OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Ventura i Virgili

Pere Ventura i Virgili (Barcelona, 23 de febrer de 1897 - Serra de Guadarrama, 6 d'agost de 1936), conegut amb el sobrenom de Guants o Guantes, fou un futbolista català de la dècada de 1920, i més tard periodista.

## Trajectòria

El sobrenom de Guants o Guantes se'l van posar perquè, es deia que jugant un partit, una pilota que anava propera al pal fou frenada per uns guants que hi havia deixat allí, fet que evità que entrés a la porteria.
No es tenen moltes dades durant la dècada de 1910 però sembla que formava part del RCD Espanyol, jugant diversos partits amb el primer equip i el reserva. La temporada 1917-18 jugà a l'Universitari SC i la 1918-19 fou jugador del FC Vilafranca. El 1919 s'anuncia que fitxa pel Madrid però no hi ha constància que hi arribés a jugar.
Durant la temporada 1920-21, amb la marxa de Ricard Zamora de l'Espanyol, esdevingué el porter suplent de Ramon Bruguera, però una lesió d'aquest, el portà a la titularitat de l'equip en el campionat de Catalunya. Posteriorment jugà al Gimnàstic FC de València al Real Stadium de Saragossa i al CE Sabadell.
Un cop retirat fou periodista esportiu, treballant a diaris com La Nau o La Rambla. En començar la Guerra Civil, travessà accidentalment el front dins d'un automòbil en el decurs del 6 d'agost de 1936, on també viatjava el president del FC Barcelona Josep Sunyol, el xofer i un tinent republicà, quan visitaven el front. Foren detinguts per tropes franquistes a la serra de Guadarrama; essent tots quatre afusellats sense judici previ.

## Referències

* 1 2 3 «El mártir del Espanyol». El Periódico de Catalunya, 25-01-2016. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «RCD Español». Mundo Deportivo, 24-09-1914. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Universitari-Español». Mundo Deportivo, 13-03-1916. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Copa España». Mundo Deportivo, 12-09-1916. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Segunda categoria». Mundo Deportivo, 03-09-1918. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ Madrid-sport (Madrid). 25/10/1917, pàgina 13.
* ↑ Madrid-sport (Madrid). 11/10/1917, pàgina 12.
* ↑ «Español-Villafranca». Mundo Deportivo, 05-11-1918. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Partidos inter-regionales». Mundo Deportivo, 04-09-1919. [Consulta: 17 gener 2021].
* ↑ «Indiscreciones». Mundo Deportivo, 09-10-1919. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «En Valencia». Mundo Deportivo, 24-07-1922. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Ventura (Guantes)». Mundo Deportivo, 26-03-1924. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ «Fitxa de Ventura». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ La mort de Josep Sunyol [podcast]. Catalunya Ràdio (06/02/2011). [Consulta: 12 febrer 2011].
# Waldi

Waldi va ser la mascota dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (República Federal Alemanya, avui en dia Alemanya). Fou creada pel dissenyador Otl Aicher, bassant-se en la raça teckel, característica de l'Estat de Baviera.
Va ser la primera mascota d'uns Jocs Olímpics d'Estiu i es caracteritzava per la seva gamma cromàtica, tenint el cap i la cua de color blau clar i el cos format per franges grogues i verdes. La mascota va tenir una gran acollida i es va reproduir en nombrosos objectes, això va provocar que des de llavors cada olimpíada hagi comptat amb la seva mascota.

## Enllaços externs

* (anglès) Mascot Dog Waldi Arxivat 2011-12-08 a Wayback Machine.
# Rossita

La rossita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor del doctor Clarence Samuel Ross (20 de setembre de 1880 - 19 d'abril de 1975), geòleg i mineralogista nord-americà, del US Geological Survey.

## Característiques

La rossita és un òxid de fórmula química Ca(VO₃)₂·4H₂O. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3. És un mineral dimorf de la calciodelrioïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rossita pertany a «04.HD - Inovanadats» juntament amb els següents minerals: metarossita, munirita, metamunirita, dickthomssenita i ansermetita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional d'Història Natural.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al túnel Arrowhead, situat al Bull Pen Canyon, al comtat de San Miguel (Colorado, Estats Units). Ha estat descrita en diversos indrets més dels estats nord-americans de Colorado, Arizona, Nou Mèxic i Utah, així com a l'Argentina, l'Equador, la República Txeca, Namíbia i Rússia.

