OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Torre Verda

La Torre Verda és un monument del municipi de Caldes d'Estrac (Maresme) declarat bé cultural d'interès nacional. Amb Torre Busquets limita el nucli de la Vila Vella, situant-se a banda i banda d'aquesta. Juntament amb la torre dels Encantats (del segle xiii, al terme municipal d'Arenys de Mar) formaven la defensa davant les escomeses marítimes en l'època de pirateria.

## Descripció

És una fortalesa en forma de notable torre rodona de defensa amb corsera a la vila vella. Torre de guaita o de defensa del segle xvi, de planta cilíndrica. Per la banda de la riera hi ha una finestreta. El coronament està fet amb merlets esglaonats. Està recoberta d'heures, del que li ve el nom.
Està construïda amb pedra i morter de calç.

## Història

Construïda a principis del segle xvi, seria la més antiga del municipi. La notícia més llunyana fa referència a la carta del batlle de l'Estrac enviada el 1549 als Consellers de Barcelona demanant permís per a instal·lar taverna i fleca, que li permetessin costejar les despeses ocasionades per la reparació d'aquesta torre de defensa.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Torre Verda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 novembre 2012].
* ↑ «La Torre Verda». Mapa de patrimoni cultural. Diputació de Barcelona.
# Reproducció dels animals salvatges

La reproducció dels animals salvatges és el procés natural de la reproducció a l'hàbitat natural d'una espècie determinada. Es tracta d'un concepte diferent de la ramaderia i la cria en captivitat. Els animals sovint escullen un lloc per criar els seus fills basant-se en criteris molt estrictes relatius a la disponibilitat de refugis i la proximitat a l'aliment. A més a més, la temporada d'aparellament és una franja de temps concreta que ha evolucionat en consonància amb l'anatomia, els rituals d'aparellament, el clima i altres factors ecològics de cada espècie. Moltes espècies cobreixen grans distàncies per arribar a les seves àrees de reproducció.

## Referències

* ↑ Michael F. Braby (2004) The Complete Field Guide to Butterflies of Australia. CSIRO Publishing, 339 pàgines ISBN 0-643-09027-4
* ↑ Miron L. Heinselman (1996) The Boundary Waters Wilderness ecosystem, University of Minnesota Press, ISBN 0-8166-2805-X
# Trescases

«Trescases» té aquests significats:
* Jean Trescases, un soldat francès ;
* Frédéric Trescases, un jugador de rugbi francès ;
* Jacques Trescases, una figura política francesa.
# Artabazos (almirall)

Artabazos va ser un general persa a les ordres d'Artaxerxes I de Pèrsia que el va enviar amb una flota a Egipte per sufocar la revolta d'Inaros l'any 462 aC. Va arribar fins a Memfis i va aconseguir l'objectiu, segons diu Diodor de Sicília.
L'any 450 aC era un dels comandants de la flota persa a aigües de Xipre, que lluitaven contra Cimó II.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Artabazus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Laax

Laax és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Surselva.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# John Whitehurst

John Whitehurst FRS (10 d'abril de 1713 - 18 de febrer de 1788), nascut a Cheshire, Anglaterra, fou un rellotger i científic anglès, i va fer importants contribucions primerenques a la geologia. Va ser un membre influent de la Societat Lunar.
# Omsk

Omsk (en rus: Омск) és una ciutat russa al sud-oest de Sibèria, capital de l'óblast d'Omsk i la segona en nombre d'habitants del Districte Federal de Sibèria. La població ha crescut de 53.050 habitants l'any 1900 fins als 1.140.200 habitants de 2003. La distància que la separa de Moscou és de 2.700 km.
Durant el temps de la Rússia Imperial, Omsk fou la residència primer del Governador General de Sibèria Occidental i, posteriorment, del Governador General de les Estepes. Posteriorment, durant la Guerra Civil Russa (1918-1919) fou proclamada capital de Rússia i acollí les reserves d'or de l'Imperi. Actualment, la ciutat és el centre administratiu dels cosacs de Sibèria, la seu del Bisbat d'Omsk i Tara, i la seu de l'imam de Sibèria.

## Situació geogràfica

La ciutat està situada a la riba nord del riu Irtix, on aquest conflueix amb el riu Om. Es troba a 87 metres d'altitud i sobre la traça del ferrocarril Transsiberià. A 2.700 kilòmetres a l'est de Moscou, la ciutat esdevé el node central de carreteres a la regió mitjana de la Federació Russa.

