OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unió Excursionista de Catalunya de Gràcia

La Unió Excursionista de Catalunya de Gràcia és una entitat arrelada a Gràcia i d'esperit genuïnament català dedicada al foment de la tècnica, la pràctica i la difusió de l'excursionisme en totes les seves facetes, tant esportives com culturals i de lleure, així com a la defensa, el manteniment i la millora de les condicions del medi on es desenvolupen les aquestes activitats. La UEC de Gràcia està afiliada a la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC) i a la Federació d'Entitats Corals de Catalunya.

## Història

La UEC de Gràcia fou fundada l'any 1940 per la fusió de membres de la secció excursionista de l'Orfeó Gracienc amb socis del Centre Excursionista Rafael Casanova (1916). L'any 1943 s'hi fusionà l'Agrupació Excursionista Perla (1924).
La UEC de Gràcia és una de les entitats integrants de la Unió Excursionista de Catalunya, una agrupació que aplega d'altres entitats del nostre país. L'any 1983 se li concedí la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya per la seva tasca de difusió i vertebració de l'excursionisme català.

## Seccions

Per tal de dur a terme les diverses activitats, hi ha constituïdes les següents seccions: Muntanya, Esquí, Alta Muntanya i Escalada (SAME), lniciació a l'Excursionisme Infantil i Juvenil (SIEJ), Jovent, Bicicleta de Muntanya, Coral Núria, Veterans, Fotografia, Biblioteca, Arxiu i Cultura.
Va disposar d'una secció de voleibol que participà al Campionat de Catalunya durant els anys 50.

## Activitats

Una de les cites més esperades de la UEC de Gràcia arriba a la primavera-estiu, quan s'organitza una caminada anomenada Marxa Gràcia-Montserrat, que porta aquest nom ja que s'inicia al barri de Gràcia i acaba al Monestir de Montserrat. La Marxa Gràcia-Montserrat és una caminada de resistència, inclosa en el Circuit Català de Curses de Resistència de la FEEC, amb un itinerari que descobreix racons de gran bellesa i recorre paratges emblemàtics, malgrat la pressió urbanística. Entre les seves instal·lacions hi ha una caseta de banys a Badalona i el 1991 construí el refugi Gràcia als estanys d’Airoto.

## Referències

* 1 2 3 «Unió Excursionista de Catalunya de Gràcia». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «1956». Butlletí històric de la UEC de Gràcia, 2015. [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ «Pàgina: 13». Hoja oficial de la provincia de Barcelona: Any XXXII Número 940, 04-03-1957. [Consulta: 5 gener 2023].
# Tàngara de carpó vermell

La tàngara de carpó vermell (Ramphocelus passerinii) és una espècie d'ocell passeriforme de la família Thraupidae que habita en boscos tropicals de Mèxic i Amèrica Central.

## Descripció

El Ramphocelus passerinii és un ocell de mida mitjana. Cria de forma permanent a les terres baixes del Carib des del sud de Mèxic fins a l'oest de Panamà. Aquesta espècie es coneixia antigament com a mongeta escarlata, però es va canviar el nom quan es va reclassificar la forma distintiva que es troba a la costa del Pacífic de Costa Rica i Panamà com a espècie independent: la tàngara de Cherrie (Ramphocelus passerinii costaricensis Cherrie, 1891). Tot i que la majoria d'autoritats han acceptat aquesta divisió, hi ha excepcions notables: la llista de control de Howard i Moore.
Els adults fan una mida de 16 cm de llarg i pesen 31 g. El mascle adult és principalment de color negre, excepte un grop escarlata, bec platejat i iris de color vermell fosc. La femella té el cap gris, les parts superiors de color oliva es tornen més brillants i pàl·lides, les ales i la cua marronoses i les parts inferiors ocres. El plomatge de la femella és el que difereix més del Ramphocelus passerinii costaricensis. Els exemplars immadurs tenen un to ataronjat a les parts inferiors i a la gropa, i semblen una femella de color marró més pàl·lida i més apagada.
El cant Ramphocelus passerinii és molt fort. El seus sons consten d’unes poques notes agradables i clares, pronunciades en frases més curtes que la del seu parent del Pacífic.
Aquesta espècie va rebre el nom a partir de l'ornitòleg Carlo Passerini, professor del Museu de Zoologia de la Universitat de Florència.

