OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ara i aquí

Ara i aquí és el segon àlbum de Lluís Llach aparegut el 1970.
Aquest disc va ser enregistrat en directe al Palau de la Música el 13 de desembre de 1969. La configuració original del disc, amb cançons en directe, només es va editar en les primeres edicions de Movieplay (referències S-26.030 i 17.0839/2 en LP). Per tant, mai s'ha editat en compact disc.

## Cançons (versió original)

* Per un tros del teu cos
* Cant miner
* L'estaca (Instrumental)
* Cal que neixin flors a cada instant
* Damunt d'una terra
* Aquell vaixell
* Jo sé
* Irene
* Respon-me
* Jo també he dormit a l'alba

## Reedicions

El so directe original va ser substituït per gravacions d'estudi en posteriors edicions, incloent-hi totes les edicions en compact disc. La nova configuració és la següent:
* Temps i temps
* Despertar
* Per un tros del teu cos
* Cant miner
* Cal que neixin flors a cada instant
* Jo també he dormit a l'alba
* Damunt d'una terra
* Aquell vaixel
* Jo sé
* Somni

## Fitxa tècnica

* Editat per: Movieplay S-26030. LP. 1970 (reeditat per: Movieplay 17.0839/2 LP 1973, Fonomusic 892045/9 LP 1984, Dro 2002, Dro (DIGIPACK) 2006)
* Direcció musical: Francesc Burrull
* Arranjament de Respon-me: Zack Laurence
* Arranjaments de les altres cançons: Francesc Burrull
* Produït per: Joan Molas

## Referències

* ↑ «Ara i aquí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Juan Miguel Morales, Omar Jurado; traducció a càrrec de Cinta S.Bellmunt. Lluís Llach: sempre més lluny. 1a. ed. de Txalaparta.. Tafalla (Nafarroa): Txalaparta, 2006, p.95-98. ISBN 9788481364736 [Consulta: 18 març 2014].

## Enllaços externs

* Entrada del disc al Web oficial de Lluís Llach Arxivat 2013-01-17 a Wayback Machine.
# Antoni Llorens i Olivé

Antoni Llorens i Olivé (Cambrils, Baix Camp, 7 de maig de 1940 – Reus, 19 de març de 2017) fou un distribuïdor i productor de cinema català.
President de l'Associació de Distribuïdors Cinematogràfics de Catalunya i propietari de la productora Lauren Films, destacà per difondre el cinema català i el cinema doblat al català. Al llarg de la seva carrera produí més de 15 pel·lícules; en destaca Mujeres al borde de un ataque de nervios, de Pedro Almodóvar, film que va guanyar el Premi Goya a la millor pel·lícula l'any 1988 i que va ser nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.
L'any 1997 fou guardonat amb el Premi Nacional de Cinema «per la seva tasca continuada en la promoció de la indústria del cinema, la creació d'una xarxa de cinemes a Catalunya i la difusió del cinema català i del cinema doblat en català».
En l'àmbit local impulsà el canal privat de televisió CAT 4 TV, que emetia a les demarcacions de Tarragona (Tarragonès, Alt Camp i Conca de Barberà) i Vilanova (Alt Penedès, Baix Penedès i Garraf).

## Referències

* ↑ «Mor Antoni Llorens, fundador de Lauren Films i figura clau de la indústria del cinema català». Diari Ara, 19-03-2017. [Consulta: 19 març 2017].
* ↑ Cendros, Teresa «"Entre Woody Allen y yo hay algo especial", afirma Antoni Llorens». El País, 28-12-1999 [Consulta: 28 gener 2014].
* ↑ «Antoni Llorens, presidente de los productores catalanes». EL País, 11-05-2001 [Consulta: 28 gener 2014].
* ↑ Cendros, Teresa «"Entre Woody Allen y yo hay algo especial", afirma Antoni Llorens» (en castellà). El País, 28-12-1999.
* ↑ «Memòria del Departament de Cultura 1997» pp. 42 – 43. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-04-12. [Consulta: 4 març 2014].
* ↑ Fuentes, Francisco «Lauren Films crea una cadena de televisión local para competir con TV-3». El País, 01-07-1999 [Consulta: 28 gener 2014].
# Gatos en el tejado

Gatos en el tejado és una sèrie de televisió d'Espanya de 13 capítols, emesa per TVE entre el 7 d'octubre i el 30 de desembre de 1988.

