OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nerik

Nerik era una ciutat hitita al nord-est d'Hattusa i Sapinuwa. Els hitites la van considerar una ciutat sagrada, dedicada al Déu de les Tempestes Tessub, espòs de Wurušemu, la deessa del sol d'Arinna. El Déu de les Tempestes s'identificava amb la muntanya Zaliyanu prop de Nerik, que donava la pluja a la ciutat.
Era un assentament de l'edat del bronze fundada per tribus que parlaven la llengua hatti i després ocupada pels hitites. En aquella ciutat s'hi celebrava periòdicament un festival en temps dels hitites, del que hi ha constància en temps d'Hattusilis I.
Durant el regnat d'Hantilis I les ferotges tribus kashka del Pont van atacar la ciutat i la van destruir, i els hitites van haver de traslladar el festival a Hatussa. Nerik va estar deshabitada durant tres segles.
Només es va recuperar parcialment com a centre de culte al Déu de les turmentes, però a l'època d'Arnuwandas I, cap a l'any 1390 aC, es va veure molt afectada per noves incursions dels kashka. En una inscripció s'indica "van destruir els ídols dels déus, van saquejar l'or, la plata, els objectes de cultes, les copes d'or i plata, les pedres precioses, els objectes de bronze i els guarniments i s'ho van dividir entre ells; també es van repartir als sagrats sacerdots, als sacerdots, a les sacerdotesses de la mare del déu, als sacerdots de Gudu, als musics, als cantants, als cuines, pastissers, grangers i jardiners i els van convertir en els seus servents; es van repartir els ramats i les ovelles, i entre ells es van repartir els camps de blat, i les vinyes utilitzades per les libacions; els kashkes s'ho van quedar tot per ells". Després el text conservat afegeix "com que els kashkes havien conquerit la terra de Nerik per ells, nosaltres vàrem continuar enviant els rituals al Déu de les turmentes de Nerik i als déus de Nerik, des Hattusa, a la ciutat d'Hakpis (Hakpiš), és a dir els pans, les libacions, els bous i les ovelles més grans".
Nerik es va recuperar pels hitites potser en temps de Muwatallis II o poc després de la seva mort en temps de Mursilis III. El germà de Muwatallis II, Hattusilis (després Hattusilis III) va ser qui va conquerir la ciutat i va derrotar els kashkes, retornant allí el culte al Déu de les turmentes que es feia a Hakpis. La ciutat es va incloure al regne d'Hakpis. L'intent de Mursilis III d'arrabassar Nerik i Hakpis al seu oncle Hattusilis va provocar la revolta d'aquest que va acabar amb el seu ascens al tron.
La ciutat va desaparèixer després del 1185 aC amb la invasió dels Pobles del mar.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. The kingdom of the Hittites. Oxford: Oxford University Press, 2005, p. 113-114. ISBN 9780199279081.
# Knights of Cydonia

Knights of Cydonia és una cançó de la banda de rock anglesa Muse i és el tema de tancament del seu àlbum Black Holes and Revelations. L'edició per a les emissores de ràdio va ser emesa per primera vegada el 12 de juny de 2006. La cançó va ser llançada com el tercer single de Black Holes and Revelations en el Regne Unit el 27 de novembre de 2006, entrant directament al número 10 de la llista britànica de senzills.
La primera interpretació en directe de "Knights of Cydonia" va tenir lloc en un esdeveniment de la BBC Radio 1, el One Big Weekend, amb seu a Dundee (Escòcia) el 13 de maig de 2006. Les actuacions en directe de "Knights of Cydonia" inclouen un falsetto més alt i clar que en la versió d'estudi. En les últimes actuacions en viu s'ha inclòs una part addicional de guitarra al final de la cançó, així com un final de guitarra provinent del tema "Space Dementia".

