OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa William B. Cronyn

La Casa William B. Cronyn, també coneguda com la Casa de 271 Ninth Street, és una casa històrica a Park Slope, Brooklyn, Nova York.
Va ser construït el 1856 i és un habitatge d'estil Segon Imperi de tres pisos amb un sostre sota teulada cobert de pissarra. El sostre té cresteria de ferro ornamental i una cúpula central de mig pis amb claristori. En 1888, Charles M. Higgins (1854-1929) va adquirir l'edifici per fer-lo servir com la fàbrica de tintes de l'Índia nord-americana de Higgins i, en 1899, va agregar una extensió a la fàbrica en 240 Eighth Street. Va ser inclosa en el Registre Nacional de Llocs Històrics el 1982.

## Referències

* ↑ Daniel P. Brunetto and Anne B. Covell (February 1981). «National Register of Historic Places Registration:William B. Cronyn House». New York State Office of Parks, Recreation and Historic Preservation.
# Magrè sulla Strada del Vino

Magrè sulla Strada del Vino (alemany Margreid an der Weinstraße) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte d'Überetsch-Unterland. L'any 2007 tenia 1.188 habitants. Comprèn la fracció d'Unterfennberg (Favogna di Sotto). Limita amb els municipis de Kurtatsch an der Weinstraße, Kurtinig an der Weinstraße, Neumarkt, Roverè della Luna i Salurn.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 83,49% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 15,96% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,56% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Theresia Degasperi Gozzi | SVP |
# Rossmanita

La rossmanita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la turmalina. Anomenat per George R. Rossman (3 d'agost de 1944), de l'Institut de Tecnologia de Califòrnia, a Pasadena, Califòrnia, en reconeixement pel seu treball sobre l'espectroscòpia dels minerals del grup de la turmalina.

## Característiques

La rossmanita és un silicat de fórmula química ☐(LiAl₂)Al₆(Si₆O$_{18}$)(BO₃)₃(OH)₃(OH). Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rossmanita pertany a «09.CK - Ciclosilicats, amb enllaços senzills de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$, amb anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: fluorschorl, fluorbuergerita, cromodravita, dravita, elbaïta, feruvita, foitita, liddicoatita, olenita, povondraïta, schorl, magnesiofoitita, oxivanadiodravita, oxidravita, oxirossmanita, cromoaluminopovondraïta, fluordravita, fluoruvita, abenakiïta-(Ce), scawtita, steenstrupina-(Ce) i thorosteenstrupina.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pegmatita de Rožná, al districte de Žďár nad Sázavou (Regió de Vysočina, República Txeca). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Rossmanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 desembre 2019].
# Pi de l'Àguila

* Aquest article tracta sobre la collada de l'Anoia. Si cerqueu l'estel, vegeu «Pi de l'Àguila (estel)».
El Pi de l'Àguila és una collada de 791,5 metres d'altitud a cavall dels termes municipals de la Molsosa, a la comarca del Solsonès i Sant Pere Sallavinera, a l'Alta Segarra, administrativament de l'Anoia. És a la part central-meridional del terme, a l'extrem de ponent de la Serra de Montaner. És al sud-est de la Molsosa, al nord-est de Sant Pere de l'Arç i al nord-oest dels Seguers. És a ponent del Turó i del Castell de Boixadors.

## Referències

* ↑ http://www.gencat.cat/eadop/imatges/5403/09134037.pdf
# II Concili de Toledo

El II Concili de Toledo fou una reunió dels bisbes del Regne de Toledo, celebrada a la ciutat de Toledo el 527, sota la presidència del bisbe local Montà (Montanus), quan el regne encara era governat per reis seguidors de l'arrianisme.

