OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Barril (Santa Coloma de Farners)

Can Barril és una obra noucentista de Santa Coloma de Farners (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una àmplia casa senyorial, edifici de tres plantes amb balustrada. La façana presenta tres obertures a cada pis amb arc de mig punt, és regular i uniforme, amb arrebossat sobri, pintat de color gris. Ressalten els arcs de pedra que emmarquen les obertures amb el gris de la paret. Els balcons, al primer i segon pis, són de ferro forjat amb decoració simple, pintats de blanc i sostinguts per mènsules. Les dues finestres de la part inferior estan tapades amb una reixa blanca que presenta decoració floral, més treballada que els balcons dels pisos superiors. A l'interior destaquen certs ornaments modernistes.

## Referències

* ↑ «Can Barril». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 març 2019].
# Buergeria oxycephalus

Buergeria oxycephalus és una espècie de granota que viu a la Xina.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Lau, M.W.N., Chan, B & Haitao, S. 2004. Buergeria oxycephalus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Can Fontseca

Can Fontseca és una masia de Sant Feliu de Buixalleu (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia aïllada, situada al municipi de Sant Feliu de Buixalleu.
L'edifici, de planta baixa i dos pisos, està cobert per una teulada a doble vessant desaiguada als laterals.
A la planta baixa, hi ha la porta d'accés en arc de mig punt, format per dovelles. A cada un dels costats hi ha dues finestres quadrangulars petites.
Al primer i segons pis, tres obertures a cada planta en arc de llinda.
Destaquen dos contraforts a la façana, que reforcen l'edifici, ja que no té fonaments.
Adossat a l'edifici, hi ha altres construccions annexes.
Tots els murs són de maçoneria i estan arrebossats.

## Història

El nom del mas (Fontseca) prové dels cognoms del propietari. En una pedra d'un dels corrals hi ha inscrita la data 1884, referent a la darrera restauració. La masia, però, és molt més antiga. Té força humitat, donat que la part posterior és adossada a la muntanya.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Fontseca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Calypso

«Calypso» té aquests significats:
* Calypso (vaixell), vaixell utilitzat pel científic francès Jacques-Yves Cousteau per a la recerca oceanogràfica
* Calypso, gènere monotípic d'orquídies, la única espècie és Calypso bulbosa
* Dr. Calypso, banda de ska
* Partula calypso, espècie de caragol de terra pertanyent a la família Partulidae
* Crocidura sicula calypso, subespècie de la musaranya de Sicília
* Calypso (Carolina del Nord), població estatunidenca
* Calypso (música brasilera)
# Cal Maginet (Tàrrega)

Cal Maginet és una casa modernista de Tàrrega (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa entre mitgeres, de gran alçada i esveltesa. És d'un clar estil modernista, construïda l'any 1904, però dins de l'eclecticisme, ja que molts dels seus elements ornamentals són de factura neogòtica (transformats). Consta de planta baixa i dos pisos superiors. En els anys 90 se li va adossar una estructura superior de maó, de dues plantes, formada per grans finestrals quadrangulars que ocupen gairebé tota la superfície. Estructura que xoca considerablement amb l'edifici originari. La planta baixa està formada per tres grans arcades en forma de portalada, les quals són d'arc rebaixat i estan fetes amb pedra arrebossada. Una d'elles, el lateral dret correspon a l'entrada de l'habitacle i les dues restants són destinades a un restaurant.
La primera planta bé remarcada per tres finestres allindades que desemboquen en balcons de forma suaument lobulada que aporten una barana de forja molt treballada. A la segona planta hi ha tres obertures més, finestrals geminats amb arcs piramidals (apuntats) escalonats a la pedra, d'inspiració neogòtica. Les sis finestres de la primera planta estan dotades d'un trencaaigües que ressegueix la part superior de cada una finalitzant en simples mènsules. Tot l'edifici és cobert per l'estructura afegida actualment.

## Història

La porta va ser forjada per Sr. Vallerín i també es creu que la tribuna fou obra seva.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cal Maginet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Cal Macià (la Baronia de Rialb)

Cal Macià és una casa pairal del nucli de Polig, al municipi de la Baronia de Rialb (Noguera), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa pairal que forma part de l'antiga fortalesa de Polig, amb accés principal per una porta dovellada de mig punt, modificada, en el centre del castell. Té cellers, baixos amb quadres, planta noble i planta sota coberta. Destaca l'ampit d'una finestra a migdia, amb escacat inferior decoratiu. La coberta és a dos vessants. La porta del recinte té inscripció lateral amb data del 1633.
Havia estat residència de la mestra del poble.

