belarús -incompleta- inclou 49 espècies de peixos que es poden trobar a Belarús ordenades per l'ordre alfabètic de llur nom científic.

## A

* Abramis brama
* Acipenser ruthenus
* Alburnoides bipunctatus
* Alburnus alburnus
* Ameiurus nebulosus
* Anguilla anguilla
* Aspius aspius

## B

* Ballerus ballerus
* Barbatula barbatula
* Barbus barbus
* Barbus meridionalis
* Blicca bjoerkna

## C

* Carassius auratus auratus
* Carassius carassius
* Carassius gibelio
* Cobitis taenia
* Coregonus maraenoides
* Coregonus peled
* Cottus gobio
* Cottus poecilopus
* Ctenopharyngodon idella
* Cyprinus carpio carpio
* Cyprinus carpio haematopterus

## E

* Eudontomyzon mariae

## G

* Gasterosteus aculeatus aculeatus
* Gobio gobio
* Gymnocephalus acerina

## H

* Hypophthalmichthys nobilis

## L

* Lampetra fluviatilis
* Lampetra planeri
* Lepomis gibbosus
* Leucaspius delineatus
* Leuciscus idus
* Leuciscus leuciscus

## M

* Micropterus salmoides

## P

* Pelecus cultratus
* Phoxinus phoxinus
* Proterorhinus semilunaris
* Pungitius pungitius

## R

* Rhodeus sericeus
* Rhynchocypris percnurus

## S

* Sabanejewia baltica
* Scardinius erythrophthalmus
* Silurus glanis
* Squalius cephalus

## T

* Thymallus thymallus
* Tinca tinca

## U

* Umbra krameri

## V

* Vimba vimba

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Aps, R., Sharp, R. & Kutonova, T., 2004. Freshwater Fisheries in Central & Eastern Europe: the Challenge of Sustainability, Overview Report. Varsòvia, pp. 56–81.
* Konchits, V.V., 2001. Analysis of the status of fish farming and fishing in the Republic of Belarus (Voprosy rybnogo khozyaystva Belarusi). 17: 5–21.
* Kottelat, M. I J. Freyhof, 2008: Handbook of European Freshwater Fishes. Kottelat, Cornol, Suïssa i Freyhof, Berlín, Alemanya. Publications Kottelat. Handbook of European Freshwater Fishes.: xiii+ 1-646.
* Romanenko, V.D., Afanas'ev, S.A., Petukhov, V.B., Vasenko, A.G. & Kostousov, V.G., 2003. Impact of fisheries on biological diversity in the basin of River Dnepr. Identification of gaps and problems. Kíev, «Akademperiodika», 188 pp.
* V.F. Loginov (ed.), 2002. Natural environment of Belarus. Minsk, "BIP-S", 424 pp.
* Zhukov, P.I., 1965. Fishes of Belorussia. Minsk, «Nauka i tekhnika», 416 pp.
* Zhukov, P.I., 1997. Dynamics of fish catches in water bodies of Belarus in 1945-1995 (Voprosy rybnogo khozyaystva Belarusi), 15: 105–118.

## Enllaços externs

* FAO - National Aquaculture Sector Overview - Belarus (anglès)
# Cal Poma

Cal Poma és una masia del poble de la Coma, al municipi de la Coma i la Pedra, a la Vall de Lord (Solsonès).

## Referències

* ↑ Aquesta és la denominació que apareix al mapa de l'ICC i al padró municipal
# Beatriz Parejo Alonso

Beatriz Parejo Alonso (l'Hospitalet de Llobregat, 23 d'octubre de 1987) ha estat una jugadora i entrenadora de softbol catalana. Va acabar la seva trajectòria esportiva al CB Viladecans i també sent l'encarregada de la tecnificació de les llançadores dels equips sub 15 i sub 18 de la Federació de Navarra i del CB Viladecans.
Va formar part de diferents clubs d'àmbit nacional i estatal; l'Hercules l'Hospitalet, on es va iniciar com a jugadora en aquest esport, el CB Viladecans, el CBS Sant Boi, l'Atlético San Sebastián i el CBS Rivas de Madrid. A nivell internacional ha jugat als equips italians Old Parma, Caserta i La Sestese.
Va anunciar la seva retirada el passat 3 de març de 2024.
Té un doctorat en Bioquímica i Biologia Molecular per la Universitat de Saragossa l'any 2023. Actualment és investigadora postdoctoral a l'Institut d'Investigació Sanitària d'Aragó.

## Palmarès nacional

Ha estat sis vegades campiona de la lliga nacional de softbol. Amb el CS Viladecans al 2010 i 2011, amb el CBS Sant Boi al 2013, amb l'Atlético San Sebastián al 2018 i amb el CB Rivas de Madrid al 2019 i 2020.
Ha guanyat la Copa de la Reina en nou ocasions. Amb el CS Viladecans el 2010 i 2011, amb el CBS Sant Boi el 2013, 2014, 2015 i 2016, amb l'Atlético San Sebastián el 2018 i amb el CBS Rivas el 2019 i 2020.

## Palmarès internacional

En l'àmbit internacionalha jugat a les lligues de la República Txeca i Itàlia. A la República Txeca va formar part del Eagles Praha (2011) i Zraloci Ledenice (2013). A Itàlia va jugar a l'Old Parma (2014), al Caserta Softball (2018) i al Sestese (2019). Va ser dues vegades campiona de la Liga A2 d'Itàlia amb el Caseta (2018) i La Sestese (2019).

## Selecció espanyola

Amb la selecció espanyola sub 22 va guanyar la medalla de bronze al Campionat d'Europa de 2008. Amb la selecció absoluta va ser cinquena del Campionat d'Europa de 2019.

## Referències

* ↑ «Beatriz Parejo Alonso | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «Beatriz Parejo anuncia la seva retirada». LHDigital. [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ «La doble competición de Beatriz Parejo: jugadora de sóftbol e investigadora sobre cáncer de páncreas» (en castellà), 14-09-2020. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «Jugadoras españolas por el Mundo» (en castellà). Real Federación Española de Beisbol i Softbol. Arxivat de l'original el 2023-03-09. [Consulta: 9 març 2023].

## Enllaços externs

* Entrevista a Beatriz Parejo Alonso (castellà)