## Referències

* ↑ Tejada. Coleccion de cánones y de todos los concilios de la Iglesia de Espana y de America. (en latin y castellano): con notas é illustraciones (en llatí). imprenta de D. Pedro Montero, 1850, p. 202-ss.
# Pierre Webó

Pierre Achille Webó Kouamo (nascut a Bafoussam el 20 de gener del 1982) és un futbolista camerunès que juga de davanter.
Va ser internacional amb el Camerun i defensà els colors, entre d'altres, de Nacional, CA Osasuna, RCD Mallorca, İstanbul Büyükşehir Belediyespor i Fenerbahçe SK.

## Referències

* ↑ «Japan 1–0 Cameroon». BBC Sport, 14-06-2010 [Consulta: 8 febrer 2013].
* ↑ «Cameroon 1–2 Denmark». BBC Sport, 19-06-2010 [Consulta: 8 febrer 2013].
* ↑ «Goleadores de la Copa Sudamericana» (en castellà). ESPN Deportes, 01-08-2010.
* ↑ «Webó, ilusionado con su nuevo reto» (en castellà). Mundo Deportivo, 30-01-2003 [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «Nations Cup agony for Webó». BBC Sport, 18-12-2007.
* ↑ «Özel Durum Açıklaması (Genel)» (en turc). Kap, 01-02-2013. [Consulta: 2 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Pierre Webó a BDFutbol
* Pierre Webó a la TFF
* Pierre Webó a National-Football-Teams.com (anglès)
* Pierre Webó, Fitxa a Soccerway
# Gatell

* Per a altres significats, vegeu «Josep Maria Gatell».
El gatell, gatsaule, gatsalze o gatsalit (Salix atrocinerea) és un arbust o arbre de la família dels salzes. L'epítet "atrocinerea", prové de l'adjectiu llatí cinereus (cendrós) amb el prefix atro (fosc), que es refereix al feltre grisós que cobreix les fulles i les branques joves. Arbust o arbre petit de fins a 12 m d'alt, branques dretes i allargades, les més joves piloses. L'escorça és de color bru grisenc. Les fulles són enteres amb els nervis prominents i de forma ovada o lanceolada, la seva màxima amplada és al terç superior, quan surten són molt piloses per les dues cares. Els pecíols fan de 5 a 15 mm. Les flors es disposen en aments molt pilosos i neixen abans que les fulles. Els aments femenins fan de 2-5 cm de longitud. El fruit és una càpsula tomentosa amb les llavors cobertes de pèls blanquinosos. L'epítet "atrocinerea", prové de l'adjectiu llatí cinereus (cendrós) amb el prefix atro (fosc), que es refereix al feltre grisós que cobreix les fulles i les branques joves. Com tots els salzes el gatell té propietats terapèutiques, l'escorça és febrífuga i també serveix contra l'artritis, gota, disenteria, diarrea, neuràlgies i el mal de cap.

## Híbrids

Sovint està hibridat amb altres espècies del gènere Salix:
* Salix × expectata híbrid entre Salix atrocinerea i Salix cantabrica
* Salix × quercifolia, híbrid entre Salix atrocinerea i Salix caprea
* Salix × guinieri, híbrid entre Salix atrocinerea i Salix cinerea
* Salix × mairei, híbrid entre Salix atrocinerea i Salix pedicellata
* Salix × altobracensis, híbrid entre Salix atrocinerea i Salix bicolor
* Salix × viciosorum, híbrid entre Salix atrocinerea i Salix purpurea
* Salix × secalliana, híbrido entre Salix atrocinerea i Salix salviifolia
* Salix × multidentata, híbrid entre Salix atrocierea i Salix trianda
* Salix × stipularis híbrid entre Salix atrocinerea i Salix viminalis

## Ecologia

Es distribueix per Europa, arribant al centre i sud d'Escandinàvia. És molt freqüent a la península Ibèrica, i es troba també a Còrsega, però manca a les Balears. Als Països Catalans hi ha les varietats atrocinerea i catlaunica. A l'Àfrica es troba al Marroc i Tunis.
Viu en boscs de ribera i torrenteres, sobretot a l'estatge montà. En terrenys frescos preferentment en els no gaire bàsics en llocs amb una certa humitat en el sòl. Des del nivell del mar fins als 2000 m d'altitud.
Floreix des del mes de gener fins a març o abril, segons el lloc, la disseminació de les llavors és a través del vent i es produeix de març abril.