## Música i significat

La cançó inclou els registres més alts i més baixos del cantant Matt Bellamy complementats amb tocs de sintetitzador i parts de trompeta en les actuacions. El so de guitarra de la cançó està inspirat en el nº 1 de l'any 1962 "Telstar", del grup "The Tornados", que el seu guitarrista, George Bellamy, és pare de Matt. La cançó està composta per diverses parts produïdes i arreglades de maneres diferents, com per exemple, el començament, inspirat per la música de la Commodore C64.
El nom de "Cydonia" fa al·lusió a la regió de Mart on algunes persones creuen que hi ha hagut vida, a més de ser la part on estan les famoses "Cares de Mart". La portada del disc Black Holes and Revelations, creada per Storm Thorgerson, està ambientada en la superfície marciana, i inclou quatre homes asseguts al voltant d'una taula amb quatre cavalls en miniatura enfront de cadascun d'ells. Segons la mateixa banda, "aquests homes representen els "Quatre Genets de l'Apocalipsi", cadascun d'ells vestits amb un vestit que representa el dolor de la humanitat".

## Videoclip

El video de "Knights of Cydonia" va ser rodat en cinc dies: tres a Romania, un altre a Londres i el cinquè a Red Rock, Califòrnia. Aquest va veure la llum l'11 de juliol de 2006. Va ser rodat amb una ambientació dels antics spaghetti western amb tocs futuristes, i amb principi i crèdits inclosos. AL final del vídeo es pot veure en nombres romans MCMLXXXI (1981).
El vídeo va ser dirigit per Joseph Kahn, i protagonitzat pels actors britànics Russ Bain com el vaquer protagonista, Richard Brake com el seu antagonista (Sheriff Baron Klaus Rottingham), i Cassandra Bell en el paper de la princesa Shane Kuriyami).

## Enllaços externs

* Videoclip
# Gran ballarina

Gran ballarina és una escultura (ferro retallat) de 123 x 70 x 50 cm realitzada a París per Pau Gargallo l'any 1929, la qual es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Context històric i artístic

Considerat un dels artistes més eminents de l'escultura catalana, Gargallo es va iniciar com a escultor en ple modernisme i es va decantar posteriorment cap a un llenguatge d'arrel més clàssica, que va alternar amb propostes avantguardistes. En aquest sentit, la seua contribució a la renovació de l'escultura europea va ésser fonamental com a pioner en l'experimentació amb nous materials (plom, coure i ferro) i en la utilització del buit com a element de volum. Instal·lat el 1924 a París, Gargallo va experimentar amb un llenguatge molt personal que culminaria precisament en Gran ballarina, de la qual va fer tres versions.
Fou adquirida el 1972 i el seu número al catàleg del MNAC és el 108413.

## Descripció

Gran ballarina, obra cabdal de les col·leccions d'escultura moderna del MNAC, és des del punt de vista tècnic una mostra clarificadora del treball que Gargallo va fer amb peces de planxa de ferro, retallades a partir d'unes plantilles de cartró i soldades posteriorment per a donar forma a l'escultura. Però al mateix temps aquesta obra permet valorar la consolidació d'un llenguatge que, tot i que encara es manté vinculat a plantejaments propis de l'escultura tradicional, presenta aspectes totalment originals i incorpora algunes solucions procedents del cubisme. Gargallo va exposar per primera vegada Gran ballarina al Pavelló dels Artistes Reunits de l'Exposició Internacional de Barcelona del 1929, on va destacar per la seua absoluta modernitat, que contrastava amb l'art oficial que en aquella època imperava a Catalunya.

## Referències

* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 Mercè Doñate a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 292-293.

## Bibliografia

* William H. Robinson, Jordi Falgàs i Carmen Belen Lord, 2006. Barcelona and Modernity: Picasso, Gaudí, Miró, Dalí. Museu d'Art de Cleveland, Metropolitan Museum of Art. Nova York: Yale University Press. ISBN 9780300121063. Pàg. 377.