## Referències

* ↑ «Tàngara de carpó vermell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ BirdLife International. 2018. Ramphocelus passerinii. The IUCN Red List of Threatened Species 2018: e.T22722513A132154576. {{format ref}} https://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2018-2.RLTS.T22722513A132154576.en. Downloaded on 12 September 2021.
* ↑ «Ramphocelus passerinii (Passerini's Tanager)». avibase.bsc-eoc.org. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ «Scarlet-rumped Tanager (Ramphocelus passerinii) -». BirdLife species factsheet. [Consulta: 12 setembre 2021].
* ↑ Howard, Richard; Moore, Alick; Christidis, Les. The Howard and Moore Complete Checklist of the Birds of the World: Passerines (en anglès). Unknown Publisher, 2014. ISBN 978-0-9568611-2-2.
* ↑ Skutch, Alexander F «Scarlet-rumped black tanager». Life Histories of Central American Birds. Pacific Coast Avifauna. Cooper Ornithological Society, 1954, pàg. 123–165.
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael. Whose Bird?: Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds (en anglès). Christopher Helm, 2003, p. 264. ISBN 978-0-7136-6647-2.
# Los Baldíos

Los Baldíos és una comarca d'Extremadura, situada a la província de Badajoz. El seu cap comarcal és Alburquerque. Ocupa una superfície de 1300 km² i té gairebé 20.000 habitants.
És a l'extrem occidental de la Comunitat Autònoma d'Extremadura, dintre de la província de Badajoz. Forma un triangle imaginari entre Càceres, Mèrida i Badajoz. La comarca fa frontera amb Portugal, amb dos punts de comunicació amb el país veí, un per La Codosera i l'altre per Alburquerque. Els límits de la comarca són Portugal a l'oest; la serra de Montánchez, que la separa de Tierras de Mérida i Vegas Bajas, a l'est; al nord la Província de Càceres i la comarca de Sierra de San Pedro, i al sud els municipis de Badajoz i Mèrida.
En formen part vuit municipis que són Alburquerque, Badajoz, La Albuera, La Codosera, San Vicente de Alcántara, Talavera, Valdelacalzada i Villar del Rey.

## Referències

* 1 2 Muriel, Jesús Bermejo. Cuerpo Subalterno de la Administracion C.a. de Extremadura. Temario (en castellà). MAD-Eduforma, 2006-01-17, p. 123. ISBN 978-84-665-6555-4.
# Meknès-Tafilalet

La regió de Meknès-Tafilalet (en àrab: مكناس تافيلالت, en tamazight Meknas-Tafilalt, ⵎⴽⵏⴰⵙ-ⵜⴰⴼⵉⵍⴰⵍⵜ) era una de les setze regions del Marroc, creada a partir de la llei de descentralització de 1997 i eliminada a partir de la reforma administrativa de 2015, bans de la reforma administrativa de 2015. Es troba al nord del país. S'estén sobre 79.210 km² i està poblada per 2.141.527 habitants en el cens del 2004. La seva capital és Meknès, situada al seu extrem nord.
El 2015 la regió va desaparèixer i fou dividia en tres parts:
* la nord, la prefectura de Meknès i les províncies d'El Hajeb i Ifrane foren unides a l'antiga regió de Fes-Boulemane per formar la nova regió de Fes-Meknès, on Fes és la capital;
* al sud, el Tafilaletés, és a dir, la província d'Errachidia i la de Midelt, és unida a la part est de l'antiga regió de Souss-Massa-Draâ per formar la nova regió Drâa-Tafilalet;
* a l'oest, la província de Khenifra és unida a l'antiga regió de Tadla-Azilal per formar la nova regió de Beni Mellal-Khenifra.

