OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gour (espeleotema)

Un gour és un espeleotema consistent en un petit dic natural format a les coves càrstiques per precipitació de carbonat de calci que dona lloc a un petit embassament. Habitualment els gours es presenten en forma escalonada al llarg d'una superfície de major o menor pendent; a major pendent major serà l'altura del dic que delimita l'embassament i menys sinuós serà el seu contorn. Els dics es formen damunt irregularitats de la superfície, de manera que per addició de successives capes de calcita, van incrementant-se de mica en mica l'alçada. Les dimensions dels gours oscil·len entre uns pocs centímetres fins a desenes de metres.
Etimològicament gour és un mot emprat originàriament en francès que procedeix de l'occità gorg, pronunciat "gur", que és el mateix mot català gorg, el qual prové del llatí vulgar gŭrgu, amb el mateix significat.

## Referències

* ↑ «Gour (espeleotema)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Castaño, R.; Redondo, J.M.; Fernández, E. «La cueva de Valdelajo (Sahelices de Sabero, León): Una pequeña joya geológica en una comarca minera». A: Florido, P. i Rabano, I. Una Vision Multidisciplinar del Patrimonio Gelogico y Minero. 12. IGME, 2010, p. 54 (Cuadernos del Museo Geominero). ISBN 9788478408368.
* ↑ Alcover, A.M.; Moll, F. de B.. Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1962 [Consulta: 13 febrer 2005]. Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.
# Centre Autonomista de Mallorca

Centre Autonomista de Mallorca fou una entitat política formada el maig del 1930 per un grup d'intel·lectuals de dreta vinculats a l'Associació per la Cultura de Mallorca i encapçalats per Antoni Salvà i Ripoll, que reedità el periòdic La Veu de Mallorca. El gener de 1931 s'uní amb el Centre Regionalista de Mallorca per a fundar el Partit Regionalista de Mallorca.

## Referències

* ↑ «Antoni Salvà i Ripoll | enciclopèdia.cat». [Consulta: 19 desembre 2020].
* 1 2 «Centre Autonomista de Mallorca | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Centre Autonomista de Mallorca». [Consulta: 21 setembre 2020].
* 1 2 «Centre Autonomista de Mallorca». [Consulta: 19 desembre 2020].
# Ricard Wyneken Segimon

Ricard Wyneken Segimon (Reus, 1882 - Barcelona, 1935) va ser un comerciant i polític català.
Fill de Ricard Wyneken Liechstenberg, comerciant alemany casat amb la reusenca Antònia Segimon Rodés, estudià Dret a la Universitat de Barcelona, professió que no va arribar a exercir per tal de dedicar-se plenament als negocis del seu pare. Entrà en política de jove, militant sempre en partits monàrquics i de dretes, cosa que el portà a ocupar el càrrec de primer tinent d'alcalde en diversos ajuntaments reusencs durant la dictadura de Primo de Rivera. Va ser cap comarcal del partit Unión Patriótica i home clau d'aquest partit en tots els ajuntaments de la dictadura de Primo de Rivera, fins que el desembre de 1928 l'alcalde Jaume Plana va ser elegit cap local de la UP desbancant Ricard Wyneken, que, decebut, presentà la dimissió dels seus càrrecs a l'ajuntament.
El 1927 pronuncià una conferència als locals d'UP, El momento político actual, que va fer imprimir. Va publicar, sempre en castellà, a la premsa local, sobretot al Semanario Católico de Reus, Diario de Reus, Las Circunstancias, Lo Somatent, Revista del Centro de Lectura, Heraldo de Reus, i a Color. Va dirigir, el 1927, el setmanari La Unión, pòrtaveu local de la Unión Patriótica, que durà poc. Recollí en un llibre, que quedà inèdit, poesies publicades en diversos llocs i d'altres no publicades.
Va ser un dels ponents de les interessants Converses sobre temes d'interès local celebrades al Centre de Lectura l'any 1931, amb el tema "Complement de cultura", unes converses que van permetre planificar el desenvolupament de la ciutat durant el període republicà.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 691.
* ↑ Roig, Josep M. "La dictadura de Primo de Rivera a Reus" A: Història general de Reus, vol. IV. Reus: l'Ajuntament, 2003, p. 58. ISBN 8489688214
* ↑ «Converses sobre temes d'interès local». CCUC. [Consulta: 8-V-2015].
# Federico Fernández

