OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arcs del celler del Paborde

Els Arcs del celler Paborde és una obra de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta de les restes arquitectòniques de l'antic Celler Paborde. Resten, doncs, tres arcs apuntats, encegats per parets de maó de construcció moderna. En els laterals dels arcs, resten també part dels murs de càrrega.

## Història

Les restes de l'antic celler del Paborde estan formades per quatre arcs gòtics paral·lels que suportaven la coberta de la planta baixa de l'edifici original, i que fins a l'any 2000 formaven part dels números 1 i 3 del carrer de l'Escrivania, que foren enderrocats aquell any. També forma part de l'antic celler del Paborde el número 5 d'aquest carrer (que encara conserva les parets de tancament originals), mentre que existeix la possibilitat que també ho hagués estat el número 7.
L'edifici de Ca Magrané, que tancava un dels extrems superiors del carrer de l'Escrivania, havia estat l'antic celler del Paborde, el magatzem on aquesta dignitat de la mitra tarragonina recollia els fruits dels delmes i primícies que cobrava a la vila de Valls des de la segona meitat del segle xii. L'edifici del celler del Paborde el tenim documentat d'ençà el segle xiv, però és molt probable que fos construït en el segle xiii. La funció de celler del Paborde la tingué fins ben entrat el segle xviii. A les darreries del segle xviii l'edifici va perdre el seu antic ús i passà a mans de particulars, que el partiren i dividiren, transformant-lo en un total de tres cases independents, els números 1, 3 i 5 del carrer Escrivania.
Finalment, l'any 2000, els números 1 i 3, que corresponien a la major part de l'antic celler del Paborde, foren enderrocats a causa d'una actuació urbanística. Només es conservaren uns cups subterranis, els arcs gòtics que suportaven la coberta de la planta baixa de l'antic celler medieval, i una reduïda part dels murs d'on aquests arrencaven, a més de la porció de l'edifici medieval que correspon al número 5.

## Referències

* 1 2 3 4 «Arcs del celler Paborde». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Voskressenka

«Voskressenka» té aquests significats:
* Voskressenka (Mokroús), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Voskressenka (Engels), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Voskressénskoie (Ivànovo)

Voskressénskoie (en rus: Воскресенское) és un poble de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 651 habitants.
# Vrms

vrms és l'acrònim en anglès de Richard M. Stallman virtual. Es tracta d'una aplicació escrita en Perl i publicada sota llicència GPL.
El vrms funciona des de la línia d'ordres i fou dissenyat originalment per a Debian GNU/Linux, tot i que funciona també en altres distribucions basades en Debian que utilitzen el sistema apt, com ara Ubuntu. El programa analitza la llista de programari instal·lat (disponible a /var/lib/dpkg/status) a la cerca de paquets non-free. Si els troba, els llistarà a la sortida estàndard amb un resum dels motius pels quals es considera com a tal. El vrms disposa d'una llista local de programari no lliure i una explicació associada en el fitxer /usr/share/vrms/reasons/vrms.
Si no es troba cap paquet non-free al sistema, el programa retornarà «No non-free packages installed on ${hostname}! rms would be proud» («No hi ha cap paquet non-free instal·lat a $hostname! rms n'estaria orgullós»). Si es troben un o més paquets, es llistaran juntament amb el percentatge respecte al nombre de paquets totals del sistema.

## Filosofia

Es considera com a non-free tot aquell programari que imposa restriccions en l'ús i modificació, i per tant, que no s'adiu als criteris definits pel contracte social de Debian i les DFSG.
El nom d'aquesta aplicació fa referència a l'ímpetus d'en Richard Stallman en la seua lluita contra el programari privatiu, i per haver manifestat més d'una vegada que els usuaris haurien de poder saber sense cap mena de problemes si estan utilitzant programari que no és lliure.