## Províncies

* La prefectura de Meknès: 713.609 hab. (Meknès: 469.169 hab.)
* La província d'El Hajeb: 216.388 hab. (El Hajeb: 27.667 hab.)
* La província d'Ifrane: 143.380 hab. (Ifrane: 13.074 hab.)
* La província de Khenifra: 511.538 hab. (Khenifra: 72.672 hab.)
* La província d'Errachidia: 556.616 hab. (Er Rachidia: 76.759 hab.)
* La província de Midelt (capital: Midelt): 44.781 hab.)

## Referències

* ↑ «Décret n°2.15.40 du 20 Février 2015, fixant le nombre des régions, leurs dénominations, leurs chefs-lieux ainsi que les préfectures et provinces qui les composent, publié au Bulletin Officiel n° 6340 du 05 Mars 2015». Arxivat de l'original el 2015-05-18. [Consulta: 13 agost 2021]. que entrarà en vigor en la mateixa data que el decret preveu a l'article 77 de la Llei orgànica Nº 59-11 sobre l'elecció dels membres del consell de les col·lectivitats locals.

## Enllaços externs

* «Portail de la région Meknès-Tafilalet». www.region-meknes-tafilalet.ma (wilaya de Meknès-Tafilalet). Arxivat de l'original el 2015-06-29. [Consulta: 12 maig 2021].
* «Centre régional d'investissement de Meknès-Tafilalet». www.meknesinvest.ma.
# Bni Abdallah

Bni Abdallah (àrab بني عبدالله) és una comuna rural de la província d'Al Hoceima de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.983 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mariano Pedro de Roma Bori Viaud

Mariano Pedro de Roma Bori Viaud (Buenos Aires, 18 de gener de 1893 - Buenos Aires, 22 d'octubre de 1966) fou un futbolista argentí dels inicis del futbol a Catalunya.

## Trajectòria

Va néixer a Buenos Aires de pare espanyol i mare francesa. De jove estudià medicina a Barcelona, on començà a practicar el futbol. El seu primer club fou l'FC X, on jugà entre 1903 i 1907. Disputà un partit amb el FC Barcelona l'any 1909. A continuació jugà a l'Universitary SC, i novament al FC Barcelona, on jugà dues temporades entre 1912 i 1914. Fou el primer futbolista argentí en jugar al Barça. També fou un destacat tennista i posteriorment un eminent metge dermatòleg.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1912-13
* Copa espanyola:
** 1912-13
* Copa dels Pirineus:
** 1912-13

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Gene Autry

Gene Autry (comtat de Grayson, 29 de setembre de 1907 - Studio City, 2 d'octubre de 1998) va ser un cantant de country estatunidenc que encarnava el prototip de cowboy i com a tal va participar com a actor en diverses pel·lícules entre els anys 30 i 80, normalment en papers musicals. És l'única persona que té cinc estrelles al Passeig de la Fama de Hollywood, una per cada categoria. Les seves cançons més conegudes són Back in the Saddle Again i Rudolph the Red-Nosed Reindeer, una cançó de Nadal. Pel seu èxit, va tenir un programa propi a la ràdio, que va acabar convertint-se també en una sèrie de televisió. I, fins i tot, es va convernir en protagonista de còmic.

