OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Deborah Sampson

Deborah Sampson Gannett, més coneguda com a Deborah Samson o Deborah Sampson (Plymouth, Massachusetts, 17 de desembre de 1760 - Sharon (Massachusetts), 29 d'abril de 1827), va ser una dona que va participar com a soldat en la Revolució Americana, i una de les primeres professores del país.

## Biografia

Deborah Sampson va ser una dona de Massachusetts que es va disfressar d'home per servir en l'exèrcit continental durant la guerra revolucionària nord-americana. És una de les poques dones amb un registre documentat d'experiència militar de combat en aquesta guerra. El maig de 1782 va entrar a formar part del 4t Regiment de Massachusetts sota el nom de "Robert Shirtliff", també anomenada Shirtliffe o Shurtleff, on va lluitar durant 17 mesos. Sobrenomenada "Molly" per les seves característiques sense barba, va lluitar en nombrosos combats i va rebre ferides d'espasa i mosquetó. Mentre estava com a assistent del general John Patterson, va agafar unes febres, i al reconeixement mèdic es va descobrir la seva identitat. i el 1783 va ser donada d'alta amb honor per l'exèrcit.
El 1784 o el 1785 es va casar amb Benjamin Gannett, un granger de Massachusetts, i posteriorment va rebre una petita pensió pel Congrés. Un informe de la seva experiència de guerra, The Female Review, es va publicar el 1797, i el 1802 va començar a fer conferències sobre les seves experiències, concloent el seu discurs vestint-se amb uniforme de soldat i realitzant el manual d'armes. Es pot dir que va ser la primera dona a parlar professionalment als Estats Units. El 1838 el Congrés dels Estats Units va aprovar un acte que proporcionava pensió militar completa als seus hereus.

## Referències

* 1 2 3 «Deborah Sampson». Encyclopædia Britannica [Consulta: 10 febrer 2018].
* 1 2 Campbell, Karlyn Kohrs. Women Public Speakers in the United States, 1800-1925: A Bio-critical Sourcebook. ABC-CLIO, 1993, p. 380–392. ISBN 978-0-313-27533-3 [Consulta: 10 febrer 2018].
* ↑ Howat, Kenna. «Mythbusting the Founding Mothers». National Women's History Museum, 2017. [Consulta: 10 febrer 2018].
* 1 2 Manzanera, Laura. Insumisas : mujeres que se vistieron de hombre en busca de la igualdad (en castellà). Primera ed.. Barcelona: Principal de los libros, març de 2021, p. 59-60. ISBN 978-84-18216-14-5.
* ↑ Bronski, Michael. A Queer History of the United States. Beacon Press, 2011, p. 51. ISBN 978-0807044650.
# Debout Congolais

Debout Congolais és l'himne nacional de la República Democràtica del Congo. Va ser escrit pel reverend pare Simon-Pierre Boka, compost per Joseph Lutumba i adoptat l'any 1960 de la independència del país. Aquest himne ha va ser substituït pel del Zaire, també escrit per Boka el 1971 sota Mobutu Sese Seko. Des de 1997 sota el mandat del president Laurent-Désiré Kabila,va ser novament instituït com a himne nacional congolès.

## Lletra

Debout Congolais, Unis par le sort Unis dans l'effort pour l'indépendance. Dressons nos fronts, longtemps courbés Et pour de bon prenons le plus bel élan,
Dans la paix
Ô peuple ardent Par le labeur Nous bâtirons un pays plus beau qu'avant Dans la paix
Citoyens Entonnez l'hymne sacré de votre solidarité Fièrement Saluez l'emblème d'or de votre souveraineté
Don béni, Congo !
Des aïeux, Congo ! Ô pays, Congo ! Bien aimé, Congo !
Nous peuplerons ton sol et nous assurerons ta grandeur
Trente juin, ô doux soleil Trente juin, du trente juin Jour sacré, soit le témoin,
Jour sacré, de l'immortel Serment de liberté Que nous léguons À notre postérité Pour toujours