Federico Fernández (nascut el 21 de febrer de 1989) és un futbolista argentí que juga com a defensa central del Newcastle United i la selecció de futbol de l'Argentina.
# Moisès de Coucy

Moisès ben Jacob de Coucy (també conegut com el SMaG) (Coucy, 1198 - França, 1274) va ser un reconegut rabí francès. Els tosafistes eren uns rabins medievals de França i Alemanya. Aquests rabins eren coneguts entre els erudits del Talmud com els Rixonim, Ells van crear glosses crítiques i explicatives (preguntes, notes, interpretacions, decisions, i fonts) relacionades amb el Talmud.
Moisès ben Jacob va ser un alumne del Rabí Yehudà ha-Hasid, i un fervorós seguidor dels ensenyaments de Maimònides. En 1236 va recórrer Espanya i la Provença, amb l'única missió d'influir en els seus germans jueus per acostar-los cap al compliment de les seves tradicions. El rabí va escriure la seva obra literària Séfer Mitzvot Gadol (conegut amb l'acrònim, SMaG),un llibre de fàcil lectura sobre els preceptes i els costums jueus.Aquest llibre és una obra coneguda entre les comunitats jueves fins al dia d'avui. El rabí va morir a l'any 1274, a l'edat de 74 anys.

## Referències

* ↑ «El Smag», artículo publicado en el sitio web Chabad, en español.
* ↑ Bacher, Wilhelm; y Schloessinger, Max: «Moses Ben Jacob of Coucy (SeMaG)», article publicat en hebreu en el web Jewish Encyclopedia.
* ↑ The Rishonim. The Artscroll History series, pág. 138 y 156.
* ↑ ««Semag»». Arxivat de l'original el 2007-10-08. [Consulta: 11 gener 2019].
* ↑ Segal, Prof. Eliezer: «Sefer Mitzvot Gadol» Arxivat 2009-09-23 a Wayback Machine., artículo en inglés publicado en el sitio web de la Universidad Calgary.
* ↑ «Torah Halacha, section 38», artículo en inglés publicado en la sección Judaism, en el sitio web FAQ (Frequently Asked Questions: preguntas frecuentes).
# Neobola moeruensis

Neobola moeruensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* ↑ Vinciguerra D. 1895. Esplorazione del Giuba e dei suoi affluenti compiuta dal Cap. V. Bottego durante gli anni 1892-93 sotto gli auspicii della Società geografica Italiana. III. Pesci. Ann. Mus. Civ. Stor. Nat. Genova (Ser. 2a) v. 15. 21-60.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Howes, G.J., 1984. A review of the anatomy, taxonomy, phylogeny and biogeography of the African neoboline cyprinid fishes. Bull. Br. Mus. nat. Hist. (Zool.) 47(3):151-185.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Giovan Battista Aleotti

Giovan Battista Aleotti (1546 - 12 de desembre de 1636) va ser un arquitecte italià.
Aleotti va néixer a Argenta, Itàlia. Va acabar, amb l'ajuda del seu alumne Giovan Battista Magnani, els plànols de l'església bolonyesa de Santa Maria del Quartiere. Durant alguns anys va anar a Ferrara, per treballar amb Alfons II d'Este, duc de Ferrara, on juntament amb Alessandro Balbi va dissenyar la façana de la Universitat el 1610. Va donar una nova façana a la Rocca Scandiano, la casa de la família Boiardo. També és conegut pel disseny del Teatro Farnese, a Parma (1618-1628).
Va ser pare de Raffaella Aleotti, monja compositora, i de Vittoria Aleotti, també monja compositora.

