OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Romanogobio benacensis

Romanogobio benacensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Iahnie de cartofi

La Iahnia de cartofi (en català: estofat de patata) també anomenat plat de patates, és un plat de la cuina romanesa, que es prepara amb predilecció com una mena de dejuni. La recepta de vegades difereix segons la regió. La paraula "iahnie" deriva de la llengua turcă com yahni, també coneguda a Bulgària com iahnija.

## Ingredients

Per preparar un estofat de patata senzill per a 4 racions, si es consumeix com a tal, es necessiten: 1 kg de patates, 2-3 cebes, 3 tomàquets, opcionalment 2 grans d'all triturats, ½ cullerada de pasta de tomàquet, oli, julivert o anet picat, 2 fulles de llorer, sal, pebre, pebre vermell i una mica d'aigua o brou de verdures.

## Preparació

Primer cal pelar una carabassa, ratllar-la i tallar-la a daus. Se sofregeix per separat les cebes ben picades (i opcionalment els alls) en oli a foc mitjà sense daurar-les, es barregen amb la pasta de tomàquet i s'hi posen les patates, els tomàquets sense llavors, la sal, el pebre vermell i les fulles de llorer. S'apaga immediatament amb una tassa d'aigua o brou de verdures i es deixa coure a foc lent durant uns 15-20 minuts. Finalment, s'hi afegeix el pebrot, el julivert o l'anet.

## Variacions

* S'hi poden afegir daus de pebrot picat.
* La pasta de tomàquet i els tomàquets se substitueixen per crema agra.
* Es pot servir amb pinxos o salsitxes fumades.
* Es pot servir com a guarnició de carn en escabetx.

## Vegeu també

* Fasole cu cârnați

## Referències

* ↑ Din limbă turcă - "yahni" Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, Academia Română, Institutul de Lingvistică "Iorgu Iordan", Editura Univers Enciclopedic, 1998
* ↑ Din limba bulgară - "iahnija" Dicționarul explicativ al limbii române, ediția a II-a, Academia Română, Institutul de Lingvistică "Iorgu Iordan", Editura Univers Enciclopedic, 1998
* 1 2 Silvia Jurcovan: „Carte de bucate”, Editura Humanitas, București 2012, p. 115-116 ISBN 978-973-50-3475-7
* 1 2 Sanda Marin: „Carte de bucate”, Editura Orizonturi, București 1995, p. 156
* ↑ Eliza Hansen: „Meine rumänischen Spezialitäten”, Editura Christians Verlag, Hamburg 1973, p. 47, ISBN 3-7672-0229-8
* ↑ Iahnie cu cârnați afumati, film

## Bibliografia

* Radu Anton Roman: “Plats, vins i costums romanesos”, Editorial Paideia, Bucarest 1998, ISBN 973-9368-36-0
* Maria Cristea Șoimu: "El gran llibre de cuina: cuina romanesa", editorial paral·lela 45, 2007, ISBN 978-9734701049
# Léon d'Hervey de Saint-Denys

Marie-Jean-Léon Le Coq, baró d'Hervey de Juchereau, marquès de Saint-Denys (París, 6 de maig de 1822 - 2 de novembre de 1892), fou un escriptor i sinòleg francès, precursor de l'onirologia.

## Biografia

Professor de llengües sinítiques a l'École spéciale des langues orientales, fou nomenat comissari especial per a l'Imperi xinès a l'Exposició universal de 1867, on es van presentar per primer cop els pavellons nacionals i on l'espai reservat a la Xina suscita particularment la curiositat · .
El 1874, succeeix a Stanislas Julien a la càtedra de llengües i literatura xineses i tàrtares manxús al Collège de France i fou elegit membre de l'Académie des inscriptions et belles-lettres el 1878. Fou el professor de Paul Pelliot.

