OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kuzari

El Kuzari és una de les obres més conegudes del filòsof, poeta i rabí sefardita medieval Yehudà ha-Leví, que va acabar la seva obra l'any hebreu 4900 (1139/1140). El seu títol complet original és Llibre de justificació i prova en suport de la religió insignificant (àrab: كتاب الحجة والدليل في نصرة الدين الذليل, Kitāb al-ḥujja wa-d-dalīl fī nuṣrat ad-dīn aḏ-ḏalīl), tot i que normalment és conegut com Llibre del khàzar (hebreu: ספר הכוזרי, Sefer HaKuzari‎). L'obra està dividida en cinc capítols, i té la forma d'un diàleg entre el rei dels khàzars i un jueu que és convidat a parlar de la seva religió. Inicialment va ser escrit en àrab. L'obra ha estat traduïda a l'hebreu i a altres idiomes pels hakhamim, entre ells cal esmentar a Judà ibn Tibon. Encara que l'obra no és considerada com un document històric sobre la conversió dels khàzars al judaisme, alguns acadèmics com l'orientalista Douglas Morton Dunlop, han afirmat que Yehudà ha-Leví tenia informació sobre els khàzars i que es va basar en ells per escriure la seva obra. L'historiador Abraham ibn Daud va escriure que va trobar alguns alumnes khàzars a les acadèmies talmúdiques de Toledo, al segle xii.

## Referències

* ↑ «www.diariojudio.com/» (en castellà).
* ↑ Dunlop, D.M.. The History of the Jewish Khazars (en anglès). Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1954, p. 119–120.
* ↑ Brook, Kevin Alan. The Jews of Khazaria (en anglès). Tercera edició. Lanham, MD: Rowman and Littlefield Publishers, 2018, p. 160. ISBN 978-1538103425.
# Kuymak

Kuymak o Muhlama és un plat propi de la cuina de la part central (províncies de Samsun i Ordu) i oriental (províncies de Trebisonda i Rize) de la Regió de la Mar Negra a Turquia.

## Preparació i consum

Kuymak es fa amb farina de blat de moro, mantega i un formatge turc especial anomenat "telli peynir". Tot això es fregeix en una paella de dues nanses, anomenada "sahan" i se serveix dins de la mateixa sahan per a conservar-lo calent. Es menja tant com un entrant o com un plat d'esmorzar.
A la ciutat de Rize i rodalia muhlama és un menjar de celebració tradicional i es prepara en kazans.
De vegades s'agreguen també ous al kuymak.

## Referències

* ↑ Rize yemekleri ve yemek kültürü: halk kültürü alanında bir araştırma. S. Kazmaz, 1992.
* 1 2 Lonely Planet; James Bainbridge; Brett Atkinson Lonely Planet Turkey. Lonely Planet, 1 març 2013, p. 1131–. ISBN 978-1-74321-627-9.
* ↑ İhsan Topaloğlu. Rize folklorunda tulum-horon ve düğünler. Yöresel Folklor Araştırması, 2005.

## Vegeu també

* Kaygana

## Enllaços externs

* Imatges de "kuymak"
# L'endemà

L'endemà és una pel·lícula documental catalana dirigida per Isona Passola i produïda per Massa d'Or Produccions, que s'estrenà el 5 de setembre de 2014.

## Tema

Segons la directora Isona Passola, la pel·lícula vol donar arguments clars, sòlids, fiables i contrastats, amb dades objectivables, per boca de les figures nacionals i internacionals més informades, a través del mitjà cinematogràfic. També es vol editar una web-sèrie Les píndoles contra la por amb respostes a preguntes sobre la independència de Catalunya i sobre factors socials i econòmics. L'endemà és una pel·lícula documental que es proposa aclarir els nombrosos dubtes dels indecisos.

## Interventors

* Jordi Basté
* Germà Bel
* Núria Bosch
* Joan Caball
* Salvador Cardús
* Marcel Coderch
* Manel Esteller
* Ramon Folch
* Guillem López Casasnovas
* Fèlix Martí
* Clara Ponsatí
* Carme Porta
* Xavier Sala-i-Martín
* Santiago Vidal
* Graham Watson
* Raül Romeva
* Maria Badia
* Ramon Tremosa

## Micromecenatge

La campanya de micromecenatge comença el 5 de febrer amb molta força, a través de la plataforma Verkami. Es va aconseguir un total de 348.830 € dels 150.000 € que era l'objectiu. Ha estat el projecte que més diners ha obtingut a través del micromecenatge de tot Europa i, segons Verkami, està entre les pel·lícules que més han recollit a través d'aquest tipus de finançament arreu del món. A través del micromecenatge van recollir més del 50% del cost total de la pel·lícula (uns 600.000 € en total), també van rebre una important donació privada del Cercle Català de Negocis.
El primer dia va rebre 625 donacions. El nombre de donacions diari va disminuint progressivament, de manera que en la major part de la campanya (entre el 16 de febrer i el 14 de març) la mitjana se situa al voltant de les 110 donacions per dia, amb un mínim de 27 donacions (22 de febrer). Els dos darrers dies les donacions es disparen novament fins a les 720 i les 964.
En total hi va haver 8.101 mecenes que van sumar la quantitat de 348.830 €.