## Referències

* ↑ Dicaire, David. The First Generation of Country Music Stars: Biographies of 50 Artists Born Before 1940. McFarland, 5 de juliol de 2007, p. 67–72. ISBN 978-0-7864-8558-1.
* ↑ Miller, Cynthia J.; Edmondson, Jacqueline (ed.). «Autry, Gene (1907-1998)». A: Music in American Life (Vol.1ː A-C): An Encyclopedia of the Songs, Styles, Stars, and Stories that Shaped our Culture. ABC-CLIO, 3 d'octubre de 2013, p. 79–80. ISBN 978-0-313-39348-8.
* ↑ Hoffmann, Henryk. Western Movie References in American Literature. McFarland, 27 de setembre de 2012, p. 8–11. ISBN 978-0-7864-9324-1.
* ↑ Nelson, Murry R. American Sports: A History of Icons, Idols, and Ideas. ABC-CLIO, 23 de maig de 2013, p. 80–82. ISBN 978-0-313-39753-0.
* ↑ Miller, John Jackson; Thompson, Maggie. Warman's Comic Book Field Guide: Values and Identification. Krause Publications, 2004, p. 204–207. ISBN 0-87349-694-9.

## Bibliografia

* Cusic, Don. Gene Autry: His Life and Career. McFarland, Gener de 2007. ISBN 978-0-7864-3061-1.
# Tàngara de clatell daurat

La tàngara de clatell daurat (Chalcothraupis ruficervix) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Chalcothraupis Bonaparte, 1851.

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, clars i vegetació secundària dels Andes de Colòmbia, oest i est de l'Equador i est de Peru; Andes del sud-est del Perú i oest de Bolívia.

## Taxonomia

Algunes classificacions consideren que les subespècies meridionals formen una espècie diferent:
* Chalcothraupis fulvicervix - tàngara de clatell rogenc

## Referències

* ↑ tàngara de clatell daurat«Tàngara de clatell daurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
* ↑ tàngara de clatell rogenc«Tàngara de clatell daurat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Nóvaia Uralka

Nóvaia Uralka (en rus: Новая Уралка) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 232 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Blödita

La blödita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany i dona nom al grup de la blödita. Rep el seu nom del químic alemany Carl August Blöde (1773-1820).

## Característiques

La blödita és un sulfat de fórmula química Na₂Mg(SO₄)₂·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la blödita pertany a «07.C - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: krausita, tamarugita, kalinita, mendozita, lonecreekita, alum-(K), alum-(Na), tschermigita, lanmuchangita, voltaïta, zincovoltaïta, pertlikita, amoniomagnesiovoltaïta, kröhnkita, ferrinatrita, goldichita, löweïta, niquelblödita, changoïta, zincblödita, leonita, mereiterita, boussingaultita, cianocroïta, mohrita, niquelboussingaultita, picromerita, polihalita, leightonita, amarillita, konyaïta i wattevil·lita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits de sal oceànica. Va ser descoberta a Ischler Salzberg, a Perneck, a la localitat de Bad Ischl, a Gmunden (Àustria). És una espècie que, tot i no ser gens freqüent, ha estat descrita en tots els continents, inclosa l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Blödite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 juliol 2017].
# Mariano Quirós Brihuega

Mariano Quirós Brihuega (Granada, 22 d'abril de 1791 – Madrid, 19 d'octubre de 1859) va ser un militar i polític espanyol.

## Biografia

Mariscal de Camp i Fiscal del Consell de Guerra, va ocupar de manera interina del cessament del duc de Castro-Terreño la cartera de ministre de la Guerra durant 13 dies de setembre de 1835, en el govern de Miguel Ricardo de Álava.

## Referències

* ↑ Extracte biogràfic Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine. a rediris.es
# Quentin Greenough

Quentin Carl Greenough (13 de gener del 1919 - 1 d'agost del 2005) Fou un jugador de futbol americà.
Greenough va néixer a Porterville, Califòrnia, per anar a viure a San Gabriel (Califòrnia). Va estudiar a l'Oregon State College (Universitat de l'Estat d'Oregon. Va servir als Guarda Costa dels Estats Units d'Amèrica, on va jugar a la seva lliga de futbol americà com a central.
Quan es va acabar la seva carrera de jugador, Greenough esdevingué assistent d'entrenador. També va esdevenir empresari.
Greenough figura a l'Oregon Sports Hall of Fame (des de 1981) i a la Sala de la Fama de la Universitat de l'Estat d'Oregon, des de 1991. Va morir a Corvallis (Montana) el 2005.