## Referències

* ↑ «Les 50 ans de « Debout congolais » un Hymne national écrit par un jésuite !». Arxivat de l'original el 2017-06-02. [Consulta: 30 juny 2016].
* ↑ http://rdc-kin.skyrock.com/681119999-La-Zairoise.html Arxivat 2018-09-01 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* «Debout congolais» : petite histoire d'un grand Hymne ! Arxivat 2011-07-13 a Wayback Machine., La Conscience, 29 juin 2005.
* Democratic Republic of the Congo: Debout Congolais - Audio de l'himne nacional de la República Democràtica del Congo, amb informació i lletra
* - National anthems.info - "La Zaïroise"
* National anthems.info - "Debout Congolaise"
# Filippo Casagrande

Filippo Casagrande (Florència, Toscana, 28 de juliol de 1973) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1995 i el 2002. Els seus germans Francesco i Stefano també van ser ciclistes.
En el seu palmarès destaquen una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1995 i una altra a la Tirrena-Adriàtica de 1996.

## Palmarès

* 1994
** 1r al Gran Premi de la indústria i el comerç artesanal de Carnago
** 1r al Giro dels Abruços
* 1995
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1996
** 1r a la Montecarlo-Alassio
** 1r a la Coppa Agostoni
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor de 3 etapes a la Regio-Tour
** Vencedor de 2 etapes al Trofeo Dello Stretto

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. Abandona (8a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1996. 87e de la classificació general
* 1997. Abandona (19a etapa).
* 1998. 71e de la classificació general
* 1999. 54e de la classificació general
* 2000. 60e de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2000. Abandona (8a etapa)

## Referències

* ↑ «CASAGRANDE Filippo». [Consulta: 18 desembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Filippo CASAGRANDE» (en italià). [Consulta: 18 desembre 2022].
* ↑ Durán, Santi «Sorprendente triunfo de un 'anónirnó' de 21 años». El Mundo Deportivo, 18-05-1995, pàg. 37.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Fira de la puríssima

La Fira de la Puríssima és una fira que se celebra anualment a Sant Boi de Llobregat. Té lloc els dies 6, 7 i 8 de desembre per diversos carrers i altres espais emblemàtics de la vila de Sant Boi de Llobregat amb prop de 52.000 m2 de recinte firal, 11.900 m2 de superfície d'exposició i més de 480 expositor, que generen un impacte econòmic aproximat de 5 milions d'euros.

## Història

Les arrels de la Fira les trobem en l'exposició de pomes que es va començar a celebrar en 1931 a l'estatge de l'antiga biblioteca municipal, i on també hi s'hi va celebrar el primer concurs de fruiteraires. L'any 1947 es va deixar de celebrar l'exposició de fruites de temporada en el mesos d'estiu per esdevenir-se en una fira i exposició de plantes, arbres fruiters i d'ornamentació el dia 8 de desembre del mateix any. No va ser fins al 1956 quan es va adoptar per primer cop el nom de Fira de la Puríssima.
A les acaballes de l'any 1960, la revista local Vida Samboyana recollia escrits força crítics amb la Gira on s'apuntava que aquesta havia entrat en declivi i que, per remuntar-la, calia la col·laboració de tota la població: particulars i entitats. El novembre de 1961 s'anuncià la creació d'un Patronat què, amb una major disponibilitat econòmica a conseqüència de la participació de l'administració local, hauria de vetllar per bona organització i desenvolupament de la Fira. Aquesta, incentivada per un ampli desplegament publicitari, es va multiplicar en relació a les crítiques edicions dels anys anteriors. Una altra data remarcable va ser l'edició de 1967 que es va aprofitar per inaugurar el nou mercat de Sant Jordi que venia a cobrir la demanada d'un ampli sector de la població, de nova implantació. La Fira arribaria, l'any 1971, a la seva 26a edició.
La Fira de la Puríssima ha comptat, any rere any, amb la visita de destacades personalitats polítiques com ara Josep Tarradellas i Jordi Pujol, presidents de la Generalitat; diversos presidents de les altres Comunitats Autònomes; ministres i consellers d'Agricultura i la representació institucional i popular dels municipis amb els quals l'ajuntament de Sant Boi manté signats protocols d'agermanament com ara Azuaga i Don Benito (Extremadura). Els dies 6, 7 i 8 de desembre de 1996 va celebrar la cinquantena edició de la festa municipal. L'ubicació del recinte firal ha anat variant al mateix ritme que la població. La Rambla Rafael Casanova, la plaça de l'ajuntament, el carrer Jaume I, la plaça Catalunya, el Carreu Baldiri Aleu,... Actualment la Fira té lloc els dies 6, 7 i 8 de desembre.