## Referències

* ↑ 'L'endemà' d'Isona Passola reuneix prop de 350.000 euros amb el microfinançament Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. a Directe.cat
* ↑ 'L'endemà' d'Isona Passola obté 348.830 euros a Verkami a VilaWeb, 17/3/2013
* ↑ 'L'endemà', la nova pel·lícula d'Isona Passola a favor de la independència per convèncer els indecisos a Ara, 5/2/2013
* ↑ ‘L'endemà’, entre documental i musical a Ara, 19/7/2014
* ↑ «COM FAREM LA PEL·LÍCULA (Pàgina web de l'Endemà». Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ 'L'endemà' arriba als 300.000 euros de recaptació, rècord europeu de microfinançament a Ara, 15/3/2013
* ↑ En quin punt del projecte L'ENDEMÀ ens trobem?
* ↑ 10 coses que podem aprendre de L'Endemà Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. a TecnolONGia, 18/3/2013
* ↑ Les xifres de la campanya

## Vegeu també

* Cataluña-Espanya
* Adéu Espanya?

## Enllaços externs

* L'endemà - Lloc web oficial
* "Reflexiones sobre crowdfunding: L'Endemà" Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. (castellà)
# La Torre d'en Franch

La Torre d'en Franch és una masia de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta quadrada, coberta a quatre vessants i amb una llanterna al centre de la construcció a la qual s'hi obren badius i és coberta a quatre vessants. La façana es troba orientada a migdia i presenta un portal d'arc de mig punt format per petites dovelles. A cada costat de la construcció hi ha un petit cos annex cobert a una sola vessant. A la part dreta i al costat d'aquest hi ha un portal que tanca la lliça, que es troba a la part de llevant. A tramuntana hi ha una eixida a nivell del primer pis que es prolonga vers els murs laterals, formant balustrades. La part de tramuntana és de totxo vermell, amb diverses formes decoratives jugant amb aquest material. Aquest sector de la casa està rodejat per jardins, amb una font dedicada a Sant Jordi i una capella dedicada a la Verge del Carme. L'estat de conservació és mitjà, caldria cuidar la façana.
La capella és de nau única orientada de llevant a ponent. A la capçalera hi ha l'absis precedit per un cimbori, la llanterna sobresurt del cos de l'edificació. La façana té el capcer escalonat i el portal és precedit per una grossa arcada que protegeix el portal, d'arc de mig punt; aquest cos és cobert a una sola vessant. A la part esquerra s'eleva un campanar de torre cilíndrica, a la part superior de la qual hi ha decoracions de serreta i s'hi obren badius. Als murs de la nau i l'absis s'hi obren finestres a la manera romànica. La part baixa dels murs del temple són de pedra picada de color blavós, la resta dels murs són arrebossats i pintats de groc. L'estat de conservació és bo.

## Història

Antic mas que pertany al terme de Vic i es troba fora de l'aglomeració de la ciutat. Prop de la Serra de Sant Ferm, nucli nascut a redós d'un mas que duu el mateix nom, i a pocs metres del pas de nivell del tren.
És un dels pocs masos de les rodalies de Vic que conserva la tradició i continua dedicant-se a les tasques agrícoles.
A jutjar per l'estil, fou reformat segurament a finals del segle xix o principis del XX, adquirint la tipologia senyorial que encara avui conserva. Hi ha una estada per als amos i l'altre pels masovers.
L'església dins el terme del mas la Torre d'en Franch es troba al seu jardí. Va lligada a la història del mas, per bé que aquest és molt més antic que la capella.
Està dedicada a la Verge del Carme i, segons la data esculpida a una pedra que es troba a l'extrem de ponent del carener, fou edificada al 1928.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «La Torre d'en Franch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# La meravellosa història de Henry Sugar

La meravellosa història de Henry Sugar (original en anglès, The Wonderful Story of Henry Sugar and Six More) és una col·lecció de set històries curtes escrites per Roald Dahl i publicada l'any 1977 per l'editorial londinenca Jonathan Cape. És considerada per a una audiència lleugerament més adulta que la resta d'obres del mateix autor, dirigides especialment al públic infantil.