## Referències

* ↑ «Rossite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
# José Manuel Sempere i Macià

José Manuel Sempere Macià (Elx, País Valencià, 15 de febrer de 1958), va ser un futbolista valencià que jugava com a porter.

## Biografia

Sempere, nascut a la pedania il·licitana de Torre del Pla va ser un porter que va disputar pràcticament tota la seva vida esportiva en el València CF. Com que era d'altura modesta, va destacar com a porter per una agilitat que donava una gran espectacularitat al seu joc.
Després del seu pas pel CE Mestalla, i una breu cessió al RCD Espanyol la temporada 1979-80, on disputà molt pocs partits en restar a l'ombra d'Urruticoechea, la seua consolidació en el primer equip va ser ràpida i contundent. Així, quan debuta en primera divisiói en la temporada de 1980-1981 va disputar ni més ni menys que 31 partits de lliga a més del partit que va suposar el seu únic títol, la tornada de la Supercopa d'Europa davant el Nottingham Forest.
Després d'altre any en el qual va consolidar la titularitat, la temporada 1982-1983 tot just va disputar nou partits en una caòtica temporada en la qual el València CF es va salvar del descens en l'última jornada i en la qual es van alternar en la porteria tres arquers de renom com el mateix Sempere, Bermell i Manzanedo. Després de tres temporades en les quals tot i augmentar el nombre de partits disputats no va aconseguir la titularitat absoluta es produïx la major catàstrofe esportiva en la història del València CF. El club, ofegat pels deutes, descendeix a segona divisió. En la nova categoria millora els seus números però en l'anhelat i fulgurant ascens a primera va compartir al cinquanta per cent la titularitat amb Antonio García Pérez.
No obstant això el fitxatge de José Manuel Otxotorena l'estiu de 1988 li va tancar les portes definitivament a la titularitat passant tres temporades pràcticament en blanc en lliga. Però gràcies al seu magnífic nivell es va mantenir com a porter titular de la Copa del Rei. Després d'aquests tres anys infausts s'inicia un nou trienni en el qual arracona a José Luis González Vázquez fitxat com gran estrella de la Reial Societat i es consolida com el titular indiscutible del València CF. Aquesta època daurada acaba de cop, ja que el fitxatge d'Andoni Zubizarreta fa que en la seua darrera temporada en el València CF, la 1994-1995 no dispute ni un sol partit de lliga decidint retirar-se al comptar ja amb 37 anys.
Després de catorze temporades al València CF es va retirar sent el porter que més partits de lliga havia disputat amb el primer equip amb un total de 270, únicament superat després per Santiago Cañizares.

### Selecció espanyola

Va ser convocat en diverses ocasions durant la fase de classificació del mundial de 1982 com a suplent de Luis Miguel Arconada si bé no va arribar a debutar i tampoc no va ser convocat per a la fase final d'aquest mundial.

## Clubs

| Club | Any |
| CE Mestalla | ????-1980 |
| València CF | 1980-1995 |

## Palmarès

| Títol | Equip | Any |
| Supercopa d'Europa | València CF | 1980 |

## Enllaços externs

* Sempere www.lfp.es
# Eleccions legislatives sueques de 1920

Les eleccions legislatives sueques del 1920 es van celebrar el setembre de 1920. La participació fou del 55,3%, i fou l'última votació en la que no votaren les dones. Els més votats foren els socialdemòcrates i Hjalmar Branting fou nomenat primer ministre de Suècia.
| Partit | % vots | + – des. set. 1914 |
| Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | 36,1% | ▼3,1% |
| Lliga Electoral General (Allmänna Valmansförbundet) | 27,9% | ▲3,2% |
| Partit Coalició Liberal Liberal samlingspartiet | 21,8% | ▼5,8% |
| Lliga Agrària (Bondeförbundet) | 14,2% | ▲5,7% |
| Altres partits | -- |

