OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clarivate

Clarivate Plc és una empresa d'analítica britano-estatunidenca que cotitza en borsa, que opera una col·lecció de serveis basats en subscripció, en les àrees de bibliometria i cienciometria; intel·ligència empresarial i de mercat, així com anàlisi de perfils competitius per a farmàcia i biotecnologia, patents i compliment normatiu; protecció de marques registrades i protecció de dominis i marques. A l'acadèmia i a la comunitat científica, Clarivate és coneguda per ser l'empresa que calcula l'Índex d'impacte, utilitzant dades de la seva família de productes Web of Science, que també inclou serveis/aplicacions com Publons, EndNote, EndNote Click i ScholarOne. Les seves altres famílies de productes són Cortellis, DRG, CPA Global, Derwent, MarkMonitor, CompuMark i Darts-ip, i també els diferents productes i serveis de ProQuest.
Clarivate es va fundar el 2016, després de l'adquisició del negoci de propietat intel·lectual i ciència de Thomson Reuters per Onex Corporation i Baring Private Equity Asia. Clarivate ha adquirit diverses empreses des d'aleshores, inclosa, sobretot, ProQuest el 2021.

## Referències

* ↑ «Jonathan Gear Assumes Chief Executive Officer Role for Clarivate with Jerre Stead Retirement», 01-09-2022. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ O'Grady, Cathleen. «Journal impact factor gets a sibling that adjusts for scientific field». Science, 30-06-2021. [Consulta: 5 desembre 2021].
* ↑ «"Clarivate Analytics: New Name, Established Products" by Ojala, Marydee – Online Searcher, Vol. 41, Issue 3, May–June 2017». Arxivat de l'original el 2019-09-01.
* ↑ Clarivate Analytics (2016-10-03). "Acquisition of the Thomson Reuters Intellectual Property and Science business by Onex and Baring Asia completed". Nota de premsa.
# Jean-Luc Van Den Heede

Jean-Luc Van Den Heede, també conegut per les sigles JVDH o VDH (Amiens, 8 de juny de 1945) és un navegant i conferenciant francès. És cèlebre per les seves consecucions en la navegació a vela, entre les quals haver realitzat sis vegades la volta al món en solitari, aconseguint en una de les ocasions el rècord absolut per la circumnavegació més ràpida en sentit est-oest.
El gener de 2019 va ser el guanyador de la regata Golden Globe Race 2018, consistent a fer la volta al món sense escales ni assistència, en embarcacions de dimensions reduïdes i prescindint de l'ajut de les tecnologies actuals de navegació per satèl·lit. Comptant llavors amb 73 anys, és la persona de més edat en haver realitzat una circumnavegació en solitari.
Va començar a navegar als 17 anys i es convertí en monitor de vela a la prestigiosa escola francesa Les Glénans. Treballà com a mestre de matemàtiques a la ciutat portuària d'An Oriant (en francès Lorient), a la Bretanya. A partir de 1989 esdevingué navegant amb dedicació completa.
Ha publicat diversos llibres en francès i ha rebut les condecoracions al Mèrit Marítim (1992) i de cavaller de la Legió d'Honor francesa (2004). Des de 2005 és també cantant del grup de rock Globalement Vôtre.

## Consecucions

* 1977: 4t de la Mini Transat
* 1979: 2n de la Mini Transat
* 1986: 2n de la BOC Challenge a bord del Let's Go
* 1990: 3r de la Vendée Globe a bord del 36.15 MET
* 1993: 2n de la Vendée Globe a bord del Sofap Helvim
* 1993: 4t de la Transat Jacques Vabre
* 1995: 3r de la BOC Challenge a bord del Vendée Entreprises
* 1996: 1r campió del món d'IMOCA (període 1992-1996)
* 1998: 2n de la Ruta del Rom a bord de l'Algimouss
* 2002: Rècord de la travessa del canal de la Mànega a bord de l'Adrien, amb Karen Leibovici
* 2004: Rècord absolut de la volta al món d'est a oest, realitzada en solitari (Global Challenge) a bord de l'Adrien en 122 dies, 14 hores, 3 minuts i 49 segons.
* 2005: Rècord de la volta a les Illes Britàniques en solitari a bord de l'Adrien en 7 dies, 8 hores i 47 minuts.
* 2019: Guanyador de la Golden Globe Race 2018 a bord del Matmut en 211 dies, 23 hores, 12 minuts i 19 segons, als 73 anys.

