OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acamàntida

Acamàntida (grec antic: Ἀκαμαντίς) era el nom d'una tribu de l'antiga Atenes formada per tretze demos en el seu inici, que al llarg del temps van anar disminuint. Tenia Acamant, fill de Teseu i de Fedra, com a heroi epònim.
Aquesta tribu va ser la cinquena que es va establir amb les reformes de Clístenes, i Pèricles en va formar part. La tribu portava a la Bulé 50 representants. Els demos es van reduir a 10 l'any 307 aC, i a 9 l'any 224 aC. Durant uns mesos, l'any 201 aC, van arribar a ser 12, després van baixar a 11, i finalment es van quedar en 10 l'any 126 aC.
Tòricos era un dels demos d'aquesta tribu.

## Referències

* ↑ Traill, John S «The Political Organization of Attica: A Study of the Demes, Trittyes, and Phylai, and Their Representation in the Athenian Council». Hesperia Supplements, 14, 1975, pàg. 8-9, 47-48.
# Acamènides

Acamènides (en grec antic Ἀχαιμενίδης), fill d'Adamastos d'Ítaca, va ser un company d'Ulisses, que es va quedar a Sicília quan Ulisses va fugir precipitadament dels Ciclops mentre llençaven roques contra les seves naus, excitats per Polifem. Ulisses s'oblidà de pujar-lo a bord. Acamènides va aconseguir sobreviure amagat, i temps més tard, va ser trobat per Eneas. Va portar els troians a les ciutats de la costa oest de l'illa i Eneas el va portar a Itàlia.
Acamènides no s'esmenta en Homer i tampoc en la mitologia grega. El personatge va ser inventat per Virgili, per a demostrar demostrar la generositat d'Enees, que va recollir un dels seus antics enemics.
Dante Alighieri parla del destí d'Acamènides en la seva quarta ègloga.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 41. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* L'Eneida de Virgili, III 614
* Les Metamorfosis d'Ovidi, XIV, 158
# Acan

Segons l'Antic Testament, Acan (en hebreu, עָכָן בן-כַּרְמִי Akhan ben Carmí) va ser el protagonista negatiu de la presa de Jericó per part de Josuè.
Acan pertanyia a la tribu de Judà, i descendia d'aquell patriarca. El seu pare es deia Carmí, el seu avi era Zabdí i el seu besavi Zèrah, fill del patriarca Judà.
Va néixer durant els quaranta anys de l'Èxode pel desert del poble hebreu. En arribar al riu Jordà, Acan va travessar-lo a peu sec gràcies als levites portadors de l'Arca de l'Aliança, que havien aturat les aigües perquè tot el poble pogués passar. Després de creuar el riu Jordà, va ser circumcidat.

## La conquesta de Canaan

En començar la conquesta de la Terra Promesa va sumar-se a l'exèrcit d'Israel sota el comandament de Josuè, que segons la Bíblia, el formaven uns quaranta mil homes. El primer objectiu va ser la ciutat de Jericó, que volien destruir, tot i que Jahvè va prohibir que ningú s'apropiés de béns ni riqueses. Van arribar prop de Jericó però en lloc d'atacar-la van acampar als afores. L'endemà a trenc d'alba, van agafar l'Arca de l'Aliança i van fer una volta sencera al perímetre de la ciutat, sense atacar i en silenci. Aquest ritual va durar sis dies.
Al setè dia, van fer set tombs sencers i al final, els sacerdots van tocar els seus corns i tot el poble va fer un crit de guerra; en aquell instant les muralles de Jericó es van esfondrar i la presa de la ciutat va ser ja extremadament fàcil per les tropes de Josuè. Aleshores van cremar i enderrocar la ciutat, i van exterminar els seus habitants. A més, Josuè promulgà un edicte pel qual no es podia reconstruir aquella ciutat. Però durant el saqueig Acan s'apropià d'or i monedes de plata secretament.
Poc després, l'exèrcit israelita va atacar la ciutat d'Ai, convençuts de la victòria després de l'èxit de Jericó. Resultà però que van ser rebutjats fàcilment per l'exèrcit local i es retiraren amb prop de tres mil baixes.

