OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cordó (calçat)

Els cordons són un accessori utilitzat per a la subjecció del calçat al peu. El cordó es passa a través dels diferents ullets de la sabata o bota de cordons des de la part inferior cap a la superior. Un cop acabat aquest pas, es procedeix a realitzar un nus amb l'objecte que el calçat quedi fermat al peu. El joc de cordó i ullets constitueix un dels sistemes de tancament usats en el marc de la indumentària.
Els principals materials usats pels fabricants de cordons són polièster, niló, polipropilè, cotó, cotó encerat, fibra de carboni, jute, fils metàl·lics, etc. La punta (també anomenat acetat) regularment consisteix en acetat de cel·lulosa fos amb acetona, encara que també es poden trobar puntes metàl·liques o foses amb calor.

## Fabricació

Els principals passos en el procés de fabricació dels cordons són els següents:
* Per a les màquines trenadores d'agulles; muntar el fil, trenar el cordó i posar la punta d'acetat.
* Per màquina trenadores circulars; bobinar fil en rodets petits, muntar els rodets a la màquina, trenar el cordó i posar la punta d'acetat.
Els noms que reben part del cordó són: cordó i acetat, que és la petita punta de plàstic que es troba al final de cada cordó i serveix perquè entri més fàcilment dins el trau (ullet) de la sabata.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.139. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].

## Vegeu també

* Sabata
* Sabata esportiva
* Xiruca

## Enllaços externs

* 31 maneres de lligar-se els cordons (anglès)
Viccionari
# Resolució 2102 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2102 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 2 de maig de 2013. El Consell va establir la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Somàlia (UNSOM), amb el mandat inicial d'un any.
El Consell pren nota del progrés assolit pel govern de Somàlia en el darrer any, que ha treballat del costat de l'AMISOM de la Unió Africana. El diàleg entre el govern federal somali i les autoritats regionals també està funcionant bé. Tanmateix, el país encara pateix una crisi humanitària i s'han iniciat atacs terroristes per minar la pau i la seguretat. Al setembre de 2013 s'ha de celebrar una conferència sobre Somàlia a Brussel·les per tal de coordinar els esforços internacionals i la política de sis punts del president de Somàlia.
El Consell de Seguretat ha establert la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Somàlia (UNSOM, que va rebre el següent mandat durant els primers 12 mesos sota el lideratge del Representant Especial del Secretari General:
    a. ajudar a Somàlia en el procés de pau i reconciliació,
    b. Proporcionar assessorament sobre la governança, la reforma de l'exèrcit i la policia i el desenvolupament d'un sistema estatal,
    c. Ajudar a coordinar el suport internacional,
    d. Reforçar les capacitats de Somàlia sobre els drets humans, la protecció dels infants, la prevenció de la violència contra les dones i el poder judicial,
    e. Ajudar a controlar i investigar la violació dels drets humans.

## Referències

* ↑ Security Council Establishes United Nations Assistance Mission in Somalia, to Be Operational by 3 June for Initial Period of 12 Months, un.org, 2 de maig de 2013

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Neomicroxus

Neomicroxus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids.

## Descripció
### Dimensions

El gènere Neomicroxus agrupa rosegadors de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 74–92 mm i una cua de 63–90 mm.

### Característiques cranials i dentals

El crani és delicat i té el rostre llarg i cònic. El neurocrani és prominent i els arcs zigomàtics són paral·lels. Els forats palatins són curts, mentre que la bul·la timpànica és prominent. Les incisives superiors són llises i ortodontes.

### Aspecte

El pelatge és suau i dens. Les parts dorsals varien del castany fosc al marró-negrós, mentre que les parts ventrals són lleugerament més clares. Les orelles són relativament curtes. Les potes són de color marró fosc i les urpes estan parcialment ocultades per flocs de pèls argentats. Les plantes dels peus tenen sis coixinets carnosos. La cua és aproximadament igual de llarga que el cap i el cos i és lleugerament més clara per sota.

## Distribució

El gènere es troba a la part septentrional dels Andes, des de l'oest de Veneçuela fins al centre de l'Equador.

