OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anthony Dudley

Anthony Edward Dudley (1967) és un barrister gibraltareny, i un dels dos jutges de la Cort Suprema de Gibraltar. Està casat i té dues filles.

## Biografia

Dudley va ser admès com «barrister» el 1989. Després de treballar diversos anys en el sector privat, va ser nomenat «registrar» del Tribunal Suprem de Gibraltar, i, posteriorment, magistrat estipendiari i jutge d'instrucció. Després d'haver estat nomenat jutge addicional, es va convertir en President de la Cort Suprema en funcions al setembre de 2007, després de la suspensió del president anterior del Tribunal Suprem (Derek Schofield, embolicat en acusacions de corrupció).
Va ser nomenat president de la Cort Suprema l'1 de febrer de 2010, pel Governador Adrian Johns. Dudley és el primer gibraltareny a ocupar aquest lloc com a titular.

## Controvèrsies

Dudley va ser acusat de presumptament haver beneficiat Inna Gudavadze, vídua del filantrop georgià Badri Patarkatsishvili, en un cas relacionat amb el control de l'herència. El multimilionari va morir a Londres el febrer de 2008, en circumstàncies poc clares, i es van presentar al·legacions que ell havia estat víctima d'un complot d'assassinat entre Gudavadze i el magnat Borís Berezovski, un antic soci de Patarkatsishvili.
L'abril de 2011, sota la direcció de Dudley, la Cort Suprema de Gibraltar va determinar que el sexe consensual (tant per heterosexuals com per als homosexuals masculins) es consideraria legal des de l'edat de 16 anys. Anteriorment, els homes gais només se'ls permetia legalment tenir relacions sexuals (anals) a partir de l'edat de 18 en endavant. També, la Cort Suprema va declarar que la penalització de les relacions sexuals anals consentides entre heterosexuals era inconstitucional. Ambdues decisions van ser molt criticades per alguns sectors de la societat civil gibraltarenya, sobretot per l'Associació de Dones de Gibraltar i l'Aliança Evangèlica. No obstant això, el govern va deixar en clar que la qüestió encara depenia d'un referèndum que se celebrarà en una data indeterminada.

## Referències

* 1 2 «First Gibraltarian Chief Justice appointed» (en anglès). Gibraltar Chronicle, 02-02-2010. Arxivat de l'original el 2010-02-24. [Consulta: 22 setembre 2012].
* 1 2 «From one Corruption to Another?» (en anglès). Legally Blind, 11-02-2010. Arxivat de l'original el 2012-09-30. [Consulta: 22 setembre 2012].
* ↑ «Acting Chief Justice Appointed» (en anglès). Vox, 20-09-2007. Arxivat de l'original el 2013-01-07. [Consulta: 22 setembre 2012].
* ↑ «The Gibraltar Women's Association are shocked» (en anglès). 7 Days Gibraltar. Arxivat de l'original el 2011-12-14. [Consulta: 22 setembre 2012].
* ↑ Brian Reyes. «Judge Rules: Age of Consent Is 16 For All» (en anglès). Gibraltar Chronicle, 09-04-2011. Arxivat de l'original el 2012-03-27. [Consulta: 22 setembre 2012].

## Enllaços externs

* The Judiciary - Gibraltar Courts Service (anglès)
# Anthony Fauci

Anthony Stephen Fauci (Brooklyn, Nova York, 24 de desembre de 1940) és un metge i investigador estatunidenc. Especialitzat en immunologia i expert en reumatologia, és un dels científics capdavanters en la lluita contra el VIH/sida dels Estats Units. Director de l'Institut Nacional d'Al·lergies i Malalties Infeccioses (NIAID) és un dels membres més notables de l'equip encarregat de la lluita contra la pandèmia per coronavirus de 2020 als Estats Units per la Casa Blanca.

