OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lautita

La lautita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser anomenada en honor de la seva localitat tipus, situada prop de Lauta, a Saxònia.

## Característiques

La lautita és un sulfur de fórmula química CuAsS. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Els seus cristalls són curts o llargs prismàtics en [100], de fins a 2,3 cm i tabulars en [001]; estriats en {001} paral·lelament a [100]. També poden ser massius, granular fins o radiants. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lautita pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, estannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, estibiocolusita, ovamboïta, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

La lautita es forma en filons hidrotermals a mitjana temperatura. Va ser descoberta a Rudolph Shaft, a Lauta (Districte d'Erzgebirge, Saxònia, Alemanya). També ha estat descrita a Alemanya, Àustria, el Canadà, Espanya, els Estats Units, França, Hongria, l'Índia, l'Iran, Namíbia, el Perú, Polònia, la República Txeca, Suïssa i la Xina.

## Referències

* 1 2 «Lautite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Lautite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 28 gener 2019].
# Larci Licini

Larci Licini (en llatí Lartius Licinius) va ser un magistrat romà contemporani de Plini el Vell. Formava part de la gens Làrcia, una antiga família romana patrícia d'origen etrusc.
Va ser propretor a Hispània i després governador (legat) a una província imperial. Va morir abans que Plini. Probablement era la mateixa persona que Plini el Jove menciona com a Largi Licini (Largius Licinius) al que el seu oncle havia fet una important venda. La forma correcta del nom resulta d'una inscripció reportada per Gruter.

## Referències

* ↑ Gómez de Somorrostro, Andrés. El acueducto y otras antigüedades de Segovia. M. de Burgos, 1820, p. 45–46.
* ↑ Mohedano, Rafael. Historia literaria de España desde su primera población hasta nuestros días. F.X. García, 1770, p. 201–202.
* ↑ Colmenares, Diego de «Juvenales en Segovia. Trajano de Pedraza. Nueva división de España. San Audito de Butrago». Historia de la insigne ciudad de Segovia y compendio de las historias de Castilla [Consulta: 27 setembre 2017].
# Les Anglades

Les Anglades és un veïnat del poble de Vilert, pertanyent al municipi d'Esponellà, a la comarca del Pla de l'Estany. Dins del territori corresponent al poble de Vilert, queda a la part oriental de la riba sud del Fluvià. Està format pel nucli del veïnat, un altre grup de cases, separades entre elles per pocs centenars de metres, anomenades Les Barraques i algunes cases o masos dispersos.
L'any 2009 s'hi comptabilitzaven 16 cases habitades (12 com a primera residència). El nombre d'habitants és de 35 de primera residència més uns 18 de segona residència.
A tocar del seu nucli encara hi ha rastres del castell medieval de la família dels Vilert.
# Ligdamis

Ligdamis és el nom dels següents personatges:
* Ligdamis (rei), rei o cap dels cimmeris
* Ligdamis de Naxos, polític de l'illa de Naxos.
* Ligdamis I, sàtrapa de Cària vers el 494 aC
* Ligdamis II, sàtrapa de Cària vers el darrer quart del segle V aC.
* Ligdamis de Siracusa, esportista siracusà.
# Leonard James Rogers

Leonard James Rogers (Oxford, 30 de març de 1862 - Oxford, 12 de setembre de 1933) va ser un matemàtic anglès, conegut per haver enunciat les identitats de Rogers-Ramanujan.

## Vida i Obra

Rogers va néixer a Oxford on el seu pare era professor d'economia política. Durant la seva infància va patir una malaltia severa i no va ser escolaritzat, però un professor del Jesus College li va donar classes, donant-se compte de la seva habilitat amb les matemàtiques. el 1880 es va matricular al Balliol College de la universitat d'Oxford, on, a part de matemàtiques, va estudiar llengües clàssiques i música. Es va graduar el 1884.
A partir de 1889 a ser professor de matemàtiques del Yorkshire College (actual universitat de Leeds) fins al 1919 en que va haver de deixar la docència per malaltia greu. En recuperar-se, va tornar a Oxford on va continuar amb el seu treball matemàtic. El 1924 va ser escollit fellow de la Royal Society.
Malgrat la seva gran intel·ligència i habilitat en diversos camps, no va destacar per la seva producció científica, potser degut a la seva inconstància. Rogers només és recordat per tres articles seus, publicats els anys 1893 i 1894, que van ser redescoberts per Srinivasa Ramanujan el 1917 en els que enunciava i demostrava les avui conegudes com a identitats de Rogers-Ramanujan emprant els polinomis de Rogers.

## Referències

* ↑ Dixon, 1934, p. 237.
* ↑ Dixon, 1934, p. 238.
* ↑ Maligranda, 1998, p. 80.
* ↑ Andrews, 1986, p. 2.
* ↑ Andrews, 1986, p. 8.

## Bibliografia

* Andrews, George E. Q-series: Their Development and Application in Analysis, Number Theory, Combinatorics, Physics, and Computer Algebra (en (anglès)). American Mathematical Society, 1986. ISBN 0-8218-0716-1.
* D., A.L. «Leonard James Rogers. 1862-1933». Obituary Notices of Fellows of the Royal Society, Vol. 1, Num. 3, 1934, pàg. 299-301. ISSN: 1479-571X.
* Dixon, A.L. «Leonard James Rogers». Journal of the London Mathematical Society, Vol. 9, Num. 3, 1934, pàg. 237-240. DOI: 10.1112/jlms/s1-9.3.237. ISSN: 1469-7750.
* Maligranda, Lech «Why Hölder's inequality should be called Rogers' inequality». Mathematical Inequalities & Applications, Vol. 1, Num. 1, 1998, pàg. 69-83. ISSN: 1331-4343.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Leonard James Rogers» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Weisstein, Eric W. «Rogers-Ramanujan Identities». MathWorld--A Wolfram Web Resource, 2018. [Consulta: 20 octubre 2018]. (anglès)
# Lilian Jégou

Lilian Jégou (Nantes, 20 de gener de 1976) és un ciclista francès, que fou professional entre el 2003 i el 2010.
En el seu palmarès destaca la victòria a la Tropicale Amissa Bongo de 2008.

## Palmarès

* 2001
** 1r a la Mig-agost bretona
* 2002
** 1r a la Mig-agost bretona
* 2006
** Vencedor d'una etapa de la Tropicale Amissa Bongo
* 2007
** Vencedor d'una etapa de la Tropicale Amissa Bongo
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2008
** 1r a la Tropicale Amissa Bongo
* 2010
** 1r al Gran Premi Cristal Energie
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés

### Resultats al Tour de França

* 2003. Abandona
* 2007. 97è de la classificació general
* 2008. Abandona (7a etapa, per caiguda)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 98è de la classificació general
* 2007. 75è de la classificació general
* 2008. 85è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Lady Bunny

Lady Bunny (nascuda com a Jon Ingle; Chattanooga, 14 d'agost de 1962) és una drag-queen, DJ, promotora i fundadora estatunidenca. Va fundar l'esdeveniment anual de Wigstock. També ha llançat senzills com "Shame, Shame, Shame!" i "The Pussycat Song". Ha aparegut en pel·lícules com Party Girl, Wigstock: The Movie, Peoria Babylon, Starrbooty, Another Gay Movie i To Wong Foo, Thanks for Everything! Julie Newmar.

## Referències

* ↑ Wadler, Joyce. The Lady Bunny at the forefront of Wigstock Flamboyant? Certainly, From Head to Heels Arxivat 12 November 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., New York Times. accessed April 24, 2006.

## Enllaços externs

* Lady Bunny's Main Site Arxivat 2016-11-19 a Wayback Machine.
* Lady Bunny's Blog
* Lady Bunny on the MikeyPod Podcast
# Lady Cosima Windsor

Lady Cosima Rose Alexandra Windsor (nascuda el 20 de maig de 2010) és filla d'Alexander Windsor, comte d'Ulster i la seva esposa, la Dra. Claire Booth (comtessa d'Ulster).
El seu pare és l'únic fill del duc i la duquessa de Gloucester. És la 32a en la línia de successió al tron britànic. Té un germà gran: Xan Windsor, Baró Culloden. És la segona dels quatre nets del duc i la duquessa de Gloucester i la seva primera neta.

## Referències

* ↑ www.royal.gov.uk
# Lina Abu Akleh

Lina Abu Akleh (Jerusalem, 17 d'abril de 1995) és una activista pels drets humans palestino-armènia.
Abu Akleh va créixer a Jerusalem; el seu pare és palestí i la seva mare, armènia. És llicenciada en Estudis Polítics per la Universitat Americana de Beirut. Ha fet un màster en Estudis Internacionals a la Universitat de San Francisco.
És coneguda per la seva campanya a favor de la justícia per la seva tia, Shireen Abu Akleh, una periodista assassinada a trets per les forces israelianes el 2022. També ha alçat la veu per qüestions que afecten els palestins en general. Va fer una petició al govern dels Estats Units d'obrir la seva pròpia investigació sobre la mort de la seva tia, així com la reunió amb el secretari d'Estat Antony Blinken. L'octubre de 2022 es va reunir amb el papa Francesc en una missa commemorativa per a la seva tia.
Va ser nomenada com una de les 100 dones de la BBC el 2022. També va ser inclosa com una de la llista de TIME100 per al 2022 per la seva «exigència pública d'escrutini del tracte que Israel fa als palestins».

## Referències

* 1 2 3 «BBC 100 Women 2022: Who is on the list this year? - BBC News» (en anglès britànic). News. [Consulta: 11 gener 2023].
* 1 2 «Q&A: Lina Abu Akleh on Justice for Her Aunt Shireen's Death» (en anglès). Time. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ Abu Akleh, Lina. «Remembering My Aunt, Shireen Abu Akleh» (en anglès). Institute for Palestine Studies. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «Personality of the Month 1» (en anglès americà). This Week in Palestine. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ Zaheer, Syed Iqbal. October 2022 Young Muslim Digest (en anglès). Iqra Publication, 2022-10-05.
* 1 2 AP and TOI staff. «In DC, Abu Akleh’s family says no help from US for full probe into killing» (en anglès americà). www.timesofisrael.com. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «Pope Francis meets with slain journalist Shireen Abu Akleh's family» (en anglès americà). The Jerusalem Post - Christian World. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ The New Arab Staff. «Lina Abu Akleh in BBC list of 'inspiring, influential' women» (en anglès). New Arab, 07-12-2022. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ «2022 TIME100 Next: Lina Abu Akleh» (en anglès). Time. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ The New Arab Staff. «Shireen Abu Akleh niece named in TIME100 Next list» (en anglès). New Arab, 29-09-2022. [Consulta: 11 gener 2023].
* ↑ (en anglès) [Consulta: 11 gener 2023].
# Llac Amara

El llac Amara (en romanès: Lacul Amara) és un llac fluvial d'aigua salada situat a la carretera Slobozia - Buzău, prop d'Amara, al comtat d'Ialomița (Romania).
El llac té una superfície de 132 ha, un volum d'aigua de 2,600,000 m3, una longitud de 4 km i una amplada entre 200 m i 800 m mentre la profunditat màxima arriba a 3 m.
El llac està situat en una depressió sense enllaços amb el riu Ialomița. A causa de la manca d'un subministrament constant d'aigua dolça durant tot l'any i a causa del procés d'evaporació desencadenat pel clima sec, la concentració de sals al llac és força elevada. L'aigua hipertònica és rica en sals de sulfat, bicarbonat, clorurs, iodurs, bromurs i sals de magnesi que van provocar la formació d'un fang terapèutic utilitzat per tractar diferents malalties. La concentració general de minerals de l'aigua ronda els 9,8 g / l. El fang sapropèlic conté al voltant d'un 40% de substàncies orgàniques i un 41% de minerals. El fang es recomana a persones amb afectacions de l'aparell locomotor, amb afectacions ginecològiques (especialment esterilitat) i pacients de tota mena amb dermatosi. No es recomana el fang a persones amb malalties cardiovasculars, malaltia de Graves-Basedow, asma o malalties infeccioses.
L'Amara Resort, situat a la vora del llac, té prop de 2.000 allotjaments en tres hotels. Amb 507 habitacions, l'Hotel Lebăda és el més gran del complex i un dels hotels més grans del país.

## Referències

* 1 2 3 «Lacul Amara» (en romanian). www.viaromania.eu. [Consulta: 4 agost 2009].
* 1 2 «Staţiunea balneo-climaterică Amara» (en romanian). www.tratamentbalnear.ro. [Consulta: 4 agost 2009].
* 1 2 «Amara» (en romanian). www.clevertour.com. [Consulta: 4 agost 2009].
* ↑ «Hotel Lebada 2**» (en romanian). www.hoteluri.icar.ro. Arxivat de l'original el 2011-10-08. [Consulta: 4 agost 2009].
# Le Derrière

Le Derrière és una pel·lícula francesa dirigida per Valérie Lemercier, estrenada el 1999.

## Argument

Frédérique Sénéque (Valérie Lemercier), una jove del camp, decideix, després de la mort de la seva mare, marxar a París amb l'esperança de trobar el seu pare (Claude Rich), del que fa temps que no en sap. En descobrir que ell, un ric notable, viu amb un home (Dieudonné), decideix fer-se passar per un noi, pensant que així serà millor acceptada. Però les seves maneres efeminades fan pensar al seu pare que aquest fill que descobreix també és homosexual. Es produeixen una sèrie de malentesos, mentre el pare de Frédérique s'avergonyeix cada cop més pel seu estrany "fill".

## Repartiment

* Valérie Lemercier: Frédérique
* Claude Rich: Pierre Arroux
* Dieudonné: Francesc
* Marthe Keller: Christina
* Patrick Catalifo: Jean-François
* Didier Brengarth: Marc
* Amira Casar: Anne-Laure
* Didier Bénureau: M. Mulot
* Laurent Spielvogel: Patrick
* Franck de La Personne: Georgette
* Emmanuel Guttierez: Christophe Van Huz, el gendre belga
* Thomas Dutronc: Julien, fill de Christina
* Élie Lison: Jean Lampoel, cunyat de Pierre
* Alain Doutey: El pacient francès
* Patrick Zard: Philippe
* Edward Arckless: El professor de dansa
* Monique Aussudre: mare de Frédérique (veu)
* François Baudot: Jacques, l'amic del brunch
* Laurent Benoît: L'home de l'obertura
* Jean-Yves Bouvier: Michel, el cambrer de Marthy's
* Denis Braccini: El cuirer de la Victòria
* Joseph Carle: Germain, l'examant de Francis
* Fabienne Chaudat: Josy, la gorila de la Victòria
* Oliver Compton: Adolescent a la festa de Christian
* Suzanne Couderc: El carnisser
* Alix de Konopka: Agnès, la veïna
* Véronique de Villèle: Edwige Lampoel, germana de Pierre
* Madeleine Desliens: Catherine, ajudant de Pierre
* Alain Floret: l'antiquari de puces
* Nicolas Foenkinos: Adolescent a la festa de Christian
* Nadia Fossier: Mathilde, la mare del nadó
* Alice Gotheil: Adolescent a la festa de Christian
* Thierry Gueugniau: El veterinari
* Olivia Larrain: La noia americana del bany
* Laurent Lederer: un VRP a l'entrada de Victory
* Thérèse Leroux: La cambrera de puces
* Colette Maire: Colette, la mare de Marc
* Joseph Malerba: Un VRP a l'entrada de la Victòria
* Marc Marcillac: El queixat de la nit
* Josette Merienne: La mare del fals fill
* Manuel Munz: L'amant del xampany
* Jérôme Navarro: L'home del contestador (veu)
* Charlie Nelson: El vagabund a la banqueta
* Frank Nicotra: Un VRP a l'entrada de Victory
* Jean-Marc Pancol: El fill fals
* Marie Rossi: La cartera
* Jean-Jacques Vanier: secretari de premsa de Pierre
* Guillaume Vizzone: El servidor de la cafeteria
* Philippe Pelletier: un client al bar nocturn (sense acreditar)

## Recepció

Va formar part de la selecció oficial de la XX edició de la Mostra de València, en la que va gaunyar la Palmera de Bronze a la millor pel·lícula i la menció a la millor interpretació masculina.

## Referències

* ↑ Le Derrière a senscritique.com
* ↑ Le Derrière de Valérie Lemercier (1999) a unifrance.org
* ↑ La Mostra acaba entre besos, El País, 22 d'octubre de 1999

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Le Castelet

Le Castelet és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. Es crea l'1 de gener de 2019, amb l'estatus de municipi nou, a partir de la fusió de Garcelles-Secqueville i Saint-Aignan-de-Cramesnil, que esdevenen municipis delegats.

## Referències

* ↑ (francès) Arrêté du 24 septembre 2018 portant création de la commune nouvelle du Castelet
# Llac Esrum

El llac Esrum és el més important de Dinamarca per volum d'aigua i el tercer del país en superfície després de l'Arresø i el Stadil Fjord. Es troba al nord de l'illa de Sjælland, a la regió de Hovedstaden, al nord-oest de la ciutat de Fredensborg i a l'est del bosc de Gribskov. El llac està envoltat és a la confluència dels municipis de Fredensborg, Helsingør, Gribskov i Hillerød.
El llac presenta tres badies característiques, una al nord, una al nord-est i l'altra al sud. La conca del llac és molt petita, en destaca l'emissari anomenat Esrum Å que desguassa a la sortida de l'estret del Gran Belt.
Al sud-est del llac es troba el castell de Fredensborg, envoltat de jardins, que és la residència oficial de la reina Margarida II durant la primavera i la tardor.
# Licofró I de Feres

Licofró I de Feres (Lycophron, Λυκόφρων) fou tirà de Feres.
Va enderrocar al govern de la noblesa i va establir la seva tirania. Per estendre el seu poder a tot Tessàlia va combatre contra Larisa i els seus aliats (segurament els partidaris dels aleuades) i els va derrotar en una gran batalla (404 aC). El 395 aC Medi de Larissa, probablement el cap dels aleuades, amb ajut de diversos estats grecs, va reprendre la guerra contra Licofró que va rebre ajut d'Esparta. D'aquesta guerra va resultar la conquesta de Farsàlia. No se sap quan va morir però se'l suposa el pare de Jasó de Feres.

## Bibliografia

* 1 2 Diodor de Sicília, Βιβλιοθήκη ἱστορική, Libre XIV, 82.5-6
* ↑ Keightley, Thomas; Smith, Joshua Toulmin. The History of Greece (en anglès). Hilliard, Gray, 1839, p. 346.
# Licnitis

«Licnitis» té aquests significats:
* Licnitis (Il·líria), nom llatí d'un llac a Il·líria
* Licnitis (Armènia), nom llatí d'un llac a Armènia
# Leandro Fernández de Moratín

Leandro Fernández de Moratín (Madrid, 10 de març de 1760 - París, 21 de juny de 1828) fou un poeta i dramaturg espanyol.

## Biografia

Nascut a Madrid el 10 de març de 1760. Quant tenia quatre anys, la seva àvia va morir, la qual cosa li va amargar el caràcter i el va fer tornar asocial i molt tímid. No va cursar estudis universitaris, i va començar a treballar com oficial en una joieria. Als vint anys es va enamorar de Sabina Conti, una noia de quinze, a la qual van obligar a casar-se per conveniència amb un oncle que li doblava l'edat. Aquesta experiència va obsessionar Moratín, el qual la recrea diverses vegades en la seva obra.
Leandro Fernández de Moratín va ser un home de teatre en el sentit ampli de la paraula. A la seva condició d'autor teatral cal afegir-li molts altres aspectes menys coneguts, però que van ser tan importants per a ell i que li van ocupar de vegades més temps, esforç i dedicació que les seves pròpies obres. Moratín va ser un dels fundadors de la historiografia teatral espanyola. Els seus Orígenes del teatro español, obra que va deixar inèdita i que va ser publicada en 1830-1831 per la Reial Acadèmia de la Història, és un dels primers estudis seriosos i documentats del teatre espanyol anterior a Lope de Vega.
També és molt interessant la «Dissertació» que va incloure com a pròleg a l'edició de les seves obres el 1825, en la qual resumeix, de manera magistral, tot el que va succeir en el teatre espanyol durant el segle xviii. Moratín també va ser un impulsor actiu de la reforma teatral del seu temps. Relacionat amb els cercles del poder que estaven interessats en aquesta reforma i hereu de les idees del seu pare, no va deixar de promoure una renovació de tota l'estructura teatral vigent a l'Espanya de la seva època. La comèdia nova és un dels fites d'aquesta campanya de reforma empresa pels intel·lectuals que es movien al voltant del govern des de l'època del comte d'Aranda.
Una de les seves famoses obres teatrals El sí de las niñas, s'estrena a Madrid el gener del 1806 per la companyia d'Eusebio Ribera sent l'intèrpret principal Maria Ribera (1765-1821).

## Referències

* ↑ «Leandro Fernández de Moratín». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Leandro Daniel Somoza

Leandro Daniel Somoza (Buenos Aires, 26 de gener de 1981) és un futbolista argentí que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença la seua carrera professional jugant al Vélez Sársfield el 2001. Hi roman cinc anys i és part important del Clausura 2005, que guanya el seu equip. L'any següent recala al Vila-real CF, de la primera divisió espanyola, amb qui juga 24 partits. La temporada 07/08 és cedit al Reial Betis.
La temporada temporada 08/09 hi retorna al Vélez Sársfield. Per una lesió es perdria el Clausura 2009, que hi va guanyar el seu equip.

## Selecció

Somoza ha jugat amb la selecció argentina en dues ocasions.

## Títols

* Clausura 2005
* Clausura 2009

## Referències

* ↑ «¡Volvió Somoza!» (en castellà). Primera Plana Mundial, 17-10-2009. [Consulta: 18 octubre 2009].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* «Perfil i estadístiques de Leandro Somoza» (en anglès). transfermarkt.com. [Consulta: 19 agost 2012].
# Lleteresa pequinesa

La lleteresa pequinesa o lleteresa de Pekín (Euphorbia pekinensis) (xinès: 戟; pinyin: dàjǐ) és una espècie de planta de la família euphorbiaceae, plantes conegudes en català generalment com a "lletereses".

## Morfologia

És una planta herbàcia perenne que creix fins a una alçada d'entre 30 i 80 cm. La tija és erecta i sovint es divideix en branques. L'arrel és vertical i cilíndrica. Les fulles són estretes amb forma lanceolada o el·líptica, normalment entre 3 i 7 cm de llargada, i d'un verd intens. Prenen color verd groguenc a les puntes de les tiges on hi ha les inflorescències. Floreix del maig a l'agost. El ciati o flor de la pseudoumbela és sèssil. Les flors tenen les glàndules nectaríferes amb forma de ronyó i de color ocre. D'una manera ampla se sembla força a la lleteresa de séquia d'aquestes contrades. El fruit de la lleteresa pequinesa és una càpsula globulosa que conté unes llavors marrons i allargades de 2.5 mm de llargada.

## Distribució i hàbitat

És una planta de la zona asiàtica oriental, que es troba a les zones temperades de la Xina excepte a Taiwan, Xinjiang, Xizang i Yunnan. Es troba també al Japó i a la península de Corea. Viu a les zones estepàries, prats secs, boscos esclarissats, camps herbacis i marges de camins i carreteres.

## Usos medicinals

La lleteresa pequinesa és molt important a la Xina, on és una de les herbes més usades en fitoteràpia xinesa. L'arrel d'aquesta espècie té múltiples aplicacions en la medicina tradicional xinesa. Malauradament sovint s'adultera amb les arrels d'altres lletereses. En alguns casos s'han trobat traces de sis altres lletereses en productes venuts com a derivats de la lleteresa pequinesa. Com moltes plantes diferents del gènere eufòrbia, la lleteresa pequinesa produeix una resina blanca o làtex, coneguda vulgarment com a "llet", que dona els noms vulgars o comuns de lleteresa, lletera o lleterola a les plantes d'aquesta família en català. Aquest líquid es coneix amb el nom d'euforbi i conté l'alcaloide euforbina que és tòxic i pot irritar la pell i els ulls severament.

## Referències

* ↑ «Euphorbia pekinensis information from NPGS/GRIN». Arxivat de l'original el 2004-11-18. [Consulta: 16 març 2009].
* ↑ Flora of China (anglès)
* ↑ authentication of traditional Chinese medicinal products
* ↑ Lletereses

## Enllaços externs

* Euphorbia pekinensis - Da Ji Arxivat 2008-11-21 a Wayback Machine. (anglès)