## Font

* «Historisk statistik över valåren 1910-2006. Procentuell fördelning av giltiga valsedlar efter parti och typ av val - Statistiska centralbyrån».
# Schisma

El schisma és un petit interval musical que apareix (entre d'altres, amb algunes variants) en el sistema temperat com a resultat de la comparació de la quinta temperada i la quinta justa. És una coma, i està entre una coma pitagòrica (531,441: 524,288) i una coma sintònica (81:80); és igual a 32,805: 32,768. La seva dimensió és d'1,9537 cents.
El schisma té el seu origen en la repartició de la coma pitagòrica entre les dotze quintes del cercle, amb l'objectiu de "temperar" aquestes quintes i aconseguir que el cercle es tanqui, evitant la quinta del llop per dissolució de la seva diferència respecte de les altres quintes.

## Característiques

La mesura exacta del schisma és d'una dotzena part de la coma pitagòrica, i així els 24 cents de la coma pitagòrica resulten en un schisma de 24/12 = 2 cents. L'expressió matemàtica del schisma és:
${\sqrt[{12}]{\frac {({\frac {3}{2}})^{12}}{2^{7}}}}$
Obeeix a la divisió en dotze parts, mitjançant l'arrel dotzena, de la coma pitagòrica resultant de la diferència entre dotze quintes justes de 3/2, i 7/8.
La reduïda dimensió del schisma produeix, per interferència, uns impulsos acceptablement lents entre les quintes temperada i pitagòrica, si bé la velocitat dels impulsos depèn de l'octava que es consideri, de tal manera que en cada octava que s'ascendeix cap a l'agut, la velocitat d'aquests impulsos és doble. Prenent com a referència un la de 440 Hz, la quinta justa ens porta a un mi de 660 Hz, i la cinquena temperada a un mi que és un schisma més baix, a 659,26 Hz. La velocitat dels impulsos s'obté de la diferència entre les dues freqüències que s'han calculat per al mi, i el resultat és aproximadament de 0,74 Hz; o sigui, tres impulsos cada quatre segons.
Els impulsos lents que produeix el schisma justifiquen la qualificació usual de "bones" o "molt bones" per a les quintes temperades. Altres intervals pitagòrics resulten lleugerament suavitzats per efecte del schisma a causa de la seva acumulació en l'encadenament de quintes que s'utilitza per formar aquest interval. Per exemple, la tercera major temperada és quatre schismes menor que el diton pitagòric, format per quatre quintes justes. Igualment, la tercera menor temperada és tres schismes més gran que la pitagòrica, ja que està composta de tres quintes.

## Referències

* ↑ Benson, Dave (2006). Music: A Mathematical Offering, p. 171. ISBN 0-521-85387-7.
* ↑ Apel, Willi (1961). Harvard Dictionary of Music, p. 188. ISBN 0-674-37501-7.

## Enllaços externs

* Joe Monzo, Kami Rousseau (2005). "Septimal-Comma", Tonalsoft: Encyclopedia of Microtonal Music Theory. Consultat el 06-06-2015.
* "List of Intervals", Huygens-Fokker.org. Consultat el 06-06-2015.
# White Shadows

«White Shadows» és una cançó de la banda anglesa Coldplay, llançada exclusivament a Mèxic el 2007 com a sisè senzill del seu tercer àlbum, X&Y.
La cançó fou produïda per Ken Nelson i comptà amb la col·laboració de Brian Eno pels sintetitzadors i les tasques d'enginyeria a càrrec de Rich Costey. Tot i que inicialment van anunciar que seria el cinquè senzill del disc a Austràlia, la banda va canviar de plans i anul·lar el seu llançament sense indicar les raons d'aquesta decisió. Tanmateix, finalment fou llançat només a les emissores de ràdio mexicanes el juny de 2007 per promocionar la gira llatinoamericana que havia de fer el grup. La rebuda per part dels mitjans fou força positiva malgrat la poca exposició internacional que va tenir.

## Enllaços externs

* White Shadows a WikiColdplay (anglès)
# Wallarima

Wallarima va ser una ciutat d'Anatòlia esmentada a les inscripcions hitites en temps de Tudhalias II (segle xiv aC), situada a la vora del regne d'Arzawa (al sud) i a l'est dels territoris aqueus de la costa (Ahhiyawa). A l'època grega i romana es va conèixer amb el nom d'Hil·larima (Ὑλλάριμα).