## Referències

* ↑ «Web Fira de la Puríssima». Arxivat de l'original el 2015-12-11. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ «Història de la Fira». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 6 desembre 2015].
* ↑ «La Fira de la Puríssima de Sant Boi: història i tradició». El Baix, 05-12-2013. [Consulta: 22 març 2022].
* ↑ «programa 69ª Fira de la Puríssima». Arxivat de l'original el 2017-10-25. [Consulta: 6 desembre 2015].
# Fira del Bolet de Llagostera

La Fira del Bolet és una fira que des del 2003 se celebra al nucli antic de Llagostera cada 12 d'octubre i recull la llarga tradició boletaire entre els massissos de les Gavarres i l'Ardenya. L'element central és un mercat ambientat a principis del segle XX amb activitats, demostracions d'oficis, exposicions i tasts de productes relacionats amb els bolets. Al voltant del mercat del bolet, amb un centenar de parades el 2014, se celebren diverses activitats com tallers infantils, passeig amb ponis per a la mainada, cercavila de timbalers i exhibicions de falcons, o les Jornades Gastronòmiques de la Cuina del Bolet. Durant la diada es fa el lliurament dels premis de la Fira del Bolet, que són el premi Ou de Reig per la tasca d'una persona o entitat en favor del municipi, el premi Forquilla de Plata per al millor restaurant, el premi Cistell de Plata per una botiga i el premi de millor aparador. El 2014 va aplegar unes 10.000 persones.

## Referències

* ↑ «Fira del Bolet de Llagostera». El PuntAvui. [Consulta: 5 juny 2014].
* ↑ Vicente, Mar «El nucli antic de Llagostera, ple per la Fira del Bolet». El Punt Avui, 13-10-2014 [Consulta: 27 octubre 2014].
* ↑ Redacció «Més bolets que mai a la fira micològica de Llagostera». Diari de Girona, 14-10-2014 [Consulta: 27 octubre 2014].
# Fira de la Cervesa Artesana de Begues

La Fira de la Cervesa Artesana de Begues és una fira dedicada a la cervesa artesana que se celebra anualment a la població de Begues, al Baix Llobregat, des del 2013, amb l'excepció de l'any 2018. Se celebra a la plaça de l'Ateneu de Begues. El certamen, celebrat els darrers anys el mes d'abril, està organitzat per l'associació "Begues Beer Town" amb la col·laboració de l'Ajuntament de Begues.
A l'aplec s'hi afegeixen diverses cerveseres i també formacions musicals que amenitzen el certamen. La Fira, està pensada per divulgar la producció artesana de proximitat, i compta amb la presència de les marques beguetanes Dolina-Begues i Encantada (una recreació realitzada a partir de les restes neolítiques de fermentació descobertes a la Cova de Can Sadurní). Però també es poden trobar altres marques com La Montnegre, Barret, Flybrew, La Calavera, Traginer i Grenyut. Pel que fa a les actuacions musicals, durant la Fira se solen incorporar diversos grups musicals. També es poden trobar diverses furgoteques.
La població de Begues es considerada, segons estudis arqueològics recents, el primer lloc del món en produir cervesa, tal com demostren les restes de la Cova de Can Sadurní pertanyents al període 5500-4000 a.C. Aquest s'ha convertit en un dels motius principals per que el consistori, al costat de l'associació Begues Beer Town, promocioni any rere any aquest esdeveniment.