## Referències

* vrms a packages.debian.org.
* vrms: història, descripció, i enllaç a l'SVN. Arxivat 2016-08-23 a Wayback Machine.
* Contracte Social de Debian
# Vroil

Vroil és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 107 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vroil era de 107 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 14 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 11 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 58 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 9 estaven desocupats. Tots els 58 habitatges eren cases. Dels 46 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 8 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vroil el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 16 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 1 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 63 persones, 38 eren actives i 25 eren inactives. De les 38 persones actives 35 estaven ocupades (19 homes i 16 dones) i 4 estaven aturades (3 homes i 1 dona). De les 25 persones inactives 13 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'any 2000 a Vroil hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vroil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vroil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Astitz

Astitz és una localitat navarresa del municipi de Larraun. Es troba a 31 km de Pamplona.
El 2014 tenia 35 habitants, amb una densitat de població de 5,43 hab/km² i una superfície de 6,45 km².

## Referències

* ↑ «Archivo shp con la capa de los concejos de Navarra». Infraestructuras y Datos Especiales de Navarra. Gobierno de Navarra. Arxivat de l'original el 5 de setembre de 2011. [Consulta: 24 agost 2011]. Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
# Vindecy

Vindecy és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 263 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat |
| 1940-1959 | Antoine Berry |
| 1959-1971 | Hippolyte Fournier |
| 1971-1995 | Pierre Brivet |
| 1995-2011 | Lucien Charrier |
| 2011- | Lucien Demeule |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 357 | 357 | 329 | 293 | 283 | 268 | 258 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Vindalum

Vindalum o Vindalium (en grec antic Οὐίνδαλον segons Estrabó) era una ciutat de la Gàl·lia Narbonesa on Gneu Domici Ahenobarb va derrotar els al·lòbroges el 121 aC.
Estava situada a la confluència del riu Sulga (l'actual Sorga) amb el Roine. Luci Anneu Flor anomena a aquest riu Vindalicus o Vindelicus. La ciutat podria ser l'actual Vedena, a 1,5 km de la confluència dels dos rius, o el Port de la Traille, a la mateixa confluència.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Vindalum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 febrer 2021].
# Auguste von Müller

Auguste von Müller (Darmstadt, Alemanya, 23 de febrer de 1848 - Darmstadt, 2 d'abril de 1912) fou una actriu i mezzosoprano operística alemanya del segle xix. Es recordada sobretot per haver creat l'any 1877 el paper de Dalila a l'estrena mundial de l'òpera Samson et Dalila de Camille Saint-Saëns.

## Biografia

Auguste von Müller va néixer a Darmstadt, filla de l'actriu alemanya Maria von Müller-Stack, que va treballar durant molts anys al Hoftheater de Darmstadt. Auguste va començar la seva carrera apareixent en obres teatrals al Stadttheater de Stettin, entre el 1875 i el 1876. Va començar la seva carrera d'òpera cantant al teatre d'òpera de Riga la temporada 1876-1877. Es va incorporar a la Staatskapelle Weimar el 1877 i hi va cantar papers fins al 1881. Sent allà, va crear el paper de Dalila a l'estrena mundial de Samson et Dalila de Camille Saint-Saëns el 2 de desembre de 1877, sota la direcció d'Eduard Lassen. Altres papers que ella va interpretar a Weimar van incloure el d'Azucena de Il trovatore de Giuseppe Verdi, Frau Reich de Die lustigen Weiber von Windsor de Carl Otto Nicolai, Fricka de Das Rheingold i Die Walküre de Richard Wagner i Floßhilde de Götterdämmerung de Wagner, entre d'altres.
Després de deixar Weimar el 1881, Müller es va unir al Stadttheater de Bremen on va cantar només una temporada. Després va cantar al Stadttheater de Magdeburg de 1882 a 1883, al Hoftheater de Altenburg del 1883 al 1884, al Hoftheater de Sondershausen de 1884 a 1885 i al Stadttheater de Lübeck de 1885 a 1886. Es va retirar de l'òpera després de la temporada de Lübeck i va viure diversos anys a Bremen. Més tard, es va traslladar de nou a la seva ciutat natal, Darmstadt, on va morir el 1912.

