OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Grafema

En lingüística, el grafema (del grec γράφω, "escric") és la unitat contrastiva mínima de l'escriptura d'una llengua determinada. Segons el sistema d'escriptura, un grafema pot tenir realitzacions gràfiques i fonètiques diverses. Heus ací alguns exemples:
* En els sil·labaris, per exemple en japonès, un grafema sol representar una síl·laba.
* En un abjad, per exemple en hebreu, un grafema sol representar una consonant.
* En un sistema d'escriptura logogràfica, com en xinès, un grafema pot representar un concepte, una paraula, un morfema, etc.
* En un alfasil·labari o abugida, un grafema sol representar una consonant amb una vocal o un únic fonema.
* En un alfabet, per exemple en català, una lletra o un grup de lletres poden constituir un grafema. Es considera grafema qualsevol lletra o grup de lletres (dígrafs) que tingui una referència fònica i/o sèmica.

## Grafemes en català

Podem classificar els grafemes en dues categories principals:
* Fonogrames: grafemes que transcriuen fonemes, els més freqüents en català. És el cas de f en fixar o de gu en eixugui. En aquest últim cas, l'ús del grafema gu o g ve determinat per la seua posició en la paraula.
* Morfogrames: grafemes que transcriuen morfemes. És el cas de r en fixar.
Així, en català central estàndard, en el mot eixugui distingim cinc grafemes: e pel fonema [ə], ix pel fonema [ʃ], u pel fonema [u], gu pel fonema [g], i pel fonema [i]. En fixar, però, distingim cinc grafemes: f pel fonema [f], i pel fonema [i], x pels fonemes [k][s], a pel fonema [a], r pel morfema d'infinitiu. Aquest exemple depèn, és clar, del dialecte considerat.

## Vegeu també

* Alfabets i escriptures del món
* Fonograma (lingüística)
* Logograma

## Referències

* ↑ A partir dels francès morphogramme, terme emprat en aquest sentit per Nina Catach, lingüista francesa.
# Irina Bilyk

Irina Bilyk (Kíiv, 6 d'abril de 1970) és una cantautora ucraïnesa.
Va escriure la seva primera cançó als deu anys. El 1995, Bilyk va actuar per al president dels Estats Units Bill Clinton. Ha produït dotze àlbums musicals (inclosos diversos en rus i un en polonès), molts videoclips, i continua activa en la indústria musical.
El 27 d'octubre de 2007 Iryna Bilyk es va casar amb la seva parella de ball del programa de televisió "Dances with the Stars-2", Dmytro Dykusar, de 22 anys. La cerimònia del casament va tenir lloc a Rio de Janeiro.

## Discografia

* «Кувала зозуля» (1990)
* «Я розкажу» (1994)
* «Nova» (1995)
* «Так просто» (1996)
* «Фарби» (1998)
* «Ома» (2000)
* «Biłyk» (2002)
* «Країна» (2003)
* «Любовь. Яд» (2004)
* «На бис» (2008)
* «Рассвет» (2014)
* «Без Грима» (2017)

### Singles

"Ne khovay ochey" (2018)

## Honors

* Order of Princess Olga, Tercera Classe (2020)

## Referències

* ↑ «"Iryna Bilyk" discography» (en anglès). Discogs. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Билык и Дикусар таки поженились» (en rus). Segodnya.ua, 30-10-2007. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ «Сегодня: Ирина Билык вышла замуж» (en rus). Korrespondent.net, 30--10-2007. [Consulta: 24 agost 2022].
* ↑ (en ucraïnes)https://www.president.gov.ua/documents/2542020-34277
# Indotestudo elongata

La tortuga elongada (Indotestudo elongata) és una tortuga terrestre de la família Testudinidae del sud-est d'Àsia i part del sud d'Àsia. L'espècie es distribueix pel Nepal, Bangladesh, Índia (Jalpaiguri, Bengala Oriental, i Singhbhum a Bihar), Myanmar (o Myanmar), Laos, Tailàndia (incl. Phuket), Cambodja, Vietnam, oest de Malàisia i sud de la Xina.