## Bibliografia

* Wittkower, Rudolf. «Art and Architecture Italy, 1600-1750». A: Pelican History of Art. 1980. Penguin Books Ltd, 1993, p. 122-123.
# Groupement des industries françaises aéronautiques et spatiales

El Groupement des industries françaises aéronautiques et spatiales (abreujat GIFAS) és l'associació francesa d'indústries aeroespacials. Va ser creada el 1908. Té més de 260 membres.
El primer nom de l'associació va ser l'Association des Industries de la Locomotion Aérienne. Va adquirir el seu nom actual el 1975.
L'actual president de GIGAS és Éric Trappier, CEO Dassault Aviation.

## Organització

Alguns membres són:
* Airbus
* Astrium
* Dassault Aviation
* Airbus Group
* Airbus Helicopters
* Goodrich Corporation
* Groupe Latécoère
* MBDA
* Ratier
* Safran
* Snecma
* Socata
* Thales Group
* Zodiac Aerospace

## Referències

* ↑ (francès)Aéronautique et espace ; un siècle d'industrie française 1908-2008 Patrick Guérin
* ↑ (francès)Eric Trappier, PDG de Dassault Aviation, élu président du Gifas

## Enllaços externs

* GIFAS (anglès) (francès)
# Caudan

Caudan (en bretó Kaodan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 6.810 habitants. Limita amb els municipis de Cléguer i Inzinzac-Lochrist al nord, al sud amb Lanester, amb Hennebont a l'oest i a l'est amb Pont-Scorff i Quéven. Els rius Scorff (Ar Scorv) i Blavet (ar Blañwezh) fan frontera natural a l'est i oest. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et
INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 3 242 | 3 619 | 3 450 | 3 496 | 3 475 | 3 374 | 3 018 | 3 059 | 3 954 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 4 069 | 4 755 | 5 167 | 5 478 | 5 707 | 6 458 | 7 279 | 7 670 | 7 999 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 9 011 | 9 646 | 2 487 | 2 393 | 2 376 | 2 396 | 2 317 | 2 141 | 2 536 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 665 | 2 686 | 4 764 | 5 819 | 6 674 | 6 744 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-2001 | Joseph Le Ravallec | |
| 2001- | Gérard Falquerho | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ Caudan sur le site de l'Insee
# Ricardo Planchón Geymonat

Ricardo Planchón Geymonat (Colonia, 1972) és un polític uruguaià pertanyent al Partit Nacional.

## Biografia

Fill del veterà polític herrerista Ricardo Planchón Malán i de Wilma Geymonat.
Militant nacionalista des de la seva joventut, actiu a l'agrupació Llista 12 i a la Joventut Herrerista. Als 22 anys va ser elegit edil pel departament de Colonia, essent reelegit el 2005. A més, va ser intendent interí en 17 oportunitats, entre els anys 2002 i 2009. El 2008 va donar suport a la precandidatura de l'expresident Luis Alberto Lacalle. L'octubre d'aquest any va ser elegit diputat pel seu departament. Assumeix la banca el 15 de febrer del 2010. A més, de cara a les eleccions municipals del 2010, va ser candidat a suplent de Walter Zimmer.

## Referències

* ↑ Planchón diputado (castellà)
* ↑ Mano a mano entre Moreira y Zimmer, quien obtuvo notable mayoría (castellà)
# Quint Sosi Falcó

Quint Sosi Falcó (en llatí Quintus Pompeius Sosius Falco) va ser un magistrat romà. Era fill de Quint Sosi Prisc Seneció i segurament formava part de la gens Pompeia.
Va ser elegit cònsol romà l'any 193 juntament amb Juli Eruci Clar. Era noble i ric i estava destinat a ser assassinat per decisió de Còmmode la mateixa nit en què l'emperador va morir. Poc després, explica Dió Cassi, els pretorians es van disgustar amb Pertinax que era absent de Roma per les reformes que aquest emperador estava fent, i van proclamar emperador a Falcó però el complot va fracassar i molts conspiradors van ser executats. La culpabilitat de Falcó no va poder ser demostrada, sembla que perquè Pertinax el va perdonar, i es va poder retirar i conservar la seva propietat. Va morir temps després de mort natural.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 134.
# Museu de la Fotografia de Girona

El Museu de la Fotografia de Girona (MFGi) és un museu virtual creat el 2012 per difondre l'arxiu d'imatges de la ciutat de l'Arxiu Municipal de Girona, format per quatre milions de fotografies de Girona des de 1839 fins a l'actualitat. És accessible des d'un ordinador, telèfon intel·ligent o tauleta tàctil.