## Referències

* ↑ Anthony Fauci, National Institute of Allergy and Infectious Diseases
# L'imprevisto

L'imprevisto és una pel·lícula dramàtica de coproducció franco-italiana del 1961 dirigida per Alberto Lattuada. Va formar part de la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1961, en el que va guanyar l'equivalent actual a la Conquilla de Plata al millor director.

## Argument

Thomas Plemian, professor d'anglès a Meaux (França), imparteix lliçons particulars a un industrial ric la dona del qual espera un fill. Molt ambiciós, el professor organitza, amb l'ajut d'un alumne, el segrest del nadó. Però el pla previst fracassa, perquè la dona del segrestador, estèril, es nega a renunciar al fill.

## Repartiment

* Anouk Aimée: Claire Plemian
* Tomas Milian: Thomas Plemian
* Raymond Pellegrin: Sérizeilles
* Jeanne Valérie: Juliette
* Jacques Morel: l'inspector de policia
* Yvette Beaumont: Suzanne

## Referències

* ↑ Callisto Cosulich. I Film di Alberto Lattuada. Gremese Editore, 1985. ISBN 8876051872.
* ↑ Adriano Aprà. Alberto Lattuada: il cinema e i film. Marsilio, 2009. ISBN 8831797778.
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1961 al web del Festival
* ↑ Premis de l'any 1961 al web del Festival
# Deportatio in insulam

La deportatio in insulam ('exili en illa' en llatí) era una de les penes previstes en el dret penal romà que consistia en l'estada forçada de forma temporal o perpètua en una contrada aïllada i implicava, junt amb la pèrdua de la ciutadania romana (status civitatis), la confiscació total o parcial dels béns. De fet, això darrer diferenciava la deportatio in insulam de la relegatio in insulam, que fou aplicada especialment contra les dones (i els seus amants) acusades d'adulteri.
# Robert M. Carmack

Robert M. Carmack (Winslow, 24 de febrer de 1934 - Albany, 20 d'octubre de 2023) fou un acadèmic, antropòleg i maianista nord-americà, conegut pels seus estudis sobre la civilització maia. Va realitzar recerques en Mesoamèrica sobre la història, la cultura i les societats dels pobles maies contemporanis. Va estudiar la infiltració del poble nàhuatl a les àrees culturals maies, particularment de l'altiplà guatemalenc.
Carmack fou professor emèrit d'antropologia en la Universitat Estatal de Nova York a Albany i va treballar associat amb el Programa Fulbright.
Va escriure diversos llibres sobre la cultura maia i la seva lingüística.

## Obres

* Rebels of Highland Guatemala: The Quiche-Mayas of Momostenango. University of Oklahoma Press (1995).
* Historia Antigua de America Central: del Poblamiento a la Conquista. FLACSO, Costa Rica (1992).
* Harvest of Violence: The Maya Indians and the Guatemalan Crisis. University of Oklahoma Press (1988).
* The Quiche-Mayas of Utatlan: The Evolution of a Highland Maya Kingdom. University of Oklahoma Press (1982).
* Historia Social de los Quiches. Jose de Pineda Ibarra, Guatemala (1979)
* Quichéan Civilization: The Ethnohistoric, Ethnographic and Archaeological sources. Berkeley and Los Angeles. University of California Press (1973).

## Referències

* ↑ Institut d'Estudis Mesoamericans. Treball de Robert Carmack.

## Enllaços externs

* Pàgina de la Universitat de Nueva York de Robert Carmack Arxivat 2009-03-01 a Wayback Machine.
* Treballss cents de Robert Carmack
* Publicacions de Robert Carmack en World Cat. Arxivat 2012-11-02 a Wayback Machine.
* Llista d'obres de R.M.Carmack a LibraryThing.
# Tord collblanc meridional

El tord collblanc meridional (Turdus albicollis) és una espècie d'ocell de la família dels túrdids (Turdidae) que habita boscos, selves i ciutats d'Amèrica del Sud, des del nord i est de Colòmbia, Veneçuela i Guaiana cap al sud, a través del Brasil i el Perú oriental fins a Bolívia, i a l'est de Brasil, el Paraguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tord collblanc meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Tord de Baillon