## Enllaços externs

* Flickr
* Pinterest
# Permanganat de zinc

El permanganat de zinc és un compost inorgànic, del grup de les sals, que està constituït per anions permanganat ${\ce {MnO4-}}$ i cations zinc (2+) ${\ce {Zn^{2+}}}$, la qual fórmula química és ${\ce {Zn(MnO4)2}}$.

## Propietats

El permanganat de zinc es presenta com un sòlid cristal·lí de color porpra. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Forma l'hexahidrat ${\ce {Zn(MnO4)2*6H2O}}$. Té una densitat de 2,45 g/cm³. Descompon entre 90 °C i 105 °C. És deliqüescent i molt soluble en aigua. Accelera la combustió de materials combustibles, provocant l'explosió si aquest es troben finament dividits. En contacte amb líquids combustibles produeix la ignició espontània.

## Obtenció

Es pot preparar mitjançant la reacció de permanganat de potassi ${\ce {KMnO4}}$ amb nitrat d'argent ${\ce {AgNO3}}$ per obtenir permanganat d'argent ${\ce {AgMnO4}}$, el qual es tracta posteriorment amb clorur de zinc ${\ce {ZnCl2}}$ per donar ja el permanganant de zinc:
${\ce {KMnO4 + AgNO3 -> AgMnO4 + KNO3}}$${\ce {2AgMnO4 + ZnCl2 -> Zn(MnO4)2 + 2AgCl}}$

## Aplicacions

S'empra com a agent oxidant en síntesi orgànica i en medicina com antisèptic i astringent. S'emprà en el tractament de la uretritis.

## Referències

* 1 2 «ZINC PERMANGANATE | 23414-72-4». [Consulta: 24 octubre 2019].
* ↑ PubChem. «ZINC permanganate» (en anglès). [Consulta: 24 octubre 2019].
* ↑ National Institutes of Health Bulletin. U.S. Government Printing Office, 1911, pàg. 561.
* ↑ Wolfe, Saul; Ingold, Christopher F. «Oxidation of organic compounds by zinc permanganate» (en anglès). Journal of the American Chemical Society, 105, 26, 01-12-1983, pàg. 7755–7757. DOI: 10.1021/ja00364a054. ISSN: 0002-7863.
# Naftalè policlorat

Els naftalens policlorats (PCN) són compostos lipòfils, volàtils, molt poc solubles en aigua i molt solubles en dissolvents orgànics. Una part dels PCN se sintetitzen intencionadament per les seves aplicacions a la indústria; d'altres es formen com a subproductes o com a resultat de determinats processos de combustió. Les principals fonts d'emissió ambiental són la incineració de residus i l'abocament directe dels productes que els contenen.

## Exposició humana

La principal via d'exposició als PCN és la laboral. Tanmateix, malgrat que encara es disposa de poques dades sobre ingesta de PCN a través de la dieta, en estudis realitzats de caràcter mediambiental s'han observat evidències de bioacumulació de PCN en peix (especialment de tetra i pentacloronaftalens).
# Neolamprologus caudopunctatus

Neolamprologus caudopunctatus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Tanganyika (Zàmbia, Àfrica oriental)

## Referències

* 1 2 «Neolamprologus caudopunctatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Neolamprologus. p. 274-294. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neolamprologus cylindricus

Neolamprologus cylindricus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes endèmic del sud del llac Tanganyika (Àfrica oriental)
Els mascles poden assolir els 10,4 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Neolamprologus cylindricus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Neurofisina I

La neurofisina I és una proteïna portadora que s'uneix a l'oxitocina i la transporta des de l'hipotàlem al lòbul posterior de la hipòfisi, al llarg de l'axó que s'origina al nucli paraventricular de l'hipotàlem. Té una grandària de 10 kDa i conté entre 90 i 97 aminoàcids.