## Història

L'any 1716 es va aixecar a l'emplaçament actual de la ciutat una fortalesa militar, construïda amb fusta, amb la qual Rússia volia protegir els seus habitants i interessos a la regió de les estepes, amenaçada per les tribus mongols dels djungars. A finals del segle xviii, Omsk va esdevenir la localitat més fortificada de tota Sibèria. En aquella època es va aixecar una presó que posteriorment va rebre certs personatges il·lustres, com ara bé Fiódor Dostoievski.
A la segona meitat del segle xix, Moscou traslladà el govern de Sibèria Occidental des de Tobolsk fins a Omsk, convertida així en capital. Aquesta nova funció administrativa va permetre el creixement de la localitat, que des de 1894 va comptar amb el ferrocarril que la comunicava amb Moscou, l'Àsia central i la Xina. Aquesta millora en el transport va tenir un important paper en el creixement econòmic d'Omsk.
Durant la Guerra Civil, l'almirall Koltxak, ajudat per la reserva imperial d'or, traslladada a Omsk des de Moscou, formà un exèrcit de gairebé 400.000 homes, entre els quals s'hi trobaven nombrosos cosacs.
Posteriorment, el govern soviètic traslladà la capital de Sibèria Occidental a la nova ciutat de Novonikolàievsk, avui coneguda com a Novossibirsk. Aquest trasllat portà a Omsk a perdre bona part de la seva activitat cultural.

## Enllaços externs

* Fotografies d'Omsk Arxivat 2009-01-30 a Wayback Machine.
* Atraccions turístiques de la ciutat d'Omsk Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine. (anglès)
# VG-11

La VG-11 es una carretera nacional espanyola que té una longitud aproximada de 5 km, serveix d'accés oest a la ciutat de Vitòria des de l'Autovia del Nord  A-1 . Diversos trams del seu recorregut estan desdoblegats. Anteriorment era un tram pertanyent a la
 N-1 però que ha estat canviat de nom actualment com N-102 .

## Traçat

| Número de Sortida | Sentit Vitòria | Sentit Madrid | Carretera que enllaça |
| | | | A-1 |
| 344 | Zumeltzu / Ariñez | Zumeltzu / Ariñez | A-4102  A-4360 |
| | | | A-4164  A-4303 |
| | | | A-4101  A-4303 |
# Vorontsovka

«Vorontsovka» té aquests significats:
* Vorontsovka (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Vorontsivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Unió de la Llibertat–Unió Democràtica

Unió de la Llibertat–Unió Democràtica (txec Unie Svobody–Demokratická Unie, US-DU) és un partit polític de la República Txeca, pro-europeu i partidari del lliure mercat. El 2008 notenia cap escó a la Cambra de Diputats de la República Txeca i només un senador.
El partit va ser fundat el 1998 com una escissió del Partit Democràtic Cívic. De 2002 fins al 2006, va formar part del govern de coalició amb la Unió Democristiana-Partit Popular Txecoslovac i el Partit Socialdemòcrata Txec. Com a part del govern, el partit va començar a perdre suport popular i militants. Va patir una dolorosa derrota als consells regionals de 2004 i a les eleccions europees de 2004. A les eleccions legislatives txeques de 2006 va perdre tots els seus escons a la Cambra de Diputats, cosa que provocà la dimissió del seu líder Pavel Němec. L'actual líder, Jan Černý, va ser escollit el 3 de juny de 2007.

## Resultats electorals

* eleccions legislatives txeques de 1998: 8,6% - 19 escons
* 1998 Senat: 1 escó
* 2000 Senat: 8 escó
* eleccions legislatives txeques de 2002: 9 escons (en coalició amb la KDU–ČSL, 14,3%)
* 2002 Senat: 1 escó
* 2004 Senat: 1 escó
* Eleccions europees de 2004 cap escó (com a part de la Unió de Demòcrates Liberals, 1,7%)
* eleccions legislatives txeques de 2006: 0,3% - cap escó
* 2006 Senat: cap escó
* 2008 Senat: cap escó

## Enllaços externs

* Web oficial
# Anhímids

Els anhímids (Anhimidae) o xahàs són una petita família d'aus de l'ordre dels Anseriformes.

