OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maluquer i Nicolau

Josep Maluquer i Nicolau (Barcelona, 7 de maig de 1883 - Barcelona, 30 de maig de 1960) fou un enginyer i naturalista català. Era fill de Joan Maluquer i Viladot, germà de Joaquim i Salvador Maluquer i Nicolau i pare de Joan i Anna Maria Maluquer i Wahl.
Especialista en oceanografia i malacologia, era membre fundador de la Institució Catalana d'Història Natural, que va presidir de 1951 a 1960. Va formar part de la Junta Municipal de Ciències Naturals que va convertir l'edifici del Castell dels Tres Dragons en un museu de ciències naturals, anomenat Museu Catalunya a partir de 1917 i Museu de Zoologia de Barcelona del 1920 al 2010.
Va publicar diverses obres com Contribució a la fauna malacològica de Catalunya (1906-12), Zur Frage der Teerverwertung ("Sobre la qüestió de l'aprofitament del quitrà", 1909), Amfineures de Catalunya (1915), Oceanografia (1916), Notes per a l'estudi dels solenogàsters de Catalunya (1917), Piscicultura (1919). Al 1918, juntament amb els seus germans Joaquim i Salvador va publicar la revista Physis.
El 1931 fou director general de CAMPSA (1931) i director general d'Indústria a la zona republicana durant la Guerra Civil.
La seva biblioteca es va cedir al Museu de Zoologia de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Del Museu Martorell al Museu de Ciències Naturals de Barcelona». museuciencies.cat. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ Directori de les societats filials: (1907-2007). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2009. ISBN 978-84-92583-11-9 [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «Josep Maluquer i Nicolau». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ Maluquer i Maluquer, Salvador «Un intent de divulgacio de les ciencies de la natura a Catalunya: La Revista Physis». Butlletí Institució Catalana d'Història Natural, 1983.
* ↑ «Maluquer i Nicolau, Josep». Galeria de Científics Catalans. Institut d'Estudis Catalans. Arxivat de l'original el 28 d’abril 2018. [Consulta: 27 abril 2018].
* ↑ «La biblioteca zoologica de Josep Maluquer i Nicolau cedida al Museu de Zoologia de Barcelona». Miscel·lània Zoològica, 7, 1981 [Consulta: 27 abril 2018].

## Bibliografia

* JOSEP MALUQUER I NICOLAU (Barcelona, 1883 - 1960) per Josep M. Camarasa

## Enllaços externs

* Maluquer Nicolau, Josep a bioexplora.cat
# Juan Pardo de Tavera

Juan Pardo de Tavera (Toro, província de Zamora, 26 de maig de 1472 – Toledo, 1 d'agost de 1545) va ser un religiós castellà. Al llarg de la seva vida va ser president del Consell de Castella, arquebisbe de Toledo, inquisidor general i cardenal de l'Església Catòlica, entre altres càrrecs.
Fill d'Ares Pardo i de Guiomar Tavera, era nebot per part de mare del frare dominic Diego de Deza. Format en Lleis i Teologia, nebot del bisbe Diego de Deza, fou Conseller de la Inquisició espanyola i Rector de la Universitat de Salamanca a principis del segle xvi.
El 1514 fou nomenat Bisbe de Ciudad Rodrigo. En aquesta època va treballar a prop de la Cort de Carles V i obtingué de la seva mà el bisbat d'Osma l'any 1523. També presidí el Consell de Castella i la Cancelleria de Valladolid. La seva dedicació a la Corona li permeté arribar com a arquebisbe, l'any 1525, a l'arxidiòcesi de Santiago de Compostel·la, al mateix temps que presidia les Corts de Toledo i les de Valladolid.
Fou nomenat cardenal el 1531 i tres anys més tard se'l destinà a l'arxidiòcesi de Toledo, primada d'Espanya. Renuncià al Consell de Castella per a fer-se càrrec del lloc d'Inquisidor general el 1539, càrrec que ocupà fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Ezquerra Revilla, Ignacio Javier. «Juan Pardo de Tavera» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història.
* ↑ Fernández Collado, Ángel. La catedral de Toledo en el siglo XVI: vida, arte y personas (en castellà). Toledo: Diputación Provincial de Toledo, 1999, p. 242.