## El descobriment del somni lúcid

Des de l'edat de 14 anys, Hervey de Saint Denys havia escrit un diari de la nit en què va gravar els seus somnis al despertar. Al principi pensava trobar material de dibuixos originals, llavors va descobrir que els somnis eren un tema interessant per estudiar per si mateixos. Alhora va anotar les seves observacions i va llegir tots els llibres, tant antics com moderns, que va poder trobar sobre el tema. El 1855, va pensar per oferir una dissertació sobre la teoria del son i dels somnis a l'Acadèmia de les Inscripcions, però finalment hi renuncià. No va ser fins a 1867 que publica anònimament el seu llibre Les Rêves et les moyens de les diriger. Subtitulat Observations pratiques, aquest és un llibre profundament original en el sentit que va néixer de les seves pròpies observacions sobre els somnis, que va iniciar en l'adolescència i continuà durant molts anys.

## Obres

* D'Hervey de Saint-Denys. Les Rêves et les moyens de les diriger, éditions Tchou, 1964. Prefaci de Robert Desoille, l'inventor del mètode psicoterapèutic anomenatRêve-Éveillé-Dirigé (R.E.D.)
* D'Hervey de Saint-Denys. Oniros. Les Rêves et les moyens de les diriger (en francès). I. Observations Pratiques, març 1995.
* D'Hervey de Saint-Denys. Recherches sur l'agriculture et l'horticulture des Chinois (1851)
* D'Hervey de Saint-Denys. Poésies de l'époque des T'ang (1862), traduït del xinès
* D'Hervey de Saint-Denys. Ethnographie des peuples étrangers de la Chine, traduït de Ma-Touan-Lin (1876-1883)
* D'Hervey de Saint-Denys. Li-Sao (1870), traduït del xinès
* D'Hervey de Saint-Denys. Douze contes chinois, Paris, Éditions Ernest Leroux,1885. Reimpressió Editions Bleu de Chine, Paris,1999
* D'Hervey de Saint-Denys. Mémoires sur les doctrines religieuses; de Confucius et de l'école des lettres (1887)

## Bibliografia

* O.de Luppé, A.Pino, R.Ripert y B.Schwartz. Oniros. Les Rêves et les moyens de les diriger (en francès). II. d'Hervey de Saint-Denys, marzo 1995.

## Referències

* ↑ Pierre Aymar-Bression, Histoire générale de l'Exposition universelle de 1867. Les Puissances étrangères, 1868, col. 394-403.
* ↑ Théophile Gautier « Chinois et Russes à l'Exposition universelle de Paris » a Le Moniteur universel, maig del 1867

## Enllaços externs

* Douze contes chinois, traduïts per Hervey de Saint-Denys
* Les classiques des sciences sociales, UQAC.
# Castell de Panemunė

El Castell de Panemunė (en lituà: Panemunės pilis) és un castell situat en la riba dreta del riu Niemen, a Vytėnai, districte municipal de Jurbarkas, Lituània.
L'original fortificació dels Cavallers Teutònics (erigit el 1343) va ser substituït per un castell construït el 1604-1610 pel noble, comerciant en fusta, d'origen hongarès Janusz Eperjesz. L'edifici no va ser dissenyat per ser un bastió de defensa, sinó castell noble residencial amb alguns elements de defensa, edificis d'habitatges i d'altres amb funció per a granja. El castell Panemunė, envoltat per cinc estanys, va esdevenir un dels més bells del renaixement a Lituània. A mitjan segle xvii el fill d'Eperjesz va finalitzar la construcció amb alguns elements en estil barroc.
El castell va passar per diversos propietaris que van anar reconstruint-lo segons els seus gusts i necessitats, a la fi del segle xviii presentava un estil arquitectònic amb característiques del classicisme. Durant la rebel·lió dels anys 1831-1832 va patir danys i l'expropiació dels seus propietaris, la família Gelgaudas, per la seva participació en la mencionada rebel·lió. El castell està inclòs en els monuments arquitectònics de Lituània i la seva reconstrucció s'està realitzant amb finançament dels fons estructurals de la Unió Europea.

