OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Romà Bas Marí

Romà Bas Marí (Xàbia, 18 d'abril de 1983) és un jugador professional de bàsquet valencià. Mesura 1.93 m i ocupa la posició d'escorta. El seu últim club fou l'Amics del Bàsquet Castelló de la LEB Or.

## Trajectòria esportiva

* 1994-1998 Categories inferiors Bàsquet Xàbia
* 1998-1999 Bàsquet Xàbia. EBA.
* 1999-2004 Gandia Basket. EBA / LEB Plata.
* 2004-2008 CB Santa Pola. LEB Plata.
* 2008-2009 AD Molinense. LEB Plata.
* 2009-2011 Grupo Iruña Navarra. LEB Plata /LEB Or.
* 2011-2012 Menorca Bàsquet. LEB Or.
* 2012-2013 Lucentum Alacant. LEB Or
* 2013-2014 Club Baloncesto Tizona. LEB Or
* 2014-2017 Club Deportivo Maristas Palencia. LEB Or
* 2017-2021 Amics del Bàsquet Castelló. LEB Or

## Palmarés

* 2006-07 Ascens a LEB Plata amb el CB Santa Pola
* 2009-10 Ascens a LEB Or amb el Grupo Iruña Navarra
* 2011-12 Ascens a Lliga ACB amb el Menorca Bàsquet
* 2012-13 Ascens a Lliga ACB amb el Lucentum Alacant
* 2013-14 Ascens a Lliga ACB amb el Club Baloncesto Tizona
* 2015-16 Ascens a Lliga ACB amb el Club Deportivo Maristas Palencia

## Referències

* ↑ «Romà Bas, inmortal en la historia de oro del deporte de Xàbia». xabiaaldia.com, 14-04-2022 [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Romà Bas, el baloncestista de los cuatro ascensos a la ACB: "Ha sido un orgullo llevar el nombre de Xàbia por toda España"». levante-emv.com, 22-04-2013 [Consulta: 15 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a FEB.es (en castellà)
# Rosalie Gicanda

Rosalie Gicanda (1928 – 20 d'abril 1994) va ser l'esposa del Mwami (Rei en kinyarwanda) de Ruanda Mutara III de Ruanda. Després que el seu marit va morir en circumstàncies misterioses el 1959, la monarquia ruandesa va durar només dos anys més, sota el lideratge del mwami, Kigeli V de Ruanda i després fou abolida en 1961. Tanmateix, la reina va continuar vivint a Butare a la província de Butare (Ruanda), juntament amb la seva mare i algunes dames de companyia.

## Mort

El 20 d'abril de 1994, quan el genocidi ruandès va començar de debò a Butare, un destacament de soldats comandats pel tinent Pierre Bizimana, actuant sota les ordres del Capt. Idelphonse Nizeyimana, va segrestar l'antiga reina juntament amb altres persones de la seva casa. Després van portar les captives darrere del Museu Nacional i els van disparar. Només una noia jove va sobreviure per explicar la història dels assassinats. Dos dies més tard, la mare de la Reina també va ser assassinada. A petició d'un sacerdot, l'alcalde de Butare Kanyabashi va recuperar el cos de la reina Gicanda i el va enterrar al pati al costat de casa seva.

## Reacció pública

La Reina era un símbol viu per als tutsis, i el seu assassinat va sorprendre a molts. Va assenyalar efectivament el començament de la matança massiva a la zona de Butare, que va veure algunes de les pitjors atrocitats comeses durant la lluita.
Després del genocidi, un tribunal militar de Ruanda va trobar Bizimana i al soldat de primera Aloys Mazimpaka culpables de genocidi i assassinat de la reina Gicanda i la seva família. (Chambre Specialisée du Conseil de Guerre de Butare, case no. LMD 187, LP 0001-PS 97, Judgment pronounced juliol 27, 1998.) Bizimana fou sentenciat a mort, Mazimpaka a cadena perpètua.
El 6 d'octubre de 2009, l'antic cap d'intel·ligència Idelphonse Nizeyimana fou arrestat a Kampala, Uganda. Nizeyimana era un dels sospitosos més buscats en el genocidi ruandés. El 19 de juny de 2012 va ser condemnat pel Tribunal Penal Internacional per a Ruanda per ordenar l'assassinat de l'antiga reina tutsi, així com altres assassinats i va ser sentenciat a cadena perpètua.

