OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pseudomonadàcies

Els Pseudomonadaceae és una família de proteobacteris que inclou els gèneres Azomonas, Azomonotrichon, Azorhizophilus, Azotobacter, Cellvibrio, Mesophilobacter, Pseudomonas (el gènere tipus), Rhizobacter, Rugamonas, i Serpens. Els Azotobacteraceae recentment s'ha establert que pertanyen a aquesta família també.

## Història

Pseudomonada literalment significa 'falsa unitat', el terme monada es feia servir al principi de la història de la microbiologia per designar els organismes unicel·lulars. Es va definir el gènere Pseudomonas de forma vaga a partir de l'any 1894 i al principi se li van assignar moltes espècies moltes de les quals es van reclassificar posteriorment.
Pseudomonas aeruginosa és un patogen oportunista emergent de rellevància clínica amb resistència als antibiòtics.

## Referències

* ↑ Skerman, McGowan and Sneath (editors): Approved Lists of Bacterial Names. Int. J. Syst. Bacteriol., 1980, 30, 225-420.
* ↑ Cornelis P (editor).. Pseudomonas: Genomics and Molecular Biology. 1st. Caister Academic Press, 2008. . ISBN 1904455190.
* ↑ Rediers H, Vanderleyden J, De Mot R «Azotobacter vinelandii: a Pseudomonas in disguise?». Microbiology, 150, Pt 5, 2004, pàg. 1117–9. DOI: 10.1099/mic.0.27096-0. PMID: 15133068.
* ↑ Carmeli, Y; Troillet, N; Eliopoulos, GM; Samore, MH «Emergence of Antibiotic-Resistant Pseudomonas aeruginosa: Comparison of Risks Associated with Different Antipseudomonal Agents». Antimicrobial agents and chemotherapy, 43, 6, 1999, pàg. 1379–82. PMC: 89282. PMID: 10348756.
# Enderleina

Enderleina és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En els seus estadis immadurs són aquàtics i viuen a l'aigua dolça, mentre que com a adults són terrestres i voladors.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela i el Brasil, incloent-hi la conca del riu Amazones.

## Taxonomia

* Enderleina bonita (Stark, 1989)
* Enderleina flinti (Stark, 1989)
* Enderleina froehlichi (Ribeiro-Ferreira, 1995)
* Enderleina preclara (Jewett, 1960)
* Enderleina yano (Stark, 1989)

## Referències

* ↑ Jewett, 1960. Arq. Mus. Nac. R. Jan. 50:174.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ The genus Enderleina (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Neusa Hamada i Sheyla Regina Marques Couceiro, 2003. An illustrated key to nymphs of Perlidae (Insecta, Plecoptera) genera in Central Amazonia, Brazil. Revista Brasileira de Entomologia 47(3): 477-480. «PDF».
* ↑ Teiamar E. Bobot i Neusa Hamada, 2002. Plecoptera genera of two streams in Central Amazonia, Brazil. Entomotropica (Boletín de Entomología Venezolana), vol. 17(3): 299-301.
* ↑ Ribeiro-Ferreira AC., 1995. Nova espécie de Enderleina (Jewett) do Norte do Brasil (Plecoptera-Perlidae). Acta Amazon 25:138-140.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Arctos (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):177.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:332.
* Ribeiro-Ferreira, 1996. Amazoniana 25(1/2):145-147.
* Ribeiro & Rafael, 2005. Zootaxa 1096:61-67, 2 pls.
* Stark, 1989. Aquatic Insects 11(3):153-160.
* Stark, 2001. A: Domínguez. Trends in Research in Ephemeroptera and Plecoptera, 411.
* Zwick, P., 1973. Insecta: Plecoptera. Phylogenetisches System und Katalog. Das Tierreich 94. Walter de Gruyter and Co., Berlín. 465 pp.
# Pseudo-Longí