## Vegeu també

* Llei Tavera

## Enllaços externs

* Fitxa biogràfica (anglès)
# Juan Pajota

El capità Juan Pajota (c. 1914 - Chicago, 1976) va ser un militar filipí que es va veure implicat en el rescat de Cabanatuan, ocorregut a les Filipines el 30 de gener de 1945, protagonitzat per l'exèrcit dels Estats Units i guerrillers filipins, i que va resultar amb l'alliberament de més de cinc cents presoners de guerra estatunidencs, internats en un camp proper a Cabanatuan.

## Referències

* ↑ «Juan Pajota and Filipino Contributions to the Raid». pbs.org. Arxivat de l'original el 2017-03-10. [Consulta: 7 juny 2018].
# José Manuel Mesa Fernández

José Manuel Mesa Fernández (Escobedo, Camargo, 26 d'agost de 1944) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1968 i 1972.
L'èxit més important de la seva carrera fou una victòria d'etapa a la Volta a Catalunya amb final a Girona, després d'una gran escapada.

## Palmarès

* 1970
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1968. Abandona
* 1969. 60è de la classificació general
* 1970. 33è de la classificació general
* 1972. 35è de la classificació general

## Referències

* ↑ Plans, Juan «Mesa, tras 50 km de fuga, llego a Gerona con 3'41" de ventaja». Mundo Deportivo, 16-09-1970 [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ «Obreros de la bicicleta en su gran día: 15 de septiembre de 1970, Manuel Mesa en La Volta / Historia / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 17 abril 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# José Manuel Mejías López

José Manuel Mejías López (Cadis, 21 de gener de 1959) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista. Ha estat internacional sub-21 amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Sorgeix de les categories inferiors del Cadis CF. Del Cádiz B és cedit al Jerez Industrial a la campanya 77/78. L'abril del 1978 debuta amb el primer equip de Cadiz, amb qui juga cinc partits i marca un gol a primera divisió.
Consolidat al club gadità, alternaria la Primera i la Segona Divisió durant la primera meitat de la dècada dels 80, tot sent una de les peces clau del seu equip, amb qui marcaria més de 60 gols. L'estiu de 1986 fitxa pel Reial Saragossa, on roman dues temporades, la primera de titular.
A la 88/89 s'incorpora al Reial Múrcia. Al club pimentoner, tot i que baixa a Segona Divisió, hi marca nou gols. L'any següent inicia la temporada a Múrcia, però la finalitza de nou a la màxima categoria, a les files del Rayo Vallecano.
Retorna a Cadis a l'estiu de 1990. En aquesta nova etapa, amb els andalusos a primera divisió, hi disputa 52 partits i marca set gols en dues campanyes. La 92/93 la milita a l'Elx CF, a la Segona Divisió B.
L'estiu de 1993 anuncia la seua retirada, però a mitja la campanya 93/94 retorna als terrenys de joc per militar al CD San Fernando, de Tercera Divisió. Amb aquest modest club marca 8 gols, claus per a l'ascens de divisió. Mesos després marxa a un altre club de Tercera, el Conil CF, on es retira de nou. Al febrer de 1999 fitxa per uns mesos de nou amb el CD San Fernando.
En total, va sumar 262 partits i 44 gols a primera divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Dipodomys insularis

Dipodomys insularis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. És endèmica de l'illa San José (Mèxic). El seu hàbitat natural són els turons amb vegetació similar a la de la Baixa Califòrnia. Està amenaçada per les cabres i gats introduïts a l'illa, així com la destrucció del seu entorn per factors humans, i probablement en queden menys de 100 exemplars.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E.; Arroyo-Cabrales, J. Dipodomys insularis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2 agost 2015.
# Dipodomys californicus

Dipodomys californicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. És endèmica de l'oest dels Estats Units (Califòrnia, Nevada i Oregon). S'alimenta de llavors, vegetació verda i fruits petits (com ara la manzanita). Els seus hàbitats naturals són els herbassars de valls, el chaparral obert i els boscos oberts situats a avantmunts. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Clausen, M. K.; Hammerson, G.). Dipodomys californicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 juliol 2015.
# Dipodomys margaritae