## Referències

* ↑ Kutsch, Karl-Josef; Riemens, Leo. Großes Sängerlexikon. Vol.4. Múnic: K.G. Saur, 2003, p. 3247. ISBN 3-598-11598-9.
# Augustusburg i Falkenlust

Augustusburg i Falkenlust són palaus a la ciutat de Brühl, a l'estat de Rin del Nord-Westfàlia a Alemanya, molt a prop de la ciutat de Colònia. Són dos dels monuments més significatius dels estils barroc i rococó d'Alemanya. Van ser palaus dels prínceps-arquebisbes de Colònia durant el segle xviii. Des de 1984 estan inscrits com a monuments del Patrimoni de la Humanitat. Els arquitectes Johann Conrad Schlaun i François de Cuvilliés, per ordre de Climent August de Baviera de la Dinastia Wittelsbach varen ser construïts a principis del segle xviii, la magnífica escalinata va ser construïda per Johann Balthasar Neumann.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Castles of Augustusburg and Falkenlust at Brühl» (en anglès). [Consulta: 26 gener 2021].
# WiMAX

El WiMAX ("Worldwide Interoperability for Microwave Access", en català "inter-operabilitat mundial per accés per microones") és una tecnologia que permet realitzar transmissions de dades sense fils.

## Vegeu també

* Descàrrega de dades mòbils

## Notes

* ↑ «WiMax Forum - Technology». Arxivat de l'original el 2008-07-22. [Consulta: 22 juliol 2008].
# Vladimir Martxenko

Vladimir Martxenko (ucraïnès: Володимир Олександрович Марченко) (Khàrkiv, 7 de juliol de 1922) és un matemàtic soviètic-ucrainès.
Martxenko va començar els estudis de física i matemàtiques a la universitat de Leningrad el 1939, però l'estiu de 1941, mentre era de vacances a la seva vila natal de Khàrkiv, es va produir la invasió alemanya, que el va deixar aïllat amb la seva mare i la seva germana, sobrevivint de la venda de mistos fabricats artesanalment a casa. El 1943, després de se alliberada la ciutat, va continuar els estudis a la universitat de Khàrkiv, en la qual es va graduar el 1945 i doctorar el 1948.
A partir de 1950 va ser professor de la universitat de Khàrkiv i, a més, des de 1961 va dirigir el departament de matemàtiques de l'Institut Verkin de Física i Enginyeria de Baixa Temperatura de l'Acaèmia de Ciències.
Martxenko és autor de més de 130 treballs científics, incloent una dotzena de monografies, en el camp de la física matemàtica. Son notables les seves aportacions a la teoria de l'anàlisi harmònica, la teoria de les funcions quasi-periòdiques, la teoria espectral i la teoria de la dispersió. En aquest darrer camp va desenvolupar l'equació de Marchenko i, estudiant la distribució asimptòtica de certes matrius aleatòries va descobrir la distribució de Marchenko-Pastur.

## Referències

* ↑ Khruslov, Pastur i Shepelsky, 2014, p. vii.
* 1 2 Березанский et al., 2012, p. 186.
* ↑ Котляров, 2012, p. 4.
* ↑ Novak, 2014, p. 357.