## Descripció

En general la tortuga elongada mesura al voltant de 30 cm de llarg i pesa 3,5 kg a l'edat adulta. Les femelles tendeixen a ser més amples que els mascles i més arrodonides. Els mascles també tenen una cua que és molt més gran que el de la femella. Els mascles tenen un plastró còncau, mentre que el plastró de la femella és pla. A més, les ungles posteriors de la femella són clarament més llargues i més corbades que les dels mascles. Es creu que això és per facilitar la construcció del niu.

## Referències

* Blyth,E. 1854 Notices and descriptions of various reptiles, new or little-known. Part I. J. Asiat. Soc. Bengal 22 [1853]: 639-655
* Gray,J.E. 1857 Notice of some Indian tortoises (including the description of a new species presented to the British Museum by Professor Oldham). Ann. Mag. Nat. Hist. (2) 19: 342-344
* Iverson, John B., Phillip Q. Spinks, H. Bradley Shaffer, William P. McCord and Indraneil Das 2001 Phylogenetic relationships among the Asian tortoises of the genus Indotestudo (Reptilia: Testudines: Testudinidae). Hamadryad 26 (2):271-274

## Enllaços externs

* Elongated Tortoise Arxivat 2008-07-11 a Wayback Machine.
# Ivórovo

Ivórovo (en rus: Иворово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Iván de Nova Ruíz

Iván de Nova Ruíz (Tarragona, Catalunya, 22 de setembre de 1996), més conegut com a Iván de Nova, és un futbolista català que juga com a lateral esquerre i actualment milita al Club Gimnàstic de Tarragona.
# Iwade

Iwade (岩出市, Iwade-shi) és una ciutat de la prefectura de Wakayama, al Japó.
El 2015 tenia una població estimada de 53.677 habitants Té una àrea total de 38,5 km².

## Geografia

Iwade es troba al centre-oest de la prefectura de Wakayama, envoltada completament d'altres municipis de la prefectura. El riu Kinokawa creua la ciutat vorejant-la pel sud.

## Història

La vila d'Iwade esdevingué poble l'1 d'agost de 1908. El 30 de setembre de 1956, el poble es fusionà amb les viles de Kamiiwade, Nera, Yamazaki, i part de Kokura, de manera que s'expandí fins a ocupar l'àrea de l'actual ciutat. L'1 d'abril de 2006 Iwade obtingué l'estatus de ciutat, esdevenint la novena ciutat de la prefectura.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 16 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Iwade (japonès)
# Iwaki

Iwaki (いわき市, Iwaki-shi) és una ciutat de la prefectura de Fukushima, al Japó.
El 2015 tenia una població estimada de 333.802 habitants. Té una àrea total de 1.231,35 km², fet que la converteix en la desena ciutat del Japó.

## Geografia

Iwaki està situada a la cantonada sud-est de la prefectura de Fukushima, i n'és la ciutat més gran en àrea. Fa frontera pel sud amb la prefectura d'Ibaraki.

## Història

L'actual ciutat d'Iwaki fou establerta l'1 d'octubre de 1966 com a resultat de la fusió de 14 municipalitats. L'1 d'abril de 1999 fou designada ciutat-nucli del Japó. Els rius Natsuigawa, Samegawa, Yoshimagawa i Fujiwara neixen a la zona muntanyosa de l'oest de la ciutat i creuen el municipi fins a desembocar a l'oceà Pacífic.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Iwaki Arxivat 2010-04-11 a Wayback Machine. (japonès)
# Jaume Nomen i Torres

Jaume Nomen i Torres (Tortosa, 23 de juny de 1960) és un cirurgià oral i maxil·lofacial català, astrònom aficionat i descobridor de nombrosos planetes menors. Es va donar a conèixer internacionalment pel descobriment de l'asteroide proper a la Terra 2012 DA$_{14}$ per part de l'equip de l'Observatori Astronòmic de Mallorca des de l'Observatori Astronòmic de La Sagra. L'asteroide 56561 Jaimenomen duu el seu nom.
Nomen és un prolífic descobridor d'asteroides, professor de la Universitat de Barcelona i membre actiu del Grup d'Estudis Astronòmics de Barcelona. Ha descobert més de seixanta asteroides dels quals 55 han estat numerats, entre els quals es troben (25472) Joanoro, (38671) Verdaguer i (37391) Ebre.
És el director del projecte Unicorn 3SSS que va instal·lar tres telescopis automàtics de 61 cm de diàmetre a l'Observatori astronòmic de Piera, a l'Observatori de l'Ametlla de Mar i a l'Observatori Astronòmic de Mallorca a Costitx per augmentar la capacitat de detecció i estudi dels asteroides.