## Taxonomia

El gènere comprèn dues espècies.
* Neomicroxus bogotensis
* Neomicroxus latebricola

## Referències

* ↑ Alvarado-Serrano i D'Elía, 2013
* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Bibliografia

* Alvarado-Serrano, D. F.; D'Elía, G. 2013. «A new genus for the Andean mice Akodon latebricola and A. bogotensis (Rodentia: Sigmodontinae)». Journal of Mammalogy, 94: 995–1.015.
# Oulad Chbana

Oulad Chbana (àrab أولاد شبانة) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.081 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Granota de Palau

La granota de Palau o granota de terra arrugada de Palau (Cornufer pelewensis), és una espècie de granota de la família dels Ceratobatrachidae. És endèmica de Palau.
La granota femella adulta mesura més de 60 mm de longitud i el mascle de 30-35 mm. La pell del dors pot ser marró, marró o groc. Algunes persones tenen marques estampades. De vegades hi ha un color rosat o porpra prop de l'engonal.
Aquestes granotes viuen a gran part de Palau, a totes les illes més grans i moltes de les més petites, però cap al sud-oest. Els científics han observat que les granotes no viuen en algunes illes que tenen hàbitats adequats.
Els seus hàbitats naturals són boscos secs subtropicals o tropicals, boscos de terra baixa humida subtropical o tropical, boscos de manglars subtropicals o tropicals, sabana seca, sabana humida, matollar sec subtropical o tropical, matolls humits subtropicals o tropicals, zones rocoses, coves, plantacions, jardins rurals, zones urbanes, antics boscos molt degradats i càrstics artificials. Aquestes granotes poden tolerar hàbitats que han estat alterats pels humans, no només boscos sinó també patis i granges.
Experimenten un desenvolupament directe, eclosionant com a granotes en lloc de capgrossos. Els científics saben poc sobre els seus hàbits d'aparellament, però especulen que, a causa de la gran disparitat de mida entre les granotes mascles i femelles, no pateixen amplexus.

## Referències

* ↑ «Cornufur pelewensis (Duméril, 1853)».
* 1 2 3 4 5 Ronald I. Crombie. «Cornufer pelewensis», Abril 18, 2008.
* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Crinia subinsignifera

Crinia subinsignifera és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hero, J.-M. & Roberts, D. 2004. Crinia subinsignifera. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 23 d'abril del 2008.
# Casa Monfort I

La Casa Monfort I és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres sitaut a darrere del Museu Dalí. És un edifici de planta baixa, dos pisos i golfes amb una terrassa com a coberta. La planta baixa té dues obertures en arc de mig punt difícils de veure a causa del local comercial que l'ocupa. Els pisos superiors tenen tres obertures cadascun, amb dues d'elles amb balcó. Aquestes obertures estan emmarcades, i aquest marc està decorat per formes geomètriques. Un gran voladís corona la façana.

## Referències

* ↑ «Casa Monfort I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Rhamdia foina

Rhamdia foina és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guaiana i el Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Müller, J. & F. H. Troschel. 1849. Fische (pp. 618-644). A Reisen in Britisch-Guiana in den Jahren 1840-44. Im Auftrag Sr. Mäjestat des Königs von Preussen ausgeführt von Richard Schomburgk. (Versuch einer Fauna und Flora von Britisch-Guiana.) v. 3. Berlin. Reisen British Guiana.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pardices, A., E. Bermigham i A. Montilla & I. Doadrio 2002: Evolutionary history of the genus Rhamdia (Teleostei: Pimelodidae) in Central America. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 25: 172-189.
* Silfvergrip, A.M.C. 1996. A systematic revision of the Neotropical catfish genus Rhamdia (Teleostei, Pimelodidae). Stockholm University and Swedish Museum of Natural History. 156 pp. + 8 pls.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Novossiólovka (Gubkin)

* Per a altres significats, vegeu «Novossiólovka».
Novossiólovka - Новосёловка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 68 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Circ de Litor