## Història

El 1982 l'Ajuntament de Girona va crear l'arxiu d'imatges de la ciutat amb un primer fons de 6.000 fotografies, que al llarg de dues dècades, va anar creixent fins a guardar més de quatre milions d'instantànies i arxius de ràdio i televisió. D'aquesta manera, el Consistori va obrir el 20 de setembre de 2012 el Museu de la Fotografia de Girona per tal de donar sortida al fons. Segons el cap del Servei de Gestió Documental, Arxius i Publicacions de l'Ajuntament de Girona, Joan Boadas, amb aquest museu es va voler fer «un pas més» dins la voluntat «de recuperar el passat i donar-li projecció de futur».

## Espais

El museu es basa en la tecnologia 3D, desenvolupada per l'empresa Evol, que permet recórrer les sales com si es tractés d'un museu físic, amb panells informatius i les fotografies penjades a les parets. De moment, el Museu de la Fotografia compta amb un primer espai dedicat al fotògraf Josep Buil i Mayral (1920 – 2005) i la intenció de l'Ajuntament de Girona és ampliar-lo amb una nova sala cada any.

## Referències

* ↑ «Presenten el Museu Virtual de la Fotografia de Girona». Xarxanotícies.cat/TV Girona, 11-09-2012.
* ↑ «Un nou museu virtual dedicat a la fotografia difondrà el patrimoni audiovisual de Girona». GironaInfo.cat, 21-09-2013.
* 1 2 3 4 «El nou Museu de la Fotografia de Girona és virtual per arribar arreu». Diari de Girona. ACN, 22-09-2012.
* ↑ «Girona inaugura un museu virtual dedicat a la fotografia». Cultura21.cat, 24-09-2012.
* ↑ «L'Ajuntament de Girona engega un Museu de la Fotografia virtual». Ara. ACN, 21-09-2012.

## Enllaços externs

* Lloc web del Museu de la Fotografia de Girona
# Mourita

La mourita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom per la composició, que conté molibdè i urani.

## Característiques

La mourita és un hidròxid de fórmula química UMo₅O₁₂(OH)$_{10}$. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1962. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la mourita pertany a «04.FL: Hidròxids (sense V o U), amb H2O+-(OH); làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: trebeurdenita, woodallita, iowaïta, jamborita, meixnerita, fougerita, hidrocalumita, kuzelita, aurorita, calcofanita, ernienickelita, jianshuiïta, woodruffita, asbolana, buserita, rancieïta, takanelita, birnessita, cianciul·liïta, jensenita, leisingita, akdalaïta, cafetita i deloryita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de molibdè i urani de Kyzylsai, a la serralada Chu-Ili (Regió de Jambyl, Kazakhstan). També ha estat descrita a les prospeccions de Tordilla Hill, al comtat de Karnes (Texas, Estats Units). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Mourite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2022].
# Carlos Pita González

Carlos Pita (La Corunya, 8 de desembre de 1984) és un futbolista gallec, que ocupa la posició de migcampista.
Format al planter del Deportivo de La Corunya, arriba a jugar un encontre de primera divisió amb els deportivistes la temporada 04/05. Posteriorment seria cedit al CD Logroñés. El 2008 fitxa pel filial del València CF i a l'any següent, pel CD Guadalajara.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Guerres del nord

