OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josh Strickland

Josh Strickland (Charleston, Carolina del Sud, 23 d'octubre de 1983) és un cantant i actor estatunidenc.

## Biografia

Strickland va estudiar a l'escola d'art del Comtat de Charleston i es va graduar a la Middleton High School de Charleston. Va estudiar veu al College of Charleston. Quan estudiava, Josh va formar part de la companyia de teatre local Charleston Youth Company.

## Carrera

Strickland va aparèixer a la segona temporada de la sèrie de la Fox, American Idol i al març del 2007 va aparèixer com ell mateix a All My Children. Strickland va interpretar el paper de Tarzan al Richard Rodgers Theatre de Broadway durant 14 mesos, fins al 2007.
El 2009, Strickland va esdevenir jurat de càsting d'un shop de Las Vegas i encara hi treballa. També ha participat regularment al show televisiu Holly's World.
A més a més, Josh també ha aparegut a:
* Carolina Idol, 2002.
* El reality-show Star Search 2004.
* Vocalista convidat de Shania Twain.

## Referències

* ↑ «In». Soap Opera Weekly, 27-02-2007, p. 5.
* ↑ Hetrick, Adam «Strickland Joins Cast of Mitchell's Las Vegas Peepshow». Playbill, 20-03-2009 [Consulta: 8 desembre 2009].

## Enllaços externs

* PlayBill.com - Biography page for Josh Strickland
* Broadway.com - Buzz Star File for Josh Strickland
* Q&A: Josh Strickland
* http://www.advocate.com/Arts_and_Entertainment/Television/Josh_Strickland,_Stripped/
# Jofré II de Provença

Jofré II, mort cap a 1065, va ser comte de Provença de 1051 a la seva mort. Era fill de Folc Bertran de Provença, comte de Provence, i d'Hildegarda Eva (Euzia).
El 1044, és citat amb el seu pare i el seu germà Guillem Bertran en una donació a favor de l'abadia de Sant Víctor de Marsella.
Amb el seu germà Guillem Bertran, va succeir el 1051 al seu pare i va esdevenir comte de Provença en indivisió amb el seu oncle Guifré I de Provença i la seva cosina Emma, vídua del comte Guillem III de Tolosa. També és citat en un acte de donació, el 1063. Va morir vers el 1065 sense deixar fills de la seva esposa Emengarda.

## Font

* Foundation for Medieval Genealogy: els comtes de Provença

## Vegeu també

* Llista de comtes de Provença.
# José Lois Corvera

José Lois Corvera (Santander, 18 de gener de 1934 - Santander, 31 de gener de 2012) fou un futbolista espanyol de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

La temporada 1952-53 a jugar a tercera regional amb un club anomenat Venecia. La temporada següent jugà al CD Cayón a primera regional. Durant la realització del servei militar jugà al Pontedeume, també de primera regional, on es proclamà campió de La Corunya. L'any 1955 fitxà pel Racing de Ferrol a segona divisió, on jugà durant tres temporades. A continuació jugà una campanya a la SD Ponferradina a tercera i la temporada 1959-60 formà part del RCD Espanyol, on fou el porter suplent de Josep Vicente Train a primera, no podent disputar cap partit de lliga. Un any més tard esdevé jugador del Granada CF, on jugà dues temporades, club amb el qual per fi debutà a primera divisió. Els seus darrers clubs foren el Cartagena FC, Racing de Santander, ambdós a segona divisió, i Gimnástica de Torrelavega a tercera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Lois». historiasracinguistas, 04-02-2012. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Esquelas». El Diario Montañés, 01-02-2012. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 «LOIS». 1919racingferrol. Arxivat de l'original el 2017-02-28. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# José Longás Pellicena