## Mort d'Acan

Es va considerar que hi havia algú que havia ofès Jahvè i que per això no havien ocupat la ciutat. Aleshores, Josuè va fer un sorteig (que es considerava un acte diví d'elecció del culpable):
    1) En el primer sorteig es va dividir el poble segons les tribus d'Israel; l'escollida va resultar ser la tribu de Judà.
    2) En el segon sorteig es va comptar la tribu segons les famílies; la sort caigué en els descendents de Zèrah.
    3) Finalment, s'escollí a l'atzar un membre d'aquesta família i tocà a Acan.
Acan, penedit, va confessar davant el poble que havia agafat béns durant el saqueig de Jericó. Aleshores, el poble el va apedregar i després, ja malferit, va ser condemnat a la foguera juntament amb tota la seva família i les seves pertinences.
Al cap d'uns dies, els israelians van tornar a atacar Ai i aquest cop, van saquejar la població i van matar els dotze mil habitants de la ciutat.

## Referències

* ↑ Primer llibre de les Cròniques, 2:7
* ↑ Llibre de Josuè. 7:16-18
* ↑ Llibre de Josuè. 7:21
* ↑ Llibre de Josuè. 7:26
Viccionari
# Ècdroms

A l'antiga Grècia, els ècdroms (grec antic: ἔκδρομος, ékdromos; en plural ἔκδρομοι, ékdromoi) eren hoplites lleugers. El nom significa 'els que corren cap enfora', i es refereix a la seva capacitat per sortir de la falange i lluitar amb un ordre irregular en cas que la situació ho demanés.
Els ècdroms acostumaven a anar solament amb l'aspís i un casc de bronze (normalment d'estil corinti), i constituïen una infanteria ràpida que anava armada amb llança (el dori) i una espasa curta (el copis). El terme realment descriu qualsevol hoplita que practiqués la tàctica dels ècdroms, que consistia en la sortida de la línia de batalla.
Quan estaven formats dins la falange actuaven com hoplites normals, però quan la situació ho requeria sortien de les files i atacaven l'enemic en una formació irregular. Les necessitats tàctiques que podien ordenar trencar les files dels ècdroms i atacar podien ser l'assetjament als peltastes enemics, fer d'avantguarda, la captura ràpida de punts claus en el camp de batalla, la recerca d'enemics en retirada. De fet, l'ècdrom va sorgir per intentar acabar amb l'amenaça dels peltastes tracis que cada vegada s'utilitzaven més en els exèrcits grecs.

## Bibliografia

* Andrea Frediani, Le Grandi Battaglie dell'Antica Grecia, Newton & Compton Editori (italià)

## Referències

* ↑ Spence, Iain. Historical Dictionary of Ancient Greek Warfare (en anglès). Scarecrow Press, 2002-05-07. ISBN 9780810866126.

## Vegeu també

* Amentum
# 29a Flotilla d'U-boat

La 29a Flotilla U-boat (alemany: 29. Unterseebootsflottille) va ser una flotilla de la Kriegsmarine alemanya durant la 2GM.
Es va formar el desembre de 1941 a La Spezia, Itàlia sota el comandament del Korvettenkapitän Franz Becker. La flotilla operava principalment diversos models del submarí Tipus VII i concentrà els seus esforços principalment al mar Mediterrani, contra els combois. L'agost de 1943, la flotilla es va traslladar a Toló, però també disposava de submarins a Marsella i Salamina. La flotilla es va dissoldre el setembre de 1944, quan l'U-407 va ser enfonsat el 19 de setembre i els dos últims vaixells de la flotilla, l'U-565 i l'U-596 van ser enfonsat a Salamina.

## Comandants

| Duració | Comandant |
| Desembre de 1941 – Maig de 1942 | Korvettenkapitän Franz Becker |
| Maig de 1942 – Juliol de 1943 | Korvettenkapitän Fritz Frauenheim |
| Agost de 1943 – Setembre de 1944 | Korvettenkapitän Gunter Jahn |

## U-boats assignats a la flotilla

| U-73 | U-74 | U-77 | U-81 | U-83 | U-97 | U-205 |
| U-223 | U-230 | U-301 | U-303 | U-331 | U-343 | U-371 |
| U-372 | U-374 | U-375 | U-380 | U-407 | U-409 | U-410 |
| U-414 | U-421 | U-431 | U-443 | U-450 | U-453 | U-455 |
| U-458 | U-466 | U-471 | U-557 | U-559 | U-562 | U-565 |
| U-568 | U-573 | U-577 | U-586 | U-593 | U-596 | U-602 |
| U-605 | U-616 | U-617 | U-642 | U-652 | U-660 | U-755 |
| U-952 | U-967 | U-969 | | | | |