Dipodomys margaritae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels heteròmids. És endèmica de l'illa Santa Margarita (Mèxic), on té un àmbit de distribució de menys de 70 km². El seu hàbitat natural són les zones sorrenques d'una vall situada al mig de l'illa. Està amenaçada pels gossos i gats ferals introduïts a Santa Margarita.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E.; Arroyo-Cabrales, J. Dipodomys margaritae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 agost 2015.
# Dolmen del Quer Afumat

El dolmen del Quer Afumat o dolmen del Querafumat i el menhir del Quer Afumat II formen un conjunt megalític que es troba a Capmany. El conjunt es troba a prop del mas campmanyenc del Quer Afumat. A la dreta del mas, agafem un camí i en 200 m arribem a una cruïlla. Tirem a la dreta uns 175 m on, a la dreta, trobem la desviació senyalitzada cap al dolmen. El menhir es troba al costat.
El dolmen del Querafumat es del tipus sepulcre de corredor amb cambra pentagonal i amb l'entrada orientada al sud/sud-est. Situat sobre un granític en descomposició, s'han conservat restes del túmul. De la cambra es conserven 3 lloses i una coberta. Amida 1,45 m de llarg per 1,55 m d'ample i 1 m d'alçada. Cronològicament es pot situar entre el neolític mitjà i el calcolític. Fou donat a conèixer per Lluís Marià Vidal i Carreras en 1894 i excavat per Pere Bosch i Gimpera i Lluís Pericot i Garcia en 1923.
El menhir del Querafumat II – el menhir del Quer Afumat I forma part del Conjunt megalític dels Estanys – és de granit tipus frare. Té una alçada externa de 1,15 m, amplada de 0,60 m i un gruix de 0,40 m. Localitzat l'any 1986 pel Grup Empordanès de Salvaguarda i Estudi de l'Arquitectura Rural i Tradicional fou excavat i restaurat l'any 1997. Està situat cronològicament entre el neolític final i el calcolític.

## Referències

* ↑ Dolmen del Quer Afumat [Consulta: 19 febrer 2021]
* ↑ Accés al conjunt megalític de Capmany [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ Fitxa del dolmen del Quer Afumat [Consulta: 19 febrer 2021].
* ↑ Josep Tarrús i Galter, Poblats, dòlmens i menhirs: els grups megalítics de l'Albera, serra de Rodes i cap de Creus : (Alt Empòrda, Rosselló i Vallespir Oriental), Diputació de Girona, 2002, ISBN 84-95187-34-5

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics de l'Alt Empordà
# Dolmen del Roc d'Arques

El Dolmen del Roc d'Arques, o del Roc de Palmes, és un monument megalític del terme comunal d'Orellà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És al nord-oest del poble d'Orellà, en una de les carenes que pugen cap al Llomet, a ponent d'on hi havia hagut el poble de Celrà, en el vessant meridional de la Serra de Palmes. De fet és més a prop del Roc de Palmes que del d'Arques.
És un petit dolmen de cambra simple que fou donat a conèixer per Jean Abelanet el 1970.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ El Dolmen del Roc d'Arques, o de Palmes, en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Carreras i Tarrús, 2013.

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «106 - Orbanyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. 181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012). Girona: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, n. 54, 2013.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Conat i Orbanyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Dolmen del Roc de Jornac

El Dolmen del Roc de Jornac és un monument megalític del terme comunal d'Orbanyà, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És al sud-est del terme, en el vessant nord-occidental del Roc de Jornac. És molt a prop del límit amb Conat; per això de vegades ha estat situat dins d'aquest altre terme.
És un dolmen de cambra única; el túmul del dolmen té un mur de contenció tot a la vora. Fou donat a conèixer per Jean Abelanet en la seva tesi doctoral del 1977 (publicada el 1990).

## Referències

* ↑ El Dolmen del Roc de Jornac en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Becat, 2015.
* ↑ Carreras i Tarrús, 2013.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «106 - Orbanyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. 181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012). Girona: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, n. 54, 2013.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Conat i Orbanyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Do It Now

Do It Now és una pel·lícula muda dirigida per Duke Worne i protagonitzada per William Fairbanks, Alec B. Francis i Madge Bellamy. Es va estrenar l'1 de febrer de 1924.