## Referències

* ↑ «Hemos contaminado la Tierra y los océanos, y ahora el espacio» (en castellà). Onda Cero Radio, 26-07-2016. [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of minor planet names: addendum to fifth edition 2003-2005 prepared on behalf of Commission 20 under the auspices of the International Astronomical Union. Berlin: Springer, 2006. ISBN 978-3-540-34361-5.
* ↑ «Dedicacio de l'asteroide VERDAGUER», 21-11-2007. Arxivat de l'original el 2007-11-21. [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ «Discovered asteroids», 13-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-13. [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ «El astrólogo Jaime Nomen dice que la "clave" al detectar asteroides es tener un procesador nocturno "a tiempo rea» (en castellà). 20 minutos, 06-07-2015. [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ «Minor Planet Discoverers». [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «JPL Small-Body Database - 37391 Ebre (2001 XB)», 11-05-2004. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «JPL Small-Body Database - 38671 Verdaguer (2000 PZ6)», 02-10-2003. [Consulta: 9 maig 2019].
* ↑ «Un inmenso ojo para vigilar el espacio» (en castellà), 17-02-2001. [Consulta: 30 maig 2023].
# Jaume Nualart i Maymí

Jaume Nualart i Maymí (Cassà de la Selva, Gironès, 1916 - Barcelona, 1989) fou un sociòleg i polític català. Integrat de ben jove en els moviments del catalanisme catòlic, fou membre de la Federació de Joves Cristians de Catalunya i un dels fundadors de l'Orientació Catòlica i Professional del Dependent i de l'Institut Catòlic d'Estudis Socials de Barcelona. Fou membre del consell de govern de CC i participà en l'organització de les Cases del Congrés Eucarístic, en la creació de la Cooperativa la Puntual (Nou Barris). Es distingí per la seva recerca de catalanització de l'església. També va destacar pels seus estudis sobre el barraquisme a la ciutat de Barcelona.
A les eleccions generals espanyoles de 1977 tancà la llista de Barcelona del Pacte Democràtic per Catalunya. El 23 de juny de 1980 fou nomenat director general de Serveis Socials de la Generalitat de Catalunya i el 1985 president del Consell Assessor d'Atenció Primària. Juntament amb Rosa Barenys és considerat un dels artífex de la primera Llei de Serveis Socials de Catalunya.

## Referències

* ↑ Candel, Francesc. Els altres catalans. 2020. Barcelona: Grup62, p. 206. ISBN 9788417423582.
* ↑ Conformació dels serveis socials a Catalunya
# Isaac Joseph

Isaac Joseph (el Caire, 20 de setembre de 1943 - París, 10 de febrer de 2004) fou un sociòleg i filòsof francès. Fou professor de sociologia a la Universitat Lyon 2 i a la Universitat París X – Nanterre. Conegut per haver introduït a França els treballs de l'Escola de Chicago i pels seus estudis sobre Erving Goffman, l'espai públic i el pragmatisme. Isaac Joseph fou membre del Centre d'études, de Recherches et de Formation Institutionnelles (CERFI) creat per Félix Guattari. Entre les seves nombroses publicacions, destaquen Le passant considérable. Essai sur la dispersion de l'espace public (Librairie des Méridiens, 1984), Erving Goffman et la microsociologie (PUF, 1998), L'héritage du pragmatisme. Conflit d'urbanité et épreuves du civisme (Éditions de l'Aube, 2002) i Météor. Les métamorphoses du métro (Economica, 2004).

## Referències

* ↑ «Isaac Joseph». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Javier Recio Gracia

Javier Recio Gracia (Madrid, juliol de 1981) és un animador i director de cinema espanyol. Va dirigir La dama y la muerte, que fou nominada a l'Oscar al millor curtmetratge el 2010.