## Sinopsi

Les històries van ser escrites en diferents períodes al llarg de la seva vida. Dues d'elles són autobiogràfiques; Un cop de sort descriu com Dahl va esdevenir escriptor i va arribar a publicar la seva primera obra, mentre que Un tros de pastís descriu algunes de les seves experiències com a aviador de combat durant la Segona Guerra Mundial. Una altra peça de la col·lecció és un conte de no-ficció, El tresor de Mindelhall, que tracta d'un pagès britànic a la recerca d'un llegendari tresor romà.
Les quatre històries restants són El nen que parlava amb els animals, en què el narrador està de vacances i es troba amb un nen que estableix vincles amb una tortuga gegant; L'autoestopista, en què un conductor repta el seu convidat a endevinar el seu ofici; El cigne, que tracta sobre dos nens que assetgen a un altre i es dediquen a caçar cignes; i La meravellosa història de Henry Sugar, que dona nom al volum i explica la història d'aquest home amb superpoders, que es fa ric als casinos gràcies a les seves capacitats de meditació i que decideix invertir aquests diners en establir els orfenats amb les millors instal·lacions i serveis del món.

## Bibliografia

* Dahl, Roald. La meravellosa història de Henry Sugar. Estrella Polar, 2011 (L'Odissea). ISBN 9788499326580.
* Dahl, Roald. The Wonderful Story of Henry Sugar and Six More (en anglès). Penguin UK, 2011. ISBN 9780241962039.

## Referències

* 1 2 «The Wonderful Story of Henry Sugar and Six More» (PDF) (en anglès). Brooke Weston Academy, 2013. Arxivat de l'original el 9 d’agost 2017. [Consulta: 18 setembre 2016].
* 1 2 «Historias extraordinarias (Roald Dahl)» (Web) (en castellà). Lecturalia. [Consulta: 18 setembre 2016].

## Enllaços externs

* La meravellosa història de Henry Sugar - Lloc web oficial
# La farsa (Àngel Guimerà)

La farsa és una comèdia-farsa en tres actes i en prosa, original d'Àngel Guimerà, estrenada al teatre Romea de Barcelona, la vetlla del 31 de gener de 1899. Se situa en la segona etapa de la seva carrera creativa «potser la més rica i reeixida dins el corpus guimeranià […] S'accentua la crítica social i política, i no hi manquen els elements satírics, presentats sovint sota la figura literària de la farsa.».
L'acció passa en una ciutat de Catalunya, a la fi del segle xix. Hi desenvolupà la crítica del caciquisme i la manipulació electoral a l'entorn d’un mestre, pàl·lid reflex de la figura de l’intel·lectual.

## Repartiment de l'estrena

* Senyora Pelegrina: Concepció Palà
* Donya Salvadora: Adela Clemente
* Donya Marieta: Anna Monner
* Candiona: Dolors Delhom
* Remedios: Antònia Baró
* Rita: Maria Morera
* Don Cosme Arnabó: Enric Borràs
* Don Baltasar: Modest Santolària
* Daniel: Enric Giménez
* Senyor Fruitós: Jaume Capdevila
* Deri: Hermenegild Goula
* Senyor Llargas: Jaume Virgili
* El Baró: Iscle Soler
* Méndez: Carles Rubio
* Esquirol: Vicenç Barceló
* Menéndez: Joaquim Llach
* Peret: Antoni Domènech
* Domingo: Casimir Ros
* Manelet: Conrat Guilemany
* Electors, municipals, policia
* Director artístic: Enric Borràs

## Referències

* ↑ «Àngel Guimerà 1845-1924: Obra». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Romanticisme i Renaixença: Àngel Guimerà». Llengua catalana i literatura. Generalitat de Catalunya. Departament d'Educació. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ Broch, Àlex (editor). «Àngel Guimerà i Jorge». A: Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Enciclopèdia catalana, 2008.
# La Chapelle-Chaussée

La Chapelle-Chaussée (en bretó Chapel-ar-Galc'hed) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.010 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 692 | 591 | 546 | 597 | 624 | 763 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Loïc Morin | |

## Galeria d'imatges

* L'església Saint-Pierre
* El castell
# Labà

El Labà - Лаба (rus) - és un riu de la Rússia europea, al Caucas Nord, passa per la República d'Adiguèsia i pel krai de Krasnodar. És un afluent per l'esquerra del riu Kuban. Té una llargada de 214 km.
Neix als vessants nord-occidentals del Gran Caucas, de la confluència de dos rius constituents, el Bolxaia Labà i el Màlaia Labà, discorrent principalment en direcció septentrional, i girant cap al nord-oest i a l'oest, fins a acabar al Kuban al seu curs mitjà prop d'Ust-Labinsk. Els principals afluents són el Txamlik per la dreta i el Fars per l'esquerra.
# Lac Major de Saboredo