## Argument

Narren les peripècies de Manolo Beltrán (José Sacristán), un personatge definit pels creadors de la sèrie com a la quarantena, descregut, desllenguat i entranyable Beltrán és un personatge reconegut pel públic gràcies a les seves actuacions còmiques en el programa de TV L'humor és una cosa meravellosa. No obstant això, la defunció de la seva exdona en un accident propiciaran grans canvis en una vida que ja tenia canalitzada, ja que haurà de recuperar els seus llaços familiars amb els seus dos fills i amb un tercer fruit de la relació de la seva ex esposa amb un altre home.

## Repartiment

* José Sacristán - Manolo Beltrán
* Emma Cohen - Sole
* Albert Closas - Manolo Beltrán, pare
* Gabino Diego - Dani
* Laura Bayonas
* Ana Gracia - Candela
* Jorge Bosso
* José Ángel Egido
* Ferran Rañé - Oriol
* Beatriz Santana - Berta
* Julieta Serrano
* Mónica Cano

## Episodis

| No | Títol | Data emissió |
| 01 | "beg !El amor no ocupa lugar" | 7 d'octubre de 1988 |
| Capítol 1 a rtve.es |||
| 02 | "inv !Palos y astillas" | 14 d'octubre de 1988 |
| Capítol 2 a rtve.es |||
| 03 | "inv !Cantando se vienen, cantando se van" | 21 d'octubre de 1988 |
| Capítol 3 a rtve.es |||
| 04 | "inv !Secretos en reunión" | 28 d'octubre de 1988 |
| Capítol 4 a rtve.es |||
| 05 | "inv !Con el sudor de tu frente" | 4 de novembre de 1988 |
| Capítol 5 a rtve.es |||
| 06 | "inv !Cien años de perdón" | 11 de novembre de 1988 |
| Capítol 6 a rtve.es |||
| 07 | "inv !Viruelas" | 18 de novembre de 1988 |
| Capítol 7 a rtve.es |||
| 08 | "inv !Entre la espada y la pared" | 25 de novembre de 1988 |
| Capítol 8 a rtve.es |||
| 09 | "inv !Los tres pies del gato" | 2 de desembre de 1988 |
| Capítol 9 a rtve.es |||
| 10 | "inv !Ovejas y parejas" | 9 de desembre de 1988 |
| Capítol 10 a rtve.es |||
| 11 | "inv !San Pedro se la bendiga" | 16 de desembre de 1988 |
| Capítol 11 a rtve.es |||
| 12 | "inv !Las barbas de tu vecino" | 23 de desembre de 1988 |
| Capítol 12 a rtve.es |||
| 13 | "inv !Quien tiene un amigo" | 30 de desembre de 1988 |
| Capítol 13 a rtve.es |||

## Premis

* Fotogramas de Plata 1988: José Sacristán (Millor intèrpret de televisió).
** Nominats: Alberto Closas y Ferrán Rañe.
* TP d'Or 1988: Millor Sèrie Nacional, José Sacristán (Millor Actor), Emma Cohen (Millor Actriu).

## Referències

* ↑ Comienza 'Gatos en el tejado', la primera gran producción de la actual etapa de TVE, El País, 7 d'octubre de 1988
* ↑ Gatos en el tejado', la primera "dramedia" española, rtve.es

## Enllaços externs

* Gatos en el tejado a Internet Movie Database
# Frontera entre Zàmbia i Namíbia

La frontera entre Zàmbia i Namíbia és la línia fronterera de 797 kilòmetres en sentit Oest-Est, que separa Zàmbia (Província Oest) de Namíbia (Caprivi Oriental) a l'Àfrica Meridional.