Pseudo-Longí o Longí (en grec: Λογγίνος) és el nom convencional que es dona a l'autor del tractat Περὶ ὕψους (Sobre el sublim), centrat en el concepte estètic de sublim, en especial en la literatura. Longí o Pseudo-Longí (el seu nom real és desconegut) era un professor de retòrica o crític literari que visqué probablement entre el segle III aC i el segle i. Tan sols se'n coneix la seva obra Sobre el sublim.
Sobre el sublim és una de les principals obres de crítica literària de l'antiguitat clàssica, junt amb la Poètica d'Aristòtil. En aquesta, Longí analitza les obres i les classifica com a bons o dolents exemples d'escriptura. En general, promou una elevació de l'estil i l'eliminació de tota simplicitat, tendint per tant al "sublim", una bellesa extrema que produeix una pèrdua de la racionalitat i una identificació total amb el procés creatiu de l'artista i un gran plaer estètic. El sublim pot ser tan purament bell que produeix dolor en lloc de plaer. Segons Longí, hi ha cinc vies per a assolir la sublimitat: grans pensaments, emocions fortes, certes figures de parla i de pensament, dicció noble i disposició digna de les paraules.
L'autoria del tractat és bastant dubtosa. Al manuscrit conservat (Parisinus Graecus 2036), l'encapçalament indica "Dionysius o Longinus", inscripció probablement d'un copista medieval, que fou mal interpretada com a "Dionysius Longinus". Quan es preparà una edició del text s'atribuí erròniament a Dionís Cassi Longí (213-273). Com l'anotació original inclou el nom "Dionís", alguns l'han atribuït a Dionís d'Halicarnàs, autor del segle i. Pot ser que el text, en realitat, no sigui de cap d'aquests autors, sinó d'un autor desconegut de l'Imperi Romà, probablement del segle i. Altres noms proposats com a possibles autors del tractat són Hermàgores (un rètor que visqué a Roma durant el segle i), Eli Teo (autor d'una obra que té molts punts en comú amb Sobre el sublim) i Pompeu Gèminus.
Sobre el sublim fou traduït al francès i publicat el 1674 per Nicolas Boileau-Despreaux (Tractat del sublim o de les meravelles en l'oratòria), tenint molta repercussió i influint en moltes obres sobre estètica al segle xviii, principalment en l'obra d'autors com Joseph Addison, Edmund Burke, Immanuel Kant, Johann Christoph Friedrich Schiller, Arthur Schopenhauer, Victor Hugo, etc. També influí l'art, especialment al romanticisme, com es pot percebre en l'obra de Caspar David Friedrich, Joseph Mallord William Turner, Hubert Robert, etc.

## Referències

* Pseudo-Longí: Sobre lo sublime (1996), Madrid: Editorial Gredos, ISBN 9788424935191.
# Nová Sedlica

Nová Sedlica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1630.
# Anacroneuria zaga

Anacroneuria zaga és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:57.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):175.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 21 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Estació de Martorell Oest

Mapa sinòptic línia R4 :
Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Martorell Oest és una estació de ferrocarril en projecte, que s'ubicarà al barri del Torrent dels Llops, a l'oest del municipi de Martorell, a la comarca del Baix Llobregat. A l'estació hi pararan trens de la futura línia Orbital Ferroviària (LOF) i la línia R4 de Rodalies de Catalunya, operats per Renfe Operadora.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès | Gelida | | Martorell Central | Terrassa Manresa |
| Mataró | Martorell Can Cases | Línia Orbital | Gelida | Vilanova i la Geltrú |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). www.vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «El tren orbital travessarà una bona part del Baix Llobregat Nord amagat en túnels». www.regio7.cat, 14-02-2009. Arxivat de l'original el 2013-12-02. [Consulta: 30 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ». Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya

## Enllaços externs

* Recorregut de la Línia Orbital Ferroviària a Google Maps
# Naso (Sicília)