## Referències

* ↑ «¿Qué es neurofisina?» (en castellà). [Consulta: 30 juny 2018].
# Nana Visitor

Nana Visitor, nada amb el nom de Nana Tucker (Nova York, 26 de juliol de 1957), és una actriu estatunidenca; el seu paper més destacat va ser el de Major (després Coronel) Kira Nerys a la sèrie Star Trek: Deep Space Nine. Va començar la seva carrera a Broadway; es va estrenar en el cinema amb la pel·lícula The Sentinel (1977).
El 1994 es va divorciar d'en Nick Miscusi, amb qui va tenir un fill, en Buster. El 1997 es va casar amb n'Alexander Siddig, el seu col·lega de Star Trek, amb qui va tenir en Django. Divorciada de nou el 2001, es va casar en terceres núpcies amb en Matthew Rimmer el 2003.
Quan va acabar Star Trek: Deep Space Nine, na Nina Visitor va tornar a Broadway per a interpretar Roxie Carmichael en el musical Chicago. També va aparèixer a sèries com Dark Angel, Frasier, Las Vegas i Wildfire.
# Nana d'Aquari

La galàxia Nana d'Aquari és una galàxia nana i irregular que s'hi troba a la constel·lació d'Aquari. Va ser catalogada per primera vegada en 1966 amb la denominació DDO 210. Com a característica distintiva cal assenyalar que és una de les poques galàxies que presenta un desplaçament cap al blau, acostant-se a la Via Làctia a 137 km/s. Per bé que encara n'hi ha dubtes, en general es considera que pertany al Grup Local.

## Vegeu també

* Galàxies del Grup Local

## Enllaços externs

* Catàleg SEDS
* ↑ «Identifying Local Group field galaxies that have interacted with the Milky Way» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2012, pàg. 1808–1818. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2012.21793.X.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ Afirmat a: Third Reference Catalogue of Bright Galaxies, Version 9. Autor: Gérard de Vaucouleurs. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1991.
* ↑ Robert Kennicutt «The Spitzer Local Volume Legacy (LVL) global optical photometry» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 01-09-2014, pàg. 881–889. DOI: 10.1093/MNRAS/STU1580.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* 1 2 Laurent Cambrésy «HYPERLEDA. I. Identification and designation of galaxies» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 25-11-2003, pàg. 45–55. DOI: 10.1051/0004-6361:20031411.
# Natabuela

Els natabuela constitueixen un dels pobles ètnics de la nacionalitat indígena kichwa de l'Equador. Habiten principalment en el cantó Antonio Ante de la província d'Imbabura, a la Sierra nord equatoriana.

## Història

Sobre l'origen del poble Natabuela i el seu etnónimo es tenen dues versions: d'una banda, que va poder provenir d'algun grup humà cayapa provinent de Maragdes, perquè en aquesta llengua barbocoana, nata significaria «ancestres» i buela, unitat col·lectiva. L'altra hipòtesi sosté que el poble seria fruit del mestissatge indígena caranqui-inca, i que «Natabuela» significaria en quítxua «aborigen del bosc».
DDurant la Colònia i gran part de la vida republicana de l'Equador, fins a l'època de la Reforma Agrària, la major part de les generacions anteriors de l'actual poble van treballar com a peons de la hisenda Anafo. La seva aportació també va ser indispensable en la construcció d'un tram del ferrocarril de la Revolució Liberal i de la carretera Ibarra-Quito.

## Ubicació geogràfica

Es troben assentats en 17 comunitats de la província de Imbabura, en les següents parròquies:

### Cantó Antonio Ante

* San Francisco de Natabuela
* Andrade Marín
* San José de Chaltura

### Cantó Ibarra

* San Antonio de Ibarra

## Pràctiques productives

L'agricultura és la principal activitat d'aquest poble, destacant el cultiu de blat de moro, hortalisses i altres cereals. S'exerceixen a més com a obrers de construcció i artesans en les veïnes ciutats d'Ibarra i Atuntaqui, on també han contribuït com a mà d'obra del sector tèxtil.