## Taxonomia

Per molt temps es pensava que estaven relacionats amb els gal·liformes, a causa de la semblança del bec, però realment formen part dels anseriformes. Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquesta família conté dos gèneres amb tres espècies:
* Gènere Anhima, amb una espècie: xahà banyut (Anhima cornuta).
* Gènere Chauna, amb dues espècies.

## Referències

* 1 2 «Screamers, ducks, geese, swans» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 69. ISBN 978-84-16728-37-4.
# La Luzerne

La Luzerne és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 40 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Luzerne era de 40 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 22 habitatges, 17 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 4 estaven desocupats. Tots els 21 habitatges eren cases. Dels 17 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 2 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Luzerne el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 22 persones, 16 eren actives i 6 eren inactives. De les 16 persones actives 15 estaven ocupades (7 homes i 8 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 6 persones inactives 4 estaven jubilades i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a La Luzerne hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Fitxa resum de dades estadístiques de La Luzerne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Fitxa amb el detall de dades de La Luzerne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jaciment arqueològic d'Almallutx

«Jaciment arqueològic d'Almallutx» té aquests significats:
* El Jaciment arqueològic talaiòtic d'Almallutx, un conjunt arqueològic que comprèn tres santuaris i un poblat talaiòtic
* El Jaciment arqueològic islàmic d'Almallutx, un conjunt arqueològic constituït per un gran poblat islàmic de l'època de la Conquesta de Mallorca
# Sant Elm de Calella

* Per a altres significats, vegeu «Sant Elm (desambiguació)».
La Capella de Sant Quirze i Santa Julita de Calella (antiga capella de Sant Elm) és una església del municipi de Calella (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici d'una sola nau amb una capella lateral al costat esquerre, i a continuació la sagristia. És de planta rectangular. Són visibles quatre pilars que sostenen arcs amb punt d'ametlla dividint la nau en tres parts. La teulada té un vessant perpendicular a la façana principal, amb portal rodó adovellat; fornícula amb la imatge de Sant Quirze i espadanya amb campana. L'interior de l'església està il·luminat per tres finestres -més modernes-, situades a la façana lateral, d'arcs de mig punt. L'obra és de pedra -carreus- arrebossada. La façana és totalment llisa.

## Història

Fou bastida abans del segle xv. Els perills de la mar van portar la devoció a Sant Elm, i per això la confraria de pescadors van construir la capella a la vora del mar. En diverses ocasions va ser habilitada com a parròquia interina. També fou lloc d'aplec per als serveis de la Universitat o del Comú, quan no existia la casa de la vila. Igualment fou utilitzada uns quants anys per escola. Definitivament fou dedicada a Sant Quirze i Santa Julita, en desaparèixer la capella dels patrons de Calella situada a la riera de Capaspre.

## Referències

* 1 2 «Sant Elm de Calella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 juny 2015].

## Enllaços externs

* Sant Elm de Calella Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# VG-lista

VG-lista (Norwegian Singles Chart) és una llista de vendes discogràfiques noruega, que es presenta setmanalment en el diari noruec VG i la Corporació de Radiodifusió del programa Topp 20. Es considera el primer registre gràfic noruec, classificant àlbums i senzills dels països i continents de tot el món. Les dades són recopilades per Nielsen SoundScan International i es basa en les vendes en unes 100 botigues a Noruega. El gràfic de senzills va començar com una classificació del top 10 a la setmana 42 de l'any 1958, i es va expandir fins a 20 la 5a setmana de 1995. A la vegada, la classificació d'àlbums va començar com un top 20 a la primera setmana de 1967 i es va expandir fins als 40 millors

## Enllaços externs

* «VG-lista».
# Voronovka

Voronovka - Вороновка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 41 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Editilde

Editilde és una editorial valenciana creada el 1997 que agrupa els segells Diálogo i Tilde. Principalment, es dediquen a l'edició d'obres relacionades amb la Filosofia i el pensament humanístic, destacant pel seu catàleg: lectures i assajos sobre filosofia, ètica, psicologia, antropologia, filosofia de la ciència, història, etc.
Finalment, també es dediquen a editar àlbums il·lustrats infantils que ja han rebut diversos premis:
* Premi al llibre en valencià millor il·lustrat 2008 de la Conselleria de Cultura de la Comunitat Valenciana: Els animals de la pluja.
* Premi al llibre millor il·lustrat 2010 de la Conselleria de Cultura de la Comunitat Valenciana: La dansa dels versos.