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reimo Medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos: Akal, 2004, p. 27. ISBN 8446022532.
* ↑ Talbert, Richard J. A. (et al.). Barrington atlas of the Greek and Roman world. Princeton: Princeton University Press, 2000, p. 61. ISBN 9780691031699.
# Rossiïka

Rossiïka (en rus: Российка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 685 habitants. Pertany al districte municipal de Bolxaia Murtà.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2014-07-13. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Айтатский сельсовет». Официальный сайт Администрации Большемуртинского района. Arxivat de l'original el 2019-06-11. [Consulta: 7 juny 2019].
# José Manuel Ruiz Rivero

José Manuel Ruiz Rivero (Màlaga, 20 de febrer de 1970) és un economista i polític mallorquí d'origen andalús, senador en la VI i VII legislatures.

## Biografia

Diplomat en Ciències Empresarials per la Universitat de les Illes Balears, és advocat de l'Estat. Va ser membre del comitè executiu del Partit Demòcrata Popular. Membre de l'Institut d'Estudis Fiscals, ha publicat diversos treballs en revistes especialitzades en Dret Tributari. Ha estat Assessor de Relacions Interinstitucionals del Govern Balear i responsable de Relacions Institucionals de l'empresa "Fires i Congressos Balears".
Va ser senador pel Partit Popular de Mallorca a les eleccions generals espanyoles de 1996 (entrà el 2 de juliol de 1999 per la renúncia del titular Jaume Font) i 2000, on fou president de la Comissió de Treball i Afers Socials.
Regidor de l'ajuntament de Calvià des de 1999 i tinent d'alcalde delegat de Serveis Generals de Calvià de 2003 a 2007 (fou regidor delegat de Zona de El Toro i Nova Santa Ponça) i amb les atribucions corresponents al món rural i canera municipal (31 juliol 2003 fins 8 gener 2004). Al març de 2005 es renombrà l'àrea quedant com a segon tinent de batle delegat de Serveis Generals i Participació Ciutadana i mig any després com a segon tinent de batle delegat de Serveis Generals, Participació Ciutadana i Vies i Obres. Però fou per molt poc temps, només un mes, ja que al novembre de 2005 tornà a quedar com a segon tinent de batle delegat de Serveis Generals i Participació Ciutadana. Fou gerent de l'Institut de Formació i Ocupació (IFOC) de Calvià des de juliol de 2011. Al 2015 fou el candidat del PP a la batlia de Calvià.
El març de 2012 fou nomenat director general de l'Ens Públic de Radiotelevisió de les Illes Balears. En juliol de 2013 fou nomenat president de la FORTA.

## Referències

* ↑ Fitxa del Senat (1996)
* ↑ Fitxa del Senat (2000)
* ↑ BOIB Núm 103/2003 de 19/07/2003 PDF
* ↑ Decret de batlia BOIB Núm 121/2003 de 28/08/2003 PDF
* ↑ Decret de Batlia BOIB Núm 17/2004 de 03/02/2004 PDF
* ↑ Decret de batlia BOIB Núm 47/2005 de 24/03/2005 PDF
* ↑ Decret de batlia BOIB Núm 154/2005 de 15/10/2005 PDF
* ↑ Decret de batlia BOIB Núm 178/2005 de 26/11/2005 PDF
* ↑ «José Manuel Ruíz Rivero, nuevo gerente del IFOC». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ Relació de candidatures proclamades a les Eleccions Locals del proper dia 24 de maig de 2015 PDF
* ↑ Resolució del President del Parlament de les Illes Balears per la qual disposa els nomenaments dels membres del Consell de Direcció i del Director General de l'Ens públic de Radiotelevisió de les Illes Balears i del Consell de Direcció PDF
* ↑ L'exsenador del PP José Manuel Ruiz serà el director d'IB3 Arxivat 2014-12-15 a Wayback Machine. a dBalears, 24 de febrer de 2012
* ↑ La FORTA cambia de manos: José Manuel Ruíz Rivero (IB3), nuevo presidente a prnoticias.com, 11 de juliol de 2013
# Ernolsheim-Bruche