## Referències

* ↑ «Fira de la Cervesa Artesana a Begues». El Far, 12-04-2019 [Consulta: 13 abril 2019].
* 1 2 «Aquest cap de setmana arriba la Fira de la Cervesa Artesana a Begues». El Baix, 12-04-2019 [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Begues celebra la sexta Feria de la Cerveza Artesana. El municipio saca pecho por ser el primer lugar del mundo en producir cerveza, como demuestran los restos de la Cova de Sant Sadurní pertenecientes al período 5500-4000 a.C.». El Llobregat, 11-04-2019 [Consulta: 13 abril 2019].
# Skorodumka

Skorodumka (en rus: Скородумка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Skorpionita

La skorpionita és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la mina Skorpion, a Namíbia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La skorpionita és un fosfat de fórmula química Ca₃Zn₂(PO₄)₂(CO₃)(OH)₂·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2005, sent publicada per primera vegada el 2008. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la skorpionita pertany a «08.DO - Fosfats, etc, amb CO₃, SO₄, SiO₄» juntament amb els següents minerals: girvasita, voggita, peisleyita, perhamita, krasnoïta, saryarkita-(Y), micheelsenita i parwanita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a l'Institut mineralògic de la Universitat de Bochum (Alemanya).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Skorpion, situada a la localitat de Rosh Pinah, al dstricte electoral d'Oranjemund (Karas, Namíbia), on es troba associada a altres minerals com el guix, la hidrozincita i la tarbutita. També ha estat descrita en un altre indret de Namíbia: la mina Tsumeb, a la localitat de Tsumeb (Regió d'Oshikoto), sent aquests dos indrets els únics a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Skorpionite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 gener 2022].
# Societat Russa de Física i Química

La Societat Russa de Física i Química és una de les més antigues societats científiques de Rússia, que fou activa entre 1868 i 1932.
La societat es constituí el 1878 amb la unió de la Societat Russa de Química, fundada a Sant Petersburg el 1868, i la Societat Russa de Física, fundada el 1872, també a Sant Petersburg. En els seus inicis, la societat estava formada per dos departaments separats, el Departament de Física i el Departament de Química. El Departament de Física i Química Docent s'establí el 1917 i el Departament de Química Aplicada el 1927. Entre els membres més actius de la societat figuraven Nikolai N. Zinin, Nikolai N. Bekétov, Dmitri I. Mendeléiev i Aleksandr M. Butlerov. La societat publicà la revista Jurnal Rússkogo Fíziko-Khimitxéskogo Obsxestva des del 1876, combinant les seccions de física i química, les quals es publicaren per separat a partir de 1907. L'activitat de la societat finalitzà el 1932 i fou succeïda per la Unió de Totes les Societats Químiques Russes (1933) i després per la Societat Química Mendeléiev (1992) amb seu a Moscou i sucursal a Sant Petersburg. L'antiga biblioteca de la Societat Russa de Física i Química acull actualment la biblioteca de la Societat Russa de Química, i compta amb més de 170.000 volums.