## Notes

* ↑ Queen Rosalie Gicanda Grave Editorial Photo - Image: 20274161 Arxivat 2017-09-17 a Wayback Machine., Dreamstime, Retrieved 21 October 2016
* ↑ Rwanda genocide: Nizeyimana convicted of killing Queen Gicanda, 19 juny 2012, BBC, Consultat 2 març 2016
* ↑ BBC: Rwanda queen-killing suspect held
* ↑ BBC: Rwanda genocide: Nizeyimana convicted of killing Queen Gicanda

## Enllaços externs

* Human Rights Watch | Butare Genocide
* Foto de la reina Rosalie Gicanda i el rei Mutara III
* Rwanda Queen killing suspect held
# Ruskov

Ruskov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1303.
# SILC (protocol)

SILC (protocol) acrònim de Secure Internet Live Conferencing protocol, és un protocol internet que proveeix de serveis segurs de teleconferència sincronitzada molt similar al protocol IRC. SILC va ser dissenyat per Pekka Riikonen entre 1996 i 1999 i va ser publicat per primer cop l'estiu del 2000. La recomanació com a RFC 2026 ha estat denegada per l'organització IESG. La llicència és GNU i BSD.

## Propietats

* El client SILC utilitza la biblioteca libsilc.
* L'algorisme d'encriptat és criptografia simètrica.
* El protocol es pot dividir en tres parts : el protocol SILC Key Exchange (SKE), el protocol SILC Authentication i el protocol SILC Packet.

## Referències

* ↑ <priikone@iki.fi>, Pekka Riikonen. «Secure Internet Live Conferencing (SILC), Protocol Specification» (en anglès). https://tools.ietf.org.+[Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ «SILC Protocol» (en anglès). https://www.slideshare.net.+[Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ LLC, Revolvy,. «"SILC (protocol)" on Revolvy.com» (en anglès). https://www.revolvy.com.+[Consulta: 2 novembre 2017].
* ↑ «Secure Internet Live Conferencing protocol - Krazytech» (en anglès). Krazytech, 11-03-2015.
# San Giobbe

San Giobbe (Sant Job en català) és una església catòlica de Venècia (Itàlia), dedicada a Job. És al sestiere de Cannaregio, amb vistes al camp i al riu de Sant Job, molt a prop del Pont dels Tres Arcs. És una de les cinc esglésies votives construïdes a Venècia després de l'inici de la pesta.
El 1378 un hospici amb un petit oratori adjunt dedicat a sant Job fou iniciat en aquest indret per Giovanni Contarini, en un terreny de la seva propietat prop de casa seva. Fou acabat per la seva filla Llúcia, amb l'ajuda dels frares Menors Observants. L'oratori fou reemplaçat per l'actual església per Bernardí de Siena, amb el suport financer del dux Cristoforo Moro (1462-1471) en agraïment per la profecia de Bernardí augurant que esdevindria dux, i Cristoforo donà 10.000 ducats per a la construcció de les obres el 1471, tres mesos abans de morir, i fou enterrat a l'església. Els treballs començaren el 1450, s'aturaren fins al 1470, i fou consagrada finalment el 1493. És un dels primers exemples d'arquitectura renaixentista a la ciutat. Fou iniciada per Antonio Gambello en estil gòtic i, quan es començà a treballar de nou el 1470, fou completada per l'escultor i arquitecte Pietro Lombardo en estil ja renaixentista, amb l'últim disseny de l'actual arc de l'altar i la porta principal, així com gran part de la decoració de l'interior.
Conté la tomba de René de Voyer de Paulmy d'Argenson, ambaixador francès a la República de Venècia, realitzada pels escultors francesos Claude Perreau i Thomas Blanchet. Elements decoratius als altars, amb obres de Vivarini, Pietro Lombardo, Luca della Robbia, Basaiti i Bordone. També formaren part de la decoració de l'església els quadres Verge entronitzada amb sants i àngels de Giovanni Bellini i La presentació de Jesús al temple de Vittore Carpaccio, que actualment es troben a la Galeria de l'Acadèmia de Venècia.