## Vegeu també

* Llista de castells de Lituània

## Referències

* ↑ «Panemunės pilis» (en lituà). Arxivat de l'original el 2006-05-18. [Consulta: 18 desembre 2013].
* ↑ Panemunė castle (Vilma Gudienė). Monuments of Lithuanian art and architecture (en anglès i lituà). Vílnius: Vilnius Academy of Fine Arts Press, 2006, p. 31. ISBN 9955-624-17-5.
# Pleioblastus fortunei

La Pleioblastus fortunei és una espècie de bambú, del gènere Pleioblastus de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió dels magnoliofitins. Com a part de la problemàtica entre la classificació de les Arundinàries i els Pleioblastus, els botànics l'hi ha donat diversos noms i l'han situat en diversos gèneres: Pleioblastus variegatus (J.Dix) Makino, Sasa fortunei (Van Houtte) Fiori) i Arundinaria variegata (J.Dix) Makino) .
És originària del Japó, on se l'anomena Chigo-zasa. El seu nom llatí, fortunei, deriva de Robert Fortune, un botànic i viatger escocès.

## Descripció

El Pleioblastus fortunei és un bambú de tipus corredor que té una alçada d'entre els 30 cm. i el metre. Les seves fulles fan uns quinze centímetres i són a ratlles verdes i blanc trencat, cosa que dona a aquest bambú una imatge característica.
Arriba a suportar els -20 °C.

## Referències

* ↑ «Pleioblastus variegatus (J.Dix) Makino | Plants of the World Online | Kew Science» (en anglès). [Consulta: 23 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Descripció i cultiu Arxivat 2008-01-23 a Wayback Machine. (anglès)
* El pleioblastus fortunei a la GrassBase (anglès)
* El pleioblastus fortunei a la Flora of China (anglès)
# Illa de Tombo

L'Illa de Tombo és una illa de l'oceà Atlàntic a la punta de la península de Kaloum (República de Guinea), aproximadament a 4 km a l'est de les Illes de Los.
L'illa és el lloc on es construí la capital de la República de Guinea, Conakry, i per això s'hi situa la ciutat vella de Conakry, mentre que la ciutat colonial nova està situada a Kaloum. Està connectada amb la península per una carretera sobre el mar.
L'illa fou posada sota un protectorat francès pel rei de Dubréka el 20 de gener de 1880, un pas que serví per contrarestar la influència anglesa creixent a la regió. El 24 de desembre de 1885, els alemanys renunciaren a establir-se a l'Illa de Tombo a canvi d'obtenir un territori a la frontera entre Togo i Dahomey. L'illa esdevingué un territori francès després de la seva adquisició 8 de juny de 1889.

## Referències

* Histoire de Guinea (en francès). Guinea Government, p. 2009.
# Gir

* Per a altres significats, vegeu «rotació».
Gir (Geer) és una serralada de muntanyes al Kathiawar, a l'estat de Gujarat, antiga presidència de Bombai, amb una llargada d'uns 65 km, iniciada a uns 32 km al nord-est de Diu. Està format per muntanyes i turons aïllats coberts de jungla. En aquestes muntanyes fou mantingut presoner el 1813 el capità Grant quan fou capturat pel bandit Flawwala, i hi va restar durant dos mesos i mig.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
Viccionari
# Fenici

«Fenici» té aquests significats:
* Fenici, relatiu al país de Fenícia, civilització mediterrània talassocràtica de parla semita originada al voltant del Líban, Síria i Palestina
* Fenici o llengua fenícia, idioma de la branca occidental de les llengües semítiques que es parlava a Fenícia país repartit entre el Líban, Palestina, Israel, Malta i Síria, entre els segles XI aC i II dC
* Fenici o fenicis, poble semita sorgit de les migracions dels semites des de Mesopotàmia
* Fenici o alfabet fenici, sistema d'escriptura fonètica apareguda al voltant del segle xv aC i ancestre de la majoria dels alfabets moderns
# Porci Leca

Porci Leca és el nom dels següents personatges:
* Porci Laeca (tribú), tribú de la plebs el 199 aC
* Porci Laeca (senador), senador romà
# Societat Catalana de Neurologia

Societat Catalana de Neurologia és una entitat sense ànim de lucre, fundada el 1968 i lligada a l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i de Balears i que pretén agrupar els professionals de la medicina vinculats a la neurologia. Edita un Butlletí de la Societat Catalana de Neurologia. El seu president actual és Adrià Arboix.