## Referències

* ↑ «Russian Physics and Chemistry Society» (en anglès). Saint Petersburg Enciclopaedia. [Consulta: 22 maig 2019].
# Stefania Toczyska

Stefania Toczyska, nascuda Krzywinska (Grudziądz, 19 de febrer de 1943), és una mezzosoprano polonesa.
Va estudiar al Conservatori de Gdańsk i va fer el seu debut amb l'Òpera d'Estat bàltic, en el paper de Carmen, el 1973. Després de guanyar premis en diversos concursos vocals es va embarcar en una carrera internacional, cantant l'Amneris d'Aida a Basilea el 1977 i fent el seu debut com a Preziosilla de La forza del destino a l'Staatsoper de Viena a l'any següent. Toczyska ha aparegut en la majoria dels teatres d'òpera més importants del món, en papers com Laura Adorno (La Gioconda), amb el qual va fer el seu debut a San Francisco el 1985, Marfa a Khovànxtxina (el paper del seu debut al Metropolitan el 1987), Pauline (La dama de piques), Rosina, Carmen, Azucena, i Amneris, que va cantar al Covent Garden el 1983 i 1984. Ha cantat al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. També és admirada com a cantant de concert (sobretot en el Rèquiem de Verdi, que ha gravat), i ha interpretat una àmplia gamma de la música polonesa, de Chopin a Penderecki. Encara que no sempre és perfectament estable, la seva veu és àmplia i altament expressiva.

## Referències

* ↑ «Stefania Toczyska». Opera Online - The opera lovers web site. [Consulta: 28 febrer 2020].
* ↑ «Biografia a operas.com». Arxivat de l'original el 2013-12-30. [Consulta: 21 octubre 2011].
# Steventon

«Steventon» té aquests significats:
* Steventon, Hampshire
* Steventon, Oxfordshire
* Steventon, Shropshire
# Stovpove (Djankoi)

* Per a altres significats, vegeu «Stovpove».
Stovpove (en (ucraïnès): Стовпове, en rus: Столбовое) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 220 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi. Fins al 1948 la vila es deia Metxetlí-Kitai.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Sió

«Sió» té aquests significats:
* Riu Sió, riu de la depressió central afluent per l'esquerre del Segre que drena la Ribera del Sió
* Mont Sió, fortalesa o turó als afores de la ciutat antiga de Jerusalem
* Enric Sió i Guardiola (Badalona, 1942 – Barcelona, 1998), dibuixant, il·lustrador, fotògraf i publicista
* Sió (Bíblia): Fortalesa jebusea conquerida pel rei David
* Riu Sió (Danubi), afluent del Danubi
# Siàlids (insectes)

Els siàlids (Sialidae) són una família d'insectes de l'ordre Megaloptera. Les ales tenen venació protuberant, i queden plegades sobre el dors en forma de teulada; les anteriors són lleugerament més àmplies a la base que les posteriors. Les larves són aquàtiques depredadores generalistes.
Els adults són els petits de l'ordre Megaloptera, amb una envergadura de menys de 15 mm. Són de color negre a marró fosc i alguns tenen taques taronjades en el cap. No tenen ocels i el 4º segment tarsal està dilatat i té dos lòbuls.

## Taxonomia

La família Sialidae inclou els següents gèneres:
* Gènere Austrosialis Tillyard, 1919
* Gènere Caribesialis Ardila-Camacho et al., 2021
* Gènere Haplosialis Navás, 1927
* Gènere Ilyobius Enderlein, 1910
* Gènere Indosialis Lestage, 1927
* Gènere Leptosialis Esben-Petersen, 1920
* Gènere Nipponosialis Kuwayama, 1962
* Gènere Protosialis Weele, 1909
* Gènere Sialis Latreille, 1803
* Gènere Stenosialis Tillyard, 1919

## Referències

* ↑ «BioLib: Biological library». [Consulta: 26 febrer 2022].
# Stormé DeLarverie