## Referències

* ↑ A Venècia el camp és la plaça
* ↑ Avery «Plague churches, monuments and memorials». Proc. R. Soc. Med., 59, 2, febrero 1966, pàg. 110–116. PMC: 1900794. PMID: 5906745.
# San Giorgio Canavese

San Giorgio Canavese és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.567 habitants.
San Giorgio Canavese limita amb els següents municipis: Barone Canavese, Caluso, Cuceglio, Feletto, Foglizzo, Lusigliè, Orio Canavese, San Giusto Canavese, Agliè, Ozegna, Ciconio i Montalenghe.
L'edifici més important és el castell, que era una possessió del comtat de Biandrate.
Dins del municipi hi ha la fàbrica de carrosseries de l'empresa Pininfarina.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 5 abril 2020].
# San Giorgio Monferrato

San Giorgio Monferrato és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
San Giorgio Monferrato limita amb els municipis de Casale Monferrato, Ozzano Monferrato i Rosignano Monferrato.

## Galeria

* Vista panoràmica
* Castell
* Detall del Castell
* Façana de l'església de Sant Jordi
* Monument als caiguts
* Plaça de San Giorgio Monferrato
* Ajuntament
# Sant Climent d'Ardòvol

Sant Climent d'Ardòvol és una església de Prullans (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De l'antic edifici de planta rectangular en resten només els murs perimetrals, de llevant i de migdia, en una alçada aproximada de 3 metres. La nau mesura 6m i té una obertura als cinc metres. Al mur de llevant hi ha una obertura d'arc de mig punt tapiada. Aquest mur està adossat a una construcció veïna. En l'interior hi queden restes d'arrebossat. En una fotografia de 1964 (GAVÍN: Inv...) s'aprecia com encara conservava el campanar d'espadanya i els altres dos murs. La reabilitació recent li ha retornat l'ús.

## Història

L'església parroquial va ser consagrada el 890 pel Bisbe d'Urgell Ingolbert (885-893) sota l'advocació de Sant Climent. Més tard fou dedicada a la Mare de Déu del Roser.
Restaurada a finals del segle xx, 1979, amb una coberta nova.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Climent d'Ardòvol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Cantó de Capellen

Cantó de Capellen (luxemburguès Capellen) és un cantó situat al sud-oest de Luxemburg, al districte de Luxemburg. Té 191 kilòmetres quadrats i 52.828 habitants. La capital és Capellen (comune de Mamer).
El cantó es divideix en nou comunes:
* Käerjeng (abans, Bascharage i Clemency)
* Dippach
* Garnich
* Habscht (abans, Septfontaines i Hobscheid)
* Kehlen
* Koerich
* Kopstal
* Mamer
* Steinfort
# Juli Escarguel

Juli Escarguel (en francés : Jules Escarguel, Perpinyà 1861 - 1930) fou un periodista i humorista nord-català. Era fill de Lazare Escarguel, el primer alcalde republicà de Perpinyà. Del 1893 al 1898 fou director i redactor en cap del diari L'Indépendant, on amb Horace Chauvet, Jean Paul i Pierre Lefranc es mostrà partidari d'una ortografia unificada del català i defensà el programa polític ni réaction, ni révolution, defensant la llibertat i la justícia però sense caure en el socialisme. Sovint s'enfrontà ideològicament a Le Roussillon, portaveu de la dreta clerical rossellonesa, i va canviar alguns cops d'opinió durant el desenvolupament de l'afer Dreyfus.