Ernolsheim-Bruche (en alsacià Arelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.688 habitants.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Regió de Molsheim-Mutzig.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 591 | 704 | 838 | 1.285 | 1.583 | 937 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Michel Daeschler | |
# Sclerophrys reesi

Sclerophrys reesiAmietophrynus reesi és una espècie de gripau de la família Bufonidae endèmica de Tanzània. Va ser descrit com Bufo reesi per John Charles Poynton el 1977. Va ser reclassificat el 2006 en el gènere Amietophrynus i una segona vegada el 2016 en el gènere del Sclerophrys.
Els adults té una longitud fins a 56,6 mm. Aquesta espècie rep el nom en reconeixement a Allen Rees.
Se'n troba entre 200 i 500 m d'altitud a la zona d'inundació dels rius Kihansi i Kilombero (també amb el nom Ulanga). Hi ha dades insuficients sobre la poblacío i la distribució ni sobre eventuals amenaces, però es podria veure afectada per la invasió agrícola, el pasturatge excessiu i l'expansió dels assentaments humans.

## Referències

* 1 2 SSC Amphibian Specialist Group «Sclerophrys reesi: IUCN : The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T54746A107349642» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 20-09-2013. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t54746a107349642.en.
* ↑ Poynton, J.C. «A new Bufo and associated Amphibia from southern Tanzania» (en anglès). Annals of the Natal Museum, vol. 23, 1, 1977, pàg. 37–41.)
* ↑ Ohler, Annemarie; Dubois, Alain «The identity of the South African toad Sclerophrys capensis Tschudi, 1838 (Amphibia, Anura)» (en anglès). PeerJ, 4, 11-01-2016, pàg. e1553. DOI: 10.7717/peerj.1553. ISSN: 2167-8359. PMC: PMC4715445. PMID: 26788431.
* ↑ Poynton, 1977, p. 37.
# Walter (cràter)

* No s'ha de confondre amb Walther, un cràter proper a Deslandres.
Walter és un petit cràter d'impacte situat a la cara visible de la Lluna, a nord-est del cràter Diophantus. Veïns immediats del cràter, a més de Diophantus al sud-oest, són els petits cràters Louise i Samir al nord nord-oest; i Isabel al nord-oest. Al nord-oest també apareixen la Rima Diophantus, el Mons Delisle i el cràter Delisle.
* Localització de Walter
* Imatge de Lunar Orbiter 4. Les fletxes marquen la posició de Walter
El cràter és una petita depressió superficial del terreny, caracteritzada per la seva forma irregular i el seu contorn poc definit.
L'origen de la denominació és una anotació inicialment no oficial a la pàgina 39B2 / S11 de la sèrie de plànols del Lunar Topophotomap de la NASA. El nom va ser aprovat per la UAI el 1976.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Yeğen Hacı Mehmed Paixà

Seyyid Yeğen Hacı Mehmed Paixà (1726-1787) fou gran visir otomà el 1782.
Era un genísser que després d'una llarga carrera amb nombrosos càrrecs, va arribar a gran visir amb 56 anys el 25 d'agost de 1782. No va poder fer gairebé res, ja que va ser destituït al cap de 4 mesos, el 31 de desembre de 1782.
Era serasker a Köstenje quan va morir el 6 de desembre de 1787.

## Referències

* Histoire de l'Empire ottoman, depuis son origine jusqu'à nos jours, par J. von Hammer; traduit de l'allemand par J. J. Hellert, Volum 1 a 18
Gran visir otomà :
# Mont-Saint-Martin (Ardenes)

Mont-Saint-Martin és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 83 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mont-Saint-Martin era de 83 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 38 eren cases i 1 era un apartament. Dels 33 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 10 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 6 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mont-Saint-Martin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 12 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 36 eren actives i 9 eren inactives. De les 36 persones actives 31 estaven ocupades (20 homes i 11 dones) i 5 estaven aturades (1 home i 4 dones). De les 9 persones inactives 1 estava jubilada, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Mont-Saint-Martin hi havia 13 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mont-Saint-Martin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mont-Saint-Martin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.