El lac Major de Saboredo en aranès o estany Major de Saboredo en català és un llac glacial que es troba a la conca oriental del Circ de Saboredo, al vessant nord del Pirineu. La seva altitud és 2.340 metres i la seva superfície és de 16,35 hectàrees. Forma part de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. La major part de la seva superfície està inclosa al terme municipal d'Alt Àneu, del Pallars Sobirà i la resta pertany al terme municipal d'Naut Aran a la Vall d'Aran.
L'estany te dues denominacions perquè,si bé pertany geogràficament a la Vall d'Aran, la seva superfície és travessada pel límit entre les comarques de la Vall d'Aran, on el nomenclàtor recull la toponímia en aranès, i el Pallars Sobirà, on és la toponímia en català la reconeguda, de forma que els dos topònims estan recollits de forma oficial. S'ha optat per fer l'entrada en occità per pertànyer l'estany geogràficament a la Vall d'Aran.
Una llegenda explica la raó per la qual els límits pallaresos son tant a l'interior de la Vall d'Aran. Poden trobar-se més detalls a la pàgina del Circ de Saboredo, a l'apartat La llegenda de les propietats de Son.
A l'extrem nord té una petita presa que augmenta la seva capacitat d'embassament. Reb aigua d'un emisari de l'estany Gelat de Saboredo.
En aquest estany hi ha el jaciment arqueològic d'un abric o refugi, datat en el Neolític antic.

## Referències

* 1 2 «Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Lac Major de Saboredo». [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Naut Aran. Val d'Aran» (pdf). Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya [Barcelona], número 577, pàgina 1. Arxivat de l'original el 2019-11-05 [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ Gassiot Ballbè, Ermengol. «Les ocupacions prehistòriques al Parc Nacional» (HTML). Departament de Prehistòria de la Universitat Autònoma de Barcelona. Arxivat de l'original el 2021-04-11. [Consulta: 28 març 2020].

## Bibliografia

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], 1:25.000. (abril 1998)
# Lac

Lac (en francès Lacq) és un municipi del departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 610 | 531 | 531 | 700 | 635 | 628 | 659 | 686 | 661 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 684 | 614 | 624 | 594 | 620 | 650 | 652 | 612 | 606 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 550 | 545 | 511 | 475 | 506 | 488 | 432 | 406 | 442 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 700 | 702 | 748 | 711 | 657 | 658 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2008 | Guy Cassou | |
| 2008- | Didier Reyi | |

## Agermanaments

* Sant Quintí de Mediona

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# La carreta de fenc

La carreta de fenc és una pintura de John Constable del 1821.
Parteix de l'observació d'un paisatge que coneix bé, el comtat de Suffolk, per transformar la visió pictòrica de la naturalesa. Es basa en les seues pròpies vivències i en la tècnica de l'escola holandesa. Destaca amb la minuciositat dels detalls i la sensació de veracitat. No és pintura a l'aire lliure, parteix dels apunts previs elaborats al taller.
La pintura de Constable intranquilitza per la intensitat de la llum que envolta tota l'escena. Per tal de conseguir-ho, no barreja els colors a la paleta, sinó que els juxtaposta mitjançant tocs que es fusionen a l'ull de l'espectador.

## Referències

* 1 2 Hª de l'Art, Ed. Ecir, 1999
# Lamote de Grignon

Lamote de Grignon és el nom dels següents personatges:
* Joan Lamote de Grignon i Bocquet (Barcelona 1872 - 1949), va ser músic i compositor.
* Ricard Lamote de Grignon i Ribas (Barcelona 1899 - 1962), fill de Joan Lamote de Grignon, va ser músic i compositor.
# Labeo porcellus

Labeo porcellus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo, Sri Lanka. 362 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo pellegrini

Labeo pellegrini és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al riu Juba (Etiòpia).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo pietschmanni

Labeo pietschmanni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo nigripinnis

Labeo nigripinnis és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.
Els adults poden assolir els 25 cm de longitud total. És un endemisme del Pakistan.

## Referències

* 1 2 Torres, Armi G. «Labeo nigripinnis Day, 1877» (en anglès). Fishbase, s.d.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
# Labeo pangusia

Labeo pangusia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 90 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, el Nepal, Bangladesh, Bhutan, Myanmar i Afganistan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.