## Obres

* Carnets de route de Jean-Paul, précédés d'une étude sur Jules Escarguel, journaliste, pour Horace Chauvet Perpignan: impr. de l'Indépendant, 1931 (recull d'articles)
# Ľutov

Ľutov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1389.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «O obci». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Nanno (música)

Nanno fou una música de l'antiga Grècia que va viure entre el 630 – 600 aC. Nascuda a Colofó, a l'Àsia Menor, fou una instrumentista que tocava l'Aulos, una mena de flauta doble. El poeta Mimnerm li va dedicar algunes de les obres més importants i li va posar el nom a algunes de les seves elegies.
Nanno figura en la Llista de dones a l'Heritage Floor referenciades a l'obra d'art contemporani The Dinner Party de Judy Chicago. El seu nom és associat a Safo de Lesbos

## Referències

* ↑ Musée de Brooklyn - Centre Elizabeth A. Sackler - Nanno
* ↑ Judy Chicago, The Dinner Party : From Creation to Preservation, Londres, Merrel 2007. ISBN 1-85894-370-1
# Jesús Suárez Cueva

Jesús Suárez Cueva (Bobes, Siero, 10 de març de 1955) és un ciclista espanyol, ja retirat, que fou professional entre 1977 i 1989.
Destacat esprintador, els seus èxits principals els va obtenir a la Volta a Espanya, on va guanyar tres etapes i la Classificació d'esprints especials en dues ocasions. També va obtenir la victòria final en la Volta a Aragó, la Volta a La Rioja i la Klasika Primavera, així com diverses etapes a la Volta a Catalunya.
Un cop retirat va dirigir durant 18 temporades diferents equips com el CLAS-Cajastur o el Relax-Fuenlabrada.

## Palmarès

* 1976
** 1r al Memorial Valenciaga
* 1978
** 1r de la Volta a Aragó
** 1r als Tres dies de Leganés i vencedor d'una etapa
* 1979
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Catalana
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
* 1980
** 1r de la Volta a La Rioja i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de la vila de Vigo
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta al País Basc
* 1981
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Cantàbria
** 1r al Memorial Santi Andia
* 1982
** 1r de la Klasika Primavera
** Vencedor d'una etapa de la Costa del Azahar
** Vencedor d'una etapa de la Volta a La Rioja
* 1983
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a los Valles Mineros
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya i 1r a la Classificació d'esprints especials
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1978. Fora de control (17a etapa)
* 1979. 24è de la classificació general
* 1980. 32è de la classificació general
* 1981. 32è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1982. 50è de la classificació general
* 1983. 32è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1984. 43è de la classificació general. Vencedor d'una etapa i 1r a la Classificació d'esprints especials
* 1985. 78è de la classificació general. Classificació d'esprints especials
* 1986. 71è de la classificació general
* 1987. Abandona (15a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1977. 97è de la classificació general
* 1988. 94è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1978. Abandona (13a etapa)
* 1981. 105è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «SUÁREZ CUEVA Jesús». [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Suárez Cueva dejó fuera de control al pelotón» (en castellà), 05-09-2016. [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jésus SUAREZ CUEVA» (en italià). [Consulta: 12 desembre 2022].
* ↑ «Así ha visto La Vuelta en Asturias... Jesús Suárez Cueva / Profesionales / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 12 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a "sitiodeciclismo.net"
# Diana Rodeiro

Diana Rodeiro (Santiago de Compostel·la, 1983) és una artista urbana i graffitera, coneguda pel nom de Nana.
El seu estil està influenciat per les il·lustracions infantils i el còmic, amb nines d'ulls grans com al Manga.

## Referències

* ↑ «Ruta por el 'street art' rural en Ordes (A Coruña) | Guia Repsol». Guia Repsol, 11-04-2019. [Consulta: 14 octubre 2020].
* ↑ Suárez, Mario. Los nombres esenciales del arte urbano y del graffiti español. Barcelona/Madrid: Lunwerg, 2011, p. 89. ISBN 978-84-9758-765-9.
# Vernaya fulva

Vernaya fulva és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 2.100 i 2.700 msnm a Myanmar i el sud de la Xina. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, fulva, significa 'bruna' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Vernaya fulva. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 18 març 2018.
* ↑ Entrada «Vernaya» d'Animalia (en anglès).
# Villa del Prado

Villa del Prado és un municipi d'Espanya pertanyent a la Comunitat de Madrid. Limita al nord amb San Martín de Valdeiglesias, a l'est amb Aldea del Fresno i al sud amb la província de Toledo. El 1833 es va independitzar com a municipi.

