OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calhoun City

Calhoun City és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.872 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calhoun City tenia 1.872 habitants, 736 habitatges, i 530 famílies. La densitat de població era de 305 habitants per km².
Dels 736 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 23,6% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,1% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 22% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 66,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.983 $ i la renda mediana per família de 28.047 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.917 $ mentre que les dones 20.292 $. La renda per capita de la població era de 14.294 $. Entorn del 23,2% de les famílies i el 25,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calhoun City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calhoun City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Coregonus macrophthalmus

Coregonus macrophthalmus és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Reproducció

És ovípar i els ous són enterrats en nius desprotegits.

## Alimentació

Menja plàncton i insectes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: llac de Constança (Àustria, Alemanya i Suïssa).

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* 1 2 BioLib (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fatio, V., 1890. Faune des vertébrés de la Suisse. V. Histoire naturelle des poissons. II. Physostomes (suite et fin), anacanthiens, chondrostéens, cyclostomes. Georg, Ginebra i Basilea.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Klein, M. 1992. Effect of exploitation on growth, age-structure, and recruitment of an underfished population of European whitefish. Pol. Arch. Hydrobiol. 39(3-4):807-815.
* Kottelat, M. 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Kupka, E. 1948. Chromosomale Verschiedenheiten bei schweizerischen Coregonen(Felchen). Rev. Suisse Zool.. 55:285-293.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Nüsslin, O. 1882. Beiträge zur Kenntniss der Coregonus-Arten des Bodensees und einiger anderer nahegelegener nordalpiner Seen. Zoologischer Anzeiger v. 5: 86-92, 106-111, 130-135, 164-169 182-189, 207-212, 253-258, 279-282, 302-307.
* Steinmann, P., 1950. Monographie der schweizerischen Koregonen. Beitrag zum Problem der Entstehung neuer Arten. Spezieller Teil.
* Wagler, E., 1941. Die Lachsartigen (Salmonidae). II. Teil. Coregonen. Schweizerbart, Stuttgart.
* Wagler, E., 1950. Die Coregonen in den Seen des Voralpengebietes. XI. Herkunft und Einwanderung der Voralpencoregonen.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Coregonus macrophthalmus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Miragaia longicollum

Miragaia longicollum és una espècie de dinosaure estegosàurid. Les seves restes fòssils foren trobades a roques del Juràssic superior a Portugal. Miragaia destaca per la longitud del seu coll, que inclou almenys 17 vèrtebres.

## Enllaços externs

* Nou dinosaure trobat a Portugal (anglès)
* Trobat un nou estegosaure de coll llarg (anglès)
# Unitat Educativa amb Currículum Propi

Una Unitat Educativa amb Currículum Propi és una modalitat d'escolarització de les Illes Balears per alumnes amb discapacitat psíquica, trastorns greus del desenvolupament o discapacitat motriu severa, amb suport molt individualitzat i específic, i adaptacions curriculars significatives.
En centres ordinaris per a les etapes d'escolarització obligatòria, en centres sostinguts amb fons públics, tracta de donar resposta a les necessitats educatives d'aquell alumnat amb discapacitats greus que, tot i les adaptacions curriculars significatives que es puguin determinar, no pot compartir el currículum ordinari però que pot desenvolupar capacitats bàsiques de comunicació, i d'integració social.

## Destinataris i condicions d'assistència

L'alumnat d'una unitat educativa té els mateixos drets que la resta de l'alumnat a l'ús de les instal·lacions del centre i a accedir als serveis bàsics, així com a participar de totes aquelles activitats que, dins l'horari escolar afavoreixin el seu desenvolupament personal i social. L'adscripció dels alumnes a aquesta unitat educativa està condicionada a la realització prèvia d'una avaluació psicopedagògica per determinar les necessitats educatives especials associades a:
* Discapacitat psíquica moderada amb trastorn de personalitat o sense
* Trastorns greus del desenvolupament
* Discapacitat motriu severa.
* Plurideficiències.
Que han de quedar reflectides al corresponent dictamen, el qual ha d'incloure la modalitat d'escolarització esmentada.