## Referències

* 1 2 3 4 «Obituary: Quentin Greenough». Corvallis Gazette-Times, 20-10-2004. [Consulta: 7 novembre 2007].
# Casa Casadevall

Casa Casadevall és un edifici neoclassicista del municipi de Palafrugell (Baix Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa Casadevall està situada al carrer de la Font.
Presenta les característiques de les cases senyorials bastides durant la segona meitat d'aquella centúria. És un edifici de planta baixa i dos pisos, amb tres obertures per planta, totes elles d'arc carpanell i emmarcades en pedra; les del primer i segon pis són balcons amb mènsules figuratives i vegetals respectivament. El coronament és amb barana de terrat calada, de terracuita.

## Història

Sembla que l'edifici fou construït pel mestre d'obres Josep Ferrer i Bataller. Data del 1868, segons la inscripció que hi figura a la façana. El carrer de la Font on està situat és una de les zones d'eixample del s.XIX on es van bastir diversos edificis de la mateixa tipologia.

## Referències

* «Casa Casadevall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 abril 2012].
# Vessioli (Abadzékhskaia)

Vessioli - Весёлый (rus) - és un khútor que pertany al municipi d'Abadzékhskaia (República d'Adiguèsia, Rússia). Es troba a la vora esquerra del riu Bélaia, a 14 km al sud de Tulski i a 26 km al sud de Maikop.
# Oficina Central d'Estadístiques de Noruega

L'Oficina Central d'Estadístiques de Noruega (Statistisk sentralbyrå en noruec, coneguda de manera abreujada com a SSB) és el departament d'estadístiques de Noruega. Fou establert el 1876.
Compta amb un equip de vora 1.000 persones, i publica al seu lloc web prop de 1.000 noves publicacions cada any. Totes les publicacions són publicades tant en noruec com en anglès. A més, s'editen algunes d'aquestes publicacions al seu lloc web, que d'aquesta manera estan de franc a disposició de tothom.
És dirigit per Geir Axelsen des del 2018.

## Referències

* ↑ «Statistisk sentralbyrås historie» (en noruec). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega, 20 febrer 2016.
* ↑ «Geir Axelsen ny toppsjef i Statistisk sentralbyrå» (en noruec). Aftenposten, 4 maig 2018. [Consulta: 6 març 2022].

## Enllaços externs

* Oficina Central d'Estadístiques de Noruega - Lloc web oficial (anglès)
# Bulbul de Conrad

El bulbul de Conrad (Pycnonotus conradi; syn: Pycnonotus blanfordi conradi) és una espècie d'ocell de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae). Es troba a Tailàndia i al nord i centre de la península de Malaca fins al sud d'Indoxina. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, els matollars secs i humits tropicals i subtropicals, les terres llaurades, els jardins rurals i les àrees urbanes. El seu estat de conservació no ha estat avaluat.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, juliol 2023) aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren una subespècie del bulbul de Blanford (P. blanfordi conradi).

## Referències

* 1 2 3 «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 2 novembre 2023].
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 622. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Mariano Paredes y Arrillaga