## Referències

* ↑ https://www.termcat.cat/ca/cercaterm/fitxa/MjY0MzgxMQ%3D%3D
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* «Salix atrocinerea» (en castellà). Epistemowikia. [Consulta: 18 març 2009].
# Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen

El Baró Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen (nom de naixement Georg Zakarias Forsman, nom d'autor Yrjö Koskinen, 10 de desembre de 1830 a Vaasa - 13 de novembre de 1903 a Hèlsinki) va ser un baró, senador, professor, historiador, polític i el president del Partit Finlandès després de Johan Vilhelm Snellman. Va ser la figura central en el moviment de la fennomania. El seu nom original era Georg Zakarias Forsman i la seva família per part de pare era originària de Suècia. Posteriorment va adaptar el seu nom al finlandès, Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen.

## Enllaços externs

* Obres de Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen al Projecte Gutenberg.
# Pipra

Pipra és un gènere d'ocells de la família dels píprids (Pipridae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* Pipra filicauda - manaquí cuafilós.
* Pipra aureola - manaquí aureolat.
* Pipra fasciicauda - manaquí cuabarrat.
# Hocine Aït Ahmed

Hocine Aït Ahmed (àrab: حسين آيت أحمد) (Aït Yahia, 20 d'agost de 1926 - Lausana, 23 de desembre de 2015) fou un polític algerià. Va aconseguir un Doctorat en Filosofia quan es va escindir del governant Front d'Alliberament Nacional (FLN) el 1963 per fundar el Front de Forces Socialistes (FFS), un partit socialista amazic secularista. Més tard, aquell any, va ser arrestat i sentenciat a mort, després de dirigir breument un sublevació armada contra el règim de partit únic d'Ahmed Ben Bella, però va aconseguir escapar-se de la presó d'El Harrach el 1966.
Va tornar a Algèria de l'exili a Suïssa després dels disturbis del 1988, però va marxar del país un altre cop després de l'assassinat del president Mohamed Boudiaf. Durant la seva campanya presidencial el 1999 va sofrir un atac de cor i va ser hospitalitzat.

## Referències

* ↑ "Longtime Algerian opposition figure Ait-Ahmed dies: party", Agence France-Presse, 23 December 2015.
# Webb (Mississipi)

Webb és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 587 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Webb tenia 587 habitants, 225 habitatges, i 135 famílies. La densitat de població era de 527,1 habitants per km².
Dels 225 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,3% hi vivien parelles casades, en un 20,9% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,47.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 12,9% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.000 $ i la renda mediana per família de 29.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.500 $ mentre que les dones 23.125 $. La renda per capita de la població era de 12.272 $. Entorn del 16,2% de les famílies i el 26,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Webb». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Webb». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pierre Werner

Pierre Werner (Saint-André-lez-Lille, 1913 - Ciutat de Luxemburg, 2002) fou un polític luxemburguès, Primer Ministre de Luxemburg durant quatre legislatures, i una figura cabdal en la formació de la Unió Europea.

## Biografia

Va néixer el 29 de desembre de 1913 a Saint André, una població prop de Lilla, de pares luxemburguesos. Després d'estudiar Dret i Ciències polítiques a la Universitat de París va passar a dirigir el Banc General de Luxemburg.
Va ostentar el càrrec de Primer ministre de Luxemburg durant tres legislatures pel Partit Popular Social Cristià. Guanyà les primeres eleccions el 1959, i desenvolupà el càrrec fins al 1974, renovant la seva victòria a les urnes el 1964 i el 1968. El 1974 perdé les eleccions davant Gaston Thorn, i després d'un parèntesi fins al 1979 tornà a guanyar les eleccions aquell any desenvolupant novament el càrrec de Primer Ministre fins al 1984.