## Referències

* 1 2 «Ordre de la consellera dEducació i Cultura, de 29 de gener de 2009, per la qual es regula la creació i el funcionament de les unitats educatives amb currículum propi en centres ordinaris per als nivells obligatoris en centres sostinguts amb fons públics», 29-01-2009. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 22 març 2015].
# Baikal

«Baikal» té aquests significats:
* Llac Baikal, cos d'aigua a la regió de la Sibèria oriental (Rússia)
* Baikal (Primórie), poble al krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia
* Baikal-Amur, línia de ferrocarril de Rússia
** Ferrocarril Circumbaikal, la línia que recorre la costa del llac.
* Serralada o muntanyes Baikal, cadena muntanyosa a la riba nord-oest del llac Baikal al sud de Sibèria, Rússia
* Russ-Baikal, equip ciclista rus de ciclisme en ruta que va competir de 1992 a 1993

## Vegeu també

* Llac Balkhaix
# Johann Friedrich von Brandt

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Brandt».
Johann Friedrich von Brandt (25 de maig del 1802 - 15 de juliol del 1879) fou un naturalista alemany.
Brandt nasqué a Jüterbog, en l'actual estat de Brandenburg, i fou educat a Wittenberg i a la Universitat Humboldt de Berlín. El 1831 fou nomenat director del Departament de Zoologia de l'Acadèmia de les Ciències de Sant Petersburg, on publicà en rus. Brandt encoratjà la col·lecció d'animals nadius, molts dels quals no estaven representats al museu. Començaren a arribar molts exemplars de les expedicions de Nikolài Alekseièvitx Sevértzov, Prjevalski, Middendorf, Schrenck i Gustav Radde.
Descrigué diversos ocells recollits per exploradors russos de la costa del Pacífic de Nord-amèrica, incloent-hi Phalacrocorax penicillatus, Rissa brevirostris i l'èider de Fischer. El ratpenat de Brandt i l'eriçó de Brandt estan anomenats en honor seu.
Brandt també fou un entomòleg especialitzat en els coleòpters. Morí a Merreküll, Estònia.

## Referències

* Anònim (1877) Das fünfzigjährige Doktorjubiläum des Akademikers Geheimrat Johann Friedrich Brandt am 12.(24.) Januar 1976. St. Petersburg.
* Anònim (1879) [Brandt, J. F.] Botan. Ztg. 37 743
* Anònim (1879) : [Brandt, J. F.] Naturaliste Canad. 1 111
* Anònim (1879): [Biography] Zool. Anz. 2 480
* Medvedev, G. S. 2000 [Brandt, J. F.] Trudy Russk. ent. Obsc. 71 6-22, Portr.
* Ratzeburg, J. T. C. 1874 Forstwissenschaftliches Schriftsteller-Lexikon. Berlin, Nicolai'sche Buchhandlung : X+1-516 72-76
* Strauch, A. 1889 Das zoologische Museum der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften zu St. Petersburg in seinem fünfzigjährigen Bestehen.
# Calta

La calta (Caltha palustris) és una herba perenne de la família de les ranunculàcies de molleres, prats molt humits i boscos de ribera dels estatges montà, subalpí i alpí de tota la serralada pirinenca. És una planta tòxica. En català també es coneix com a flor de mal d'ulls, flor de tots mesos, ram de Sant Isidre i viola groga.

## Descripció

És una planta herbàcia, perenne, amb tija erecte que assoleix 3 dm d'alçada de color porpra. Les fulles de color verd fosc són grans, arronyonades i brillants amb un llarg pecíol. Les flors són terminals, es troben a parells i tenen cinc sèpals de color groc intens.

## Propietats

* Antiespasmòdic utilitzat en homeopatia per tractar neuràlgies, migranyes i problemes gastrointestinals.
* S'ha usat el suc de les seves plantes per al tractament de berrugues, encara que amb molta precaució en ser irritant de la pell.
* Planta sencera i hàbitat
* Detall de les fulles
* Detall de la flor
* Fruits en poliaqueni
* Els fruits madurs i llavors
# Coregonus ladogae

Coregonus ladogae és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Els individus joves mengen zooplàncton, mentre que els adults es nodreixen de peixos (principalment, Osmerus eperlanus).

## Distribució geogràfica

És autòcton del llac Ladoga i ha estat introduït a llacs de Letònia i Rússia (incloent-hi Sibèria).