## Biografia

Va créixer a Madrid i després a Granada. El seu interès pel dibuix va començar en la seva joventut. Als 16 anys va publicar la seva pròpia sèrie de còmics independent anomenada Proyecto junt amb alguns amics. Després de l'escola, va estudiar art a la Universitat Complutense de Madrid i va començar a treballar a Kandor Graphics, un estudi d'animació fundat el 2005 per Antonio Banderas, Manuel Sicilia i Raúl García. El 2006 li van fer un contracte fix. El 2008 es va publicar la seva primera pel·lícula, El lince perdido, en què va treballar com a dibuixant i animador. El 2009 va dirigir la seva primera pel·lícula, el curtmetratge La dama y la muerte, que va rebre el Goya al millor curtmetratge d'animació. Va competir als Premis Oscar de 2010, però al final se'l va endur Logorama.
Després va marxar als Estats Units, on va trobar feina a DreamWorks a Los Angeles, Califòrnia. El seu primer treball per a l'estudi va ser la pel·lícula L'origen dels guardians (2012), que fou nominada al Globus d'Or.

## Filmografia

* El lince perdido (departament artístic, 2008)
* La dama y la muerte (direcció i departament artístic, 2009)
* L'origen dels guardians (direcció artística, 2012)
* Justin and the Knights of Valour (direcció artística, 2013)
* El nadó en cap (direcció artística, 2017)
* Ferdinand (direcció artística, 2017)
* Love, Death & Robots (direcció, 2019)

## Referències

* ↑ Javier Recio, de dibujante de cómics a guionista de 'storyboards' en un gran estudio, Granada Hoy, 6 d'abril de 2019
* ↑ «Oscar nominations 2010: the full list». 'The Guardian', 02-02-2010.
* ↑ Javier Recio a animayo.com
# Jane Wilde

Jane Frances Agnes Elgee, també coneguda com a Lady Jane Wilde o Speranza, (27 de desembre de 1821 - 3 de febrer de 1896) va ser una poetessa irlandesa.

## Biografia

Jane era la filla menor de Sarah i de Charles Elgee (1783-1824), un advocat del Comtat de Wexford. La seva família va arribar a Irlanda des d' Itàlia al segle xviii.
Es desconeixen els detalls de la seva educació, però se sap que dominava diverses llengües. Va publicar traduccions d'autors alemanys (J. W. Meinhold, Sidonia the Sorceress, 1849) i francesos (Alphonse de Lamartine, Pictures of the first French revolution, 1850, i The Wanderer and his home, 1851). A més de traduccions en llatí i grec, probablement dominava també l'italià, espanyol, polonès, rus i irlandès. El 1846 va començar a publicar prosa com John Fanshawe Ellis i poesia com Speranza en el periòdic nacionalista The Nation. Va ser una lluitadora per la causa de l'independentisme irlandès, la qual cosa va influir molt en el seu fill, Oscar Wilde.

## Referències

* ↑ http://www.irishwriters-online.com/speranza.html Arxivat 2007-02-13 a Wayback Machine.
* ↑ Howes, Marjorie. Foley and Ryder. "Lady Wilde and the Emergence of Irish Cultural Nationalism", en Ideology and Ireland in the Nineteenth Century. Dublín: Four Courts Press, 1998.
* ↑ «Wilde, Jane Francesca Agnes ('Speranza')». Dictionary of Irish Biography Online, 2016 [Consulta: 17 octubre 2016].
* ↑ Pearson, Hesketh. The Life of Oscar Wilde. Penguin Books, 1985.
* ↑ Hesketh Pearson, The Life of Oscar Wilde, reprinted by Penguin Books, 1985. p. 18.
# Integració vertical

El terme integració vertical en microeconomia i gestió, descriu en estil de control de gestió. Les empreses integrades verticalment en una cadena de subministraments estan unides a través d'un propietari comú. Normalment cada membre de la cadena de subministraments produeix un producte diferent o un servei de mercat específic i els productes es combinen per a satisfer una necessitat comuna. Contrasta amb la integració horitzontal.
La integració vertical és un mètode per evitar el hold-up problem. Un monopoli produït a través de la integració vertical es diu monopoli vertical.
Andrew Carnegie, magnat de l'acer, introduí el concepte i l'ús de la integració vertical.

## Exemple

Apple Inc. és un exemple de la integració vertical, específicament amb molts elements de l'ecosistema per a iPhone i iPad, on controlen el processador, el maquinari i el programari. El mateix maquinari no està típicament fabricat per Apple, però fabricants com Hon Hai Foxconn o Asus Pegatron fabriquen productes d'Apple segons les seves especificacions.