Stormé DeLarverie (Nova Orleans, 24 de desembre de 1920 – Brooklyn, 24 de maig de 2014) era una butch lesbiana, coneguda per ser una de les activistes impulsores dels Aldarulls de Stonewall revolta, que esperonà la multitud a l'acció. Va néixer a Nova Orleans, filla de mare afroamericana i de pare blanc. És recordada com una icona gai pel seu activisme pels drets civils del col·lectiu i pels seus espectacles al Teatre Apollo i a Radio Ciy Music Hall. Va treballar durant molts anys com a mestra de cerimònies, cantant i guardaespatlles, i va col·laborar amb la "guardian of lesbians in the Village", una patrulla de seguretat al carrer."
És coneguda com "la Rosa Parks de la comunitat gai."
Fos o no la dona que es va escapar del cotxe policial durant els aldarulls de Stonewall, DeLarverie és recordada com una de les lesbianes que van lluitar contra la policia durant la revolta.
Durant els anys 1980 i 90 va treballar com a guàrdia de seguretat a diversos bars per a lesbianes de la Ciutat de Nova York. Era membre de la Stonewall Veterans' Association, amb el càrrec de cap de seguretat, ambaixadora, i entre 1998 i 2000, vice-presidenta. Era una habitual de les desfilades del dia de l'orgull.
Durant diverses dècades, DeLarverie va viure al famós Hotel Chelsea de Nova York, on va entrar en contacte amb l'atmosfera creada per escriptors, músics, artistes, i actrius." Entre 2010 i 2014, va viure una casa d'acollida a Brooklyn.
Va morir pacíficament mentre dormia el 24 de maig de 2014 a Brooklyn.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Chu, Grace. «An interview with lesbian Stonewall veteran Stormé DeLarverie | People, Celebrities, Actresses & Profiles Of Gay, Lesbian & Bisexual Women In Movies, TV Shows & Music». AfterEllen.com, 26-07-2010. Arxivat de l'original el 30 juliol 2010. [Consulta: 22 març 2015].
* ↑ Goethals, George. Encyclopedia of Leadership - Volume 1. Thousand Oaks: Berkshire Publishing Group LLC, 2004, p. 1494. ISBN 0-7619-2597-X.
* 1 2 3 4 5 6 7 Yardley, William (May 29, 2014) "Storme DeLarverie, Early Leader in the Gay Rights Movement, Dies at 93" in The New York Times.
* 1 2 Luce, James (07/12/2010) "Gay Community's Rosa Parks Faces Death, Impoverished and Alone" in the Huffington Post.
* ↑ The gay & lesbian theatrical legacy ... - Google Books. Books.google.com [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ K, Kristi. «Something Like A Super Lesbian: Stormé DeLarverie (In Memoriam)». thekword.com, 28-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 22 març 2015].

## Bibliografia

* Carter, David (2004). Stonewall: The Riots that Sparked the Gay Revolution, St. Martin's Press. ISBN 0-312-34269-1
* Duberman, Martin (1993). Stonewall, Penguin Books. ISBN 0-525-93602-5
* Fernandez, Manny (June 27, 2010). "A Stonewall Veteran, 89, Misses the Parade". New York Times.

## Enllaços externs

* Stonewall Vets: Stormé DeLarvarie
* Stormé: The Lady of the Jewel Box (Documentary - 1991) a YouTube
# Souk Lakhmis Dades

Souk Lakhmis Dades (àrab سوق الخميس دادس) és una comuna rural de la província de Ouarzazate de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.045 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Souk al-Khemis

«Souk al-Khemis» té aquests significats:
* Souk al-Khemis és el nom antic de la ciutat tunisiana de Bousalem
* Souk al-Khemis és el nom de la comarca centrada en la ciutat de Bousalem. Vegeu la Dakhla
# Stílian Petrov

Stílian Alioixev Petrov (a vegades transliterat 'Stilian') (búlgar: Стилиян Петров) (Montana, Bulgària, 5 de juliol de 1979) és un futbolista búlgar que actualment capitaneja l'Aston Villa FC en la Premier League i l'equip nacional búlgar.

## Referències

* ↑ http://www.avfc.co.uk/page/News/0,,10265~1756380,00.html

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Stiliyan Petrov a soccerbase.com (anglès)
* Perfil a la Pàgina Web Oficial de l'Aston Villa Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Hilala

Hilala (en àrab هلالة, Hilāla) és una comuna rural de la província de Chtouka-Aït Baha, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 2.684 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].