Naso (sicilià Nasu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2005 tenia 4.333 habitants. Limita amb els municipis de Brolo, Capo d'Orlando, Castell'Umberto, Ficarra, Mirto, San Salvatore di Fitalia i Sinagra.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Vittorio Emanuele | Llista cívica |
# Pseudometachilo

Pseudometachilo és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Pseudometachilo delius Bleszynski, 1966
* Pseudometachilo faunellus (Schaus in Dyar, 1911)
* Pseudometachilo irrectellus (Möschler, 1882)
* Pseudometachilo subfaunellus Bleszynski, 1967

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 2 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Natural History Museum Lepidoptera genus database
# Pseudomonas luteola

Pseudomonas luteola és un patogen oportunista, trobat en entorns humits. Originalment assignada al gènere Chryseomonas, l'espècie va ser després assignada al gènere Pseudomonas.

## Morfologia

Pseudomonas luteola és un bacteri gramnegatiu, motil i aerobi. La seva motilitat és deguda a l'acció dels seus flagels. Són bacils d'una longitud de 0.8 a 2.5 μm. Les colònies produeixen un pigment groc-taronja. La temperatura òptima pel seu creixement és 30 °C. Creix millor en agar amb cor suplementat amb 5% de sang de cavall. És també capaç de créixer en TSA, Nutrient Agar, Mac Conkey o CASA Agar.

## Biosorció

Pseudomonas luteola pot adsorbir certs metalls pesants com el Cr(VI) i l'Al(III). Ambdós ions són trobats en aigües residuals industrials. Aquests metalls són concretament l'objectiu de la soca P. luteola TEM05 en condicions relativament àcides (pH 4 i 5 per cada ió respectivament). Els experiments van indicar una capacitat de biosorció màxima de 55.2 mg g-1 per l'Al(III) i 3.0 mg g-1 pel Cr(VI).
Aquesta mateixa soca també produeix un exopolisacàrid (EPS) fet servir en l'adsorció de níquel i coure. Per tal d'adsorbir Ni i Cu a nivells significatius, la -soca ha de ser immobilitzada en bordons d'alginat de calci. Amb aquesta millora, la gamma de capacitats d'adsorció màxima van de 45.87-50.81 mg g-1 i de 52.91-61.73 mg g-1, respectivament.

## Patogenicitat

La forma patògena de Pseudomonas luteola és un sapròfit. És un patogen oportunista que pot causar bacterèmia, meningitis, endocarditis de vàlvula prostètica i peritonitis en éssers humans i animals. La majoria de soques són susceptibles a antibiòtics d'ampli espectre, com cefalosporines i ciprofloxacina. Tanmateix, les infeccions associades amb els implants corporals són altament resistents, i les pròtesis infectades han de ser retirades si això és possible.

## Referències

* ↑ Anzai, Yojiro; Kudo, Yuko; Oyaizu, Hiroshi «The Phylogeny of the Genera Chryseomonas, Flavimonas, and Pseudomonas Supports Synonymy of These Three Genera». International Journal of Systematic Bacteriology, 47, 2, 1997, pàg. 249–51. DOI: 10.1099/00207713-47-2-249. PMID: 9103607.
* 1 2 3 4 «Pseudomonas luteola a REGNUM PROKARYOTAE».
* 1 2 3 Chihab, Wafae; Alaoui, Ahmed S.; Amar, Mohamed «Chryseomonas luteola Identified as the Source of Serious Infections in a Moroccan University Hospital». Journal of Clinical Microbiology, 42, 4, 2004, pàg. 1837–9. DOI: 10.1128/JCM.42.4.1837-1839.2004. PMC: 387548. PMID: 15071064.
* 1 2 3 4 Ozdemir, G.; Baysal, S. H. «Chromium and aluminum biosorption on Chryseomonas luteola TEM05». Applied Microbiology and Biotechnology, 64, 4, 2004, pàg. 599–603. DOI: 10.1007/s00253-003-1479-0. PMID: 14605774.
* 1 2 Ozdemir, Guven; Ceyhan, Nur; Manav, Ebru «Utilization of an exopolysaccharide produced by Chryseomonas luteola TEM05 in alginate beads for adsorption of cadmium and cobalt ions». Bioresource Technology, 96, 15, 2005, pàg. 1677–82. DOI: 10.1016/j.biortech.2004.12.031. PMID: 16023570.
# Nová Ves nad Žitavou

Nová Ves nad Žitavou és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. Compta amb una població de 1354 habitants (2022).