## Referències

* «Uboat.net». The Flotillas – 29th Flotilla. [Consulta: 12 febrer 2007].
* «Uboatnet.de». Die Flottillen – 29. Unterseebootsflottille. Arxivat de l'original el 2 January 2007. [Consulta: 12 febrer 2007].
# ATR 72

L'ATR 72 és un avió de passatgers regional impulsat amb turbohèlixs, dissenyat i fabricat per l'empresa francoitaliana ATR.

## Desenvolupament
### Orígens

El 15 de gener de 1986 es va anunciar fer públic el nou model ATR 72. El primer vol del prototip va ser el 27 d'octubre de 1988, rebent la certificació el 25 de setembre de 1989. L'octubre del mateix 1989 l'aerolínia finlandesa Finnair va esdevenir la primera en operar amb el nou model.

## Especificacions (ATR 72-600)

Dades de ATR
Característiques generals
* Tripulació: 2
* Capacitat: Configuració estàndard: 70 seients amb 76 cm de separació i configuració 2+2 per fila (68 a 78 seients segons la configuració)
* Longitud: 27,17 m
* Envergadura: 27,05 m
* Alçada: 7,65 m
* Relació d'aspecte: 12
* Pes buit: 13.311 kg
* Pes màxim d'enlairament: 23.000 kg
* Càrrega màxima : 7.500 kg
Rendiment
* Velocitat de creuer: 510 km/h
* Abast: 825 milles nàutiques
* Sostre de servei: 25.000 peus
* Distància d'enlairament: 1,367 m (4,485 ft) [MTOW]

## Referències

* 1 2 «Milestones». ATR. Arxivat de l'original el 9 de desembre de 2015.
* ↑ «ATR 72-600 Quick view». ATR, 01-02-2017. Arxivat de l'original el 12 abril 2018.
* ↑ «Còpia arxivada». ATR, 2015. Arxivat de l'original el 2018-04-12. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Type Certificate Data Sheet No. A53EU». FAA, Dec 8, 2017. Arxivat de l'original el 12 d'abril de 2018.
# Číž

Číž és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1274.
# Achiras

Achiras és un nucli de població de l'Uruguai, ubicat al nord-est del departament de Lavalleja. Té una població aproximada de 100 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 16 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Achlaena

Achlaena o Arthropogon és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Arthropogon xerachne Ekman
# Xot de la Reunió

El xot de la Reunió o mussol de la Reunió (Otus grucheti; syn: Mascarenotus grucheti) fou una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae) que habitava l'illa de la Reunió. El seu estat de conservació es considera extint.

## Taxonomia

Anteriorment, el Congrés Ornitològic Internacional considerava el xot de de la Reunió en el gènere Mascarenotus. Però en la llista mundial d'ocells (versió 11.1, gener 2021) es decidí moure'l a Otus. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), encara el consideren dins de Mascarenotus.

## Referències

* ↑ «Xot de la Reunió». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 844. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Reunion Owl. Mascarenotus grucheti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Taxonomic Updates.» (en anglès). IOC Version 11.1. Congrés Ornitològic Internacional, 20-01-2021. [Consulta: 15 febrer 2023].
# Xot de l'Índia

El xot de l'Índia (Otus bakkamoena) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos i zones més obertes d'Àsia meridional, a Nepal, Índia i Sri Lanka. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Xot de l'Índia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 255. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Indian Scops-owl. Otus bakkamoena» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 2 febrer 2023].
# ABC