## Personatges il·lustres

* Adolfo Lucas Reguilón García (1911-1994), guerriller republicà, maquis.
# Villa del Rosario

Villa del Rosario és un municipi i ciutat colombià localitzat en la part oriental del departament de Norte de Santander. És part de l'Àrea Metropolitana de Cúcuta. El municipi limita al nord amb Veneçuela i el municipi de Cúcuta, al sud pels municipis de Ragonvalia i Chinácota, a l'est per Veneçuela i a l'oest pel municipi de Los Patios.
Aquesta àrea té una estació seca pronunciada. Segons la classificació climàtica de Köppen, Villa del Rosario té un clima de la sabana.

## Història

El seu fundador fou Don Asencio Rodriguez el 1750.
Al voltant de 1760 diverses granges van ser establertes en l'àrea ara coneguda com a Rosario Viejo. El 15 de juliol de 1771, els residents de les valls es van reunir per formalitzar la creació de la parròquia, fent la petició a Carles IV de que fos concedit el títol de Vila pel poblament.
El 18 de maig de 1792, fou concedit el títol de "Noble, Leal y Valerosa Villa" a la parròquia de Nostra Senyora del Rosari. Fou de la Villa el general Francisco de Paula Santander, conegut com a militar i legislador, que va destacar en l'administració pública de la República i en la fundació de la democràcia de Colòmbia.

## Referències

* ↑ Metropolitan Area of Cúcuta. «Villa del Rosario». Arxivat de l'original el 27 de setembre 2007. [Consulta: 11 febrer 2007].
* ↑ Resum de clima per Vil·la del Rosario, Norte de Santander
# Villa del Carbón

Villa del Carbón és un municipi de l'estat de Mèxic. Villa del Carbón és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Jilotepec i Chapa de Mota, al sud amb Nicolás Romero, a l'oest amb Morelos i a l'est amb Tepotzotlán.

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Villa del Carbón Arxivat 2017-09-05 a Wayback Machine. (castellà)

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Villers-Sire-Nicole

Villers-Sire-Nicole és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 970 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.152 | 1.179 | 1.081 | 1.029 | 1.024 | 956 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Raphaël Magnan | |
| 2008- | Hervé Pourbaix | |
# Vittorio Lucarelli

Vittorio Lucarelli (Roma, 31 d'octubre de 1928 - Tívoli, 16 de febrer de 2008) fou un tirador d'esgrima italià, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on va guanyar la medalla d'or en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món d'esgrima, d'or el 1955 i de bronze el 1957. El 1955, a Barcelona, guanyà tres medalles als Jocs del Mediterrani.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Vittorio Lucarelli». [Consulta: 31 juliol 2023].
* ↑ «Scheda Atleta». [Consulta: 31 juliol 2023].
# Who Wants to Be a Millionaire?

Who Wants to Be a Millionaire? és el nom d'un concurs de televisió d'èxit adaptat a diversos idiomes i països. Es tracta d'anar respondre preguntes de cultura general de creixent dificultat a partir de la tria entre diverses opcions. El premi en metàl·lic va creixent a mesura que es passen nivells però també hi ha el risc de perdre allò guanyat si el concursant falla la resposta, per això després de cada pregunta existeix l'opció de plantar-se i abandonar el joc amb els diners ja assolits.
La popularitat del programa ha propiciat la creació de jocs de taula, videojocs i fins i tot una novel·la que el pren coma rerefons argumental (llibre en què es va basar la premiada adaptació cinematogràfica Slumdog Millionaire). La franquícia va ser creada en 1998 i és propietat de Sony.
Per amenitzar el programa, algunes versions han introduït ajudes i variants. Algunes d'elles són la possibilitat d'usar un comodí per eliminar alguna de les opcions, la de trucar un amic o consultar el públic, escoltar l'opinió d'antics concursants o famosos convidats, passar de la pregunta amb una lleugera penalització o substituir-la per una altra de la mateixa àrea de coneixement, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Tarrant, Chris. Millionaire Moments: The Story of 'Who Wants to Be a Millionaire' (en anglès). Hachette UK, 2008, p. 1. ISBN 0748109110.
# William Lehman