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1075.

## Referències

* 1 2 «Nová Ves nad Žitavou». en.mapy.cz. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». citypopulation.de. [Consulta: 7 agost 2022].
# José Bassa Casadesús

José Bassa Casadesús (Barcelona, 5 de març de 1889 - Barcelona, novembre 1964) fou un músic espanyol.
Professor de contrabaix al Conservatori Municipal de Música de Barcelona, també va ingressar a l'orquestra municipal de Barcelona des de finals del 1943. El 1944 era el tercer contrabaix d'aquesta orquestra.

## Referències

* ↑ Matas, J. Ricart. Diccionario biográfico de la música (en castellà). Abril de 1966. Barcelona: Iberia.
* ↑ Almacellas, Josep Maria «El procés de creació de l'Orquestra Municipal de Barcelona». Revista Catalana de Musicologia, 3, 2005, pàg. 107 [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Orquestra Municipal de Barcelona - Eduard Toldrà i Soler». Arxivat de l'original el 2019-02-03. [Consulta: 2 febrer 2019].
# Amalia Lindegren

Amalia Lindegren (Estocolm, 22 de maig de 1814-ibídem, 27 de desembre de 1891) va ser una pintora sueca i membre de la Reial Acadèmia Sueca de les Arts (1856).

## Biografia

Amalia Lindegren va néixer a Estocolm. A l'edat de tres anys va morir la seva mare i va ser enviada a un orfenat. Va ser adoptada per la vídua del seu suposat pare biològic, Benjamin Sandel. Va tenir una infància humiliant, en la qual era utilitzada per demanar caritat a les classes altes. Aquesta etapa de la seva vida es veuria reflectida en les seves últimes obres, amb quadres que mostraven nenes petites d'expressió trista.
El seu estil va fer que l'artista i professor d'art Carl Gustaf Qvarnström (1810-1867) l'acceptés en la Reial Acadèmia Sueca de les Arts el 1849, i el 1850 Lindegren seria la primera dona a rebre una beca d'art de l'acadèmia per anar a estudiar a París, on va estar vivint fins a l'any 1856. A París va ser estudiant de Léon Cogniet i Ange Tissier. També va assistir a l'Acadèmia de Belles arts de Düsseldorf i l'Acadèmia de Múnic, i va visitar Roma de 1854 a 1855, abans de tornar a Suècia l'any 1856.
Va morir a Estocolm.

### Artista

A Lindegren se la sol associar amb l'escola pictòrica de Düsseldorf. Va realitzar retrats i quadres de gènere, i es va inspirar en artistes com Adolph Tidemand, Hans Gude i Per Nordenberg, a més d'en l'estil alemany de l'època. Va enviar un quadre a casa seva des dels seus estudis a París: una escena sobre el consum d'alcohol que representava, segons l'Acadèmia, «un tema inusual per a una dona». A més, aquella «escena [...] no mostra indicis d'haver estat realitzada per una soltera».
Com a retratista, Amalia Lindegren va ser reconeguda pel seu talent per a l'observació. A més, els seus quadres de Dalarna, juntament amb les seves obres sentimentals de nenes petites tristes, van ser molt populars. Lillans sista bädd (L'últim llit de la petita) va ser exposat a París el 1867, a Filadèlfia el 1876 i a Chicago l'any 1893.