El tord de Baillon (Symphodus bailloni) és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Mauritània i de la península Ibèrica (incloent-hi les dels Països Catalans).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1839. Histoire naturelle des poissons. Tome treizième. Livre seizième. Des Labroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 13: i-xix + 1-505 + 1 p., Pls. 369-388.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Antoni Àtic

Antoni Àtic (en llatí Antonius Atticus) va ser un retòric romà del segle i. Formava part de la gens Antònia. Era contemporani de Sèneca i Quintilià. És mencionat a les Declamacions (Suasoriae) de Sèneca el vell.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III).
# La mare perfecta

La mare perfecta (originalment en anglès, The Other Mother) és una pel·lícula estatunidenca de 2017 dirigida per Sean Olson. Compta amb un repartiment format per Annie Wersching, Kimberley Crossman, Tyler Christopher, Kennedy Tucker, Lou Wegner, Alexxis Lemire, John Littlefield i Laura Patalano. El 28 de febrer de 2021 es va estrenar el doblatge en català a TV3.

## Argument

La Jackie es va divorciar fa poc d'en Mitch, que s'ha tornat a casar ràpidament amb una noia molt més jove, la Tiffany. La Brooke, la filla de 16 anys de la Jackie i en Mitch, de seguida connecta amb la Tiffany, que de mica en mica la va posant en contra de la seva mare. La manipulació és tan eficaç que fins i tot la Jackie comença a dubtar de les seves qualitats com a mare. La Tiffany, que en un principi era molt amable i simpàtica, comença a mostrar la seva cara més sinistra. Mentrestant, la Jackie investiga el passat de la misteriosa Tiffany i el que descobreix la fa patir per la seguretat de la seva filla.

## Referències

* ↑ Serrano, Patrick. «The Other Mother (2017 Lifetime)». Lifetime Uncorked, 12-09-2017. [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «The Other Mother (2017)». The Movie Scene. [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «La mare perfecta». ésAdir. [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «Pel·lícules - La mare perfecta». TV3. [Consulta: 10 desembre 2021].
# Nicànor (pare de Balacros)

Nicànor (en grec Νικάνωρ) va ser un oficial macedoni, pare de Bàlacros que va ser nomenat per Alexandre el Gran sàtrapa de Cilícia.
Va tenir una actuació destacada com a militar durant el regnat de Filip II de Macedònia i va participar en diversos esdeveniments militars. En parla Plutarc, però no dona cap detall dels seus fets d'armes ni gairebé de la seva vida.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1176.
# Deportivo Aragón

El Deportivo Aragón és l'equip filial del Real Zaragoza. L'equip milita actualment a la Tercera Divisió.

## Història

El club es va fundar l'any 1962 amb el nom de Club Deportivo Aragón. El 1966 va subscriure un acord de filiació amb el Real Zaragoza Club Deportivo i l'equip va passar a anomenar-se Aragón Club de Fútbol en un primer moment, i Deportivo Aragón a partir de 1970. L'any 1991 la nova Ley del Deporte 10/1990 va provocar la dissolució com a club del Deportivo Aragón, i la seva integració dins de l'estructura del Real Zaragoza, anomenant-se Real Zaragoza Club Deportivo "B". El 1992, amb la conversió del club a Societat Anònima Esportiva, el filial saragossà va adoptar el nom actual.

### Jugadors destacats
## Uniforme

* Primera equipació: Samarreta blanca, pantaló blau i mitges blanques.
* Segona equipació: Samarreta groga i negra a ratlles verticals, pantaló negre i mitges grogues.

## Estadi

El Zaragoza B juga els seus partits com a local a la Ciudad Deportiva del Real Zaragoza, inaugurada l'any 1974 i situada a les proximitats de Cuarte de Huerva, al sud de Saragossa.. El camp principal, de gespa natural, té una capacitat aproximada per a 2.500 espectadors. Ocasionalment, l'equip pot disputar alguns partits puntuals a l'Estadi de La Romareda.