## Pràctiques culturals i tradicions

El poble Natabuela ha abandonat l'ús de la llengua quítxua, a diferència de les altres comunitats indígenes de Imbabura i la Serra equatoriana. No obstant això, no han deixat altres pràctiques i celebracions, com l'Inti Raymi o festa del solstici d'hivern de l'hemisferi sud, o altres festivitats sincréticas com a Setmana Santa, Corpus Christi o la festa de la Verge del Carmen.
La indumentària tradicional natabuela és un dels símbols més visibles d'aquest poble. Destaca per l'ocupació per part dels homes d'un barret de llana premsada i ala ampla, molt semblant en proporció al barret charro mexicà, que complementen amb una camisa i pantalons blancs, amb ponxos de colors rosat i celeste. Les dones empren bruses bordades de colors vius.
La medicina tradicional o Jambi Yachak és una altra pràctica que s'ha preservat, igual que la minga o treball comunitari.

## Referències

* ↑ Natabuela Arxivat 2021-11-27 a Wayback Machine. Gobierno Autónomo Descentralizado de Antonio Ante, Ecuador. Consultat el 30 de juny de 2021
* ↑ Natabuela Confederación de Nacionalidades Indígenas del Ecuador, Conaie. Consultado el 30 de junio de 2021
* ↑ Las costumbres y tradiciones del pueblo Natabuela se recuperan El Comercio, 13 de abril de 2016
# Nick Ingels

Nick Ingels (Eeklo, 2 de setembre de 1984) va ser un ciclista belga, professional des del 2005 fins al 2008.

## Palmarès

* 2005
** 1r a la Omloop Het Volk sub-23

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Niels Ravnkilde

Niels Ravnkilde (Copenhaguen, 24 de gener de 1823 - Roma, 16 de novembre de 1890) va ser un compositor i educador musical danès.
Ravnkilde va ser deixeble a Copenhaguen per, entre d'altres, J. P. E. Hartmann i més tard va estudiar a Leipzig. Va rebre una menció honorífica per una col·lecció de duets en una cerimònia de lliurament de la Music Society el 1844. El 1853 es va incorporar a la companyia de Hans Puggaard a Roma, on va actuar fins a la seva mort. En l'aristocràcia romana fou molt apreciat i cercat com a educador musical. Va ser president de l'Associació Escandinava a Roma durant molts anys. Entre els seus alumnes tingué a Christian Barnekow.
De les seves composicions només va publicar diverses cançons i peces de piano, i obres orquestrals ocasionals (una obertura i una suite) es van representar públicament a Copenhaguen.
La seva obra demostra que, malgrat la seva llarga estada al Sud, va seguir sent un artista danès. Per recompensa, va rebre un sou anual el 1885 del govern danès i el títol de professor.

## Referències

* Ravnkilde, Niels i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1915)
* Ravnkilde, Niels Christian Theobald i Salmonsens Konversationsleksikon (andra utgåvan, 1925)
# Nong-stoin

Nong-stoin o Nongstoin és un dels estats Khasis de Meghalaya.
La població el 1881 era de 8.473 habitants i el 1901 de 9.606 habitants i els ingressos estimats el 1903-1904 d'unes 7.610 rúpies. Els principals productes eren laca, mel, cotó, arròs i mill i es manufacturava poteria, vestits de cotó, eines de podar i aixades. Hi ha cal, cautxú i carbó. El cap porta el títol de siem.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Nong-khlao