## Visió europea

En qualitat de Primer Ministres de Luxemburg, el 1970, Werner va presentar al Consell Europeu i a la Comissió Europea un informe que recull les bases del camí vers a la Unió i Econòmica i Monetària d'Europa. El document fou batejat com a Pla Werner, establert basant-se en tres objectius:
* Convertibilitat irreversible de les monedes comunitàries
* Centralització de la política monetària i creditícia
* Posada en circulació d'una moneda comuna
Pierre Werner fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Ciències Socials, al costat del també luxemburguès Jacques Santer, l'any 1998.
Werner morí el 24 de juny de 2002 a la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Biografia de Pierre Werner». [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «Pierre Werner | prime minister of Luxembourg» (en anglès). [Consulta: 14 abril 2019].
# Carijona

El carijona, també conegut com a karihona o Hianacoto i pels mateixos parlants com tsahá, és una llengua carib del subgrup de les llengües taranoanes en perill d'extinció parlada el 2006 per sis persones del poble carijona vora La Pedrera i "unes poques més" vora Miraflores, a Colòmbia.Derbyshire (1999) llista les varietats Hianacoto-Umaua i Carijona com a llengües separades.

## Referències

* ↑ Carijona a Ethnologue (18th ed., 2015)
* ↑ Meira, Sérgio. 1998. A Reconstruction of Proto-Taranoan: Phonology and Inflectional Morphology. M.A. dissertation. Rice University.
* ↑ Meira, Sérgio. 2006. A família lingüística Caribe (Karíb). Revista de Estudos e Pesquisas v.3, n.1/2, p.157-174. Brasília: FUNAI. (PDF)
# Pippi i el senyor Sense Son

Pippi i el senyor Sense Son (originalment en letó, Bize un Neguļa) és una pel·lícula d'animació letona de 2017, dirigida per Edmunds Jansons. El 4 de desembre de 2020 es va estrenar el doblatge en català.
Al Festival Internacional de Cinema de Varsòvia, la pel·lícula va rebre el Premi del Públic en la categoria de curtmetratges infantils.

## Sinopsi

La petita Bize vol recuperar l'atenció dels seus pares. Per això, juntament amb el seu amic imaginari Negulis, pensa com enviar el seu germà petit i la seva àvia a la Lluna.

## Referències

* ↑ Pippi i el senyor Sense Son a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Edmunda Jansona 'Bize un Neguļa' apbalvota Varšavas kinofestivālā». delfi.lv, 25-10-2018. [Consulta: 25 octubre 2018].
* ↑ «Bize un Neguļa». filmas.lv.

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Hocine Yahi

Hocine Yahi (àrab: حسين ياحي) (El Madania, 25 d'abril de 1960) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a CR Belouizdad i Linfield F.C..

## Referències

* ↑ FIFA World Youth Championship Japan 1979 Arxivat 2010-03-15 a Wayback Machine.. FIFA.
* ↑ Madjer et Meftah, les plus présents Arxivat 2012-09-13 a Wayback Machine.. Dzfoot.com.
* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 2014-01-04 a Wayback Machine.. FIFA.
* ↑ Rencontre avec un magicien nommé Hocine Yahi Arxivat 2011-07-25 a Wayback Machine.. Chabab-belouizdad.org.
* ↑ Irish Floodlit Cup Arxivat 2012-10-09 a Wayback Machine.. Home.online.no.
* ↑ Hocine Yahi Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Hocine Yahi a worldfootball.net
# Limnantàcies

Limnanthaceae són una família d'herbàcies anuals que es presenten a l'Amèrica del Nord temperada. N'hi ha 8 espècies. Algunes espècies es cultiven er a produir oli de llavors, d'altres estan amenaçades d'extinció i han estat focus de disputes en alguns plans de desenvolupament a Calfòrnia (p.e. Limnanthes floccosa subsp. californica, Limnanthes vinculans)
Les Limnanthaceae tenen gust de mostassa, raves o tàperes.
Es reconeixen dos gèneres en aquesta família. El gènere Floerkea ésmonotípic. Limnanthes té 7 espècies.