## Referències

* ↑ «Cal Macià (la Baronia de Rialb)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Cal Macià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].
# Cal Maginet

«Cal Maginet» té aquests significats:
* Cal Maginet (Sant Jaume dels Domenys), edifici al Baix Penedès
* Cal Maginet (Tàrrega), edifici a l'Urgell
* Cal Maginet (el Vendrell), edifici al Baix Penedès
* Cal Maginet (Vilaverd), edifici a la Conca de Barberà
# Calvin Bridges

Calvin Blackman Bridges (Schuyler Falls, Nova York, 1889 — Los Angeles, 27 de desembre de 1938) va ser un genetista nord-americà. Un dels col·laboradors més importants de Thomas Hunt Morgan, els seus treballs sobre la Drosòfila van permetre demostrar empíricament que els cromosomes són els portadors dels gens.

## Referències

* ↑ «Calvin Bridges». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cal Brunet (Veciana)

Cal Brunet és una obra de Veciana (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casal de pedra amb edificacions annexes de diferents èpoques i estils. Les diverses modificacions i afegits que ha sofert al llarg dels anys, impedeixen que es vegi amb claredat la seva estructura original, si bé si que s'endevina que tota ella és construïda en pedra.

## Història

Anteriorment hi havia un molí fariner que ha quedat inclòs dins de la masia. Al segle xv (1441) va ser confirmat per Ramon de Calders a favor de Jaume Brenet. Als XIX hi treballaren Ramon Roca i Joan Puigrós. En un cos adossat davant la casa hi ha la inscripció en el brancal: "Joan Puigrós 1865 obra".

## Referències

* 1 2 «Cal Brunet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Calçada romana de Djerba

La calçada romana de Djerba és una antiga via romana que enllaçava el continent amb l'illa de Gerba durant l'Imperi Romà. La via estava foradada en alguns lloc per aprofitar la força de l'aigua per moure els molins. Es va degradar molt en els curs dels segles i el 1973 es va haver de fer nova i ampliar i es va aprofitar per portar conductes d'aigua per abastir l'illa. El punt sud-est de l'illa on s'inicia la via es El Kantara, i arriba fins al port d'Al Kantara Continent.

## Referències

* ↑ Krrte, Escrito por; o. «Que ver en Djerba» (en espanyol europeu), 17-12-2014. Arxivat de l'original el 2018-12-28. [Consulta: 27 desembre 2018].
# Calçat

* Per al tipus de repartició heràldica, vegeu partició (heràldica).
El calçat, calcer, calçament o la calçadura és qualsevol peça de vestir que cobreix el peu i, a vegades, part de la cama, per a protegir-lo del fred i de l'exterior, però també amb fins ornamentals.
Es pot incloure aquí l'abasta, l'espardenya, la bota, la botina, la sandàlia, el soc o l'esclop, la katiuska, la sabata, la sabatilla, el peu de gat, o qualsevol altre dels molts que han existit. Els tipus bàsics, actualment, són: la sabata, que cobreix el peu però no arriba al turmell; la bota, que cobreix peu i turmell i pot arribar més amunt; la sabatilla, normalment de descans, i amb variants populars com l'espardenya, calçat popular tradicional dels Països Catalans, usat durant segles per la gent del poble, que no podia aspirar a adquirir sabates; la sandàlia, que consta de sola i betes i deixa a la vista la major part del peu, així com altres d'emparentats, com la xancleta, que es duu a retaló.
El calçat ha existit des de l'edat antiga, en una tipologia enormement diversa, però el seu ús no s'ha generalitzat del tot entre les classes populars fins a la Revolució Industrial; en l'edat moderna, fins i tot a Europa, el primer calçat conegut per molts joves era la sabata o bota que rebien a l'exèrcit.
El calçat femení és ple de connotacions fetitxistes per a molts homes; així, la sabata de taló d'agulla és un símbol eròtic de primera magnitud; la botina de taló alt evoca la demi-mondaine parisenca de la Belle Époque (o bé la prostituta de saloon del Far West); les botes de cuixal tenen ressonàncies sadomasoquistes; etc.

## Procés de fabricació

Tradicionalment sempre ha estat artesanal, però a ran de la Revolució Industrial els processos es van perfeccionar per a fabricar-lo de forma massiva. La fabricació del calcer, sigui produït de manera artesanal o industrial, consta d'uns passos elementals:
* Selecció de les pells o materials.
* Tallatge.
* Aparatge.
* Muntatge o centratge.
* Emmagatzematge.
* Comerç.