## Observacions

Pot produir híbrids amb altres espècies del gènere Coregonus.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 3 IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S., 1948. (Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries). Vol. 1 (1948), vols. 2-3 (1949). Izdatelstvo Akademii Nauk SSSR, Moscou i Leningrad.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kottelat, M., Bogutskaya, N.G. i Freyhof, J., 2005. On the migratory Black Sea lamprey and the nomenclature of the ludoga, Peipsi and ripus whitefishes (Agnatha: Petromyzontidae; Teleostei: Coregonidae).
* Kottelat, M. i Freyhof, J., 2007. Handbook of European Freshwater Fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Mine (pel·lícula)

Mine és una pel·lícula dramàtica turca de 1983 dirigida per Atıf Yılmaz. Va ser inscrit al 14è Festival Internacional de Cinema de Moscou.

## Sinopsi

Mine és una dona casada amb Cemil, un cap d'estació groller i antipàtic, raó per la qual no es feliç en el seu matrimoni. Alhora el fet que sigui atractiva, per una banda, fa que els homes del poble se sentin atrets per ella i que les dones es posin gelosa, cosa que la fa objecte de comentaris i xafarderies. La seva única amiga és Perihan, professora de literatura a l'institut. Un dia arriba a la ciutat İlhan, escriptor i germà gran de Perihan. Ambdós se senten atrets, cosa que els comportarà molts problemes.

## Repartiment

* Türkan Şoray com Mine
* Cihan Ünal com Ilhan
* Hümeyra com Perihan
* Kerim Afsar com Doctor
* Celile Toyon Uysal

## Referències

* ↑ «14th Moscow International Film Festival (1985)». MIFF. Arxivat de l'original el 16 març 2013. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ Mine, al Festival dels Tres Continents

## Enllaços externs

* Mine a YouTube
# Illa Brock

Illa Brock (Brock Island) és una de les illes del grup de les illes de la Reina Elisabet, a l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, al nord del Canadà. Administrativament pertany als Territoris del Nord-oest.

## Geografia

L'illa es troba a l'extrem occidental del grup de les illes de la Reina Elisabet, en un grup de tres illes obertes a l'oceà Àrtic. Es troba a l'oest de l'illa de Mackenzie King, de la qual està separada per un estret de 6 km d'amplada. L'illa del Príncep Patrick es troba 47 km al sud-oest.
La seva superfície és de 764 km². És una illa molt plana, sent la seva alçada màxima sols de 67 metres.

## Història

El primer a arribar a l'illa, el 1915, fou l'explorador Vilhjalmur Stefansson.

## Referències

* ↑ Stefansson, Vilhjalmur. The Friendly Arctic: The Story of Five Years in Polar Regions. New York: Macmillan, 1922.

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line Arxivat 2008-09-02 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Illa de Brock a oceandots.com (anglès)
# Zinóvkino

Zinóvkino (en rus: Зиновкино) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2013 tenia 24 habitants. Pertany al districte de Komàritxi.

## Referències

* ↑ «Izbichnya». GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-09-27. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Комаричского района Брянской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Joan Baptista Pons i Trabal

Joan Baptista Pons i Trabal (Barcelona, 30 de juliol de 1855 - Barcelona, 24 d'octubre de 1927) fou un arquitecte barceloní d'estil eclèctic influït pel modernisme.