### Reconeixements

Amalia Lindegren va rebre el títol agré (agreerad) l'any 1853 i el 1856 va ser nomenada membre de la Reial Acadèmia Sueca de les Arts. Va ser membre honorària de la Societat Britànica de Dones Artistes (Society of Women Artists) a Londres i va rebre el guardó Litteris et Artibus.

## Galeria

* Estudi d'un home amb abillament turc, 1854
* Lovisa (Vilhelmina Fredrika Alexandra Anna Lovisa) (1828-1871), 1859
* Söndagsafton i en dalstuga (Diumenge a la nit en una cabana), 1860
* Frukosten (El desdejuni), 1866
* Lluisa de Suècia (1851-1926), retrat, 1873
* Signe Hebbe (1837-1925), circa 1890
* Lillans sista bädd (L'últim llit de la petita)
* Estudi d'una model
* Jacob Nils Tersmede (1795-1867), retrat
* Arvid Posse (1820-1901), retrat

## Referències

* Carin Österberg (en suec): Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare (Dones sueques: predecessores, pioneres) Lund: Signum, 1990 (ISBN 91-87896-03-6).
* https://runeberg.org/sbh/b0071.html (suec).
# Evan Ryan

Evan Maureen Ryan (nascuda l'any 1971) és una funcionaria nord-americana que va treballar de Secretaria Ajudanta Estatal d'Afers Educatius i Culturals des del 2013 fins al 2017. Abans d'esdevenir l'assistenta de Secretaria Estatal, va ser l'ajudant d'afers i relacions intergovernamentals pel llavors Vicepresident i actual President electe Joe Biden.

## Vida personal

Ryan va néixer l'any 1971 a Alexandria, Virginia, on es va criar en una família de classe mitjana de descendència catòlic irlandesa. Va casar-se amb un oficial de govern, Tony Blinken. Des d'aleshores va ser nomenada per Biden per esdevenir Secretaria Estatal, en una cerimònia bi-confessional a l'església Holy Trinity Catholic Church.

## Referències

* ↑ «About the Assistant Secretary | Bureau of Educational and Cultural Affairs». eca.state.gov. Arxivat de l'original el 2018-03-23. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ Evan Ryan Arxivat 2010-12-23 a Wayback Machine., WhoRunsGov, The Washington Post
* ↑ , September 15, 2013.
* ↑ WEDDINGS; Evan Ryan, Antony Blinken, The New York Times, March 3, 2002

## Enllaços externs

* Perfil Arxivat 2009-10-03 a Wayback Machine. a WhiteHouse.gov
* Anunci de casament, The New York Times, 3 de març de 2002
# Nour Salameh

Nour Salameh (Homs, 1982) és una activista pels drets humans, doctora en Història per la Universitat Rovira i Virgili i membre de la Càtedra UNESCO de Diàleg Intercultural a la Mediterrània (UNESCOMED). Durant els darrers anys ha col·laborat amb diverses institucions, ONG i altres organitzacions en zones de conflicte. Viu a Torredembarra.
Actualment treballa al Programa d'Igualtat i Gènere de l'Institut Europeu de la Mediterrània (IEMed) proporcionant assistència tècnica a la Fundació de Dones de l'Euromediterrània i ensenya al Màster d'Estudis Àrabs Contemporanis de la Universitat Autònoma de Barcelona. Abans de la Guerra Civil siriana, era redactora de notícies i traductora a la Ràdio de Damasc i a l'Agència Àrab Siriana de Notícies.

## Referències

* ↑ «Nour Salameh - Defensores Drets Humans - Síria». FundiPau. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «La llibertat és la capacitat d’escollir entre dues opcions», 06-06-2019. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «Nour Salameh». CCCB. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «La revolución en Síria fue como un despertador, descubrimos libros, autores prohibidos y una parte de nuestra historia que jamás nos contaron» (en castellà), 17-07-2017. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «M’indigna que s’ignori la lluita no violenta i l’acció pacífica de molts sirians i sirianes», 18-09-2020. [Consulta: 29 desembre 2020].
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 2012

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 realitzats a la ciutat de Londres (Anglaterra, Regne Unit) es disputaren quatre proves de tir amb arc, dues en competció masculina i dues més en competició femenina, tant en proves individuals com en proves d'equip.
La competició tingué lloc entre els dies 27 de juliol i 3 d'agost al Lord's Cricket Ground, amb capacitat per a 6.500 persones.