## Referències

* ↑ Bourgnon, Yvan; Bex, Christian. Conquérant des glaces. Arthaud, 2018, p. 123. ISBN 978-2-08-139101-7 [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ Laurence, Debril «Jean-Luc Van den Heede/ Un Picard au large» (en anglès). L'Express, 26-12-2002 [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Ratified World Passage Records» (en anglès). World Sailing Speed Record Council. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Day 212 – Van Den Heede receives huge welcome back in Les Sables d'Olonne» (en anglès). Golden Globe Race, 29-01-2019. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «French sailor, 73, wins round-the-world solo-race without modern instruments» (en anglès). The Guardian, 29-01-2019 [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «Jean-Luc Van Den Heede raconte ses tours du monde à la voile». Ouest-France, 21-02-2015 [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Pàgina web del grup Globalement Vôtre» (en francès). [Consulta: 28 gener 2019].

## Enllaços externs

* Jean-Luc Van Den Heede - Lloc web oficial (francès)
# Tractat de Berlín (1742)

El Tractat de Berlín és un tractat internacional signat a la ciutat de Berlín el 28 de juliol de 1742 entre Maria Teresa I d'Àustria i Frederic II de Prússia. Segons aquest tractat Maria Teresa cedí la gran part de Silèsia a Frederic, exceptuant però els districtes de Troppau, Teschen i Jägerndorf. Amb la signatura d'aquest tractat, i juntament amb el Tractat de Breslau del mateix any, es va acabar la Primera Guerra de Silèsia.

## Referències

* ↑ «Austria - From the accession of Maria Theresa to the Congress of Vienna | Britannica» (en anglès). [Consulta: 28 gener 2023].
* ↑ Browning, Reed. The War of the Austrian Succession (en anglès). Palgrave Macmillan, 1995, p. 107. ISBN 0312125615.
# Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1971

Els trenta-unens Premis Nacionals de Cinematografia concedits pel Sindicat Nacional de l'Espectacle corresponents a 1971 es van concedir el 29 de gener de 1972 a l'Hotel Palace de Madrid. En aquesta edició els premis econòmics foren per 5 pel·lícules i 875.000 pessetes, i un total de 265.000 pessetes als premis al millor director, guió, actor i actriu principal, actor i actriu secundaris, fotografia, decorats i música.

## Guardonats de 1971

| Categoria | Premi | Pel·lícula premiada | Director |
| Premi especial | 250.000 pts | Cao-Xa | Pedro Mario Herrero |
| Premi especial | 250.000 pts | Adiós, cigüeña, adiós | Manuel Summers |
| 1r premi | 250.000 pts | Nada menos que todo un hombre | Rafael Gil Álvarez |
| 2n premi | 150.000 pts | Españolas en París | Roberto Bodegas |
| 3r premi | 125.000 pts | Varietés | Juan Antonio Bardem |
| 4t premi | 100.000 pts | Marta | José Antonio Nieves Conde |
| Millor director | 45.000 pts | Joaquín Romero Marchent | Condenados a vivir |
| Millor guió | 45.000 pts | Jaime de Armiñán | Mi querida señorita |
| Millor actriu | 30.000 pts | María Mahor | Mecanismo interior |
| Millor actor | 30.000 pts | José Luis López Vázquez | Mi querida señorita |
| Millor actriu principal | 20.000 pts | Charo Soriano | La casa de las chivas |
| Millor actor principal | 20.000 pts | Fernando Sancho | El más fabuloso golpe del Far-West |
| Millor actriu secundària | 10.000 pts | Josele Román | Black Story (La historia negra de Peter P. Peter) |
| Millor actor secundari | 10.000 pts | Antonio Ferrandis | Vente a ligar al Oeste |
| Millor fotografia | 25.000 pts | Mario Pacheco | Las melancólicas |
| Millors decorats | 20.000 pts | Ramiro Gómez | La casa de las palomas Españolas en París La última señora Anderson |
| Millors música | 20.000 pts | Manuel Parada | Nada menos que todo un hombre |

## Referències

* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 245-248
* ↑ Premios nacionales sindicales cinematográficos 1971, ABC, 31 de gener de 1972

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1971
* Fotogramas de Plata 1971
* 16a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
# Keuruu

Keuruu és una ciutat al centre de Finlàndia. Té una població de 10.573 habitants i una extensió de 1430,57 km², dels quals 252,57 km² són d'aigua.