El circ de Litor és un paratge natural dels Pirineus situat a la vall de l'Ouzom, al límit entre els Alts Pirineus i els Pirineus Atlàntics. El nom deriva de lit (en occità: allau), aquest nom va designar al llarg del temps una zona natural encara més estesa. En un origen el topònim Litor designà la paret calcària i els pendents que dominen al sud les pastures de Cap d'Ouzom, al territori d'Arbiost. El 1860 els topògrafs que traçaven el tram de la ruta termal dels Pirineus entre Aigas Bonas i Argelèrs de Gasòst van donar el nom de circ de Litor al lloc que comprenia el penya-segat i els pendents amb arbres. Actualment el nom de circ de Litor es fa servir per anomenar la zona de pasturatge d'estiu del municipi d'Arbiost. Alguns documents moderns fan estendre aquesta denominació a una zona més gran, el circ i l'altiplà de Litor juntament amb les zones de pastura d'Arbiost i amb terrenys del municipi de Biost, a la riba esquerra del riu Ouzom.
# Madura

«Madura» té aquests significats:
* Illa de Madura, illa d'Indonèsia
** Regne de Madura (Bangkalan) vegeu Madura.
** Regne de Madura Sumentep, vegeu Madura.
** Sultanat de Madura Pamekasan, vegeu Madura.
** Estat de Madura
* Estret de Madura, estret d'Indonèsia.
* Madura (Austràlia), localitat d'Austràlia Occidental.
* Madurai, ciutat de l'Índia coneguda antigament pels europeus com Madura
* Regne Nayak de Madura, regne del sud de l'Índia, capital Madurai.
* Districte de Madura, nom obsolet del districte avui anomenat districte de Madurai.
* Riu Madura, riu del districte de North Cachar Hills a l'Assam (India).
Viccionari
# Crinia sloanei

Crinia sloanei és una espècie de granota de la família dels miobatràquids. Es tracta d'un endemisme del sud-est d'Austràlia, més concretament es troba des del centre de Nova Gal·les del Sud cap al sud fins al nord de Victòria, encara que realment la distribució és poc coneguda. Es tracta d'una espècie rara que només s'ha citat unes quantes vegades.
Està associada a basses temporals en prats i sol aparèixer després de pluges. Els mascles canten mentre suren a l'aigua.

## Referències

* 1 2 «Crinia sloanei» (en anglès). IUCN Red List. Jean-Marc Hero, Peter Robertson, Frank Lemckert. 2004. [Consulta: 13 setembre 2014].
# Casa Molins

La Casa Molins és una obra eclèctica de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal compost de planta baixa i dos pisos, amb una tribuna lateral orientada a l'ample jardí. La façana, de composició asimètrica i tractament auster, presenta estucat, té pedra a les arestes i emmarcament de les obertures. La tribuna vidriada està decorada amb pilars de maó vist i rajola de València. A la façana principal, el primer pis presenta obertures rectangulars que donen a balcons amb baranes de ferro forjat.

## Referències

* ↑ «Casa Molins». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Casa Molins Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Nesjaja Hatali

Nesjaja Hatali fou un líder i metge navaho.
Hatali era un home de medicina a la tribu navaho tribu, però aviat es resistí a l'expansió estatunidenca cap al sud-oest, al costat de Manuelito. Juntament amb diversos altres caps de guerra com ara Nova i Gerónimo, FOU capaç d'utilitzar tàctiques de guerrilla per derrotar les columnes de soldats nord-americans i assetjar les línies de subministrament fins que la nació Navajo es va rendir eL 1866. No obstant això, en temps de guerra, fou un cap de guerra de gran èxit tot i tenir més coneixements en les arts de la medicina.
Edward S. Curtis li va fer una foto el 1904. Curtis va dir que era "un conegut home de medicina navaho".

## Referències

* ↑ Karelius, Brad. Desert Spirit Places: The Sacred Southwest (en anglès). Wipf and Stock Publishers, 2018-12-19. ISBN 978-1-5326-5467-1.
* 1 2 Philip, Neil. In a Sacred Manner I Live: Native American Wisdom (en anglès). Houghton Mifflin Harcourt, 2005-10, p. 15. ISBN 978-0-618-60483-8.
* ↑ «Edward Sheriff Curtis». [Consulta: 18 febrer 2023].
# Rosquilla

Una rosquilla és un pastís petit fet a base d'ous i de sucre o altra pasta en figura de rosca. Es tracta d'un tipus de pastís conegut amb variants arreu del món i especialment estès per Espanya, sent molt típic de Madrid, on se'l coneix amb diversos noms, així com a Galícia i per la serralada Cantàbrica. En aquestes regions és tradicional consumir-lo durant les festes de Setmana Santa. Als Països Catalans també se'n consumeixen per aquestes dates, tot i que se'ls anomena normalment 'bunyols' i no tenen especialment forma de rosca.