## Biografia

Fill d'Antoni Pons i Roura, paleta nascut a Barcelona, i de Antònia Trabal i Sau, nascuda a Taradell. Casat amb Leonor Domínguez i Viadera, foren pares de Antoni Pons i Domínguez, també arquitecte.
Estudià a Barcelona entre els anys 1872 i 1879, i es titulà en arquitectura a l'any següent. Fou arquitecte municipal a Barcelona, la Garriga i, fins al 1898, a Badalona. També exercí de catedràtic de fusteria a l'Escola de Belles Arts.
Va ser l'autor d'un projecte d'urbanització de la plaça de Catalunya (1888). També redactà el 1888 un projecte per a l'edifici del col·legi de les Teresianes i en començà les obres, però quan ja havia construït un metre de mur, el promotor Enric d'Ossó decidí passar l'encàrrec a Antoni Gaudí. A partir del 1895, i durant un curt període, en el despatx d'arquitectes d'en Pons i Trabal hi treballà un joveníssim Domènec Sugrañes i Gras, arquitecte posteriorment molt relacionat amb Gaudí.
Pons i Trabal realitzà obres a:
* Barcelona, on Pons i Trabal va fer les cases Pia Batlló (1892, c/Consell de Cent 305), Valentí Puigbó (1892, c/Atlàntida 63), Boera (1893, c/València 265), Peyra (1893, c/Mallorca 285), Dotres (1894 c/Mallorca 292), Vives (1894, Nou de la Rambla amb Piquer), Pons Trabal (1908, c/Balmes 81), i el panteó Cros del cementiri de Sant Gervasi (1894)
* Badalona. El 1895 va fer la proposta d'eixample que seria la base de la trama urbana de la població. Pons també feu el monument a Vicenç Roca i Pi (1894, a la Rambla), l'edifici del Cor de Marina (1896, Rambla 11) i Ca l'Escanyaralets (1897, Rambla 5), entre d'altres.
* L'Arboç, on ´projectà la Torre de Bellesguard (1889).

## Bibliografia

* Juan Bta. Pons Traval Monasterio de Santas Creus (Tarragona). Memoria descriptiva Barcelona: Asociación de Arquitectos de Cataluña, 1896
* Juan Bta. Pons Monumentos funerarios coleccionados Barcelona: J.Bta.Pons y Cía., sa [1900?]

## Referències

* ↑ Ajuntament de Barcelona, Ressenya del Catàleg de la sèrie de llicències d'obres particulars del fons documental de l'antic ajuntament de Sant Gervasi de Cassoles. (1843-1897) Arxivat 2007-09-12 a Wayback Machine.
* ↑ Colegio Teresiano in the view point of architectural history and documentation 1957-2002, de Jos Tomlow (anglès)
* ↑ poblesdecatalunya.cat, Casa Valentí Puigbó
* ↑ archxx-sudoe.org, Pons Trabal
* ↑ 3.2.3. L'Eixample Pons de 1895
* ↑ poblesdecatalunya.cat, Monument a Roca Pi
* ↑ «Cor de Marina. Fotos antigues». Arxivat de l'original el 2014-12-08. [Consulta: 15 abril 2008].
* ↑ poblesdecatalunya.cat, Ca l'Escanyaralets (Badalona)
* ↑ «Torre de Bellesguard (L'Arboç) {{{2}}}». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Calpúrnia (filla de Calpurni Bèstia)

Calpúrnia (llatí: Calpurnia) era filla de Luci Calpurni Bèstia, cònsol romà l'any 111 aC. Es va casar amb Publi Antisti, i va ser mare d'Antístia, la primera muller de Pompeu Magne. A la mort del seu espòs Publi Antisti l'any 82 aC per ordre de Màrius el Jove, es va suïcidar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 582.
# Cryptotis hondurensis

Cryptotis hondurensis és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Hondures.
# Milad Doueihi

Milad Doueihi és catedràtic en Cultura Digital a la Université Laval del Quebec. El seu primer llibre, Histoire perverse du coeur humain, li ha valgut el reconeixement com a prolífic investigador de la història de les religions. Ha fet derivar aquesta línia de recerca cap a un estudi humanístic de la qüestió digital amb publicacions com La grande Conversion numérique o Pour un humanisme numérique, on reivindica la necessitat d'abordar les noves tecnologies des de les humanitats. En paral·lel al treball com a docent i investigador, ha ocupat el càrrec de director d'estudis associats a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales de París.

## Referències

* ↑ «Milad Doueihi». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Nové Hony

Nové Hony és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. LLa primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ webex.digital. «História | Nové Hony | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 6 gener 2022].
# Hubert Sauper

Hubert Sauper (nascut el 27 de juliol de 1966 a Kitzbühel, Tirol, Àustria) és un director de cinema conegut per Darwin's Nightmare en 2004, que va estar nominada per a un Premi Óscar. Sauper ha viscut al Regne Unit, Itàlia, i Estats Units i ara viu a França. Va estudiar direcció cinematogràfica a Viena i França. Ensenya classes de cinema a Europa i Estats Units. Ha actuat en diversos curtmetratges i en dues pel·lícules: In The Circle of the Iris, dirigida per Peter Patzak, i Blue Distance, dirigida per Peter Schreiner.