Guerres del nord és un terme utilitzat per un seguit de guerres que van tenir lloc al nord i nord-est d'Europa als segles xvi i xvii. Encara no s'ha inventat una nomenclatura internacionalment acceptada per a aquestes guerres. Mentre que la Gran Guerra del Nord es considera generalment que és l'última de les guerres del nord, hi ha diferents opinions dels experts en quina guerra constitueix la Primera Guerra del Nord.
Depenent de quina data es tria per al punt de partida, les Guerres del Nord comprenen:
* La Guerra russosueca (1554–1557), "Primera Guerra del Nord" segons Arvo Viljanti
* La Guerra de Livònia (1558–1583), "Primera Guerra del Nord" segons Klaus Zernack
* La Guerra Nòrdica dels Set Anys (1562–70), "Primera Guerra del Nord" segons alguns historiadors polonesos
* La Guerra russopolonesa dels Tretze Anys (1654–67), "Primera Guerra del Nord" segons alguns historiadors russos
* La Segona Guerra del Nord (1655–1660), "Primera Guerra del Nord" segons la historiografia tradicional anglosaxona, alemanya i escandinava
* La Guerra d'Escània (1674–1679)
* La Gran Guerra del Nord (1700–1721), també "Tercera Guerra del Nord" o "Segona Guerra del Nord"

## Fonts
### Referències

* ↑ Frost (2000), pp.12-13
* 1 2 3 4 5 6 7 Frost (2000), p.13
* ↑ «Second Northern War». Encyclopædia Britannica, Inc., 23-10-2008. [Consulta: 31 març 2014].

### Bibliografia

* Frost, Robert I. The Northern Wars. War, State and Society in Northeastern Europe 1558-1721. Longman, 2000. ISBN 978-0-582-06429-4.
# Caudats

Els caudats (Caudata) o urodels (Urodela) són un ordre d'amfibis de la subclasse Lissamphibia. Inclou unes 695 espècies que es coneixen generalment amb els noms vulgars de salamandra o tritó. D'altres reben un nom específic, com gandària o olm. Els seu nom científic significa "amb cua", oposant-se als anurs (granotes i gripaus) que no en tenen.
Tenen el cos prim, les potes curtes, i la cua llarga. El seu hàbitat es veu limitat, per la seva pell humida, a zones properes a l'aigua o sota algun tipus de protecció en terra humit, normalment en un bosc. Algunes espècies són aquàtiques durant tota la seva vida, altres tornen a l'aigua de manera intermitent, i algunes són completament terrestres en la seva edat adulta. Les salamandres s'assemblen superficialment als lacèrtids, però es distingeixen fàcilment per l'absència d'escates. Si perden un membre són capaces de regenerar-lo.
Els seus orígens evolutius rauen en l'antic supercontinent de Lauràsia.

## Classificació

Els urodels comprenen deu famílies agrupades en tres subordres:
| Cryptobranchoidea |
| Familia | Nom comú | Exemple | Foto |
| Cryptobranchidae | Salamandres gegants | Cryptobranchus alleganiensis | |
| Hynobiidae | Salamandres asiàtiques | Hynobius kimurae | |
| Salamandroidea |
| Ambystomatidae | axolots | Ambystoma opacum | |
| Amphiumidae | Amfiumes o tritons-anguila | Amphiuma means | |
| Dicamptodontidae | Salamandres gegants del Pacífic | Dicamptodon tenebrosus | |
| Plethodontidae | Salamandres sense pulmons | Plethodon cinereus | |
| Proteidae | Olms | Proteus anguinus | |
| Rhyacotritonidae | | Rhyacotriton variegatus | |
| Salamandridae | Tritons i salamandres vertaderes | Ichthyosaura alpestris | |
| Sirenoidea (Sirenes) |
| Sirenidae | Sirenes | Siren lacertina | |

## Referències

* ↑ «Species By the Numbers» (en anglès). Amphibiaweb. [Consulta: 2 març 2017].
* ↑ A. Sánchez Alvarado: A cellular view of regeneration. Nature 460: 39-40. PMID: 19571870
* ↑ Díaz i Santos, 1998, p. 46.

## Bibliografia

* Díaz, J.; Santos, T. Zoología: Aproximación evolutiva a la diversidad y organización de los animales (en castellà). Editorial Síntesis, 1998. ISBN 84-7738-591-2.