## Programa

| Dia | Data | Inici | Fi | Prova | Fase |
| Dia 0 | divendres 27 | 9:00 | 15:00 | individual masculí | ronda de classificació |
| Dia 0 | divendres 27 | 9:00 | 15:00 | individual femení | ronda de classificació |
| Dia 1 | 28 de juliol | 9:00 | 19:00 | Equips masculí | Ronda eliminatòria/ronda de medalles |
| Dia 2 | 29 de juliol | 9:00 | 19:00 | Equips femení | Ronda eliminatòria/ronda de medalles |
| Dia | 30 de juliol | 9:00 | 17:40 | individual masculí | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia | 30 de juliol | 9:00 | 17:40 | individual femení | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia 4 | 31 de juliol | 9:00 | 17:40 | individual masculí | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia 4 | 31 de juliol | 9:00 | 17:40 | individual femení | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia 5 | 1 d'agost | 9:00 | 19:00 | individual masculí | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia 5 | 1 d'agost | 9:00 | 19:00 | individual femení | Eliminatòries 1/32 i 1/16 |
| Dia 6 | 2 d'agost | 9:00 | 16:20 | individual femení | Quarts de final/semifinals/ronda de medalles |
| Dia 7 | 3 d'agost | 9:00 | 16:20 | individual masculí | Quarts de final/semifinals/ronda de medalles |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual masculí detalls | Oh Jin-Hyek (KOR) | Takaharu Furukawa (JPN) | Dai Xiaoxiang (CHN) |
| Equips detalls | Itàlia Michele Frangilli Marco Galiazzo Mauro Nespoli | Estats Units Brady Ellison Jake Kaminski Jacob Wukie | Corea del Sud Im Dong-Hyun Kim Bub-Min Oh Jin-Hyek |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Individual femení detalls | Ki Bo-Bae (KOR) | Aída Román (MEX) | Mariana Avitia (MEX) |
| Equips detalls | Corea del Sud Lee Sung-Jin Ki Bo-Bae Choi Hyeonju | R.P. de la Xina Fang Yuting Cheng Ming Xu Jing | Japó Kaori Kawanaka Ren Hayakawa Miki Kanie |

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Corea del Sud | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 2 | Itàlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | R.P. de la Xina | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 | Japó | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 3 | Mèxic | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 6 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |
# Escòcia (desambiguació)

«Escòcia» té aquests significats:
* Escòcia, nació que forma part del Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.
* Nova Escòcia, província del Canadà.
* Regne d'Escòcia, estat històric europeu que va existir entre el 843 i el 1707.
* Commonwealth d'Anglaterra, Escòcia i Irlanda, govern d'Oliver Cromwell durant el Protectorat.
Viccionari
# Pseudomonadal

Els Pseudomonadales són un ordre de Proteobacteria. Uns pocs membres són patogens oportunistes, com les espècies de Pseudomonas, Moraxella, i Acinetobacter,. les quals poden causar pneumonia.

## Referències

* ↑ Cornelis P (editor).. Pseudomonas: Genomics and Molecular Biology. 1st. Caister Academic Press, 2008. http://www.horizonpress.com/pseudo ISBN 978-1-904455-19-6 ].
* ↑ Gerischer U (editor).. Acinetobacter Molecular Biology. 1st. Caister Academic Press, 2008. ISBN 978-1-904455-20-2.

## Enllaços externs

* Spotlight On Acinetobacter
# Nová Ves

Nová Ves és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1473.