ABC té els següents significats:
* Organitzacions:
** ABC Television Studio, companyia de televisió privada estatunidenca, propietat de The Walt Disney Company
** Australian Broadcasting Corporation, companyia de ràdio i televisió pública australiana
** American Broadcasting Company, emissora de televisió privada que emet als Estats Units i Canadà
** ABC (diari), diari d'Espanya en castellà
** Associació Bíblica de Catalunya
** ABC Records discogràfica estatunidenca absorbida l'any 1979 per MCA Records
** ABC (grup musical), grup musical anglès de pop i new wave, creada l'any 1980
** ABC Futebol Clube, club de futbol brasiler
** ABC motorcycles, fabricant de motocicletes britànic
** ABC Motors (All British (Engine) Company), fabricant d'automòbils, avions, motocicletes i motors britànic
** Agricultural Bank of China
** Pacte ABC, bloc format per Argentina, Brasil i Xile (Chile)
* Toponímia:
** Illes ABC, illes caribenyes d'Aruba, Bonaire i Curaçao
** Regió ABC, regió de l'Estat de São Paulo format per Santo André, São Bernardo do Campo i São Caetano do Sul
** Nacions ABC, Argentina, Brasil, Xile (Chile)
* Biografies: Andrew Browne Cunningham, almirall britànic de la Segona Guerra Mundial
* Altres: Atanasoff Berry Computer, primer computador electrònic i digital automàtic
# Aberració

«Aberració» té aquests significats:
* Aberració de la llum: en astronomia, fenomen que provoca un petit moviment aparent dels cossos celestes, a causa de la velocitat finita de la llum
* Aberració (ètica): en ètica, desviació respecte a la veritat
* Aberració (medicina): en medicina i psicologia, alteració mental
* Aberració (òptica): en òptica i fotografia, desviació d'un sistema òptic respecte al previst per l'òptica paraxial
** Aberració cromàtica, un tipus d'aberració òptica
** Aberració de coma, un tipus d'aberració òptica
** Aberració de curvatura de camp, un tipus d'aberració òptica
** Aberració esfèrica, un tipus d'aberració òptica
# Abernathyita

L'abernathyita és un mineral radioactiu de potassi, urani, arsènic, oxigen i hidrogen.
Químicament és un arsenat de potassi i uranil hidratat, de fórmula química K₂(UO₂)₂(AsO₄)₂·6H₂O, de color groc. La seva duresa es troba entre 2 i 3 a l'escala de Mohs. Té una densitat de 3,32-3,572 g/cm³, i cristal·litza en el sistema tetragonal.
El seu nom fou posat en honor de Jess Abernathy, de Moab, Utah, EUA, propietari de la mina on es descobriren les primeres mostres. Fou descrit el primer cop el 1956 per M.E. Thompson, B. Ingram i E.B. Gross.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeïta, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, metalodevita, chernikovita, metaankoleïta, natrouranospinita, trögerita, uramfita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaïta, arsenuranospatita, uranospatita, vochtenita, coconinoïta, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Referències

* ↑ Garrido, Josep Lluís; Ybarra, Joan Manuel. Nomenclàtor de les espècies minerals, 2010, p. 374. D.L. B-38531-2010 [Consulta: 25 juny 2014].
* ↑ Thompson, M.E.; Ingram, B.; Gross, E.B «Abernathyite, a new uranium mineral of the metatorbernite group». Amer. Mineral., 41, 1956, pàg. 82–90.
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Abernathyite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 9 abril 2014].
# Al-Ukàydir ibn Abd-al-Màlik al-Kindí as-Sakuní

Al-Ukàydir ibn Abd-al-Màlik al-Kindí as-Sakuní fou un rei cristià de l'oasi de Dúmat al-Jàndal contemporani de Mahoma. Mahoma va atacar Dúmat al-Jàndal, que era una etapa important per les caravanes, el 626, a causa de les queixes dels comerciants per la tirania d'Ukaydir. Aquest s'esmenta posteriorment i va rebre cartes dels munafikun (els hipòcrites, adversaris de Mahoma a Medina) per una acció conjunta contra el Profeta. Segons unes fonts fou mort per Khàlid ibn al-Walid, abans de la mort de Mahoma, vers 630 o 631; altres diuen que fou fet presoner i portat davant Mahoma, i altres que es va presentar a Mahoma voluntàriament. Els que diuen que no va morir, asseguren que a la mort de Mahoma va abandonar l'oasi i se'n va anar a al-Hira. Els descendents del rei van seguir vivint al lloc durant unes quantes generacions; un germà, Hurayth, es va convertir a l'islam i el califa Yazid I es va casar amb una filla de Hurayth; un altre germà, Bixr, s'havia casat abans de Mahoma amb una filla d'Abu-Sufyan.

## Referències

* 1 2 «Ukaydir b. ʿAbd al-Malik». A: Enciclopèdia de l'Islam (en anglès). vol.X. 2a ed.. P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs, p. 845-846. ISBN 9789004161214.