## Referències

* ↑ «rosquilla». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Vegeu també

* Dònut
# Mariamme

Mariamme (en grec antic Μαριάμμη) va ser una ciutat de Síria, que depenia d'Arwad.
Quan Estrató, fill de Gerostrat rei d'Arados es va rendir a Alexandre el Gran, les dependències d'Arados, Mariamme, Maratos (Marathus) i Sigon, van quedar tanmateix sotmeses, segons diu Flavi Arrià. Claudi Ptolemeu la situa al districte de Cassiotis.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Mariamme». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 febrer 2022].
# Circ de Maxenci

El Circ de Maxenci (Circus Maxentius, en llatí) fou un circ romà creat al principi del segle IV per l'emperador Maxenci. Avui dia la construcció està en ruïnes, i és un dels circs romans millor conservats. Els murs de l'exterior encara segueixen dempeus, i els voltants de la spina encara es conserven.
És fora de població, a tres milles de la Via Àpia, on l'emperador va construir-hi un gran complex al 311 aC: el circ, però també un palau i un gran mausoleu pel seu fill Ròmul. Estava reservat a la família imperial i als íntims, i només aforava uns 10.000 espectadors (en comparació als 150 000 del Circ Màxim). Fet amb maons, la pista tenia 503 metres i al mig, la spina de 283 metres. Per guarnir la spina, Maxenci va col·locar un gran obelisc provinent del Temple d'Isis, que es traslladà a l'Estadi de Domicià, l'actual Piazza Navona.

## Referències

* ↑ Quilici, L., S. Quilici Gigli, R. Talbert, S. Gillies, J. Åhlfeldt, T. Elliott, J. Becker. «Places: 423129 (Villa Maxentii)». Pleiades. [Consulta: 13 març 2013 1:53 am].

## Enllaços externs

* http://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/compoundobject/collection/p15324coll10/id/41994
# Sharon Finneran

Sharon Finneran (Rockville Centre, 4 de febrer de 1946), coneguda de casada com a Sharon Rittenhouse, és una nedadora estatunidenca, ja retirada, que va competir durant la dècada de 1960. És germana del saltador Mike Finneran i mare de la també saltadora Ariel Rittenhouse.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio on va guanyar la medalla de plata en els 400 metres estils del programa de natació. Finalitzà rere la seva compatriota Donna de Varona.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or als Jocs Panamericans de 1964 i el fet d'haver posseït el rècord mundial dels 800 metres lliures, els 200 metres papallona i els 400 metres estils.
El 1981 va ser incorporada a l'International Swimming Hall of Fame.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Sharon Finneran». [Consulta: 14 juliol 2021].
* ↑ Sharon Finneran (USA) Arxivat 2021-07-17 a Wayback Machine.. International Swimming Hall of Fame
# Josep Llinares Beltran