Nong-khlao o Nongkhlao és un dels estats Khasis de Meghalaya.
El 1881 tenia una població de 7.389 habitants i el 1901 de 9.715 habitants i els seus ingressos s'estimaven en 2.350 rúpies. Els principals productes de l'estat són papates, arròs, mill, i moresc. Es fabriquen aixades i destrals. El seu cap porta el títol de siem i el 1881 era U Kin Singh
El 1826 el siem va signar un tractat amb els britànics pel que alguns europeus podrien creuar l'estat, i fou el primer estat khasi que ho va fer. Prop de la població de Nongkhlao, la capital de l'estat, els tinents Bedingfield i Burlton foren massacrats junt amb la seva escorta de sipais, el 1829 per uns 50 o 60 natius, i fou el principi de la lluita contra els khasis que amb diverses alternatives va durar fins a 1833. Nang-khlao fou escollida com a primera residència de l'agent polític a les Muntanyes Khasi, però poc després fou traslladada a Cherrapunji i més tard Shillong. El 1867 es va establir una plantació de quina (cincona) de la que s'extreu la quinina, però la qualitat era dolenta degut a l'altura i la plantació fou abandonada.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# NieA 7

NieA_7 (ニアアンダーセブン, Nia Andā Sebun), també conegut com a NieA under 7, és una sèrie manga auto publicada (doujinshi) creada pel dissenyador gràfic Yoshitoshi ABe i publicada entre octubre de 1999 i gener de 2001 per Kadokawa Shoten a la seva revista Shōnen mensual Monthly Ace Next. El manga tracta sobre la Mayuko, una estudiant pobre i introvertida que viu a sobre d'uns banys típics japonesos, i la NieA, una extraterrestre independent i despreocupada que viu al seu armari i que es marginada per la seva espècie.
El manga es va adaptar a un anime de 13 episodis sèrie per Triangle Staff i es va emetre al Japó per la cadena WOWOW del 16 d'abril al 19 de juliol de 2000. A Catalunya es va emetre pel 3xl entre el 22 de desembre de 2003 i el 7 de gener de 2004. Molt del personal de l'anime també va treballar a Serial Experiments Lain ja que el productor Yasuyuki Ueda va suggerir que l'equip treballés en un anime més lleuger com a alleujament de la fosca i psicològica Lain. El personatge de Chiaki, un fanàtic dels Ovnis, prové del guionista de Lain Chiaki J. Konaka.

## Argument

Ambientada en un espai retro-futurista, la sèrie es basa en la vida de la Mayuko, una estudiant que es prepara els exàmens per accedir a la universitat en una acadèmia i que, atès que no troba un altre lloc, se'n va a viure a uns banys típics japonesos a Enohana, els quals es troben en situació de crisi financera en no tenir clients. És una noia que viu lluny de la seva família i sempre està melancòlica. A més, ha de compartir pis amb una extraterrestre anomenada NieA, la qual no té antena i per això és considerada de l'estatus inferior "Sota 7".
La sèrie se situa 20 anys després de l'impacte d'un OVNI al Japó. Els éssers d'aparença quasi humana (només és distingeixen per les seves orelles punti-agudes i la seva antena al cap) s'han mesclat entre la població, han ocupat diversos llocs de treball, s'han adaptat a cultures diferents i contribueixen al ben fer de la societat. D'aquesta contribució depèn el seu estatus social, el qual varia entre "Sota 7" i "Sobre 5".
La ciutat d'Enohana es troba ben prop de la zona de l'impacte i es pot percebre la silueta de la nau nodrissa. Al cràter profund ha tornat a créixer natura i extraterrestres de castes inferiors hi comencen a habitar creant petites llars, alhora que també s'hi troba un bosc ben frondós amb arbres i plantes extraterrestre ben perilloses.
La sèrie parla lleugerament dels temes de discriminació, estereotips, alienació, diferencies entre la vida a ciutat o a poble i assimilació.

## Referències

* ↑ «toco toco - Yoshitoshi ABe, Illustrator» (en japonès). toco toco. Archipel, 01-06-2018. [Consulta: 10 agost 2019].

## Enllaços externs

* NieA_7 (manga) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
* NieA_7 (anime) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Nechválova Polianka

Nechválova Polianka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1547.