## Traçat

Comença a l'oestal trifini Namíbia-Zàmbia-Angola, fins a l'est al trifini entre ambdós països amb Botswana. Hi ha un encreuament de carreteres entre els dos països, el Pont Katima Mulilo al riu Zambezi, a la vila de Katima Mulilo.
Aquest trifini a l'est és a només dos quilòmetres d'un trifini Zimbàbue-Zàmbia-Botswana. A causa d'aquesta proximitat entre dos trifinis, aquest punt pot semblar una frontera quadrangular Zimbabwe-Zàmbia-Botswana-Namíbia.
Aquesta frontera es va definir oficialment en 1990, quan Namíbia va obtenir la seva independència de Sud-àfrica. Des de Zàmbia, les fronteres d'aquesta regió s'han definit des del segle xix quan Cecil Rhodes va establir a 1889 la Companyia Britànica de Sud-àfrica. En 1923, l'àrea es va convertir en protectorat de l'Imperi Britànic, i es va dividir en Rhodèsia del Nord (avui Zàmbia) i Colònia de Rhodèsia del Sud (després República de Rhodèsia, avui Zimbàbue.

## Referències

* ↑ Ewan M. Anderson Global Geopolitical Flashpoints: An Atlas of Conflict, p. 71
* ↑ Borders of Namibia
* ↑ Ian Brownlie, Ian R. Burns African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia, p. 1100
# Furni

* Per a altres significats, vegeu «Gai Furni».
Furnoi o Furni és un grup d'illes al sud-est d'Icària i sud-oest de Samos amb dos centenars d'habitants.
La principal es diu Korseon i també Furnoi o Furni, el principal lloc de la qual es diu igualment Furni, al sud de la qual hi ha les dues badies bessones de Kampi i altres badies que foren nius de pirates.
L'altra ciutat de l'illa és Chrysomilia, al nord de l'illa (la part nord-est i la part sud-est formen dos parts que semblen dos illes separades unides només per un istme). A part d'aquesta illa només Thimena (Thymaina) és habitada i la seva ciutat es diu igual que l'illa i és a la costa est, quasi enfront de Furni.
Altres illes són Thymainaki, Kisiria, Agion Minas, Alatsonisi, Megalo i Mikra Anthropofas, Prasonisi, Plaka i Makronisi i quatre illots menors. Aquestes illes foren refugis dels pirates des del temps dels romans fins al segle xix. Actualment es dediquen a la pesca. No hi circulen vehicles.
# Gabo, la creació de Gabriel García Márquez

Gabo, la creació de Gabriel García Márquez és un documental d'investigació dirigit per l'anglès Justin Webster estrenat el 2015, basat en el Premi Nobel de Literatura de 1982 i autor de l'obra Cent anys de solitud.

## Argument

Com va poder un nen d'un poble perdut de la costa colombiana guanyar-se el cor de milions de persones, des dels més pobres fins als líders polítics més poderosos, i com va aconseguir la nostra percepció de la realitat a través de les seves obres?
La resposta la trobem en la increïble història de Gabriel García Márquez, criat entre la pobresa i la violència al nord de Colòmbia i que es va convertir en un home motivat per l'amor a la vida i amb una sensibilitat màgica i sensual. Aquestes qualitats no només el van portar cap a una literatura que celebra la vida, sinó també a l'avantguarda de les lluites polítiques dels anys 70 i 80 a través de seu periodisme militant i la seva amistat amb líders polítics com Fidel Castro o Bill Clinton. Un film sobre el poder de la imaginació que segueix els fils entrecreuats de la vida i les obres de Gabriel García Márquez ("Gabo" per a tota Amèrica Llatina) amb la tensió narrativa d'una investigació.

