# Compost organometàl·lic

Un compost organometàl·lic és un compost orgànic en el qual els àtoms de carboni formen enllaços covalents, és a dir, comparteixen electrons, amb un àtom metàl·lic. No es consideren organometàl·lics aquells compostos en els quals un metall s'uneix a una molècula o fragment per un àtom diferent del carboni.
Tenen propietats molt diverses i el seu estudi està entre la Química Orgànica i la Química inorgànica. Es consideren organometàl·lics els compostos amb semi-metalls com el bor i el silici.
És a dir un compost és considerat organometàl·lic si com a mínim té un enllaç carboni-metall. En aquest context el sufix "metàl·lic" és interpretat àmpliament per a incloure tant alguns no metalls (como el fòsfor) i metal·loids tals como B, Si i As així come els metalls veritables. En tots els casos es tracta d'elements menys electronegatius que el carboni.
Des del punt de vista de la Química Orgànica els compostos organometàl·lics són molt útils en síntesi orgànica per aconseguir treballar amb un carboni nucleofílic molt o poc reactiu segons el metall que es faci servir, utilitzant-se principalment com a catalitzadors en la síntesi industrial i de laboratori.
Des del punt de vista de la química inorgànica s'estudia, principalment, els compostos organometàl·lics dels metalls de transició, els quals es comporten segons la química de coordinació però amb lligands orgànics.

## Aplicacions

N'hi ha moltes d'industrials amb ús en reaccions catalítiques, isomerització, oligomerització, polimerització, addició oxidant, eliminació reductora, transmetal·lació, inserció migratòria, transferència electrònica, catàlisi, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Edward, Frankland; Química, Societat Catalana de. Sobre una nova sèrie de compostos orgànics que contenen metalls: Traducció, introducció i comentaris de Joaquim Sales. Institut d'Estudis Catalans, 2010-10-04. ISBN 978-84-9965-019-7.
* ↑ Kaskel, Stefan. The Chemistry of Metal-Organic Frameworks: Synthesis, Characterization, and Applications (en anglès). John Wiley & Sons, 2016-06-14. ISBN 978-3-527-69308-5.
* ↑ Riu Canudas, Joan; Langlais, Veronique. Fabricació i caracterització de nanoestructures de carboni. Escola d'Enginyeria. Projectes i treballs de final de carrera. Enginyeria de Materials, 2008.
* ↑ Kumar, Pawan; Kim, Ki-Hyun; Mehta, Parveen Kumar; Ge, Liya; Lisak, Grzegorz «Progress and challenges in electrochemical sensing of volatile organic compounds using metal-organic frameworks». Critical Reviews in Environmental Science and Technology, 49, 21, 02-11-2019, pàg. 2016–2048. DOI: 10.1080/10643389.2019.1601489. ISSN: 1064-3389.
* ↑ Donnici Garcia, Sílvia; Vallribera Massó, Adelina; Shafir, Alexandr. Nanopartícules metàl·liques estabilitzades en materials híbrids orgànico-inorgànics. Aplicacions en catàlisi, 2011.

## Vegeu també

* Química organometàl·lica
Compostos de carboni amb altres elements de la taula periòdica :
CH
He
CLi
CBe
CB
CC
CN
CO
CF
Ne
CNa
CMg
CAl
CSi
CP
CS
CCl
CAr
CK
CCa
CSc
CTi
CV
CCr
CMn
CFe
CCo
CNi
CCu
CZn
CGa
CGe
CAs
CSe
CBr
CKr
CRb
CSr
CY
CZr
CNb
CMo
CTc
CRu
CRh
CPd
CAg
CCd
CIn
CSn
CSb
CTe
CI
CXe
CCs
CBa
CLa
CHf
CTa
CW
CRe
COs
CIr
CPt
CAu
CHg
CTl
CPb
CBi
CPo
CAt
Rn
Fr
CRa
CAc
Rf
Db
Sg
Bh
Hs
Mt
Ds
Rg
Cn
Nh
Fl
Mc
Lv
Ts
Og
CCe
CPr
CNd
CPm
CSm
CEu
CGd
CTb
CDy
CHo
CEr
CTm
CYb
CLu
CTh
CPa
CU
CNp
CPu
CAm
CCm
CBk
CCf
CEs
Fm
Md
No
Lr :
Química de nucli orgànic
Molts usos en química
Investigació acadèmica, però sense ús generalitzat
Enllaç desconegut :