## Objectius

* Agrupar els especialistes en neurologia
* Promoure el desenvolupament d'aquesta branca de la medicina
* Assessorar els organismes públics i societats privades en aquesta matèria
* Col·laborar amb les Universitats per tal de contribuir al desenvolupament científic

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-10-10 a Wayback Machine.
# Interferència lingüística

Una interferència lingüística és un canvi que consisteix en la innovació, pèrdua o substitució d'algun dels elements lingüístics propis d'una llengua motivat directament per l'influx d'una altra llengua. Les interferències poden ser de tipus lexicosemàntic, morfosintàctic, fonètic o fraseològic.
Per exemple, si en català diem "trenca aquests papers" en comptes d'"estripa aquests papers", es tracta d'una interferència lexicosemàntica del castellà; si diem "s'ha caigut al terra" en lloc d'"ha caigut a terra", és una interferència morfosintàctica; si pronunciem "caia" en comptes de "calla" o "qué bo!" en comptes de "que bo!", es tracta d'interferències fonètiques; si diem "se li dona bé" en comptes de dir "hi té traça", és una interferència fraseològica.

## Referència

* ↑ Junyent, M. Carme. «Interferència». A: La diversitat lingüística: didàctica i recorregut de les llengües del món. Barcelona: Projecte GELA, 1999, pàg. 94-95. ISBN 84-8063-374-3.
* ↑ «.xml Interferència lingüística». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Payrató, Lluís (1985). La interferència lingüística. Comentaris i exemples català-castellà. Barcelona: Curial / Publicacions de l'Abadia de Montserrat.
* Josep Ruaix i Vinyet (1994-1995). Observacions crítiques i pràctiques sobre el català d'avui. Moià: Ruaix. 2 vol.

## Vegeu també

* Conflicte lingüístic
* Substitució lingüística
* Persecució del català
* Defensa del castellà
* Interferències gramaticals del castellà sobre el català
* Característiques lingüístiques del castellà parlat per catalanòfons
* Característiques lingüístiques de l'anglès parlat per catalanòfons
* Substrat basc en les llengües romàniques
Viccionari
# Porci Cató

Els Porci Cató foren una família romana d'origen plebeu que formava part de la gens Pòrcia i que portava el cognomen Cató, que potser derivaria de catus ('llest'), portat per primera vegada pel censor Marc Porci Cató, que segons Plutarc abans s'havia dit Marc Porci Prisc.
Per altra banda, Cató també era un cognomen de la gens Hostília, i el portaren personatges com els germans Aulus i Gai Hostili Cató o com Luci Hostili Cató.

## Genealogia familiar

* Marc Porci Cató, també conegut com a Cató el Vell o Cató el Censor
** Marc Porci Cató, dit Licinià per distingir-lo del seu germà i en referència a la mare
*** Marc Porci Cató
**** Marc Porci Cató
*** Gai Porci Cató
**** Gai Porci Cató
** Marc Porci Cató, dit Salonià per distingir-lo del seu germà i en referència a la mare
*** Marc Porci Cató
**** Marc Porci Cató, dit Uticenc o Uticès perquè se suïcidà a Útica
***** Marc Porci Cató, dit sovint també Uticenc o Uticès en referència al pare
***** Pòrcia, esposa de Marc Calpurni Bíbul i, posteriorment, de Marc Juni Brutus
**** Pòrcia, esposa de Luci Domici Ahenobarb
*** Luci Porci Cató

## Referències

* ↑ «Cato». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Carlos Sánchez Mato

Carlos Sánchez Mato (Madrid, 1970) és un polític i economista espanyol, regidor de l'Ajuntament de Madrid dins del grup municipal d'Ara Madrid.