## Referències

* ↑ http://www.slu.edu/x28249.xml Arxivat 2015-04-22 a Wayback Machine.
* ↑ Newsweek article

## Bibliografia

* Martin K. Perry. "Vertical Integration: Determinants and Effects". Chapter 4 in: Handbook of Industrial Organization. North Holland, 1988.
* Joseph R. Conlin. "The American Past: A Survey of American History". Chapter 27 page 457 under "VERTICAL INTEGRATION". Thompson Wadsworth. Belmont, CA, 2007.
# Llista de reis de Tessalònica

Els reis de Tessalònica foren els sobirans varen governar el Regne de Tessalònica després de la Conquesta de la Constantinoble durant la Quarta Croada.

## Reis de Tessalònica

* 1204-1207: Bonifaci I de Montferrat (Bonifaci I de Tessalònica)
* 1207-1222: Demetri de Montferrat (Demetri I de Tessalònica)
El 1222 el Regne és conquerit per Teodor I Àngel-Comnè Ducas, Dèspota de l'Epir.

## Reis titulars pretendents de Tessalònica

* 1224-1230: Demetri de Montferrat (Demetri I de Tessalònica)
* 1230-1239: Frederic II del Sacre Imperi Romanogermànic (Frederic I de Tessalònica)
* 1239-1253: Bonifaci II de Montferrat (Bonifaci II de Tessalònica)
* 1253-1284: Guillem VII de Montferrat (Guillem I de Tessalònica)
El 1266, Balduí II de Constantinoble dona a Hug IV de Borgonya els drets sobre el Regne de Tessalònica, del qual ell es mantindrà com a sobirà.
* 1266-1271: Hug IV de Borgonya (Hug I de Tessalònica)
* 1273-1305: Robert II de Borgonya (Robert I de Tessalònica)
* 1305-1313: Hug V de Borgonya (Hug II de Tessalònica)
El 1313 Hug V de Borgonya cedeix el drets sobre el Regne de Tessalònica a son germà Lluís de Borgonya.
* 1313-1316: Lluís de Borgonya (Lluís I de Tessalònica)
* 1316-1320: Eudes IV de Borgonya (Eudes I de Tessalònica)
El 1320 Eudes IV de Borgonya ven els drets sobre el Regne de Tessalònica a Lluís I de Borbó. Aquest els revengué a Felip I de Tàrent, qui fou el darrer en titular-se rei de Tessalònica.
* 1320-1321: Lluís I de Borbó (Lluís II de Tessalònica)
* 1320: Felip I de Tàrent (Felip I de Tessalònica)
# Manuel Alonso

Manuel Alonso és el nom dels següents personatges:
* Manuel Alonso de Areyzaga (Sant Sebastià, 1895 - Madrid, 1984) tennista espanyol
* Manuel Alonso Corral (1934-), religiós - conegut com a Papa Pere II, líder de l'Església Catòlica Palmariana;
* Manuel Alonso Erausquin (Sant Sebastià, 1946), economista, escriptor i periodista
* Manuel Alonso González (1918-2011), guerriller antifranquista.
* Manuel Alonso Martínez (Burgos, 1827 - Madrid, 1891) jurista i polític espanyol
* Manuel Alonso Olea (Melilla, 1924 - Madrid, 2003) jurista i laboralista espanyol
* Manuel Alonso Pacheco (1822-1889), escriptor porto-riqueny;
* Manuel Alonso Peña (1903-1982), enginyer agrònom espanyol.
* Manuel Alonso Sañudo (1856-1912), metge espanyol
* Manuel Alonso (futbolista) (19??) exfutbolista mexicà
# Javier Sánchez de Felipe

Javier Sánchez de Felipe (Getafe, Madrid, 14 de març de 1997), més conegut simplement com a Javi Sánchez, és un futbolista espanyol que juga com a defensa al Reial Valladolid Club de Futbol de la Primera Divisió espanyola.