## Referències

* 1 2 «Pre-textos gana el premio al mejor libro valenciano por 'Kolkata'» (en castellà). 20 minutos/EFE, 17-11-2010.
* ↑ «Premis Llibres millor editats a la Comunitat Valenciana». Biblioteca Valenciana. Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 3 juliol 2011].

## Enllaços externs

* http://www.editorialdialogo.com/index1.htm Arxivat 2008-03-28 a Wayback Machine.
# Jorge García Castaño

Jorge García Castaño (Sant Sebastià, 5 de juliol de 1977) és un polític espanyol, diputat de la vi i vii legislatures de l'Assemblea de Madrid, regidor de l'Ajuntament de Madrid des de 2011. Va exercir de delegat de l'àrea de govern municipal d'Economia i Hisenda entre 2017 i 2019.

## Biografia

Nascut a la ciutat guipuscoana de Sant Sebastià el 5 de juliol de 1977, va estudiar a la Universitat Complutense de Madrid (UCM), on va obtenir la llicenciatura en sociologia, i on va arribar a ser membre de la seva junta de govern. Elegit a les eleccions a l'Assemblea de Madrid de maig i octubre de 2003 dins de les llistes d'Esquerra Unida (IU), va ser diputat en la cambra autonòmica en la seva vi i vii legislatures. Va treballar entre 2007 i 2009 com a assessor a l'Ajuntament de Toledo. Va resultar elegit regidor de l'Ajuntament de Madrid per IU a les eleccions municipals de maig de 2011, i va formar part de la Comissió d'Economia i Hisenda del ple. Va renunciar a la seva acta de regidor el gener de 2015, i es va unir a Convocatòria per Madrid, juntament amb altres dissidents de IU-CM. Elegit de nou regidor a les eleccions de maig de 2015, aquest vegada dins de les llistes d'Ara Madrid, García Castaño es va convertir en regidor-president al capdavant de les juntes municipals dels districtes Centro i Chamberí.
Quant a la seva gestió dels districtes Centro i Chamberí, va perseguir l'objectiu de reduir la circulació de vehicles privats, així com evitar la proliferació de terrasses que incomplien les ordenances municipals. Va trobar una forta oposició veïnal a la iniciativa de conversió en zona per a vianants del carrer de Galileo, fins al punt que el pla va haver de ser revertit. Al desembre de 2017, després del cessament de Carlos Sánchez Mato, va substituir a aquest al capdavant de l'Àrea de Govern d'Economia i Hisenda del consistori.

## Notes

* ↑ Organització dissolta posteriorment dins de Podem.

## Referències

* ↑ «Jorge García Castaño, al frente de Economía y Hacienda», 18-12-2017.
* ↑ «Ilmo. Sr. D. Jorge García Castaño». Asamblea de Madrid. Arxivat de l'original el 22 de desembre de 2017. [Consulta: 19 desembre 2017].
* 1 2 Bécares, Roberto. «Jorge García Castaño, un edil dialogante y con experiencia para desbloquear Economía».
* ↑ «Un sociólogo, al frente de las cuentas de Madrid», 18-12-2017.
* 1 2 «Jorge García Castaño, el ex de IU que llevará las cuentas al gusto de Carmena».
* ↑ «Castaño, sobre las terrazas: "O se cumple o esto no va a acabar bien"», 19-06-2016.
# When Johnny Comes Marching Home

"When Johnny Comes Marching Home" (també coneguda per "When Johnny Comes Marching Home Again") és una cançó popular de la Guerra Civil dels Estats Units que expressa el desig de la gent pel retorn dels amics i parents que hi combatien. Està basada en la cançó popular irlandesa Johnny I Hardly Knew Ye. La lletra la va compondre Patrick Gilmore, un director de banda, sota el pseudònim de Louis Lambert, mentre servia a l'Exèrcit de la Unió.