## Biografia

Nascut el 1970 a Madrid, es va llicenciar en ciències econòmiques per la Universitat Complutense de Madrid (UCM). Vecino de Aluche, Sánchez Mato, que es defineix com «comunista i cristià», va participar en moviments cristians de base i també va estar actiu en el grup trotskista Nueva Claridad.
Va ser inclòs com a candidat al número 14 de la llista d'Ara Madrid per a les eleccions municipals de 2015 a Madrid i va resultar elegit regidor de l'Ajuntament de Madrid. Després de la investidura de Manuela Carmena com a alcaldessa de Madrid el 13 de juny de 2015, Sánchez Mato va entrar a formar part de la Junta de Govern de la Ciutat de Madrid, al capdavant de l'Àrea d'Economia i Hisenda. També va ser nomenat regidor-president del districte de Vicálvaro.
El seu enfrontament amb Cristóbal Montoro, ministre d'Hisenda, i, posteriorment, també amb Manuela Carmena, en relació a la regla de despesa i al Pla Econòmic Financer (PEF) per al consistori, el va portar a ser destituït per Carmena com a responsable de l'àrea de Govern d'Economia i Hisenda al desembre de 2017. El 12 de gener de 2018 va assumir el càrrec de regidor president del districte de Latina, en substitució d'Esther Gómez Morante.
El 2019 va anunciar les seves intencions de concórrer com a candidat a les primàries d'Esquerra Unida de cara a determinar el primer candidat a diputat per Madrid del partit dins de les llistes de Unidas Podemos per a les eleccions generals de 2019. Quatre dies més tard va retirar la candidatura, pensant en «el millor per al projecte».

## Referències

* 1 2 Blasco, Pedro «Carlos Sánchez Mato el concejal cristiano y militante de IU que sacó de sus casillas a Manuela Carmena». Voz Pópuli, 19-12-2017 [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ Bebea, Pilar «Los internos del CIE de Aluche en huelga de hambre abandonan la protesta durante dos días». La Marea, 22-10-2016 [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ «David Pérez acusa a Colau de "allanar el recorrido a los asesinos" al no poner bolardos». Telemadrid, 22-08-2017. [Consulta: 20 març 2019].
* 1 2 «El nuevo Ayuntamiento de Madrid tendrá 9 concejalías y tres tenientes de alcalde». Europa Press, 14-06-2015. [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ Sánchez, Carlos «Sánchez Mato: el hereje que ninguneó a Montoro». El Confidencial, 18-12-2017 [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ Martín, Daniel «Carlos Sánchez Mato: "Nosotros no somos gestores, venimos a hacer política para derribar el sistema"». El Mundo, 13-01-2018 [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ «Esther Gómez Morante, nueva concejala-presidenta de Chamberí». Chamberí30días, 18-01-2018 [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ «Sánchez Mato retira su candidatura a las primarias de IU pensando «en lo mejor para el proyecto»». ABC, 04-03-2019 [Consulta: 20 març 2019].
# Store Skagastølstind

Store Skagastølstind (també conegut com a Støren) és el tercer pic més alt de Noruega. Està situat a la frontera entre els municipis de Luster i Årdal, al comtat de Vestland, Noruega. La muntanya s'eleva a 2.405 metres i la més elevada de la serralada d'Hurrungane. Les muntanyes Vetle Skagastølstind i Midtre Skagastølstind es troben al nord d'aquesta muntanya i les muntanyes Sentraltind i Jervvasstind es troben a l'est.

## Referències

* ↑ «Climbed mountains with prominence exceeding 1000 meter.». [Consulta: 27 gener 2017].