## Vegeu també

* Adilette
* Avarca
* Babutxa
* Calceus
* Dr. Martens
* Birkenstock
* Bota
* Botina
* Esclop, galotxa o soc
* Espardenya
* Katiuska
* Peus de gat
* Plantofa o sabatilla
* Sabata
* Sandàlia
* Tapí
* Xancla
* Xancleta
* Xinel·la
* Zoori

## Bibliografia

* Roux, Jean-Paul. La chaussure. [Paris]: Hachette, cop. 1980. (Atelier Hachette)

## Enllaços externs

* Museu del calçat d'Elda (Alacant) Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine.
* Museu del calçat de Barcelona Arxivat 2008-01-01 a Wayback Machine.
* Vocabulari del calçat i la marroquineria Arxivat 2012-02-05 a Wayback Machine.
* Projecte de diccionari-vocabulari de la sabata
Viccionari
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1894

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1894 es va celebrar a Anvers (Bèlgica) del 12 i 13 d'agost de 1894. En aquesta segona edició, les tres proves en què es va competir encara estaven reservades per a amateurs.

## Resultats

| Prova | | | |
| Velocitat individual | August Lehr Imperi Alemany | Jaap Eden Països Baixos | William Broadbridge Regne Unit |
| Darrere moto | Wilhelm Henie Noruega | Jack Green Regne Unit | Georges Van Oolen Bèlgica |
| Velocitat 10 km. | Jaap Eden Països Baixos | Jack Green Regne Unit | Tommy Osborne Regne Unit |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 | Noruega | 1 | 0 | 0 | 1 |
| - | Imperi Alemany | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Regne Unit | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 5 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Canolo

Canolo és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 70 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 50 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 699 habitants.
Canolo limita amb els municipis següents: Agnana Calabra, Cittanova, Gerace, Mammola i San Giorgio Morgeto.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 7 febrer 2020].
# Can Carreres Puig

Can Carreres Puig és una casa del municipi de Cabanes (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Cabanes, a la banda de llevant del nucli antic, formant cantonada entre els carrers Tetuan i del Passeig.
Edifici aïllat amb un gran jardí posterior i algunes dependències annexes distribuïdes per la finca. La casa presenta la planta rectangular i està formada per tres cossos adossats. El central està distribuït en planta baixa i dos pisos, i presenta la coberta de teula de dues vessants. Els cossos laterals, en canvi, consten de dues plantes i tenen la coberta plana. A la façana principal, les obertures de la planta baixa són d'arc de mig punt, amb els emmarcaments motllurats i arrebossats. Hi ha tres portals d'accés a l'interior i tres finestres més. Al primer pis, les obertures són rectangulars i presenten guardapols motllurats. Damunt del portal principal hi ha un balcó corregut amb dos finestrals de sortida, damunt dels quals hi ha un plafó decorat amb un escut senyorial. A la segona planta hi ha finestres amb l'emmarcament arrebossat. A l'extrem de migdia de la façana hi ha un petit cos adossat en perpendicular, que presenta un portal de mig punt bastit amb carreus. A la part superior de l'obertura hi ha una reixa de ferro treballada i datada, 1840. El portal dona accés al jardí, a través d'un petit espai cobert amb volta rebaixada. A l'interior, l'edifici presenta diverses estances com la sala central, la de música, habitacions, menjador i serveis. Destaca la decoració mural amb escenes bucòliques i motius florals i geomètrics. Les pintures de la sala presenten medallons octogonals amb les quatre estacions representades amb una iconografia de caràcter bucòlic.

## Història

La casa fou construïda a mitjans del segle xix, tal como ho testimonia la data de 1840 forjada a la reixa de l'entrada, encara que sobre restes de construccions més antigues.
Al jardí de la finca es conserva un tram de mur pertanyent a un portal de l'antic recinte murat de la vila bastit al final del segle xvii. Posteriorment, Cabanes es va tornar a fortificar en iniciar-se la primera Guerra Carlina, vers l'any 1838.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Carreres Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Pagès (Riells del Fai)

* Per a altres significats, vegeu «Can Pagès».
Can Pagès fou una masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental.
Estava situada a migdia d'on hi havia la masia de Can Conillo, al sud-est de l'actual urbanització dels Boscos de Riells i a la dreta del torrent de Can Pagès, al qual dona nom.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Campionat dels EUA de trial femení

El Campionat dels EUA de trial femení, regulat per la NATC (North American Trials Council) i l'AMA (American Motorcyclist Association), és la màxima competició de trial en categoria femenina que es disputa als EUA.