## Lletra

La lletra original, tal com la va escriure Gilmore, és la següent
| « | When Johnny comes marching home again Hurrah! Hurrah! We'll give him a hearty welcome then Hurrah! Hurrah! The men will cheer and the boys will shout The ladies they will all turn out And we'll all feel gay When Johnny comes marching home. The old church bell will peal with joy Hurrah! Hurrah! To welcome home our darling boy, Hurrah! Hurrah! The village lads and lassies say With roses they will strew the way, And we'll all feel gay When Johnny comes marching home. Get ready for the Jubilee, Hurrah! Hurrah! We'll give the hero three times three, Hurrah! Hurrah! The laurel wreath is ready now To place upon his loyal brow And we'll all feel gay When Johnny comes marching home. Let love and friendship on that day, Hurrah, hurrah! Their choicest pleasures then display, Hurrah, hurrah! And let each one perform some part, To fill with joy the warrior's heart, And we'll all feel gay When Johnny comes marching home. | » |

## Referències

* ↑ Lambert, Louis (Patrick Gilmore). "When Johnny Comes Marching Home". Boston Henry Tolman & Co. (1863)

## Enllaços externs

* http://lcweb2.loc.gov/natlib/ihas/service/patriotic/100010360/100010360.mp3
* https://archive.today/20121212025711/lcweb2.loc.gov/cocoon/ihas/loc.natlib.ihas.200000024/default.html
* http://www.loc.gov/performingarts/
# Arthur Rosenberg

Arthur Rosenberg (Berlín, 19 de desembre de 1889 - Nova York, 7 de febrer de 1943) va ser un historiador alemany, especialista en història antiga i filòsof polític.

## Biografia

Rosenberg va néixer el 1889 a Berlín en el si d'una família jueva alemanya de classe mitjana, va ser batejat a l'església protestant i durant anys va ser membre actiu del Moviment Juvenil Sionista Alemany. Durant l'ensenyament mitjà (Gymnasium) va destacar en els estudis. Després va anar a la Universitat Friedrich Wilhelms de Berlín on va estudiar Història Antiga i Arqueologia; va ser alumne d'Otto Hirschfeld i de l'especialista en història clàssica Eduard Meyer. Molt aviat es va convertir en especialista en història antiga -Grècia i Roma- i en concret en història constitucional de la Roma clàssica. El 1911 es va doctorar amb la tesi "Untersuchungen zur römischen Zenturienverfassung", i dos anys més tard va aconseguir la seva habilitació. El 1914, Rosenberg era un membre plenament integrat a l'acadèmia alemanya, defensor de les "idees de 1914" i signant de manifestos de caràcter nacionalista.
El 1914, a l'inici de la Primera Guerra Mundial, va ser mobilitzat, treballant pel Kriegspresseamt (Oficina Central de l'Exèrcit, centre d'espionatge organitzat pel general Ludendorf).
Després de la derrota alemanya Rosemberg sofrí una crisi moral i política que l'aconduí a l'ingrés a finals de 1918, en el nou Partit Socialdemòcrata Independent d'Alemanya (USPD). El 1920 s'afilià al Partit Comunista d'Alemanya (KPD) on ocupà càrrecs destacats. Des de 1924 fou membres del Comitè Central del KPD, i fou elegit diputat. Rosenberg aquest mateix any passà a formar part de l'executiu ampliat i del Comitè Executiu de la IIIª Internacional.
Entre les influències que més abast tingueren sobre Rosemberg destaca Karl Korsch. Els dos descrigueren l'URSS com una societat de "capitalisme d'estat", sobre el fonament de la política estaliniana basada en els plans quinquennals.
El 1927 deixà el Partit Comunista d'Alemanya (KPD), allunyant-se de les posicions polítiques més revolucionàries -considerades inviables- i defensant les idees del socialisme democràtic. El 1931 aconseguí una plaça de professor d'història a la Universitat de Berlín.
Quan els nazis aconseguiren el poder a Alemanya, el 1933, va ser depurat de la Universitat per jueu, fugint a Suïssa. Va residir a la Gran Bretanya, des de 1934 a 1937, exercint de professor a la Universitat de Liverpool per a, finalment, exiliar-se als Estats Units, on fou professor en el Brooklyn College de Nova York, ciutat on morí el 1943.

## Referències

* ↑ Arthur Rosenberg, un pensador proscrito, Joaquín Miras Albarrán, a Kaosenlared
* 1 2 Joaquín Mirás Albarrán, Breve semblanza, en Democracia y lucha de clases en la antigüedad, Arthur Rosenberg, pàg. 9, ISBN 84-96356-72-8