## Ciutats agermanades

* Jõgeva, Estònia
* Szarvas, Hongria
# Secretari general de l'Organització de la Unitat Africana

El Secretari General era el cap del Secretariat de l'Organització de la Unitat Africana.

## Llista

| # | Secretari | Pren possessió | Deixa el càrrec | Estat | Regió |
| – | Kifle Wodajo (interí) | 25 May 1963 | 21 de juliol de 1964 | Ethiopia | Àfrica oriental |
| 1 | Diallo Telli | 21 de juliol de 1964 | 15 de juny de 1972 | Guinea | Àfrica Occidental |
| 2 | Nzo Ekangaki | 15 de juny de 1972 | 16 de juny de 1974 | Cameroon | Àfrica central |
| 3 | William Eteki | 16 de juny de 1974 | 21 de juliol de 1978 | Cameroon | Àfrica central |
| 4 | Edem Kodjo | 21 de juliol de 1978 | 12 de juny de 1983 | Togo | Àfrica Occidental |
| 5 | Peter Onu (interí) | 12 de juny de 1983 | 20 de juliol de 1985 | Nigeria | Àfrica Occidental |
| 6 | Ide Oumarou | 20 de juliol de 1985 | 19 de setembre de 1989 | Níger | Àfrica Occidental |
| 7 | Salim Ahmed Salim | 19 de setembre de 1989 | 17 de setembre de 2001 | Tanzania | Àfrica oriental |
| 8 | Amara Essy | 17 de setembre de 2001 | 19 de juliol de 2002 | Costa d'Ivori | Àfrica Occidental |

## Referències

* ↑ «Former Secretaries General of the OAU». African Union. Arxivat de l'original el 11 de gener 2017. [Consulta: 3 febrer 2014].
# Kaloula

Kaloula és un gènere de granotes de la família Microhylidae.

## Taxonomia

* Kaloula assamensis
* Kaloula baleata
* Kaloula borealis
* Kaloula conjuncta
* Kaloula kokacii
* Kaloula mediolineata
* Kaloula picta
* Kaloula pulchra
* Kaloula rigida
* Kaloula rugifera
* Kaloula taprobanica
* Kaloula verrucosa
* Kaloula walteri

## Referències

* ↑ Informació sobre aquest gènere de granotes. (anglès)
# Patria Rastra

Patria Rastra Dinawan (26 de novembre de 1989) és un ciclista indonesi professional des del 2010 fins al 2016.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Indonèsia
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de les Filipines
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Ijen

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Comtat de Viborg

El comtat de Viborg (en danès Viborg Amt) fou un antic comtat (amt) al centre-nord de la península de Jutlàndia, a Dinamarca. La divisió en comtats va deixar d'existir l'1 de gener del 2007, quan una reforma municipal va substituir els comtats per divisions més grans, les regions, el territori del comtat de Viborg es va integrar a la nova Regió de Midtjylland, excepte els antics municipis d'Aalestrup, Hanstholm, Morsø, Sydthy i Thisted que van passar a la nova Regió de Nordjylland. Era format entre 1970 i 2006 pels antics municipis de: Bjerringbro, Fjends, Hanstholm, Hvorslev, Karup, Kjellerup, Morsø, Møldrup, Sallingsund, Skive,Spøttrup, Sundsøre, Sydthy, Thisted, Tjele, Viborg i Aalestrup.

## Referències

* ↑ «Viborg amt» (en suec). ne.se. [Consulta: 13 juny 2020].
# Jardí de la Torre Pedró

El Jardí de la Torre Pedró és una obra del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Dins el jardí de la torre Pedró hi ha una escala doble simèterica de pedra. Entre les dues escales hi ha una font i una sanefa amb motius geomètrics i florals. El passamà de les escales està recobert de trencadís. L'accés es fa per una portalada de ferro forjat amb uns pilars decorats amb relleus florals i ceràmica i rematats per unes caputxes amb trencadís.