## Repartiment

* Juan Gabriel Vásquez, escriptor Colombià
* Jaime García Márquez, germà de Gabo
* Aída García Márquez, germana de Gabo
* Gerald Martin, biógraf
* Plinio Apuleyo Mendoza, escriptor
* Tachia Quintana, actriu
* Jon Lee Anderson, periodista
* Enrique Santos, periodista
* María Jimena Duzán, periodista
* Xavi Ayén, periodista
* Carmen Balcells, agent literària
* María Elvira Samper, periodista
* César Gaviria Trujillo, ex-president de Colòmbia
* Bill Clinton, ex-president dels EUA

## Al voltant de la pel·lícula

El rodatge va començar uns mesos després de la mort de Gabriel García Márquez, el 17 d'abril de 2014, i va durar fins al principi de 2015. Es va rodar a Bogotà, a la costa del Carib de Colòmbia (Aracataca, Sucre, Cartagena d'Índies, Barranquilla); i a París, Londres, Barcelona i Nova York. Tots els participants van conèixer a García Márquez íntimament, menys Juan Gabriel Vásquez, escriptor d'una generació molt més jove, que busca la resposta a la pregunta fonamental de la pel·lícula.

## Referències

* 1 2 «"Gabo. La creación de Gabriel García Márquez" torna als cinemes». CCMA, 17-12-2015 [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ «Gabo, la creación de Gabriel García Márquez». catalanfilmsdb [Consulta: 29 gener 2016].
# GNU Autoconf

GNU Autoconf és una eina per a produir shell scripts que configuren automàticament paquets de codi font que s'adapten a diversos tipus de sistemes tipus UNIX. Els scripts produïts per Autoconf són independents d'aquest quan s'executen.
Juntament amb Libtool i Automake, Autoconf forma el GNU build system.
Autoconf utilitza m4 per a transformar un fitxer 'configure.ac' (anteriorment anomenat 'configure.in') en un script portable anomenat configure. L'script 'configure' genera els makefiles i fitxers necessaris per a compilar el programa.

## Creació de fitxers configure.ac

Estructura inicial bàsica:

## Enllaços externs

* GNU Autoconf - Lloc web oficial
# Gamace Competició

Gamace Competició fou una entitat esportiva catalana dedicada a l'automobilisme que tingué activitat entre 1977 i 1983. El seu nom era l'acrònim dels cognoms dels seus fundadors: Garcia, May i Cerdà. El 1983, l'entitat es fusionà amb l'escuderia Mitalo Competició -nascuda el 1978- i passà a anomenar-se Escudería Gamace MC Competició. Els seus pilots més destacats foren Oriol Gómez (més tard, pilot del Mundial de Ral·lis amb SEAT) i Manuel Muniente (qui esdevingué pilot oficial Peugeot). L'escuderia va estar presidida per Alfons Cerdà.

## Referències

* ↑ Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «Organitzadors i concursants». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 269. ISBN 84-320-6249-9.
* ↑ «Gamace Competició». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 juny 2016].

## Enllaços externs

* Lloc Web de l'Escuderia Gamace MC Competició, successora de Gamace Competició
# Gamaches

Gamaches és un municipi francès, situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 1999 tenia 2.949 habitants.

## Situació

Gamaches es troba a l'oest del Somme, a pocs quilòmetres del Sena Marítim.

## Administració

Gamaches és la capital del cantó de Gamaches, que al seu torn forma part del districte d'Abbeville. L'alcalde de la ciutat és Jacques Pecquery (2008-2014).

## Vegeu també

* Llistat de municipis del Somme

## Enllaços externs

* Poblacions més properes a Gamaches Arxivat 2008-09-05 a Wayback Machine.
# Gant-Wevelgem 1936