## Taxonomia

| Gènere | Secció | Tàxon |
| Floerkea | | Floerkea proserpinacoides Willdenow |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. bakeri |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. douglasii subsp. douglasii |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. douglasii subsp. sulphurea |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. douglasii subsp. nivea |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. douglasii subsp. rosea |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. douglasii subsp. striata |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. macounii |
| Limnanthes R.Brown | Limnanthes | L. vinculans |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. alba supsp. alba |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. alba subsp. versicolor |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. alba subsp. gracilis |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. alba subsp. parishii |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. floccosa subsp. floccosa |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. floccosa subsp. bellingeriana |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. floccosa subsp. californica |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. floccosa subsp. grandiflora |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. floccosa subsp. pumila |
| Limnanthes R.Brown | Inflexae | L. montana Jepson |

## Referències

* ↑ «Chico News and Review». newsreview.com.
* ↑ «USA Today». usatoday.com, 17-07-2006.
* ↑ Angiosperm Phylogeny Group (APG) (2003): An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG II. Botanical Journal of the Linnean Society 141(4): 399-436. doi:10.1046/j.1095-8339.2003.t01-1-00158.x PDF fulltext Arxivat 2019-09-12 a Wayback Machine.
# Casa Salats

La Casa Salats és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Unitat tipològica familiar residencial agrícola i ramadera definida amb casa, paller i era paller és de pedra i coberta a doble vessant. Cal notar la presència de llucana en la teulada en la part superior.

## Història

S'hi denoten forces etapes constructives a la casa i no al paller que sembla mantenir el seu estat primigeni.

## Referències

* 1 2 «Casa Salats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Ángela Becerra Acevedo

Ángela Becerra Acevedo (Cali, Colòmbia, 17 de juliol de 1957) és una escriptora colombiana, guanyadora del del XXIV Premi Fernando Lara de Novela en 2019, del Premi Planeta-Casa de América 2009, del Premi Azorín 2005 i de quatre Latin Literary Award de Chicago.

## Obres

* Poemari Alma Abierta, 2001
* Novel·la De Los Amores Negados, 2004
* Novel·la El Penúltimo Sueño, 2005
* Novel·la Lo que le falta al tiempo, 2007
* Alma abierta y otros poemas, 2008
* Amor con A, 2008
* Novel·la Ella que todo lo tuvo, 2009
* Novel·la Memorias de un sinvergüenza de siete suelas, 2013
* Novel·la Algún día, hoy, 2019

## Premis

* Latin Literary Award 2004 de la BookExpo America (BEA), dins la categoria de Millor Novel·la de Sentiments, per De Los Amores Negados.
* Premi Azorín de novel·la 2005 per El Penúltimo Sueño.
* Latin Literary Award 2005 de la BookExpo América (BEA), dins la categoria de Millor Novel·la de Sentiments per El Penúltimo Sueño.
* Premi a Millor Llibre Colombià de Ficció 2005 per El Penúltimo Sueño.
* Latin Literary Award 2008, de la BookExpo América (BEA), dins dos categories: Millor Novel·la de Misteri i Millor Novel·la de Sentiments per Lo que le falta al tiempo.
* Premio Planeta-Casa de América 2009 per Ella que todo lo tuvo.
* Premi Fernando Lara 2019 per Algún día, hoy.