## Trajectòria

És un jugador format al Club Deportivo Humanes, club des del qual va arribar al Reial Madrid essent un infant. El central va anar escalant a poc a poc en les categories inferiors del Madrid, fins a arribar la temporada 2015-2016 al Reial Madrid Castella.
La temporada 2018-19, amb només 20 anys, seria el capità del Reial Madrid Castella, amb el qual gaudí de 26 titularitats, convertint-se en un dels jugadors més destacats del filial blanc, amb el qual va arribar a disputar eliminatòries pel play-off d'ascens.
A més, durant aquella mateixa temporada participaria en cinc partits amb el primer equip a les ordres de Santiago Hernán Solari, un partit de LaLiga Santander, dos de Champions League i dos més de Copa del Rei, i va fer un gol enfront de la UD Melilla. Debutaria en primera divisió l'11 de novembre de 2018 a l'Estadi de Balaídos enfront del Celta de Vigo.
En les seves quatre temporades en la disciplina del Reial Madrid Castella jugaria un total de 70 partits de Segona Divisió B en els quals va marcar vuit gols.
El juliol de 2019 va ser cedit al Reial Valladolid per disputar la temporada 2019-20 a primera divisió. El 16 de juny de 2020 el conjunt val·lisoletà va anunciar el seu fitxatge fins al 2024.
Després de promocionar l'equip des de la Segona Divisió com a segon classificat, Sánchez va marcar el seu primer gol a primera el 5 de novembre de 2022, el primer en una victòria per 2–1 ca casa contra l'Elx CF. Després d'un nou descens de categoria del club, es va perdre tota la temporada 2023–24 a segona, a causa d'una lesió de genoll.

## Referències

* ↑ «Javi Sánchez». Real Madrid CF. [Consulta: 18 novembre 2018].
* ↑ Fitxa a transfermarkt
* ↑ ¿Quién es, realmente, Javi Sánchez de Felipe?
* ↑ «El Real Madrid cede a Javi Sánchez al Real Valladolid». Marca, 27-07-2019. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Acuerdo con el Real Madrid para el traspaso del joven central madrileño» (en castellà). Real Valladolid, 16-06-2020. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Official announcement: Javi Sánchez». Real Madrid CF, 16-06-2020. [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «Los números individuales del ascenso» (en castellà). Real Valladolid, 16-06-2022. [Consulta: 8 novembre 2022].
* ↑ González, Alex «Edgar Badia no puede evitar el triunfo del Valladolid» (en castellà). , 05-11-2022.
* ↑ Domínguez, Jesús «Javi Sánchez pasará por quirófano; Marcos André, puede» (en castellà). , 31-10-2023.
* ↑ «Javi Sánchez reaparece tras diez largos meses de lesión y se muestra ilusionado» (en castellà). Real Valladolid, 10-04-2024. [Consulta: 19 abril 2024].

## Enllaços externs

* Javier Sánchez de Felipe a BDFutbol
# Joan Frederic de Brunsvic-Lüneburg

Joan Frederic de Brunsvic-Lüneburg (en alemany Johann Friedrich von Braunschweig-Calenberg) va néixer al palau de Herzberg el 25 d'abril de 1625 i va morir a Augsburg el 18 de desembre de 1679. Era el tercer fill del duc Jordi de Brunsvic-Lüneburg (1582-1641) i d'Anna Elionor de Hessen-Darmstadt (1601-1659).
Joan Frederic va fer diversos viatges d'estudis a França i a Itàlia, el darrer dels quals a Assís on es convertí al catolicisme el 1651. Va rebre els dominis de Calenberg quan el seu germà gran Jordi Guillem va heretar el Principat de Lüneburg. El 1666 s'havia fet construir el palau de Herrenhausen prop de Hannover, inspirat en el Palau de Versalles, molt famós pels seus jardins.

## Matrimoni i fills

El 30 de novembre de 1668 es va casar amb Benedicta Enriqueta de Wittelsbach (1652-1730), filla del comte Palatí de Simmern Eduard de Wittelsbach (1625-1663) i d'Anna Gonzaga (1616-1684). El matrimoni va tenir quatre filles:
* Anna Sofia (1670-1672)
* Carlota Felicitat (1671-1710), casada amb el duc de Mòdena Reinaldo III d'Este (1655-1737)
* Enriqueta Maria (1672-1757)
* Amàlia Guillema (1673-1742), casada amb l'emperador Josep I del Sacre Imperi Romanogermànic (1678-1711).

## Enllaços externs

* Allgemeine Deutsche Biographie, vol. 14, p. 177-181
* Casa de Welf