# Cutana

La cutana és un biopolímer alifàtic de cadena llarga resistent a la hidròlisi present a la cutícula d'algunes plantes. L'altre polímer més conegut és la cutina. Cutana és un polímer d'hidrocarburs, mentre que la cutina és un polièster, però l'estructura i la síntesi de la cutana encara no estan completament compreses.
Va ser descrita per primera vegada el 1986 en l'atzavara. Cutana està present en fòssils i algunes plantes modernes. És un component no saponificable, que resisteix a la desesterificació per hidròlisi alcalina i augmenta la quantitat de cutícules d'algunes espècies com Clivia miniata quan arriben a la maduresa. Aparentment substituiria la cutina secretada en les primeres etapes del desenvolupament de la cutícula. Les proves científiques que la cutana és un polímer d'hidrocarburs provenen del fet que els seus productes de piròlisi són una sèrie homòloga característica d'alquens i alcans. Certs autors pretenen que és similar a la cutina, i que la diferència es deu al procés de fossilització.
Tindria un potencial de conservació superior al de la cutina. És òbviament molt menys present en les fulles del que es pensava anteriorment i és absent a 16 dels 19 tàxons d'angiospermes i gimnospermes.

## Referències

* 1 2 Gupta, Neal S. «Distribution of Cutan in Modern Leaves». A: Biopolymers: A molecular paleontology approach (en anglès). Springer, 2014, p. 17 ss.. ISBN 9789400779365.
* ↑ Briggs, 1999, p. 9.
* ↑ Ribeiro da Luz, Beatriz. Propriedades espectrais das plantas no infravermelho termal (2,5 - 14 um): da química ao dossel. (tesi) (en portuguès). São Paulo: Universidade de São Paulo, 2005-06-30, p. 10. DOI 10.11606/t.41.2005.tde-10082005-115315.
* ↑ Schmidt, H. W.; Schönherr, J. «Development of plant cuticles: occurrence and role of non-ester bonds in cutin of Clivia miniata Reg. leaves». Planta, 156, 4, 01-12-1982, pàg. 380–384. DOI: 10.1007/BF00397478. ISSN: 0032-0935. PMID: 24272585.
* ↑ Holloway, P. J.; Schenck, P. A.; Leeuw, J. W. de; Tegelaar, E. W.; Nip, M. «A new non-saponifiable highly aliphatic and resistant biopolymer in plant cuticles» (en anglès). Naturwissenschaften, 73, 10, 01-10-1986, pàg. 579–585. DOI: 10.1007/BF00368768. ISSN: 1432-1904.
* ↑ Kolattukudy, P.E.. «Byosinthetic pathways of cutin and waxes, and their sensitivity to environmental stresses.». A: G. Kerstiens. Plant cuticles: an integrated functional approach (en anglès). Oxford: Bios scientific publishers, 1996, p. 83-108. ISBN 978-1859961308.
* ↑ Briggs, 1999, p. 12-15.
* ↑ Pancost, Richard D.; Evershed, Richard P.; Briggs, Derek E. G.; Collinson, Margaret E.; Gupta, Neal S. «Reinvestigation of the occurrence of cutan in plants: implications for the leaf fossil record» (en anglès). Paleobiology, 32, 3, 2006, pàg. 432–449. DOI: 10.1666/05038.1. ISSN: 1938-5331.
* ↑ Gupta, Neal S.; Collinson, Margaret E.; Briggs, Derek E. G.; Evershed, Richard P.; Pancost, Richard D. «Reinvestigation of the occurrence of cutan in plants: implications for the leaf fossil record» (en anglès). Paleobiology, 32, 3, 01-09-2006, pàg. 432–449. DOI: 10.1666/05038.1. ISSN: 0094-8373.

## Bibliografia

* Boom, Arnoud; Sinninge Damsté, Jaap; de Leeuw, Jan «Cutan, a common aliphatic biopolymer in cuticles of drought-adapted plants» (en anglès). Organic Geochemistry, 36, 4, 01-04-2005, pàg. 595–601. DOI: 10.1016/j.orggeochem.2004.10.017. ISSN: 0146-6380.
* Briggs, Derek E.G. «Molecular taphonomy of animal and plant cuticles: selective preservation and diagenesis». Philosophical Transactions of the Royal Society of London B, 1999, pàg. 7-17. DOI: 10.1098/rstb.1999.0356.
* Mckinney, D.E.; Bortiatynski, J.M.; Carson, D.M.; Clifford, D.J.; De Leeuw, Jan W.; Hatcher, P.G. «Tetramethylammonium hydroxide (TMAH) thermochemolysis of the aliphatic biopolymer cutan: insights into the chemical structure» (en anglès). Organic Geochemistry, 24, 6-7, 01-06-1996, pàg. 641–650. DOI: 10.1016/0146-6380(96)00055-1. ISSN: 0146-6380.