## Referències

* ↑ Segura, Angela. «Nadie es la media naranja de otro» (en castellà). La Vanguardia, 11-04-2014. [Consulta: /2/2022].
* ↑ «"Tengo edad para ser lo que quiero ser" Ángela Becerra» (en castellà). El Espectador, 14-05-2015. Arxivat de l'original el 2019-05-27. [Consulta: 27 maig 2019].
* ↑ Yániz, J. P. «Ángela Becerra,voz colombiana de la literatura hispana e íntima | Cataluña | Cataluña - Abc.es» (en castellà). ABC, 12-02-2004. [Consulta: 27 maig 2019].
* 1 2 Alemany, Luis. «Ángela Becerra gana el Premio Iberoamericano Planeta Casamérica» (en castellà). El Mundo. [Consulta: 27 maig 2019].
* 1 2 «Ángela Becerra gana el Premio de Novela Fernando Lara con 'Algún día hoy': "Es un canto épico a la liberación de las mujeres"» (en castellà), 27-04-2019. [Consulta: 27 maig 2019].
* ↑ «Ángela Becerra, ganadora del Premio Azorín de Novela 2005» (en castellà). El País [Madrid], 03-03-2005. ISSN: 1134-6582.
# Sit campestre

El sit campestre (Spizella pusilla) és una espècie d'ocell de la família dels passerèl·lids. Es reprodueixen en l'orient d'Amèrica del Nord, i les poblacions del nord migren a l'hivern al sud dels Estats Units i a Mèxic.

## Descripció

És un ocells d'entre 13 i 15 cm de longitud. El plomatge és marró vermellós a les parts dorsals, llistat amb negre i dues barres clares a cada ala. A la corona vermellosa hi ha algun ratllat més fosc amb prou feines visible de prop. Les parts ventrals són gris clar, la gola blanquinosa i als flancs del pit hi pot haver alguns matisos vermellosos. Es distingeix pel seu bec rosa brillant i la manca de contrast a la cara, que és gairebé uniformement gris; sobresortint l'anell ocular blanc, una línia postocular vermellosa i un esbós marró vermellós a la zona auricular.

## Distribució i hàbitat

En època reproductiva, es distribueixen en camps semioberts amb abundants matolls i en pastures del sud-est del Canadà i l'est dels Estats Units. Les poblacions del nord migren a l'hivern al sud dels Estats Units i al nord-est de Mèxic. Les poblacions del sud són residents.

## Cria

El niu és una copa oberta a terra sota un gruix d'herba o en un petit matoll. Sovint es reprodueixen més d'una vegada per temporada i cada vegada que construeixen un nou niu, ho fan cada vegada més i més alt del sòl a mesura que avança la temporada.

## Hàbits

Aquests ocells s'alimenten a terra o en vegetació baixa, menjant principalment insectes i llavors. Poden alimentar-se en petits grups fora de l'època de nidificació.
El mascle canta des d'una perxa froça alta, com un arbust o un pal de tanca, que indica la seva propietat del territori de nidificació. El cant és una sèrie de xiulets que acaben en un trinat.
El nombre d'aquest ocell es va expandir a mesura que els colons van netejar els boscos a l'est d'Amèrica del Nord, però pot haver disminuït en temps més recents. Malgrat això, és una espècie comuna amb una àmplia gamma i la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura ha avaluat el seu estat de conservació com a "menor preocupació".

## Referències

* ↑ «Sit campestre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ Godfrey, W. Earl. «The birds of Canada | WorldCat.org» (en anglès). Bulletin (National Museum of Canada) p. 395. The Queen's Printer, Ottawa, 1966. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ Sibley, David. The Sibley guide to birds (en anglès). 1st ed. Nova York: Alfred A. Knopf, 2000, p. 483. ISBN 0-679-45122-6.
* 1 2 «Field Sparrow Overview, All About Birds, Cornell Lab of Ornithology» (en anglès). All About Birds. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «sit campestre (Spizella pusilla)» (en em). Xeno-canto. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ IUCN «Spizella pusilla: BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016: e.T22721179A94702636» (en anglès). Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22721179a94702636.en.

## Enllaços externs

* http://www.birds.cornell.edu/AllAboutBirds/BirdGuide/Field_Sparrow.html
* http://www.mbr-pwrc.usgs.gov/id/framlst/i5630id.html