## Llista de guanyadores

    A 10 de desembre de 2023
| Temporada | Campiona | Motocicleta |
| 1998 | Laura Bussing | ? |
| 1999 | Christy Williams | Montesa |
| 2000 | Christy Williams | Montesa |
| 2001 | Christy Williams | Montesa |
| 2002 | Kerry Williams | Gas Gas |
| 2003 | Christy Williams | Gas Gas |
| 2004 | Christy Williams | Gas Gas |
| 2005 | Christy Williams | Gas Gas |
| 2006 | Louise Forsley | Sherco |
| 2007 | Christy Williams | Montesa |
| 2008 | Christy Williams | Montesa |
| 2009 | Sarah Duke | Gas Gas |
| 2010 | Christy Williams | Montesa |
| 2011 | Louise Forsley | Sherco |
| 2012 | Louise Forsley | Sherco |
| 2013 | Caroline Allen | Gas Gas |
| 2014 | Rachel Hassler | Gas Gas |
| 2015 | Rachel Hassler | Gas Gas |
| 2016 | No disputat | No disputat |
| 2017 | Madeleine Hoover | Gas Gas |
| 2018 | Madeleine Hoover | Gas Gas |
| 2019 | Madeleine Hoover | Gas Gas |
| 2020 | No disputat | No disputat |
| 2021 | Madeleine Hoover | Gas Gas |
| 2022 | Madeleine Hoover | Gas Gas |
| 2023 | Madeleine Hoover | Gas Gas |

## Estadístiques
### Campiones amb més de 3 títols

    A 10 de desembre de 2023
| Pilot | Títols |
| Christy Williams | 9 |
| Madeleine Hoover | 6 |

## Referències

* «United States» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 3 de novembre 2021. [Consulta: 15 octubre 2021].
# Cantons del Yonne

Els cantons del Yonne (Borgonya) són 42 i s'agrupen en tres districtes:
cantó d'Aillant-sur-Tholon - cantó d'Auxerre-Est - cantó d'Auxerre-Nord - cantó d'Auxerre-Nord-Oest - cantó d'Auxerre-Sud - cantó d'Auxerre-Sud-Oest - cantó de Bléneau - cantó de Brienon-sur-Armançon - cantó de Chablis - cantó de Charny - cantó de Coulanges-la-Vineuse - cantó de Coulanges-sur-Yonne - cantó de Courson-les-Carrières - cantó de Joigny - cantó de Ligny-le-Châtel - cantó de Migennes - cantó de Saint-Fargeau - cantó de Saint-Florentin - cantó de Saint-Sauveur-en-Puisaye - cantó de Seignelay - cantó de Toucy - cantó de Vermenton
cantó d'Ancy-le-Franc - cantó d'Avallon - cantó de Cruzy-le-Châtel - cantó de Flogny-la-Chapelle - cantó de Guillon - cantó de L'Isle-sur-Serein - cantó de Noyers - cantó de Quarré-les-Tombes - cantó de Tonnerre - cantó de Vézelay
cantó de Cerisiers - cantó de Chéroy - cantó de Pont-sur-Yonne - cantó de Saint-Julien-du-Sault - cantó de Sens-Nord-Est - cantó de Sens-Oest - cantó de Sens-Sud-Est - cantó de Sergines - cantó de Villeneuve-l'Archevêque - cantó de Villeneuve-sur-Yonne
# Canal de Baxar

El canal de Baxar és una branca del Canal Principal Occidental del sistema del riu Son a Bihar: se separa del canal principal a uns 20 km del seu inici i corre cap al nord fins que s'uneix al Ganges a Baxar. Està dissenyat per navegació. La seva amplada és de 14 metres a la base i de 23 metres a la superfície amb una profunditat de 2,5 metres. La seva longitud és de 72 km i té nombrosos canals secundaris, regant en total 140.000 hectàrees.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Can Llombart

Can Llombart és una casa de Borrassà (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa cantonera totalment restaurada, que conserva molt poc de la seva estructura original. És una casa de planta i baixa i pis, de la qual destacar la porta d'entrada, una porta allindada amb una inscripció feta amb color vermell, però actualment és illegible. També es conserva l'encoixinat a la cantonada. La resta de la casa és pràcticament tota d'obra nova com les finestres o l'encoixinat de la base de la casa que està fet amb pedra, però és d'època contemporània.