La Gant-Wevelgem 1936 fou la 3a edició de la cursa ciclista Gant-Wevelgem. Es va disputar el 28 de maig de 1936 sobre un recorregut de 168 km. El vencedor fou el belga Robert Van Eenaeme, que s'imposà a l'esprint als seus dos companys d'escapada, els també belgues Joseph Somers i Gaston Denys, segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| Cilista | Equip | Temps |
| 1 | Robert Van Eenaeme (BEL) | 4h 31' 00" |
| 2 | Joseph Somers (BEL) | + 0" |
| 3 | Gaston Denys (BEL) | + 0" |
| 4 | Marcel Van Houtte (BEL) | + 32" |
| 5 | Joseph Devos (BEL) | + 32" |
| 6 | César Pappens (BEL) | + 32" |
| 7 | Joseph Oprins (BEL) | + 2' 30" |
| 8 | Albert Van Wesemael (BEL) | + 2' 30" |
| 9 | Gustave Beckaert (BEL) | + 5' 50" |
| 10 | Maurice Van Herzele (BEL) | + 7' 15" |

## Referències

* ↑ «Gent - Wevelgem (World Tour), Belgium». BikeRaceInfo. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «1936 Gent - Wevelgem, Belgium». BikeRaceInfo. [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ «3ème Gand-Wevelgem 1936». Memoire du cyclisme. Arxivat de l'original el 29 agost 2004.
* ↑ «1936 Gent - Wevelgem in Flanders Fields». First Cycling. [Consulta: 21 gener 2018].

## Enllaços externs

* Web de la cursa (anglès) (neerlandès)
# Georg Johnsson

Ernst Georg Johnsson (Brunflo, 2 de març de 1902 - Enskede, 31 de maig de 1960) va ser un ciclista suec que va córrer a cavall dels anys 20 i 30 del segle xx.
Va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, en què va guanyar una medalla de bronze en la contrarellotge per equips, fent equip amb Gösta Carlsson i Erik Jansson. En la contrarellotge individual finalitzà el dissetè.

## Palmarès

* 1925
** Campió de Suècia de contrarellotge individual
* 1928
** Campió de Suècia de contrarellotge individual, classificació per equips (amb Folke Nilsson i Gösta Carlsson)
** 1r a la Nordisk Mesterskab, classificació per equips (amb Gösta Carlsson, Erik Jansson i Erik Nordin)
** 1r a la Mälaren Runt
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics d'Amsterdam en contrarellotge per equips
* 1929
** 1r a la Mälaren Runt
* 1931
** 1r a la Mälaren Runt
* 1932
** 1r a la Nordisk Mesterskab, classificació per equips (amb Martin Lundin, G. Björklund i Curt Fryckstedt)

## Referències

* ↑ «E. Georg JOHNSSON». COI. [Consulta: 8 maig 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa de Georg Johnsson a sitiodeciclismo.net
# Gerard I de Metz

Gerard I de Metz (vers 875-22 de juny de 910), fou comte de Metz. Seria fill d'Adelard (vers 850-2 de gener de 890), comte de Metz, ell mateix fill d'Adalard el Senescal i d'una noia de Matfrid, comte d'Eifel (vers 820-després de 18 de setembre de 882).

## Biografia

Intenta en va amb els seus germans Esteve i Matfrid I (comte d'Eifel) de regnar sobre la Lotaríngia.
Gérard i els seus germans entraren en conflicte el 897 amb el rei Zwentibold. Foren en principi rebutjats, i es reconciliaren poc de temps després.
Va agafar la direcció d'un aixecament amb el seu germà Matfrid, derrotant i matant a Zwentibold el 900 a la batalla de Susteren.
Després va entrar en guerra, sempre amb el seu germà Matfrid com aliat, el 906, contra el comte Conrad.
Fou mort en una batalla contra l'exèrcit bavarès el 22 de juny de 910.

## Família i descendència

Gerard es va casar després del 13 d'agost del 900, amb la vídua de Zwentibold, Oda de Saxònia (vers 880-després de 952), filla d'Otó I l'Il·lustre, duc de Saxònia, del qual:
* Wicfrid († 9 de juliol de 953), abat de Sainte-Ursule de Colònia i després arquebisbe de Colònia de 924 a 953,
* Oda de Metz († després de 18 de maig del 963, casada amb Gozlí o Goteló de Bidgau, comte a les Ardenes, a Bidgau i a Methingau i que hauria acabat com abat de Gorze († 942); foren els pares de Godofreu el Captiu i Adalberó, arquebisbe de Reims
* Una filla
* Godofreu de Lotaríngia († després de 949), comte del Jülichgau.
Oda de Saxònia es va casar després amb Eberhard, comte a l'Oberlahngau.