## Bibliografia

* Leone Caetani, Annali dell'Islam, text complet en 8 volums, llista amb els seus enllaços
* «Ukaydir b. ʿAbd al-Malik». A: Enciclopèdia de l'Islam (en anglès). vol.X. 2a ed.. P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs, p. 845-846. ISBN 9789004161214.
# ZFK Breznica Pljevlja

El ZFK Breznica Pljevlja és un club femení de futbol de Pljevlja que ha jogat a la Lliga de Montenegro des de la seva fundació al 2013. Després de dos subcampionats, a la temporada 2015/16 va guanyar el campionat per primera vegada.

### Palmarès

* 1 Lliga de Montenegro
** 15/16

## Trajectòria

Lliga de Campions de la UEFA :
| Edició | Fase previa ¹ | Setzens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Semifinals | Final |
| 16/17 | Medyk Konin |
* ¹ Fase de grups. Equip classificat pillor possicionat en cas d'eliminació o equip eliminat millor possicionat en cas de classificació.

## Referències

* ↑ CG Fudbal
# Zumúrrud Khatun

* Aquest article tracta sobre l'esposa d'un califa abbàssida. Si cerqueu la mare de tres emirs búrides, vegeu «Zomorrod Khatun».
Zumúrrud Khatun —àrab: زمرد خاتون, Zumurrud Ḫātūn— (? - gener o febrer del 1203) fou una esclava turca, esposa del califa abbàssida al-Mústadi i mare del califa an-Nàssir (1180-1225). Va intercedir en el seu fill a favor dels hanbalites, als quals el seu espòs al-Mústadi ja havia afavorit. Va fer nombroses obres de caritat i va gastar diners en edificacions religioses. Durant el pelegrinatge es diu que donava al dia 300.000 dinars en almoina o obres públiques.

## Referències

* ↑ Jacobi, Renate. «Zumurrud K̲h̲ātūn». A: Encyclopaedia of Islam (en anglès). volum XI. segona edició, 2012, p. 617-618. ISBN 9789004161214.
# Coryphaenoides lecointei

Coryphaenoides lecointei és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 60 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 2154-3931 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coryphaenoides lecointei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T., 1990. Macrouridae. p. 192-206. A O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Dollo, L., 1900. Macrurus lecointei, poisson abyssal nouveau recueilli par l'Expédition antarctique belge (communication préliminaire). Bull. Acad. R. Belg. Cl. Sci. 6:383-401.
* Duhamel, G., 1997. L'ichtyofaune des îles australes françaises de l'océan Indien. Cybium 21(1) suppl.: 147-168.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Norbello

Norbello (en sard, Norghiddu) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 1.223 habitants. Es troba a la regió de Barigadu. Limita amb els municipis d'Abbasanta, Aidomaggiore, Borore (NU), Ghilarza i Santu Lussurgiu.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Silvio Manca | Centreesquerra |
# Villanueva del Campo

Villanueva del Campo és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Gràcies als seus edificis eclesiàstics i els personatges il·lustres en matèria religiosa, sobretot al segle xviii, sel coneix pel sobrenom de: "Poble de les tres torres, bressol de bisbes i inquisidors"
Pertany a la comarca natural anomenada Tierra de Campos. Es troba integrada a la Mancomunidad Tierra de Campos i en la Mancomunidad Intermunicipal del Raso de Villalpando juntament amb altres municipis de la seva comarca i de la província de Zamora. Part del seu terme municipal s'integra dins de la ZEPA Penillanuras-Campos Sur i de la ZEPA Penillanuras-Campos Norte.

## Geografia

Villanueva del Campo està situat a la cantonada nord-oriental de la província de Zamora, limitant al nord amb la província de Lleó i a l'est i l'oest amb la de Valladolid. Les carreteres que travessen la població són d'est a oest la N-610 que va de Palència a Benavente i de sud a nord la ZA-512 de Villalpando a Valderas. Pertany a la comarca natural denominada Tierra de Campos.

## Fills il·lustres

* Ramón González Barrón (Villanueva del Campo, 12 d'agost de 1897 – 1987) fou un compositor, mestre de capella i sacerdot.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1231 | 1126 | 1052 | 1061 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Manuel Valerio Febrero López | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Manuel Valerio Febrero López | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |