OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eufrànor (gramàtic)

Eufrànor (grec antic: Eὐφράνωρ, llatí: Euphranor) fou un gramàtic grec que fou el mestre d'Apió quan ja tenia uns cent anys, segons la Suïda.

## Referències

* ↑ 4.Euphranor a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 99
# Thymen Arensman

Thymen Arensman (Deil, 4 de desembre de 1999) és un ciclista neerlandès, professional des del 2020, quan fitxà pel SEG Racing Academy. El setembre de 2022 anuncià el seu fitxatge per l'equip Ineos Grenadiers per a les temporades 2023 i 2024.
En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 2022.

## Palmarès

* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Alta Àustria júnior
* 2022
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2020. 41è de la classificació general
* 2021. 61è de la classificació general
* 2022. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2023. Abandona (7a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2022. 18è de la classificació general
* 2023. 6è de la classificació general
* 2024: 6è de la classificació general

## Referències

* ↑ «SEG Racing Academy». UCI.org. Union Cycliste Internationale. Arxivat de l'original el 29 abril 2020. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ Clément Labat-Gest. «Transfert - Thymen Arensman s'engage avec INEOS Grenadiers jusqu'en 2024», 15-09-2022.
* ↑ «LaVuelta, al rojo vivo: Roglic y Mas siguen recortando a Evenepoel el día que Arensman vence» (en castellà), 04-09-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
# Presó de Seodaemun

Presó de Seodaemun (en hangul, 서대문형무소역사관) és un museu i antiga presó al districte de Seodaemun, Seül, Corea del Sud. Va ser construït a partir de l'any 1907.
La presó es va obrir el 21 d'octubre de 1908 amb el nom de Gyeongseong Gamok. Durant la primera part del període colonial japonès es coneixia com a presó de Keijo (Keijō Kangoku ). El 1923 es va canviar el nom a presó de Seodaemun, i més tard va tenir altres noms.

## Història

La presó es va utilitzar durant el període colonial japonès per empresonar activistes independentistes coreans. Originalment podia contenir uns 500 reclusos. Tenia una instal·lació separada per a dones i noies joves. El 1911, l'activista Kim Ku va ser empresonat aquí. L'any 1919, poc després del Moviment 1 de març, el nombre d'empresonats va augmentar dràsticament. Uns tres mil activistes es van retenir aquí. Entre els empresonats després del Moviment de l'1 de març hi havia Ryu Gwansun, que va morir a causa de la tortura infligida a ella.
Poc abans de la fi del període colonial l'any 1945, el nombre de presoners era de 2980. Després de l'alliberament, la presó va ser utilitzada pel govern de Corea del Sud i va ser coneguda amb diversos noms oficials, com la presó de Seül fins al 1961, l'Institut Correccional de Seül fins al 1967 i el Centre de Detenció de Seül fins al seu tancament el 1987. Va ser substituït per una instal·lació a la ciutat d'Uiwang, província de Gyeonggi.
El 1992, el lloc va ser dedicat com a Sala d'Història de la Presó de Seodaemun, part del Parc de la Independència de Seodaemun. Set dels quinze edificis originals del complex penitenciari es conserven com a monuments històrics. La Sala d'Història tracta temes relacionats amb la presó durant el període colonial japonès i continua servint com a sala commemorativa.
Durant una visita a Seodaemun l'agost de 2015, l'antic primer ministre japonès Yukio Hatoyama es va agenollar davant d'una pedra commemorativa com a expressió d'apologia dels crims de guerra japonesos durant la Segona Guerra Mundial.

## Ubicació

El parc de la independència de Seodaemun, inclosa la presó de Seodaemun, es troba a prop de les sortides 4 o 5 de l’estació de Dongnimmun de la línia 3 del metro de Seül.

## Referències

* ↑ Annual Report on Reforms and Progress in Chosen. Government-General of Korea, 1923.
* ↑ Lee, Hyun Kyung. 'Difficult Heritage' in Nation Building: South Korea, 23 d’abril de 2019. ISBN 9783319663388.
* 1 2 Joel Lee , 2 d’agost 2018.
* ↑ Chang, Dae-oup. Capitalist Development in Korea, 13 de gener de 2009. ISBN 9781134046454.
* ↑ For reconciliation: Textbook, Comfort women, Yasukuni shrine and Liancourt Rocks (en japanese). Heibonsha, 2006, p. 53. ISBN 9784582702651.
* ↑ The Hankyoreh, 09-05-2017 [Consulta: 13 maig 2018].
* ↑ «Korea».
* ↑ «Former Prime Minister Hatoyama Kneels at Wartime Prison in Seoul - Ja…», 20-11-2017. Arxivat de l'original el 2017-11-20. [Consulta: 13 agost 2024].

## Vegeu també

* Corea sota domini japonès
# Kuiper (cràter lunar)

Kuiper és un petit cràter d'impacte lunar situat en una zona de la Mare Cognitum relativament freturós d'altres elements rellevant propers. Es tracta d'una formació circular en forma de copa, amb sols un grau de desgast menor. Aquest cràter va ser prèviament identificat com Bonpland E abans de ser canviat el nom per la UAI. El cràter inundat de lava Bonpland es troba a l'est, en el marge de la Mare Cognitum.
A l'est-sud-est del cràter Kuiper es troba el lloc de l'allunatge de la sonda Ranger 7, la primera nau espacial nord-americana que va fotografiar la Lluna. Gerard Kuiper va ser el científic encarregat del projecte del Programa Ranger, rebent el cràter el seu nom després que morís en 1973.

## Vegeu també

* (1776) Kuiper
* Kuiper (cràter marcià)
* Kuiper (cràter mercurial)
* Cinturó de Kuiper
* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Kuiper (cràter lunar)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2018].
# Nadéjdino

«Nadéjdino» té aquests significats:

## Crimea

* Nadéjdine (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Nadéjdino (Sakhalín), localitat de l'óblast de Sakhalín, a Rússia
# Amomum subulatum

Amomum subulatum és una planta de la família Zingiberaceae usada com espècia. Molts consideren que és un bon substitut del cardamom comú (que és de color verd).
Hi ha confusió referent a aquesta espècie tan exòtica. Molts creuen que és adient reemplaçar el cardamom verd pel negre creient que és un cas similar al del pebre, les varietats verda del qual, blanca i negra corresponen a diferents estats de maduració. El cardamom negre no és adient per a reemplaçar al verd. El cardamom verd és utilitzat en l'Índia per a plats de la cuina Mongol (cuina imperial), amb els seus matisos dolços, mentre que el cardamom negre és més adient per a plats forts, rústics i picants, on queda bé la seva fragància alcanforada.
Les beines de cardamom verd, igual que el negre, contenen de deu a quinze llavors de color marró amb una aroma que recorda a l'eucaliptus encara que més intens i dolç, cosa que no és així en el cardamom negre, doncs aquesta varietat té un aroma que recorda a la càmfora, i és més picant.
En cas d'utilitzar el cardamom negre, extreure les llavors i descartar les beines. Hi ha, no obstant això, gent que diu que és preferible tot just picar les beines senceres perquè puguin acomiadar la seva aroma, com es fa amb la varietat verda. Això va a gustos.
El cardamom blanc no és res més que la varietat original verda que les seves beines van ser sotmeses a un procés de blanqueig.

## Referències

* ↑ «Amomum subulatum» (en anglès). Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 8 abril 2022].
# Libó

Libó és el nom dels següents personatges:
* Luci Juli Libó, cònsol el 267 aC
* Peteli Libó, família plebea romana
* Quint Peteli Libó Visol, decemvir el 450 aC
* Gai Peteli Libó Visol I, cònsol el 360 aC
* Gai Peteli Libó Visol II, cònsol el 356 aC i 326 aC i potser el 333 aC
* Marc Peteli Libó Visol, cònsol el 314 aC
* Escriboni Libó, família plebea romana
* Luci Escriboni Libó (tribú), tribú de la plebs el 216 aC
* Luci Escriboni Libó (pretor), pretor el 204 aC
* Luci Escriboni Libó (cònsol 192 aC), cònsol el 192 aC
* Luci Escriboni Libó (tribú i historiador), tribú de la plebs el 149 aC, i historiador
* Luci Escriboni Libó (sogre de Sext Pompeu), tribú de la plebs el 56 aC i cònsol el 34 aC
* Marc Livi Drus Libó, cònsol el 15 aC
* Luci Escriboni Libó Drus, conspirar contra Tiberi
* Luci Escriboni Libó (cònsol any 16), cònsol l'any 16
* Libó (arquitecte), arquitecte grec natural d'Elis.
# Tim Weiner

Tim Weiner (1957) és un periodista estatunidenc que treballa actualment al New York Times, autor de tres llibres i coautor d'un quart, i guanyador del Premi Pulitzer i el National Book Award.
Graduat en periodisme per la Universitat de Colúmbia, va treballar per a la revista Times, des del 1993, com a corresponsal de la mateixa a Mèxic, Afganistan, Pakistan i el Sudan, a més a més d'encarregar-se d'afers de seguretat nacional a Washington.
El 1988, Tim Weiner va guanyar el Premi Pultizer gràcies al seu reportatge d'investigació The Philadelphia Inquirer, on parlava de la despesa pressupostària en negre del Pentagon i la CIA.
Va guanyar el National Book Award en la categoria de no-ficció pel seu llibre del 2007 Un llegat de cendres. La història de la CIA.

## Referències

* ↑ http://www.rhspeakers.com/speaker/tim-weiner/?v=about Arxivat 2013-10-22 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.pulitzer.org/bycat/National-Reporting
* ↑ http://www.nationalbook.org/nba2007.html
# Neuvelle-lès-Voisey

Neuvelle-lès-Voisey és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 94 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Neuvelle-lès-Voisey era de 94 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família, 31 eren segones residències i 7 estaven desocupats. Tots els 77 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 37 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 9 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Neuvelle-lès-Voisey el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 33 eren actives i 20 eren inactives. De les 33 persones actives 26 estaven ocupades (16 homes i 10 dones) i 7 estaven aturades (7 dones i 7 dones). De les 20 persones inactives 5 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Neuvelle-lès-Voisey hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Neuvelle-lès-Voisey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Neuvelle-lès-Voisey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Rhododendron luteum

El rododendre groc (Rhododendron luteum) és una espècie de planta del gènere dels rododendres que és planta autòctona del sud-est d'Europa i sud-oest d'Àsia. A Europa es troba des del sud de Polònia, a Àustria, els Balcans, i a l'est i sud de Rússia, i a Àsia al Caucas. La regió europea amb la major concentració de rododendre groc, però, és Ucraïna, en particular a Políssia, a les províncies o òblasts de Rivne i Jitòmir. També n'hi ha a les zones muntanyoses entorn al Mar Negre.
És un arbust caducifoli que fa uns 3 metres d'alt. Les flors fan 3-4 cm de diàmetre, de color groc brillant i molt perfumades en grups de 5-25. El fruit és una càpsula seca de 15-25 mm de llargada que conté moltes llavors.
El seu nèctar és tòxic, conté grayanotoxina; hi ha mencions a la seva toxicitat (i de la mel produïda) a la Grècia clàssica des del segle iv aC.

## Cultiu

Es fa servir com planta ornamental i com portaempelt per a cultivars de l'azalea.

## Referències

* ↑ «Rhododendron luteum» (PDF) (en anglès). Report under the Article 17 of the Habitats Directive. Period 2007-2012. Annex II, IV. European Environment Agency. European Topic Centre on Biological Diversity, 2012, pàg. 1.
* Flora Europaea: Rhododendron luteum
* Germplasm Resources Information Network: Rhododendron luteum Arxivat 2009-06-01 a Wayback Machine.
* UK garden flora: Rhododendron luteum
* Plants for a Future: Rhododendron luteum
* Rhododendron Poisoning: Rhododendron luteum
# Alexandromys limnophilus

Alexandromys limnophilus és una espècie de talpó que es troba a la Xina i Mongòlia.

## Referències

* ↑ Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Alexandromys limnophilus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
# Evynnis japonica

Evynnis japonica és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 45 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic occidental: sud del Japó, Corea i Mar de la Xina Oriental.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Pons Sublicius

El Pons Sublicius és un pont de fusta que el rei Anc Marci va fer construir sobre el riu Tíber a l'antiga Roma per tal d'unir el Janícul a la ciutat.
L'any 731 de Roma (AUC), una forta avinguda del Tíber es va endur aquest pont, i llavors es va reemplaçar per un de pedra al que van donar el nom de'Emili. Al Pons Sublicius va ser on Horaci Còcles va aturar l'exèrcit de Porsenna.
Cada any se celebrava en aquest pont una festa que consistia a llançar sobre les seves aigües trenta maniquís de figura humana per aplacar les seves ires, que originalment ha ven estat sacrificis humans.

## Vegeu també

* Ponte Sant'Angelo
* Ponte Milvio
* Rioni de Roma
* Janícul
* Ciutat lleonina

## Referències

* Aquest article conté material del diccionari enciclopèdic popular il·lustrat Salvat dels anys 1906 a 1914 que es troba en el domini públic.
* ↑ William SMITH. A Dictionary of Greek and Roman antiquities. Taylor and Walton, 1842, p. 163– [Consulta: 19 gener 2011].
* ↑ Peter J. Aicher. Rome Alive: Guidebook. Bolchazy-Carducci Publishers, gener 2004, p. 278–. ISBN 9780865164734 [Consulta: 18 gener 2011].
* ↑ Henry Grattan Tyrrell. History of bridge engineering. The author, 1911 [Consulta: 18 gener 2011].
# Timaixivka (Crimea)

Timaixivka (en (ucraïnès): Тимашівка, en rus: Тимашовка) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 482 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Lughaya

Lughaya o Lughaye o Luqaya és una ciutat de la regió de Salal, a Somalilàndia, cap d'un districte de la regió i abans del 2007 d'un districte de la regió d'Awdal. Es troba a la costa de l'oceà Índic (Golf d'Aden).
La seva població aproximada és de més de 20.000 habitants (estimació del 2006). El districte de Lughaya té uns 75000 habitants.
# La Floresta (Uruguai)

La Floresta és un balneari i una ciutat de l'Uruguai, ubicada al departament de Canelones, 54 km a l'est de Montevideo. Va ser fundada el 1911 pel doctor Miguel Perea. Actualment té una població d'uns 1.211 habitants. Té costes sobre el Riu de la Plata i forma part de la Costa de Oro.
L'actual alcalde és Miguel Noblia.

## Població

El municipi de La Floresta tenia 1.109 habitants durant el cens del 2004.
| Any | Població |
| 1963 | 566 |
| 1975 | 853 |
| 1985 | 959 |
| 1996 | 1.211 |
| 2004 | 1.109 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE)

## Infraestructura

El balneari es troba al quilòmetre 55 de la Ruta Interbalneària (RI) i també té accés per la ruta 35.

## Referències

* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai – Cens 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2012-05-18 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Fotografia del rierol Sarandí, límit entre La Floresta i Costa Azul Arxivat 2008-02-08 a Wayback Machine. (castellà)
* Mapa de La Floresta (PDF; 162 kB)
# Retrat de Lluís XIV

Retrat de Lluis XIV és una obra del pintor rossellonès Jacint Rigau-Ros i Serra. Es tracta de la pintura més reconeguda de l'autor i l'obra més representativa del rei Lluís XIV de França. Es conserva al Museu del Louvre de París.

## Descripció

L'obra mostra el monarca Lluís XIV de França lleugerament inclinat cap a l'espectador, amb posició majestàtica. Porta les robes de la seva coronació, brodats amb la flor de lis i folre d'ermini i vellut blau. També porta una voluminosa perruca negra. El rei subjecta amb una mà el ceptre i amb l'altra l'espasa reial.
Al fons s'entreveu la decoració del palau reial, amb teixits, marbres nobles i joies. En segon pla s'hi veu la corona reial.
El quadre va ser encarregat com a regal pel net el monarca, Felip V d'Espanya per celebrar la seva coronació. Malgrat això, va agradar tant a la cort que mai va ser enviat a Espanya. Representa l'essència de l'absolutisme, encarnat en la dinastia borbònica a França i a Espanya.

## Referències

* ↑ «Louis XIV (1638-1715)». Museu del Louvre. Arxivat de l'original el 2016-04-20. [Consulta: 7 maig 2016].
# Alexandromys alpinus

Alexandromys alpinus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al vessant meridional de l'Otgontenger, a l'oest de Mongòlia, i la part adjacent de Rússia. Es tracta d'un talpó menut i cuacurt. En un primer moment, fou descrit com a subespècie de A. mongolicus. El seu nom específic, alpinus, significa ‘alpí’ en llatí i es refereix al fet que el seu hàbitat natural es troba a l'estatge alpí.

## Referències

* 1 2 Lissovski et al., 2018, material complementari.
* ↑ «Alexandromys alpinus» (en anglès). Societat Americana de Mastòlegs. [Consulta: 23 agost 2024].

## Bibliografia

* Lissovski, A. A.; Petrova, T. V.; Iatsentiuk, S. P.; Golenísxev, F. N.; Putíntsev, N. I.; Abramson, I. V.; Xeremétieva, I. N. «Multilocus phylogeny and taxonomy of East Asian voles Alexandromys (Rodentia, Arvicolinae)» (en anglès). Zoologica Scripta, 47, 2018, pàg. 9-20. DOI: 10.1111/zsc.12261.
# Llavis (genitals)

En l'aparell reproductor femení, els llavis són plecs sortints que voregen la vulva i formen part de les estructures dels genitals externs de la dona. En nombre de quatre, dos a cada costat de la vulva, els més externs són anomenats llavis majors i el parell més intern llavis menors, equivalents i del mateix origen embrionari que l'escrot i el rafe penis en el mascle respectivament.
Viccionari
# Pons Aureoli

* Per a altres significats, vegeu «batalla de Pons Aureoli».
Pons Aureoli va ser una estació a la via que anava de Mediolanum a Bergamun, a la Gàl·lia Transpadana, i on creuava el riu Adda per un pont.
En aquell lloc el pretendent a l'Imperi, Aureol, va ser derrotat per l'emperador Gal·liè a la batalla de Pons Aureoli l'any 268. Aureol es va haver de tancar darrere les muralles de Milà. L'usurpador va ser mort pels soldats de Claudi II el Gòtic, que va ordenar que l'enterressin prop del pont, que va agafar el nom de Pons Aureoli, segons explica Trebel·li Pol·lió, actualment Pontirolo. El nom anterior del pont no es coneix.

## Referè3ncies

* ↑ Smith, William (ed.). «Pons Aureoli». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 agost 2022].