## Notes i referències

* ↑ Gerhard, Grafen von Metz (Matfriede), a Medieval Lands

## Fonts

* Gerard de Metz mort el 910, a la Foundation for Medieval Genealogy
# Gerard I de Vaudémont

Gerard I d'Alsàcia, nascut cap a 1057, mort el 1108, va ser el primer comte de vaudémont, de 1070 a 1108. Era el segon fill de Gerard d'Alsàcia, duc de Lorena, i d'Hedwiga de Namur.
A la mort del seu pare, el 1070, va reivindicar una part de les terres paternals, i es va comportar en senyor bandit, destrossant les terres al sud de Lorena. Thierry II de Lorena que estava ja enfrontat amb Lluís comte de Montbéliard i comtat de Bar, per a la successió del ducat, li va donar una part del pagus del Saintois, que estava situat al voltant de Vaudémont, i l'emperador Enric IV li va atorgar la dignitat comtal.
De fet, a partir d'aquesta investidura, va col·laborar de manera estreta amb el seu germà, combatent els comtes de Montbéliard i guardant així la frontera sud del ducat de Lorena.
Va combatre contra un duc de Borgonya i va ser fet presoner cap a 1080, però a part de Jean de Bayon que relata la història alguns segles després amb alguns errors (per exemple el nom del duc de Borgonya és desconegut, entre altres), cap altre document no esmenta l'episodi. Tanmateix, la sobirania feudal del duc de Borgonya sobre les senyories de Charmes i de Ramberailles, possessions dels Vaudémont, està testificada, i l'episodi mencionat podria explicar l'origen d'aquesta sobirania feudal.
Gerard és citat en nombrosos actes en relació amb diferents abadies, en tant que subscriptor o testimoni, a excepció del període comprès entre 1097 i 1101. Aquesta absència es podria explicar per una participació en la primera croada, però cap dels cronistes d'aquesta no menciona la seva presència.
Es va casar cap a 1080 Hedwiga d'Eguisheim († vers 1126) filla de Gerard, comte d'Eguisheim i de Dagsbourg, que era germà del papa Lleó IX. Van tenir a:
* Hug I († 1155)
* Gisela (1090 † 1141), casada amb Renard III, comte de Toul, i després amb Renald I el Borni († 1149), comte de Bar
* Estefania, († 1160/1188), casada amb Frederic I (+ 1160) comte de Ferrette
* Judit († vers 1163), abadessa de Remiremont, després de Saint-Pierre a Metz

## Font

* Michel François, Histoire des comtes et du comté de Vaudémont des origines à 1473
# Genciana nival

La genciana nival o genciana alpina (Gentiana nivalis) és una espècie del gènere gentiana. Creix fins a una alçada de 3-15 centímetres.Tiges simples o ramificades. Fulles oposades, senceres, ovals o el·líptiques, sense formar a penes rosetes. Flors de color blau intens, solitàries, terminals, de fins a 1,5 cm de llarg; calze amb 5 lòbuls punxeguts i corol·la que sembla tenir només 5 lòbuls, atès que els secundaris són molt petits. Floreix a l'estiu.
És la flor del comtat de Perthshire al Regne Unit. També és una de les flors nacionals de Suïssa. A Noruega, el municipi de Nord-Aurdal té una genciana nival al seu escut d'armes.

## Referències

* ↑ Maza, M.; Cartagena F.; Navarro L.M. Guía de flores del Pirineo. Benasque:Barrabés, 2008. ISBN 978-84-95744-59-3.
* ↑ «Caithness CWS - Caithness Field Club - Annual Bulletins - 1975 - October - Conservation».

## Bibliografia

* Xaver Finkenzeller: Alpenblumen, München 2003, ISBN 3-576-11482-3
* Manfred A. Fischer: Exkursionsflora von Österreich, Stuttgart 1994, ISBN 3-8001-3461-6
# Geremi Njitap

Geremi Njitap (Bafoussam, 20 de desembre de 1978) és un futbolista camerunès, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Geremi Njitap va militar al Racing Bafoussam del seu país i al Cerro Porteño paraguaià, abans de traslladar-se a les competicions europees el 1997. Va passar dues temporades al Gençlerbirliği SK turc, amb qui sumaria 57 partits. Dos anys després fitxa pel Reial Madrid.
El camerunes milità tres anys al club espanyol, tot guanyant dues Copes d'Europa. El 2000, és nominat per al Baló d'Or, tot i que finalment no rep vots. Cedit pel Reial Madrid, la temporada 02/03 marxa al Middlesbrough FC de la Premier League, on qualla una bona temporada.
La temporada a l'equip anglès, unida en la seua participació a la Copa Confederacions amb la seua selecció, criden l'atenció del Chelsea FC, que el fitxa al juliol de 2003 per 6,9 milions de lliures esterlines. Roman quatre anys al club londinenc abans de recalar al Newcastle United FC.
Geremi seria capità dels blanc-i-negres la temporada 07/08, sota la direcció de Sam Allardyce. L'arribada a la banqueta d'en Kevin Keegan li va fer perdre aquest càrrec en benefici de Michael Owen.

## Selecció

Geremi ha estat 102 vegades internacional amb la selecció del seu país, tot marcant deu gols. Va sumar el seu encontre centenari l'11 de febrer de 2009, contra Guinea.
Amb Camerun ha disputat nombrosos tornejos internacionals. Va guanyar la Copa d'Àfrica de 2000, el mateix any que fou medalla d'or als Jocs Olímpics de Sydney, tot repetint títol el 2002. A banda, ha participat en les Copes d'Àfrica de 2006 i 2008, el Mundial de 2002 i les Copes Confederacions de 2001 i 2003.

## Títols
### Reial Madrid

* Copa d'Europa: 2000, 2002
* Lliga espanyola: 2000/01
* Supercopa espanyola: 2001

### Chelsea

* Premier League: 2005/06
* FA Communitiy Shield: 2006

### Selecció camerunesa

* Medalla d'or als Jocs Olímpics del 2000
* Copa d'Àfrica: 2000, 2002

## Enllaços externs

* Perfil a la BBC Arxivat 2007-12-27 a Wayback Machine.
# Geocrinia laevis

Geocrinia laevis és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Littlejohn, M., Robertson, P., Gillespie, G., Clarke, J. & Brown (2004). Geocrinia laevis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 24 d'abril del 2008 (en anglès).
# Nata muntada

La crema batuda o nata muntada és nata, sovint edulcorada, després d'haver estat batuda escumant-la amb aire. Si la nata té un 30% o més de greix, pot ser barrejada amb aire, de manera que les bombolles d'aire són capturades en una xarxa de gotes de greix i l'escuma resultant adquireix aproximadament el doble de volum que la nata líquida original. No obstant això, si el procés de batut continua, les gotes de greix s'enganxen entre si i destrueixen l'escuma, formant mantega. El líquid restant és sèrum de mantega. De vegades s'afegeix sucre glas a l'escuma amb la finalitat d'endurir la barreja i reduir el risc de batre massa.

## Referències

* ↑ Article 16 w:nl:Warenwetbesluit Zuivel
# Nick Heidfeld

Nick Heidfeld (nascut el 10 de maig de 1977 Mönchengladbach) és un pilot de Fórmula 1 alemany, actualment a l'equip BMW Sauber. Viu a Stafa, Suïssa amb la seva dona Patricia Papen i tres fills. A la temporada 2010 substitueix Pedro de la Rosa a l'equip Sauber.

## Referències

* ↑ «Heidfeld zum dritten Mal Vater» (en alemany). Motorsport-Total.com.