## Argument

Davant la insistència de la seva estimada, Rosemary Smith, un home deixa la seva feina acomodada a l'est i va cap a l'oest per resoldre una disputa sobre les terres petrolieres propietat del pare de Rosemary. Aquest home expulsa els que no tenen raó i més tard ha de tornar a l'oest per arreglar les coses, protegint l'honor d'una noia dels avenços del capatàs corrupte.

## Repartiment

* William Fairbanks
* Alec B. Francis
* Madge Bellamy
* Arthur Hoyt
* John Fox Jr.
* G. Raymond Nye
* Dorothy Revier

## Referències

* ↑ Langman, Larry. A Guide to Silent Westerns (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1992, p. 123. ISBN 978-0-313-27858-7.
* ↑ Munden, Kenneth White; Institute, American Film. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States (en anglès). University of California Press, 1997, p. 129. ISBN 978-0-520-20969-5.
# Joseph Wauters

Joseph Wauters (Huizingen, Brabant Flamenc, 19 de febrer de 1906 - Alsemberg, 8 d'agost de 1975) va ser un ciclista belga, professional entre 1926 i 1932. En el seu palmarès destaquen dos campionats nacionals en ruta, el 1929 i 1930.

## Palmarès

* 1926
** Vencedor d'una etapa al Critèrium des Aiglons
* 1929
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r al Critèrium des Aiglons i vencedor de 2 etapes
** 1r al Scheldeprijs
** 1r a la París-Lilla
** 1r a la París-Hénin-Liétard
** 1r a la París-Montigny-en-Gohelle
* 1930
** Campió de Bèlgica en ruta
** 1r a la París-Hénin-Liétard
* 1931
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Alemanya

## Bibliografia

* Herman Laitem, Jozef Hamels: De Tricolore Trui. 1882–2007. 125 Jaar Belgische Kampioenschappen. Pinguin Productions u. a., Balegem u. a. 2008, ISBN 978-90-73322-21-9, S. 78f.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Josep Maria Claret

Josep Maria Claret és el nom dels següents personatges:
* Josep Maria Claret i Huch (1914-1962), poeta berguedà
* Josep Maria Claret i Rubira, arquitecte català nascut a Girona
# Dawn Harper

Dawn Harper (nascuda el 14 de juny de 1984 segons la base de dades olímpica, i el 13 de maig de 1984 segons la base dades estatunidenca) d'East St. Louis (Illinois) és una atleta estatunidenca de salt de tanques i guanyadora olímpica d'una medalla d'or als Jocs Olímpics de Pequín 2008.
Harper resideix a Los Angeles (Califòrnia) i entrenada per Bob Kersee.
Harper és la filla d'Henry i Linda Harper i té un germà, Bryton, i una germana, Keya. Harper es va graduar de psicologia de la Universitat de Califòrnia, Los Angeles.

## Vegeu també

* Estats Units als Jocs Olímpics de Pequin 2008

## Referències

* ↑ «IHSA Girls Track & Field All-Time Top Performances». ihsa.org.

## Enllaços externs

* Biografia a results.beijing2008.cn
* Otro enlace sobre su fecha de nacimiento.
# Districte de Maringué

El districte de Maringué és un districte de Moçambic, situat a la província de Sofala. Té una superfície de 5.085 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 56.654 habitants. Limita al nord amb el districte de Chemba, a l'oest amb el districte de Macossa (districte de la província de Manica), al sud amb el districte de Gorongosa, al sud-est amb el districte de Cheringoma i a l'est i nord-est amb el districte de Caia.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en tres postos administrativos (Canxixe, Maringué i Subui), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Canxixe:
** Canxixe
** Senga-Senga
* Posto Administrativo de Maringué:
** Gumbalaçai
** Maringué
* Posto Administrativo de Subui:
** Subui

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Districte de Mandi

El districte de Mandi és una divisió administrativa de l'estat d'Himachal Pradesh, amb capital a Mandi. Està creuat pel riu Beas. La superfície és de 3.950 km² i una població de 900.987 habitants. A uns 25 km de la capital hi ha el famós llac Rewalsar i a 49 km el llac Prashar.