## Enllaços externs

* Amphibiaweb.org Arxivat 2009-09-21 a Wayback Machine. (anglès)
* Amphibian Species of the World (anglès)
# Ricardo Planchón Malán

Ricardo Planchón Malán (25 de maig de 1926) és un polític uruguaià pertanyent al Partit Nacional.
Militant nacionalista des de la seva joventut. D'origen herrerista, va integrar l'agrupació de Benito Nardone Cetrulo; el 1958, amb l'agrupació Llista 12 va contribuir al triomf del partit. Més endavant, durant les eleccions del 1962, va ser elegit diputat pel departament de Colonia, i va ingressar al Parlament el 15 de febrer de 1963. Va ser reelegit per als següents períodes, veient interrumpida la seva carrera parlamentària pel cop d'estat de 1973. Amb la democràcia, va ser diputat suplent durant 1986 i 1995-1998.
Quasi retirat de la política, ocasionalment va realitzar intervencions públiques. No obstant això, el 2009 va donar suport a la precandidatura de Luis Alberto Lacalle.
Casat amb Wilma Geymonat. El seu fill Ricardo també és polític.

## Referències

* ↑ Crónica del lanzamiento de la Lista 12 (castellà)
* ↑ Diputat Ricardo Planchón (Parlamentaris Uruguaians, vegeu pàg. 959-960) Arxivat 2011-12-03 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Tranqueras abiertas para la reforma agraria Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Planchón diputat (castellà)
# Neuroquímica

La neuroquímica és una branca de la neurociència que s'encarrega de l'estudi dels neuroquímics.
Un neuroquímic és una molècula orgànica que participa en l'activitat neuronal. Aquest terme és emprat amb freqüència per referir-se als neurotransmissors i altres molècules com les drogues neuro-actives que influeixen la funció neuronal.
# Psychoda albidonigra

Psychoda albidonigra és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Kenya.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tonnoir, A. L., 1939. New Psychoda from Kenya Colony (Chyulu Hills). Journal of the East African and Uganda Natural History Society, 14, 11-14.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Carlos Pellegrini

Carlos Enrique José Pellegrini (Ciutat de Buenos Aires, 11 d'octubre de 1846- 17 de juliol de 1906). Fou un advocat i polític argentí: Senador Nacional, Diputat Nacional, Vicepresident del govern i President de la Nació Argentina entre 1890-92.

## Biografia

Va cursar els seus estudis al Col·legi Nacional de Buenos Aires i l'any 1863 va ingressar a la Facultat de Dret de la Universitat de Buenos Aires, on es llicenciaria d'advocat el 1869.
L'any 1873 fou elegit Diputat Nacional i el 1878 el governador Carlos Casares el va nomenar ministre de Govern de la Província de Buenos Aires. L'any 1879, el president Nicolás Avellaneda el nombra ministre de Guerra i Marina en substitució de Julio Argentino Roca.
Fou un dels fundadors del Partit Autonomista Nacional l'any 1874 i va donar suport a la candidatura presidencial de Julio A. Roca. També fou soci fundador i president durant uns anys del Jockey Club de Buenos Aires.

## Vicepresidència (1886-1890)

El 1886 fou elegit vicepresident pel Partit Autonomista Nacional amb la fórmula Miguel Juárez Celman - Carlos Pellegrini. El 1890 s'inicia l'anomenada Revolució del Parc en la que un grup cívic -militar encapçalat per Leandro N. Alem, intenten derrocar al president Juárez Celman degut a la greu crisi econòmica, la corrupció i l'autoritarisme del president.

## Presidència (1890-1892)

Com a resultat de la revolució, Miguel Juárez Celman va renunciar, pel que Pellegrini el succeeix a la presidència des del 1890 fins al 1892.
Durant aquest període presidencial va sanejar les finances públiques, va crear el Banc de la Nació Argentina i el prestigiós col·legi que avui porta el seu nom: "Escola Superior de Comerç Carlos Pellegrini" (una escola pública actualment depenent del Rectorat de la Universitat de Buenos Aires).

## Mort

Mor a Buenos Aires el 17 de juliol de 1906 als 59 anys per una malaltia. Les seves restes descansen al cementiri de La Recoleta.