## Dades del club

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió A: 1
* Temporades a Segona Divisió B: 21 (comptant la 2011-12)
* Temporades a Tercera Divisió: 20
* Millor posició a la lliga: 19è (Segona Divisió A, temporada 1985-86)
* Pitjor posició en categoria nacional: 18è (Tercera Divisió, temporada 1971-72)

## Palmarès

* 3 Campionats de Tercera Divisió (Temporades 1982-83, 1995-96 i 2006-07)

## Notes i referències

* ↑ (castellà) El filial zaragocista pasa a denominarse Real Zaragoza Deportivo Aragón

## Enllaços externs

* Web oficial del Real Zaragoza
* Pàgina del Real Zaragoza B a Futbolme
# Robert M. Parker, Jr.

Robert McDowell Parker, Jr (nascut a Baltimore, Maryland, el 23 de juliol de 1947) és un crític de vi estatunidenc. És considerat un dels crítics de vi més influents del món, tant pel que fa al preu que assoleixen els vins segons com els valori, com respecte a la influència que té en la producció de vi. Fins i tot es considera que hi ha alguns productors que "parkeritzen" el seu vi, és a dir, l'adapten al que creuen el gust d'aquest crític amb la finalitat d'obtenir una alta puntuació.

## Biografia

Es va graduar per la Universitat de Maryland, en Història i Història de l'Art. Va continuar estudiant a la Universitat de Maryland, Baltimore, graduant-se el 1973 amb un títol en dret (Juris Doctor). Durant més de deu anys va treballar com a advocat per a l'entitat financera Farm Credit Banks de Baltimore. El 1975, va començar a escriure una guia sobre vins, amb la pretensió de ser advocat del consumidor, lliure dels conflictes d'interès que podien afectar les opinions de crítics de vi que es guanyaven la vida venent vins. Tres anys més tard, el 1978, va començar a publicar The Baltimore-Washington Wine Advocate, que es convertiria en The Wine Advocate el 1979. El primer exemplar es va remetre gratuïtament a la llista de correus que Parker va adquirir de diversos venedors de vi. Pel seu segon exemplar, l'agost de 1978, la revista tenia 600 subscriptors. Parker es va donar a conèixer internacionalment quan va considerar supèrbia la collita de Bordeus de 1982, a diferència de la resta dels crítics. Va deixar la feina d'advocat el 1984 per dedicar-se en exclusiva a escriure sobre vi.
Escriu crítiques i notes de tast en la seva publicació The Wine Advocate, que es publica sis vegades a l'any a Parkton, Maryland. Se'l considera especialitzat en el vi de Bordeus. Té un sistema de crítica basat en 100 punts, que va dissenyar juntament amb el seu amic Victor Morgenröthe. Classifica el vi en una escala de 50 a 100 punts, en atenció al color i l'aparença, aroma i buquet, sabor i acabat i un potencial o nivell de qualitat global. Per tant, són possibles 51 puntuacions diferents, i no 100.

## Publicacions

* 1985 - Bordeaux
* 1987 - Parker's Wine Buyer's Guide
* 1987 - The Wines of the Rhône Valley and Provence
* 1990 - Burgundy
* 1997 - The Wines of the Rhone Valley
* 2005 - The World's Greatest Wine Estates, traduït al castellà com Los mejores viñedos y bodegas del mundo, 1ª ed., 11/2006, RBA LIBROS, S.A. ISBN 84-7871-795-1

## Notes

* ↑ Víctor de la Serna, a elmundovino
* ↑ Gutiérrez, Thaïs «Parker, la bíblia dels vins». Diari Ara [Barcelona], 06-12-2011, p.33. ISSN: 2014-010X.

## Enllaços externs

* eRobertParker.com web oficial (anglès)
# Tord de Bolívia

El tord de Bolívia (Turdus haplochrous) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del nord i est de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tord de Bolívia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Tord collblanc septentrional

El tord collblanc septentrional (Turdus assimilis) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, vegetació secundària i sabanes als turons i muntanyes de Mèxic, des del sud-est de Sonora, i Chihuahua, cap al sud, a través d'Amèrica Central, fins Panamà.