## Administració

Està dividit en cinc subdivisions:
* Mandi (Sadar)
* Joginder Nagar
* Sunder Nagar
* Sarkaghat
* Karsog
Vuit tehsils:
* Gohar
* Joginder Nagar
* Kharsog o Karsog
* Lad Bharol
* Mandi Sadar
* Padhar
* Sarkaghat
* Sunder Nagar
I set Subtehsils:
* Bali Chowki
* Aut
* Baldwara
* Dharampur
* Kotli
* Nihri
* Sandhol
I 10 blocs de desenvolupament (blocks):
* Balh
* Chauntra
* Drang
* Dharampur
* Gopalpur
* Gohar
* Karsog
* Sadar Mandi
* Seraj
* Sunder Nagar

## Història

El districte es va formar per la fusió dels estats de Mandi i Suket el 14 d'abril de 1948 amb el nom de districte de Mandavya Rishi o Mandavya Nagar. El nom Mandi deriva de Mercat i fou finalment adoptat.

## Vegeu també

* Sikandra Dhar.

## Enllaços externs

* Mandi district website
* Dades del districte Arxivat 2010-11-25 a Wayback Machine.
* cultura i turisme Arxivat 2010-11-25 a Wayback Machine.
# Districte de Manhiça

El districte de Manhiça és un districte de Moçambic, situat a la província de Maputo. Té una superfície de 2.380 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 157.642 habitants. Limita al nord i nord-est amb el districte de Bilene Macia de la província de Gaza, a l'est amb l'oceà Índic, al sud amb el districte de Marracuene, a l'oest amb el districte de Moamba i a l'oest i nord-est amb el districte de Magude.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en sis postos administrativos (Calanga, Ilha Josina Machel, Maluana, Manhiça, 3 de Fevereiro i Xinavane), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo de Calanga:
** Checua
** Lago Pate
* Posto Administrativo de Ilha Josina Machel:
** Maguiguana
** Nzonguene
* Posto Administrativo de Maluana:
** Maluana
** Mangoine
* Posto Administrativo de Manhiça:
** Vila de Manhiça
** Manhiça
** Maciana
* Posto Administrativo de 3 de Fevereiro:
** Nwamatibyane
** Taninga
** 3 de Fevereiro
* Posto Administrativo de Xinavane:
** Vila de Xinavane
** Xinavane
** 25 de Setembro

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Julià Gual i Masoller

Julià Gual i Masoller (Mataró, Maresme, 1905 — Perpinyà, 1964) fou un escriptor català.
Dirigí els periòdics Diari de Mataró i Llibertat. S'exilià el 1939 i comprà una llibreria a Perpinyà el 1951. Amb la seva muller, Rita Casals, creà l'emissió radiofònica Aires del Canigó a Perpinyà i fundà l'Esbart Dansaire del Rosselló. Escriví en català a La Dépêche, signant com a "Galdric de Prada". Publicà l'obra El segle xix. Capítol d'un llibre inèdit (1963).

## Bibliografia

* Puig i Pla, Josep «Julià Gual (1905-1964), periodista i escriptor de combat» (PDF). Gazeta, Vol. 2, 2010, pàgs. 85-89.
* PUIG I PLA, Josep: “L'exili de Julià Gual” a Presència. 29 de maig al 4 de juny de 2009.
* VERDAGUER, Pere. “Rita i Julià Gual” al diari Avui, 28 de març de 2001
* RENIU I CALVET, Josep. “Julià Gual i Masoller (1905-1964). Record de l'amic mataroní amb motiu de la Diada Nacional de Catalunya” a Crònica de Mataró, 9 de setembre de 1986.

## Referències

* ↑ «Julià Gual i Masoller». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cirrhilabrus katoi

Cirrhilabrus katoi és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Senou, H. & T. Hirata: A new labrid fish, Cirrhilabrus katoi, from southern Japan. Ichth. Research v. 4 (no. 1): 89-93. Any 2000.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.