## Referències

* 1 2 «Jardí de la Torre Pedró - el Pedró portalada jardins i pedret». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Tirà plumbi

El tirà plumbi (Knipolegus cabanisi) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vessants amb arbusus dels Andes de l'est del Perú, centre i sud-est de Bolívia i nord-oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tirà plumbi». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Secretari general del Partit Comunista Xinès

El Secretari General del Comité Central del Partit Comunista Xinès (xinès simplificat: 中国共产党中央委员会总书记; xinès tradicional: 中國共產黨中央委員會總書記; pinyin:Zhōngguó Gòngchǎndǎng Zhōngyāng Wěiyuánhuì Zǒngshūjì) és el càrrec del Secretari General del Partit Comunista Xinès. Generalment es considera que qui ocupa aquest càrrec és el màxim dirigent del Partit Comunista Xinès, si bé fins a l'11 de setembre de 1982 el càrrec més important era el de President del Partit Comunista Xinès. Des d'aquesta data, en què el càrrec de president va ser abolit, es considera al Secretari General com al Líder Suprem de la República Popular de la Xina, ja que el Secretariat General és el major càrrec del partit i lidera el Comitè Permanent del Buró Polític del Comitè Central del Partit Comunista de la Xina.

## Llista de secretaris generals
### Abans de la fundació de la República Popular de la Xina

* Chen Duxiu (1921-1922;1925-1928)
* Xiang Zhongfa (1928-1931)
* Li Lisan (en funcions, 1929-1930)
* Wang Ming (en funcions, 1931-1932)
* Qin Bangxian (en funcions, 1932-1935)
* Zhang Wentian (en funcions, 1935-1943)

### Des de la fundació de la República Popular de la Xina

* Deng Xiaoping (1956-1967)
* Hu Yaobang (1982-1987)
* Zhao Ziyang (1987-1989)
* Jiang Zemin (1989-2002)
* Hu Jintao (2003-2012)
* Xi Jinping (des de 2012)

## Referències

* ↑ «View China's Xi as Party Leader, Not President, Scholars Say». Voice of America, 07-10-2022. «But Clarke and other scholars make the point that Xi’s real power lies not in his post as president but in his position as general secretary of the Chinese Communist Party.»
* 1 2 «A simple guide to the Chinese government | SCMP». South China Morning Post. [Consulta: 12 març 2023].
* ↑ McGregor, Richard «Xi Jinping's Radical Secrecy» (en anglès). , 21-08-2022.; Sheridan, Michael «How Xi Jinping became the world's most powerful man» (en anglès). .; O'Connor, Tom «Xi and Putin, two of world's most powerful men, to meet in China, US absent» (en anglès). , 03-02-2022.
* ↑ «文革后的中南海：中央办事效率最高的时期». Comsenz Inc.. Arxivat de l'original el 8 febrer 2018.
* ↑ «Chapter III Central Organizations of the Party – Article 22». China Internet Information Center. Arxivat de l'original el 18 October 2007. [Consulta: 26 març 2013].
# Kaloula conjuncta

Kaloula conjuncta és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Ubaldo, D.& Gutierrez, B. 2004. Kaloula conjuncta. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Pacties

Pacties (en llatí Pactyas, en grec antic Πακτύας) era un funcionari persa però nadiu de Lídia.
Quan Cir II el Gran va conquerir Lídia l'any 546 aC, el va nomenar recaptador d'impostos del regne. Al retornar Cir a Ecbàtana, Pacties va organitzar la revolta dels lidis contra el governador Tabalos i amb els impostos que havia recaptat va contractar mercenaris i va aconseguir mobilitzar a la gent de la costa. Al front de l'exèrcit així organitzat va avançar cap a Sardes i va assetjar a Tabalos a la ciutadella.
Cir, assabentat del que passava, va enviar un exèrcit dirigit per Mazares. Quan els perses es van acostar, Pacties va fugir a Cime (Cume), i Mazares va enviar un missatger a aquesta ciutat exigint l'entrega del rebel. Els habitants de Cime van preguntar a l'oracle d'Apol·lo a Dídima o Branquídia, que va dir que la ciutat s'havia de rendir. Aristòdic va demanar de consultar l'oracle una segona vegada, ja que Pacties havia arribat a la ciutat com a suplicant, però la resposta va ser la mateixa. Els habitants de la ciutat no volien entregar Pacties en realitat i el van enviar a Mitilene; quan van saber que Mitilene negociava per entregar-lo, van enviar un vaixell a aquesta ciutat que va rescatar a Pacties i el va portar a Quios. Finalment els habitants de Quios el van entregar a canvi de la possessió d'Atarneu, a l'Eòlida.
Els perses el van mantenir en custodia per enviar-lo a Cir, però de la seva sort final, tot i que previsible, no se'n té informació. En parla Heròdot.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pactyas». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r juny 2021].
# Copa Claro Colsanitas 2014