## Referències

* ↑ «Tord collblanc septentrional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Aristodem de Tebes

Aristodem de Tebes (en llatí Aristodemus, en grec Ἀριστόδημος) va ser un escriptor i historiador grec que va escriure un treball històric, Θηβαϊκά, sobre la seva ciutat natal (Tebes) mencionat per diversos autors, i sembla que tractava de les antiguitats de la ciutat. Suides cita el segon volum d'aquesta obra.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/320?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=AristodemusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 305. ]
# Démkino

Démkino (en rus: Демкино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 96 habitants. Pertany al districte municipal de Khvalinsk.

## Referències

* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2018-01-25.
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». Arxivat de l'original el 2018-01-15.
# Font nova de la plaça Major (la Sénia)

La Font nova de la plaça Major és una obra de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Construïda per commemorar l'arribada de l'aigua potable al poble, fou inaugurada el dia de l'Alzamiento Nacional el 18 de juliol de 1952. A la font hi ha gravats de simbologia franquista, fet pel qual ha estat retirada, i actualment es troba al magatzem municipal. Font dita "nova" per a diferenciar-la d'una més vella situada a la mateixa plaça. Sobre una graonada de pedra vol imitar la forma d'un monòlit. És tota de pedra i formada per tres nivells superposats: el primer un basament quadrat als costats del qual s'hi situen les aixetes-brolladors a la part alta i les piques circulars sobre una base rectangular en el sol; el segon nivell és format per dues pedres de perímetre quadrangular (la primera en forma de collarí de capitell dòric invertit i la segona simulant una ampla escòcia de base àtica), i el tercer nivell és el monòlit amb la base també en forma de collarí i amb relleus i una inscripció en els quatre costats. A la part superior té un fanal per costat. Com a relleus hi ha els escuts d'Espanya, Tarragona i la Sénia.

## Notes

* ↑ «Font nova de la plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Rússia 1

Rússia 1 (rus: Россия-1) és un canal de televisió estatal rus que es començà a emetre el 22 de març de 1951 com a Programa 1 a la Unió Soviètica. Va ser llançat per segon cop el 13 de maig de 1991 i actualment es coneix amb el nom de Rússia 1. És el canal emblemàtic de la Companyia estatal de televisió i radioemissora de tot Rússia (VGTRK). Rússia 1 té el segon públic més gran de la televisió russa. En una setmana qualsevol, un 75% de russos urbans veuen el canal, comparat amb el 83% del canal líder Pervi Kanal. Els dos canals són similars en les seves polítiques i ambdós competeixen directament en l'entreteniment. Rússia 1 té moltes variacions regionals i transmissions en moltes llengües.

## Referències

* ↑ Shiraev, E. Russian Government and Politics. Palgrave Macmillan, 2013, p. 195. ISBN 978-1-137-26960-7 [Consulta: 7 març 2015].
* 1 2 Alexei Bessudnov, "Media Map" (183–189), Index on Censorship, Volum 37, Number 1, 2008, p. 184.
# Puig de ses Bruixes

El puig de ses Bruixes és una muntanya del massís de Randa, Mallorca, a la serra de Galdent, situada al terme de Llucmajor. Presenta una altitud de 352 metres i el seu cim és rocallós i amb aspecte de formiguer. El puig formava part de la possessió de Son Saleta i és just al límit amb el terme d'Algaida. Anomenat abans puig de Sant Joan, documentat el 1332, i puig Agut de Ferrutxelles. En el segle xv, segons la tradició s'hi col·locà una creu al seu cim amb l'objectiu d'espantar les bruixes que es dirigien d'Algaida a Llucmajor. Actualment la creu no existeix, però sí una perforació al cim que fa pensar en un buit per acoblar-hi l'extrem d'un pal o d'una creu.
Una rondalla mallorquina conta que al puig habitaven unes bruixes que s'entretenien espantant els habitants de la contrada. Els repobladors catalans anaren a donar part al rei en Jaume pels perjudicis que els provocava. El Conqueridor s'hi desplaçà amb la seva carrossa i alguns capellans, clavà una creu al cim i foragità totes les bruixes per sempre més.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 255. ISBN 84-8661702-2.
* La rondalla del puig de les Bruixes i el rei en Jaume Arxivat 2007-12-12 a Wayback Machine.
# Puig de sa Maimona