## Filmografia

* On the Road With Emil (1993, documental)
* So I Sleepwalk In Broad Daylight (1994, ficció)
* Lomographer's Moscow (1995, documental)
* Kisangani Diary / Loin du Rwanda (Far From Rwanda) (1998, documental)
* Alone With Our Stories (2000, documental)
* Darwin's Nightmare (2004, documental)
* We come as friends (2014, documental)

## Referències

* ↑ «Hubert Sauper». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Batalla de Brustem

La batalla de Brustem va tenir lloc al 28 d'octubre de 1467 a Brustem, un poble del principat de Lieja, actualment a Limburg a Bèlgica.

## Antecedents

La població de les Bones Viles del principat van oposar-se a Lluís de Borbó, el príncep-bisbe que Felip III de Borgonya va imposar el 1465 contra la voluntat dels edils i del capítol. Després de la derrota a la batalla de Montenaken, Carles I va imposar la pau de Sint-Truiden pel que van haver d'acceptar l'autoritat del Ducat de Borgonya que va establir un règim dictatorial executant molts ostatges, abolint els drets i les llibertats del principat, i imposant a les bones viles l'enderroc de les seves muralles.
Després de la mort de Felip III el 1467 les milícies de liegesos, conduïdes pel senyor Raes de la Rivière, senyor d'Heers i antic burgmestre de Lieja, que esperaven en va amb l'ajuda del rival dels ducs de Borgonya, el rei de França, Lluís XI van concentrar-se a l'entorn del castell de Brustem per dirigir-se contra l'exèrcit borgonyó que assetjava Sint-Truiden.

## Batalla

Les tropes de Borgonya, uns 800 cavallers i una infanteria de 20.000 a 30.000 soldats, conduïdes per Carles I van afrontar les milícies populars (de 12.000 a 30.000 combatents segons diverses fonts) als aiguamolls del riu Melsterbeek al voltant del castell. 4000 liegesos i 400 Borguinyons van morir al combat.

## Conseqüències

Tot i ser derrotats, Carles de Borgonya no va trencar la resistència del Principat de Lieja.

## Referències

* ↑ (neerlandès) Roeland en Albrecht Goors, Slag bij Brustem
* ↑ «Erfgoedcel Sint-Truiden». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 11 novembre 2008].

## Bibliografia

* (anglès) Robert Douglas Smith i Kelly DeVries, The artillery of the Dukes of Burgundy, 1363-1477
# Joan Baptista Pont i Moncho

Joan Baptista Pont i Moncho (València, segles xix i xx), va ser un dramaturg valencià.
Va ser col·laborador del periòdic El Mercantil Valenciano. Escrigué fonamentalment teatre i llibrets de sarsuela en castellà i català, amb incursions en la poesia. La seua obra Terra d'horta el situa com un dels autors que, a principis del segle xx, van intentar renovar el teatre valencià, distanciant-se del corrent sainetístic. Aquesta obra va comptar amb música incidental d'Eduard López-Chávarri.

## Obres

Llista no exhaustiva

### Teatre

* El primer tenor (1896)
* El martes de carnaval
* La argelina
* Els payasos (sic) llibret de sarsuela en col·laboració amb Vicent Fe Castell, música de José García Sola i Eduard Genís (1899)
* Muñecos de porcelana
* La corte de Transmania
* Terra d'horta, amb il·lustracions musicals d'Eduard López-Chávarri, estrenada el 30 de maig de 1907
* La dama roja
* Luz en la fábrica
* El cuento del dragón
* La diplomacia
* Farsa Real
* La escuela de las Cortesanas
* La parte del león
* La cómica
* El tinglado de la farsa
* La hebrea
* El pregón
* Voluntarios a Melilla
* Las fieras
* La copla de la Dolores
* El drama del Calvario, amb il·lustracions musicals d'Enrique Estela

## Bibliografia

* Remei Miralles i Josep Lluís Sirera. Teatre dramàtic de començaments del segle XX. Institució Alfons el Magnànim. València, 1993.
# Corral-Rubio

Corral-Rubio és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 49 km de la capital de la província. Té 421 habitants, segons dades de l'(INE 2006).