Mariano Paredes y Arrillaga (n. a la ciutat de Mèxic el 7 de gener de 1797; m. a la ciutat de Mèxic el 7 de setembre de 1849) fou un general mexicà conservador i president de Mèxic. Arribà al poder mitjançant un cop d'Estat al començament de la Guerra Estats Units - Mèxic.
Paredes ingressà a l'Exèrcit colonial reialista com a cadet d'infanteria el 6 de gener de 1812 en la Guerra d'independència de Mèxic. Fou arrestat per criticar al rei Ferran VII i exiliat a Espanya. Tanmateix, en fugí i retornà a Mèxic. S'uní a l'Exèrcit Trigarante, que unia les forces reialistes i insurgents en pactar-se la independència de Mèxic. S'oposà a l'imperi d'Augstín de Iturbide, i als governs dels president de Vicente Guerrero. Participà en la supressió de les revolta federalista de 1839. El 1841, encapçalà una revolta contra el règim del president conservador Anastasio Bustamante, ja que aquest s'oposava a lluitar per recuperar Texas i l'acusava de permetre la invasió francesa en la Guerra dels Pastissos. Ell, Antonio López de Santa Anna i altres rebels signaren el Pla de Tacubaya contra Bustamante el 28 de setembre de 1841. Bustamante acordà renunciar, i Francisco Javier Echeverría fou designat president; tres setmanes després, Santa Anna ocupà la presidència.
Quan la guerra amb els Estats Units semblava imminent, Paredes fou comissionat per defendre el país, i enviat a San Luis Potosí. El 14 de desembre de 1845, al·legant que no tenia prou subministraments, retornà a la capital, per deposar Paredes. El 30 de desembre de 1845 el general Gabriel Valencia assumí el poder i anuncià el seu suport per Paredes, el qual entrà a la ciutat de Mèxic el 2 de gener de 1846. L'endemà, una junta de notables el designà president de Mèxic.
L'1 de gener de 1846, l'estat de Yucatán declarà la seva independència de Mèxic i la seva neutralitat en la guerra amb els Estats Units. El 12 de juny de 1846 fou reelegit com a president pel Congrés i Nicolás Bravo com a vicepresident. El 28 de juliol entregà el poder a Bravo, per combatre directament els nord-americans.
El país continuava en guerra. Paredes pensava que la millor manera de preservar el país era tornar a convertir-lo en una monarquia amb un sobirà espanyol. S'organitzà un partit realista a Mèxic, que donava el seu suport a Enric de Borbó, cosí i cunyat de la reina d'Espanya aleshores. En oposició, el general José María Yáñez s'aixecà en armes el 21 de maig a Jalisco, i José Mariano Salas a la capital. Salas deposà Paredes i reinstituí el federalisme, proclamant el retorn de Santa Anna i convocant un congrés constituent. Paredes fugí però fou empresonat i confinat a un convent. L'octubre fou exiliat a França. Retornà a Mèxic el 1848 just a temps per oposar-se al Tractat de Guadalupe-Hidalgo, amb el qual s'acabava la guerra amb els Estats Units. De bell nou s'aixecà en armes, però fou derrotat per Bustamante, i exiliat. El 1849 es declarà amnistia general i retornà al país. Morí a la ciutat de Mèxic el setembre de 1849.

## Vegeu també

* Abraçada d'Acatempan.
# Vanadoal·lanita-(La)

La vanadoal·lanita-(La) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per ser l'anàleg amb lantani i vanadi dominant de la sèrie al·lanita.

## Característiques

La vanadoal·lanita-(La) és un sorosilicat de fórmula química {CaLa}{V$^{3+}$AlFe$^{2+}$}(Si₂O₇)(SiO₄)O(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2012. Cristal·litza en el sistema monoclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a un dipòsit de manganès situat a Shobu, a la ciutat d'Ise, que es troba a la prefectura de Mie (Kinki, Japó). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vanadoallanite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges (anglès)
# Gens Nònia

La Gens Nònia va ser una gens romana d'origen plebeu que aparegué cap a final de la república i va tenir cada vegada més importància a partir del començament de l'Imperi. Els seus principals cognoms van ser Asprenat, Balb, Gal, Quintilià i Sufenat.
Alguns representants d'aquesta família van ser:
* Aulus Noni, magistrat
* Gai Noni Asprenat, amic d'August
* Marc Noni Balb, cònsol
* Marc Noni Sufenat, magistrat
* Noni Marcel, gramàtic del segle iv

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1207.
# Vessioli (Aksai)

Vessioli - Весёлый (rus) - és un khútor (una entitat de població) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 293 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района