El puig de sa Maimona és un puig del massís de Randa, situat al terme municipal de Llucmajor, Mallorca, a l'est del massís, devora les cases de la possessió de sa Maimona. Forma una petita serra allargada en direcció sud-oest—nord-est juntament amb el puig de Binificat, el puig d'en Nadal, el puig de Son Cerdà i el puig de Binilagant Nou, essent el que està situat més al nord-est. El seu cim està situat a 345 m sobre el nivell de la mar.

## Referències

* ↑ Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
* ↑ SITIBSA. Servei d'Informació Territorial de les Illes Balears. «IDEIB.Infraestructura de dades espacials de les Illes Balears». Direcció General d'Ordenació del Territori del Govern de les Illes Balears. Arxivat de l'original el 2014-06-22. [Consulta: 1r juliol 2011].
# Apalone spinifera

Apalone spinifera és una espècie de tortuga de la família Trionychidae. Es distribueixen per Estats Units, Canadà i Mèxic. Apalone spinifera atra és sovint considerada com una espècie pròpia, Apalone ater.

## Morfologia

Té un cos molt pla, que li serveix per nedar millor i amb menys esforç. Les femelles poden mesurar fins a 50 cm, i els mascles fins a 25 cm. El seu cap i les potes són també clares amb ratlles i taques grogues o blanques. Tenen un característic nas en forma de trompa, que juntament amb el seu llarg coll els permet respirar sense haver de moure's del fons de l'aquari. Les potes estan molt palmejades. Té el closca de color clar, però la seva coloració varia molt amb cada exemplar. Hi ha exemplars que tenen alguns punts negres i la vora de color groc, altres que tenen petites taques fosques de diferents tonalitats i altres que tenen un color uniforme. La closca té una tacte rugós, que li dona nom. El plastró és de color blanc, sense taques. Amb l'edat aquestes tortugues van perdent la seva coloració característica.

## Distribució i hàbitat

A la natura habiten en bona part dels EUA, a les províncies del Canadà d'Ontario i Quebec, i en els estats mexicans de Tamaulipas, Nuevo León, Coahuila de Zaragoza, Chihuahua, Baixa Califòrnia i Morelos.
Aquesta espècie habita en llacs, estanys i altres zones aquàtiques de corrent molt lenta, amb molta vegetació i fons fangosos.

## Comportament

Són uns animals molt tranquils, que romanen la major part del temps en el fons de l'aigua, excepte quan van de caça.
No acostumen a sortir a prendre el sol. Només surten a la zona terrestre per realitzar la seva posta i poc més. Els exemplars d'aquesta espècie no solen ser agressius.
Són també unes grans caçadores. Gràcies a la seva velocitat en l'aigua i al seu llarg coll, persegueixen als peixos fins a donar-los caça. Són bastant tímides, i davant el mínim moviment aniran fins al fons de l'aquari i es enterraran a la sorra però amb el temps van perdent aquesta timidesa. Els exemplars adults poden viure sense problemes a l'aire lliure.

## Bibliografia

* Fritz, Uwe and Havaš, Peter. 2007. Checklist of Chelonians of the World. Museum für Tierkunde Dresden. Dresden.
* Species Apalone spinifera at The Reptile Database.
* California Turtle & Tortoise Club: Softshell Turtles.
* Spiny Softshell Turtle, Natural Resources Canada.

## Enllaços externs

* drawing of skull of Spiny Softshell Turtle