## Bibliografia

* Березанский, Ю. М.; Захаров, В. Е.; Котляров, В. П.; Маслов, К. В.; Новиков, С. П.; Пастур, Л. А.; Рофе-Бекетов, Ф. С.; Самойленко, А. М.; Хруслов, Е. Я. «Владимир Александрович Марченко (к 90-летию со дня рождения)» (en rus). Успехи математических наук, Vol. 67, Num. 5(407), 2012, pàg. 186-191. DOI: 10.4213/rm9495. ISSN: 0042-1316.
* Григорьев, Александр Львович «Академик Марченко и проект харьковского Кембриджа» (en rus). Вісники НТУ "ХПІ", Num. 27, 2012, pàg. 8-10. ISSN: 2409-9295.
* Хруслов, Е. Я. «Марченко – мой учитель» (en rus). Вісники НТУ "ХПІ", Num. 27, 2012, pàg. 4-8. ISSN: 2409-9295.
* Khruslov, E.; Pastur, L.; Shepelsky, D. Spectral Theory and Differential Equations (en anglès). American Mathematical Society, 2014. ISBN 978-1-4704-1683-6.
* Котляров, В. П. «К 90-летию со дня рождения академика Владимира Александровича Марченко» (en rus). Вісники НТУ "ХПІ", Num. 27, 2012, pàg. 3-4. ISSN: 2409-9295.
* Novak, Jonathan. «Three lectures on free probability». A: Percy Deift, Peter Forrester (eds.). Spectral Theory and Differential Equations (en anglès). Cambridge University Press, 2014, p. 309-365. ISBN 978-1-107-07992-2.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Vladimir Martxenko» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Калиненко, О.М. «Марченко Володимир Олександрович» (en ucraïnès). Encyclopedia of Modern Ukraine, 2018. [Consulta: 1r abril 2023].
# Atemptat d'Ankara

«Atemptat d'Ankara» té aquests significats:
* Atemptat d'Ankara del 10 d'octubre del 2015
* Atemptat d'Ankara del 17 de febrer del 2016
* Atemptat d'Ankara del 13 de març de 2016
# Warwickita

La warwickita és un mineral de la classe dels borats, que pertany i dona nom al grup de la warwickita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, la localitat de Warwick, a Nova York (Estats Units).

## Característiques

La warwickita és un borat de fórmula química (Mg,Fe$^{2+}$)₃Ti(BO₃)₂O₂. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es va descobrir en forma petits cristalls prismàtics de color gris fosc a negre en marbre blanc cristal·lí. Els cristalls són prismàtics, {010}, {100}, {110}, {130} i {310}, amb terminacions arrodonides, de fins a 5 mil·límetres. També es troba en forma granular anèdrica. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la warwickita pertany a «06.AB: borats amb anions addicionals; 1(D) + OH, etc.» juntament amb els següents minerals: hambergita, berborita, jeremejevita, yuanfuliïta, karlita, azoproïta, bonaccordita, fredrikssonita, ludwigita, vonsenita, pinakiolita, blatterita, chestermanita, ortopinakiolita, takeuchiïta, hulsita, magnesiohulsita, aluminomagnesiohulsita, fluoborita, hidroxilborita, shabynita, wightmanita, gaudefroyita, sakhaïta, harkerita, pertsevita-(F), pertsevita-(OH), jacquesdietrichita i painita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1838 a Warwick, al comtat d'Orange, Nova York (Estats Units), on es troba associada a altres minerals com: espinel·la, magnetita, ilmenita, grafit, diòpsid i condrodita. En els territoris de parla catalana ha estat trobada a les mines de Nuestra Señora del Carmen, a Jumella (Múrcia).

## Grup de la warwickita

El grup de la warwickita és un grup de minerals que integra dues espècies: la warwickita, amb fórmula (Mg,Fe$^{2+}$)₃Ti(BO₃)₂O₂, i la yuanfuliïta, amb fórmula Mg(Fe$^{3+}$,Al)O(BO₃). Es tracta d'un grup estretament relacionat amb el grup de la ludwigita.

## Referències

* ↑ «Warwickite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Warwickite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Warwickite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 24 juny 2016].
# Aureliano González Nieto

Aureliano González Nieto, de malnom Shylock (Cerezo de Abajo, província de Segòvia, 1874 - ?) va ser un fotògraf i pioner del cinema espanyol.
El 1913 es va establir a Madrid, on va fundar un estudi fotogràfic al carrer San Roque amb Policarpo Díaz i Francisco Páramo. Interessat pel cinema, el 1923 es va establir a Bilbao, on juntament amb el rellotger Alejandro Olavarría Olavarría van fundar l'Academia Cinematográfica Hispania, coneguda també com Hispania Films. El 1924 va produir els llargmetratges Un drama en Bilbao, Lolita la huérfana (en la que també va fer d'actor) i Edurne, modista bilbaína, totes dirigides per Alejandro Olavarría. El 1925 va trencar amb Olavarría i va dirigir en solitari Atanasio en busca de novia, de la que no en queden gaires evidències. Poc després va rodar Mefistófeles en el infierno, que fou un fracàs. Després d'això va deixar el cinema.

## Filmografia
### Director

* Atanasio en busca de novia (1925)

### Actor

* Lolita la huérfana (1924)

### Productor

* Atanasio en busca de novia (1925)
* Un drama en Bilbao (1924)
* Edurne, modista bilbaína (1924)

### Director de fotografia

* Atanasio en busca de novia (1925)
* Edurne, modista bilbaína (1924)

## Refeències

* ↑ Aureliano González Nieto, pionero en la caza y captura de la imagen, Deia, 17 d'octubre de 2021
* ↑ Aureliano González Nieto a la Bilbaopedia
# Ati

«Ati o ATI» té aquests significats:
# Waldo (Florida)

Waldo és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 821 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waldo tenia 821 habitants, 347 habitatges, i 207 famílies. La densitat de població era de 184,3 habitants/km².
Dels 347 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,3% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.028 $ i la renda mediana per família de 34.643 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.083 $ mentre que les dones 20.956 $. La renda per capita de la població era de 15.397 $. Entorn del 13,6% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Viridòmar (gesats)

* Per a altres significats, vegeu «Viridòmar».
Viridòmar (en llatí: Viridomarus o Virdomarus) o també Britomar va ser un cabdill o rei dels gesats, un poble celta establert als Alps propers a la Gàl·lia Cisalpina.
L'any 222 aC va anar, amb trenta mil homes, en ajuda dels ínsubres de la Gàl·lia Cisalpina que feien la guerra als romans. Els cònsols Marc Claudi Marcel i el seu col·lega Gneu Corneli Escipió Calvus van envair les planes del riu Po i van assetjar la ciutat ínsubre d'Acerrae. Els gals, amb deu mil homes, van respondre assetjant Clastídium. Marcel els va enfrontar i a la batalla de Clastídium va destruir el cos d'exèrcit gal prop d'aquella ciutat. El cap gal Viridòmar va morir a mans de Marcel en un combat singular. Marcel va tornar a Acerrae que poc després va conquerir. La següent conquesta va ser Mediolànum la ciutat més important de la regió. Els ínsubres es van sotmetre incondicionalment. Encara que Escipió va tenir una part important en la campanya (sinó la principal) només Marcel va rebre els honors del triomf i obtingué l'spolia opima, que es pot traduir com els rics espolis o trofeus i que fa referència a l'armadura, armes i altres efectes que un general de l'antiga Roma es quedava com a trofeu de guerra després d'haver vençut el general enemic en un combat singular en el qual només haguessin participat ells dos.
El poeta Properci canta aquest fet que considera gloriós.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Marcel, IX, 6, 8
* ↑ Lendering, Jona. «Marcus Claudius Marcellus». Livius.org. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ Properci. Elegies, IV, 10, versos 39-48
# Weed (Califòrnia)

Weed és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2009 tenia 2.976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Weed tenia 2.978 habitants, 1.184 habitatges, i 747 famílies. La densitat de població era de 237,1 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 14,4% entre 18 i 24, un 22,6% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.333 $ i la renda mediana per família de 32.197 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.052 $ mentre que les dones 21.894 $. La renda per capita de la població era de 12.434 $. Entorn del 17,2% de les famílies i el 23,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Weed». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Weed». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].