El Torneig de Bogotà 2014, conegut oficialment com a Copa Claro Colsanitas 2014, és un esdeveniment de tennis femení sobre terra batuda que pertany als International tournaments de la WTA. La 22a edició del torneig es va celebrar entre el 5 i el 13 d'abril de 2014 al Club Campestre El Rancho de Bogotà, Colòmbia.
La tennista francesa Caroline Garcia va fer doblet guanyant el títol individual i de dobles, amb la curiositat que era el seu primer títol en ambdues categories.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | J. Janković | 6 | 6 | |
| LL | S. Xàpatava | 4 | 3 | | 1 | J. Janković | 6 | 6 |
| Q | L. Arruabarrena | 6 | 7 | | Q | L. Arruabarrena | 4 | 4 |
| 7 | P. Ormaechea | 4 | 6$^3$ | | | | | | 1 | J. Janković | 6 | 7 |
| | C. Scheepers | 6 | 6 | | | | | | | C. Scheepers | 1 | 5 |
| | A. Panova | 3 | 2 | | | C. Scheepers | 6 | 6 | | | | |
| WC | Y. Lizarazo | 2 | 3 | | 8 | L. Domínguez Lino | 2 | 1 | | | | |
| 8 | L. Domínguez Lino | 6 | 6 | | | | | | | | | | 1 | J. Janković | 3 | 4 |
| 5 | C. Garcia | 2 | 6 | 6 | | | | | | | | | 5 | C. Garcia | 6 | 6 |
| | D. Kovinić | 6 | 3 | 4 | 5 | C. Garcia | 6 | 7 | | | | |
| | R. Oprandi | 6 | 6 | | | R. Oprandi | 1 | 5 | | | | |
| | I-C. Begu | 4 | 1 | | | | | | 5 | C. Garcia | 6 | 6 |
| 6 | V. King | 6 | 3 | 6 | | | | | 6 | V. King | 2 | 4 |
| WC | M. Irigoyen | 4 | 6 | 0 | 6 | V. King | 7 | 7 | | | | |
| LL | I. Khromatxova | 2 | 4 | | | M. Duque Mariño | 6$^4$ | 5 |
| | M. Duque Mariño | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Vania King Chanelle Scheepers | w/o | | |
| Alt | Chieh-Yu Hsu Elitsa Kòstova | | | | 1 | Vania King Chanelle Scheepers | 7 | 6 |
| 4 | Sharon Fichman Alexandra Panova | 5 | 6 | [10] | 4 | Sharon Fichman Alexandra Panova | 6$^4$ | 2 |
| | Adriana Pérez Laura Pigossi | 7 | 3 | [6] | | | | | 1 | Vania King Chanelle Scheepers | 6⁵ | 4 |
| | Lara Arruabarrena Caroline Garcia | 6 | 6 | | | | | | | Lara Arruabarrena Caroline Garcia | 7 | 6 |
| 3 | Irina-Camelia Begu María Irigoyen | 3 | 4 | | | Lara Arruabarrena Caroline Garcia | 6 | 6 |
| Alt | Anastasia Grymalska Christina Shakovets | 2 | 3 | | 2 | L. Domínguez Lino A. Parra Santonja | 3 | 4 |
| 2 | L. Domínguez Lino A. Parra Santonja | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (castellà) (anglès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Bogotà :
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
WTA Tour 2014
< 2013
2015 > :
WTA Finals, Singapur  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Jaume Calafat Pons "es Quintet"

Jaume Calafat Pons "es Quintet" o "en Calafat de Son Servera" (Valldemossa, 1901- Son Servera, 1983). Glosador.

## Biografia

Va néixer a Valldemossa el 3 de novembre de 1901. Era fill del marger Pere Antoni Calafat i de Francina Pons, tots dos de Valldemossa. De família pobre no va poder anar a escola. Va exercir la professió de mestre marger. Es va casa amb Antònia Adrover Bennàssar, de Felanitx, i varen tenir tres fills Pedro, Miquel i Francisca. Havia anat a Felanitx per fer els marges de la carretera que du a l'ermita de San Salvador. L'any 1933 es traslladà a Manacor per construir les parets del camí i l'entrada a la Cova del Drac. L'any 1936 passà a residir a Son Servera. De molt jove ja va destacar com a glosador. Va anar a glosar per tota l'illa de Mallorca, amb tren o amb moto. Va morir a Son Servera
el 28 d'agost de 1982.