Josep Llinares Beltran, Valencià (La Pobla LLarga (València), 29 de març de 1909 - Llucena (València), 25 de maig de 1950. Combatent republicà i guerriller antifranquista valencià.
Estava casat amb Concepció Ferrer Peiró i varen tenir un fill. Va militar primer a les JSU. Durant la guerra civil va fer serveis de guàrdia armat, s'integrà a la 44ª Brigada Mixta i sembla que va fer labors d'informació en el bàndol franquista. Detingut el maig de 1939, va ser tancat a un centre de reclusió al seu poble, d'on aconseguí fugir. Va estar amagat per diverses masies de prop de Morella, Vallibona i Xert (entre altres el mas del Fondo, el mas d'Ortí i el mas de la Gatellera), on feia tasques agrícoles i també impartí classes d'alfabetització a les famílies dels masovers. El 1945 entrà en contacte amb el grup de Josep Borras Climent, Cintorrà; Josep Sangüesa Mezquita, Elietes; Antoni Querol Amor, Cedacero i Francesc Salvador Sebastià, el Conillet d'Ares, amb els quals formà un nucli guerriller que s'integrà a l'AGL (Agrupació Guerrillera de Llevant). Va estudiar a l'escola de guerrillers instal.lada, l'octubre de 1946, en els pinars de la Sorollera. La seva relació amb els pagesos de la zona facilità l'establiment de xarxes de suport.
El 2 de juliol de 1946 participà a l'ocupació d'Ortells, poble on els guerrillers executaren el batle, considerat un col·laborador de la Guàrdia Civil. A partir del setembre de 1947 fou nomenat cap del segon batalló del sector 17 de l'AGL. El 1947 passà al sector 23, dirigit per Jesus Caellas Aymerich, Carlos el Catalán. El 1948 la partida sols comptava amb 8 guerrillers i Josep Llinares fou enviat a la zona de Tarragona amb José González Rubén. Sense suport de cap costat es varen veure obligats a cercar-lo a masies de la zona. Instal·lat en una cova de Benifallet (Tarragona), va participar en un control de carretera, el 16 de juliol de 1949, a Sant Onofre, a 10 quilòmetres de Tortosa. El desembre de 1949, els membres de la partida, perseguits de prop de la Guàrdia Civil es dispersaren. El 24 de maig de 1950, Llinares aconseguí escapar d'un enfrontament amb la Guàrdia Civil prop de la granja de Fabra de Arriba (Llucena), en el qual va morir el seu company Juli Martín Buj, Luis, i es refugià al molí de Torreselle, on, després de ser denunciat, fou assassinat per les forces repressives el 25 de maig.

## Referències

* ↑ González Devís, Raül. Maquis i masovers. Benicarló: Onada Edicions, 2018. ISBN 978-84-17050-65-8.
* ↑ «Llinares Beltran, Josep «Valencià» ; "Orellut"». Los de la sierra, Dictionnaire des guerilleros et resistants antifranquistes, 18-04-2011. [Consulta: 22 octubre 2014].
* ↑ «Molino de la Torreselle (Lucena del Cid) «El Valencià»». El maquis y las rutas del AGLA. [Consulta: 14 octubre 2022].
# Illes Kaniet

Les illes Kaniet són el grup d'illes més oriental dins les illes occidentals de l'arxipèlag de Bismarck, a Papua Nova Guinea. Està format per quatre illes i un illot. Es troba al nord-oest de les illes Hermit. També són conegudes com a "Illes Anchorite".
Fou vista per primera vegada pels europeus pel navegant espanyol Iñigo Órtiz de Retes el 19 d'agost de 1545, quan a bord de la carraca San Juan intentava tornar de Tidore cap a Nova Espanya. La va anomenar Hobres Blancos pel color de la pell dels seus habitants, que contrastava amb el de la població de Nova Guinea. El 1780 i 1800 van rebre la visita de noves expedicions espanyoles comandades respectivament per Francisco Mourelle de la Rúa i Juan Antonio de Ibargoitia.

## Referències

* 1 2 3 The Wuvulu Web Site - Geographical Names of the Western Islands
* ↑ Coello, Francisco "Conflicto hispano-alemán" Boletín de Sociedad Geográfica de Madrid, t.XIX. 2º semestre 1885, Madrid, p.239-240,247,318.
# Casa Padrós (Ripoll)

La Casa Padrós és una obra de Ripoll protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La casa està formada per planta baixa i dos pisos. A totes les plantes hi ha habitatges. A la façana principal hi ha tres obertures per planta, mentre que a la lateral n'hi ha cinc per planta; totes les obertures són de la mateixa tipologia i són de disseny simple. A la primera i segona planta hi ha un únic balcó; les baranes dels balcons de la façana principal estan treballades, mentre que les de les de la façana lateral són senzilles. A sota la coberta hi ha unes mèsnules treballades i uns caps escultòrics, de diverses mides, amb la representació de cares femenines. Les mènsules d'ambdues façanes estan treballades però els motius són diferents. A la façana posterior hi ha balcons, però amb cap element decoratiu a destacar. La porta d'accés a l'interior té un picaporta que destaca per les seves proporcions.

## Referències

* ↑ «Casa Padrós». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].