William Lehman (20 de desembre de 1901 - 1979) fou un futbolista estatunidenc. Va formar part de l'equip estatunidenc a la Copa del Món de 1934.
# Weissella minor

Weissella minor (abreujat W. minor) anteriorment com a Lactobacillus minor és un bacteri grampositiu amb morfologia bacil·lar no mòbil. Originalment es classificava com a subespècie de Lactobacillus viridescens; Lactobacillus viridrescens subsp. minor. Pot créixer entre els 10 i 40 °C. És productor d'àcid a partir de mannosa, glucosa, ribosa, sacarosa i trehalosa, entre d'altres. El seu contingut en G+C és del 44%. Observem creixement a 8% NaCl, i fins al 10% tot i que el creixement esdevé ja molt dèbil. No pot reduir nitrat a nitrit.
Aquest bacteri s'ha trobat per exemple en les màquines de munyir i en el gari, un aliment que s'obté de la fermentació de la mandioca. No sembla estar relacionat a infeccions en humans ni animals.

## Referències

* 1 2 Fusco, Vincenzina; Quero, Grazia M.; Cho, Gyu-Sung; Kabisch, Jan; Meske, Diana «The genus Weissella: taxonomy, ecology and biotechnological potential». Frontiers in Microbiology, 6, 17-03-2015. DOI: 10.3389/fmicb.2015.00155. ISSN: 1664-302X. PMC: PMC4362408. PMID: 25852652.
* ↑ Collins, M.D.; Samelis, J.; Metaxopoulos, J.; Wallbanks, S. «Taxonomic studies on some leuconostoc-like organisms from fermented sausages: description of a new genusWeissellafor theLeuconostoc paramesenteroidesgroup of species». Journal of Applied Bacteriology, 75, 6, 01-12-1993, pàg. 595–603. DOI: 10.1111/j.1365-2672.1993.tb01600.x. ISSN: 0021-8847.
* ↑ Kandler, O.; Schillinger, U.; Weiss, N. «Lactobacillus halotolerans sp.nov., nom.rev. and Lactobacillus minor sp.nov., nom.rev.». Systematic and Applied Microbiology, 4, 2, 01-04-1983, pàg. 280–285. DOI: 10.1016/s0723-2020(83)80056-3. ISSN: 0723-2020.
* ↑ «Taxonomy browser (Weissella minor)». [Consulta: 4 desembre 2019].
# Wells (desambiguació)

«Wells» té aquests significats:
* Geografia:
** Wells, ciutat del districte de Mendip (Somerset, Anglaterra)
** Wells (Maine)
** Wells (Minnesota)
** Wells (Nevada)
** Wells (Vermont)
** Wells Branch, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
** Wells Fargo Center, pavelló esportiu a Filadèlfia (Pennsilvània, Estats Units)
** Cheyenne Wells, població dels Estats Units a l'estat de Colorado
** Flowing Wells, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona
** Homewood Canyon-Valley Wells, població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Indian Wells (Califòrnia), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
** Mineralwells, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia de l'Oest
* Biografies:
** George Wells Beadle (Wahoo, 1903 - Pomona, 1989), genetista i professor universitari estatunidenc
** H.G. Wells (Bromley, Kent, 1866 – Londres, 1946), escriptor britànic
** John Barnes Wells (Ashley, Pennsilvània, 1880 - 1935), compositor i cantant de jazz estatunidenc
** Junior Wells (1932 - 1998), vocalista de blues i intèrpret d'harmònica