## En Calafat, glosador

Com a glosador tant va participar a innumerables combats, com va escriure gloses pensades i en va publicar, però l'activitat que li va donar més anomenada varen ser els combats en els que va participar. Va publicar gloses a la premsa diària i a la revista "Perlas y Cuevas" de Manacor. També va publicar dues plaguetes de gloses:"Els Reis" i "Belleses de Felanitx". Els glosadors que més va conèixer i admirar foren Pere Capellà de Montuïri, Sebastià Vidal "Sostre" de Cas Concos, Joan Sansó "Janeca" d'Artà, Llorenç Ferragut de Sencelles, Bartomeu Crespí i Antoni Socies "Tauler" de sa Pobla i Joan Planisi de Santa Margalida, amb qui va mantenir una forta rivalitat. Per un moment va semblar que en Planisi i en Calafat eren els dos darrers glosadors de combat de Mallorca, després però n'aparegueren molts d'altres.

## En Calafat i en Costa i Llobera

Quan en Calafat feia marges a Felanitx, en el camí de Sant Salvador, un dia hi va passar Miquel Costa i Llobera, acompanyat del rector i d'uns quants d'ermitans. En Costa digué:
| « | Te diuen en Calafat, homo noble i cristià, i ara em 'caben de contar i estic del tot enterat que quan acabes a un cap des treball que has començat s'altre està per a tombar. | » |
| — Miquel Costa i Llobera |||
"Es Quintet" respongué:
| « | Sa paret està ben forta, si no ho creu, ho pot mirar; sa paret agontarà tot es temps que reinarà aquesta illa de Mallorca. I si cau, no li importa vostè no m'ha de pagar. | » |
| — Jaume Calafat "es Quintet" |||

## Referències

* ↑ CALAFAT RIVAS, Antònia Maria «Es Quintet». Miramar 6 (Plecs de Cultura Popular I. Gloses), 1991, pàg. XII-XIII.
# Tufal Khan Dakhni

Tufal Khan Dakhni fou un sultà, considerat el darrer imadxàhida de Berar.
Era un noble dakhni força ambiciós. Va servir sota Darya Imad Shah i va arribar a wazir. Quan Darya va morir el 1561 el va succeir el seu fill Burhan Imad Shah que només tenia 3 anys sota la regència de Tufal Khan Dakhni.
El 1565 aprofitant la minoria, Murtada Nizam Shah d'Ahmednagar va envair el Berar aliat amb Ali Adil Shah de Bijapur; el país fou assolat però els invasors es van retirar quan va arribar el temps de les pluges. Segurament el 1566 Berar fou envaït pel sobirà farúquida de Khandesh Miran Muhammad Shah II. El regent Tufal va encarregar el comandament de l'exèrcit a Jag Dev Rao, un ex ministre de Golconda que havia estat destituït i s'havia refugiat a Berar. Jag Dev va derrotar l'exèrcit de Khandesh en diversos enfrontaments.
El 1568 el regent va usurpar el tron i va enviar al jove príncep (de 10 anys) a l'exili i va agafar el títol de xa. Mai va tenir el suport de la població.
Tufal Khan Dakhni va acabar el seu regnat el 1572 quan Murtada Nizam Shah d'Ahmednagar va envair Berar amb un exèrcit. Tufal va fugir a la fortalesa de Narnala, a la muntanya, amb el seu pupil Burhan Imad Shah, i va demanar ajut a l'emperador mogol Akbar el Gran. Aquest va ordenar a Murtada a retirar-se i entregar-li el control de Berar, però el nizamshàhida no en va fer cas i va seguir conquerint totes les fortaleses de Berar que encara resistien, especialment la de Narnala. Tufal i Burhan, i un grapat dels seus homes, foren capturats i portats a una de les fortaleses ja en poder de Murtada, on foren tancats i un matí se'ls va trobar morts; alguns deien que havien estat enverinats i altres asfixiats perquè el lloc era massa petit per tanta gent (1574).

## Referències

* Bazmee Ansari, A.S. "ʿImād S̲h̲āhī". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 14 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/imad-shahi-SIM_3548>