## Referències

* ↑ «Can Llombart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Can Llonch

Can Llonch és una masia del municipi de Gavà (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici en ruïnes, estructura asimètrica i cossos adossats. Es troba molt malmesa, resten dempeus només els murs. S'observen dos portals de mig punt, adovellats amb pedra de marès, igual que les llindes i brancals.
Aquesta masia, on s'han trobat restes ceràmiques d'època íbero-romana, és de possible origen medieval. L'any 1833 es van realitzar reformes a la masia. La referència d'aquestes obres ve donada per un rellotge de sol que hi ha a la façana principal.

## Referències

* 1 2 3 «Can Llonch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Can Llong (masia)

Can Llong és una masia de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia d'estructura complexa, formada per diverses construccions amb cobertes a una i dues vessants. El cos principal, de planta i un pis, mostra obertures de tipologia diversa. L'accés es realitza per una porta d'arc de mig punt de maó. El conjunt és unit per una tanca perimetral, amb porta metàl·lica entre pilars situada a la banda de migdia, que s'obre a un pati davant la façana d'accés. A la part superior del pilar esquerre hi ha una inscripció del 1649 amb el nom de Joan Llonch.

## Història

Sembla que l'origen de la masia de Can Llonch es pot situar en els segles XV-XVI. És documentada diverses vegades durant els segles XVII-XVIII. Sector afectat per un projecte d'urbanització, Zona Residencial Can Llonch. (Datació per font)

## Referències

* 1 2 «Can Llong». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 juny 2020].

## Enllaços externs

* Can Llong Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Cantó de Vilandraut

El cantó de Vilandraut és un cantó francès del departament de la Gironda, situat al districte de Lengon. Té 8 municipis i el cap és Vilandraut.

## Municipis

* Boridèirs
* Casalís
* Luc Mau
* Noalhan
* Pompejac
* Preishac
* Usèste
* Vilandraut

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1973 | Jean Bordessoules | SFIO |
| 1973-1979 | Georges Belouard | PS |
| 1979-1985 | Dr Lestage | CNIP |
| 1985-1998 | Gilbert Cardouat | PS |
| 1998-2004 | Jean Péringuey | PS |
| 2004- | Isabelle Dexpert | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.599 | 4.034 | 3.748 | 3.666 | 3.652 | 3.964 | 4.468 |
# Can Paretó

Can Paretó és una obra del municipi de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'una masia en ruïnes de la que encara queden dempeus la majoria de parets. Queden les restes de tres forns, un pou,....

## Història

La masia fou antigament coneguda amb el nom d'Ubàgols. Documentada per primera vegada l'any 1373, va ser un dels masos més poderosos de la zona. La casa va ser abandonada als anys vint del segle XX però els seus propietaris la visitaven de tant en tant i mantenien part de l'edifici dempeus. A partir dels anys 60 es va abandonar completament i es va acabar enrunant.

## Referències

* 1 2 «Can Paretó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# Can Parrot

Can Parrot és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a Esplugues de Llobregat (Baix Llobregat).

## Descripció

És una vil·la residencial de planta baixa, pis i torre, amb coberta a quatre aigües. Conserva certs elements clàssics propis del noucentisme, però ha sofert diferents reformes. La façana està estucada en beix.
Està cercada per un mur de pedra i s'hi accedeix per un reixat de ferro datat el 1891. No obstant això, la casa fou construïda a la tercera dècada del segle xx.

## Història

En Pere Andreu i Lloveres, metge i investigador, fou el primer propietari de Can Parrot. Aquesta vil·la, constituïda segons el corrent noucentista, va ser utilitzada com a habitatge, però s'hi adequaren certes dependències per a farmàcia i laboratori. Als anys vuitanta no hi vivien els propietaris, era de lloguer.

## Referències

* «Can Parrot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r maig 2012].
# Cantó de Vendôme-1

El cantó de Vendôme-1 és un cantó francès del departament de Loir i Cher, situat al districte de Vendôme. Té 5 municipis i part del de Vendôme.

## Municipis

* Azé
* Mazangé
* Naveil
* Thoré-la-Rochette
* Vendôme (part)
* Villiers-sur-Loir

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | Dr. Chevalier | MRP |
| 1955-1967 | Abel Norguet | Divers gauche |
| 1967-1970 | Gérard Yvon | SFIO |
| 1970-1982 | Robert Girond | SFIO, després PS |
| 1982-1988 | Robert Lasneau | Divers droite |
| 1988-2008 | Daniel Chanet | PS |
| 2008- | Catherine Lockart | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||