### Bibliografia

* Slingsby, Cecil; Howard, Tony. Norway: the Northern Playground. Rockbuy Limited, 2003. ISBN 978-1-904466-07-9. Slingsby's story of the first ascent of Store Skagastølstind in 1876.
* Johnsen, Ben. Jotunheimens stortopper: folk og fjell gjennom tidene. NTK, 1991, p. 99–101. ISBN 978-82-992317-0-1. English guidebook to Store Skagastølstind

## Enllaços externs

* Store Skagastølstind a westcoastpeaks.com
# Whitehall (Montana)

Whitehall és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 1.044 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Whitehall tenia 1.044 habitants, 450 habitatges, i 297 famílies. La densitat de població era de 592,8 habitants per km².
Dels 450 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.940 $ i la renda mediana per família de 38.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.682 $ mentre que les dones 19.643 $. La renda per capita de la població era de 15.527 $. Aproximadament el 8,8% de les famílies i el 12% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Whitehall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Whitehall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Huerto

Huerto és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca dels Monegres.

## Administració i política

Eleccions municipals :
| Partido | 2003 | 2007 | 2011 |
| PSOE | 2 | 3 | 4 |
| PP | 5 | 3 | 2 |
| PAR | - | - | 1 |
| CHA | | 1 | - |
| Total | 7 | 7 | 7 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 1999 | 2001 |
| 770 | 877 | 824 | 719 | 721 | 616 | 570 | 431 | 382 | 271 | 268 | 265 | 257 |

## Festes

* 16 d'abril - Santa Engracia.
* 4 d'agost - Santo Domingo.

## Referències

* ↑ «Arxiu Electoral d'Aragó» (en castellà). Govern d'Aragó. Arxivat de l'original el 2012-08-04. [Consulta: 24 juliol 2013].
# Gegantó Ós Baloo

El gegantó Ós Baloo és un gegantó de l'Escola Baloo del barri de Montbau de Barcelona. Construït l'any 2018 coincidint amb el 50è aniversari de la fundació de l'escola, representa la figura de l'ós del conte del Llibre de la Selva, del que l'escola n'ha tret el nom.
Juntament amb els altres dos gegantons de l'escola, el Jeroni i l'Harmonia, surten a la Rua del Carnestoltes del barri, i a les de Santa Eulàlia de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Ja tenim el nostre gegant: l'Ós Baloo!». Consorci d'Educació de Barcelona, 21-03-2018.
* ↑ Muntalà, Amadeu «Ecos de societat». Gegants, 2018, pàg. 38.
* ↑ «Festa Major de Montbau 2019». Ajuntament de Barcelona. Districte d'Horta-Guinardó, 21 setembre a 6 octubre 2019.
* ↑ «Colla Gegantera Baloo». Consorci d'Educació de Barcelona.
# Exeter College

«Exeter College» té aquests significats:
* Exeter College (Oxford), una facultat de la Universitat d'Oxford
* Exeter College (Exeter), una facultat situada a Exeter, Devon
* Exeter College of Art and Design, una antiga facultat situada a Exeter, Devon.
# Cel·la electrolítica

Cel·la electrolítica és el dispositiu utilitzat per a la descomposició mitjançant corrent elèctric de substàncies ionitzades anomenades electròlits.
La cel·la electrolítica és una cel·la electroquímica que experimenta una reacció química redox quan se li aplica energia elèctrica. Demanera similar a una cel·la galvànica, les cel·les electrolítiques normalment consten de dues meitats de cel·la.
El procés de dissociació o descomposició realitzat en la cel·la electrolítica s'anomena electròlisi.
Exemples importants d'electròlisi són la descomposició de l'aigua en hidrogen i oxigen i la bauxita en alumini i altres productes químics.
Una cel·la electrolítica té tres parts components: un electròlit i dos elèctrodes (un càtode i un ànode). Només amb un potencial elèctric extern (és a dir, voltatge) de polaritat correcta i magnitud suficient hi pot haver descomposició. Els electròlits poden ser àcids, bases o sals.

## Referències

* ↑ «Electrolytic cell | device» (en anglès). [Consulta: 17 juny 2019].
# Yunquera de Henares

Yunquera de Henares és un municipi d'Espanya pertanyent a la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-la Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 1.923 | 2.041 | 2.069 | 2.294 | 2.746 |