José Longás Pellicena (Saragossa, 1952) fou un empresari que dirigí BSH Electrodoméstico España. Ara està jubilat. Destaca per ser un impulsor del teixit empresarial espanyol.
És enginyer industrial per la Universitat Politècnica de Madrid i el Programa de Desenvolupament Directiu en Business Administration a l'IESE. El 1975 començà a treballar amb l'empresa J.I. Case, del grup d'empreses Grupo Tenneco. El 1985 s'incorpora a Balay com a Cap de Projectes d'Enginyeria i Director del Servei Tècnic. Des del 2000 començà a dirigir BSH Electrodoméstico España, portant a l'empresa a una etapa de desenvolupament transformador. Desenvolupà la responsabilitat social empresarial. Presidí el Club de Excelencia en Sostenibilidad des de 2011.
Es jubilà l'1 d'agost del 2017 i fou substituït per Fernando Gil en la direcció de BSH Electrodoméstico España. A una entrevista feta el 2017 es declarà en desacord amb Podemos i els separatistes, tot afirmant que fan malbé el sistema de convivència.

## Referències

* 1 2 3 J.H.P. ««La I+D es nuestro salvavidas para no deslocalizarnos»». El Periódico de Aragón, 16-07-2017 [Consulta: 19 juliol 2017].
* 1 2 3 «Fernando Gil asumirá el mando de BSH España». Alimarket, 19-04-2017 [Consulta: 19 juliol 2017].
# Julian Green

Julian Wesley Green (nascut el 6 de juny de 1995) és un jugador professional de futbol que juga com a extrem pel Greuther Fürth alemany i la selecció de futbol dels Estats Units.
# José Benincasa

José Benincasa (Montevideo, 16 de juny de 1891 - Montevideo, segle XX) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1910.
Fou 38 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de River Plate Football Club i Club Atlético Peñarol.

## Referències

* ↑ Internacionalidades en 11v11.com
* ↑ José Benincasa a National-Football-Teams.com (anglès)
# Juan Escarré Urueña

Juan Escarré Urueña (Alacant, 23 de febrer de 1969) és un jugador internacional d'hoquei sobre herba, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica. Fill del polític Antoni Escarré, ex conseller de la Generalitat Valenciana.
Membre del Club Atlètic Sant Vicenç de la ciutat d'Alacant va participar, als 27 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la competició masculina d'hoquei sobre herba. Posteriorment participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia), on finalitzà en novena posició, i en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on finalitzà quart i aconseguí així un diploma olímpic.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba, una medalla d'or en el Campionat d'Europa i un títol del Champions Trophy. Es va retirar el 2006. Va se seleccionador espanyol sub-18 i sub-21.

## Referències

* ↑ «Juan Escarré Urueña». Enciclopèdia de l'esport català. enciclopèdia.cat. [Consulta: 16 gener 2020].
# Kaixtànove

Kaixtànove (en (ucraïnès): Каштанове) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.028 habitants. Pertany al districte de Simferòpol.

## Referències

* ↑ «Об установлении границ поселка Айкаван, сел Ана-Юрт, Дружного, Ивановки, Строгановки, Трудового Трудовского сельского совета (Симферопольский район) Автономной Республики Крым». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kaizer Chiefs Football Club

El Kaizer Chiefs Football Club és un club de futbol sud-africà de la ciutat de Soweto.

## Història

El club va ser fundat el 7 de gener de 1970 a Soweto, Johannesburg, després del retorn de Kaizer "Chincha Guluva" Motaung dels Estats Units on jugà de davanter als Atlanta Chiefs de la North American Soccer League (NASL).

## Palmarès

* Premier Soccer League:
       2003–04, 2004–05, 2012–13, 2014–15
* National Soccer League:
       1989, 1991, 1992, 1996
* National Professional Soccer League:
       1974, 1977, 1979, 1981, 1984
* MTN 8:
       1974, 1976, 1977, 1981, 1982, 1985, 1987, 1989, 1991, 1992, 1994, 2001, 2006, 2008, 2014
* Telkom Knockout:
       1983,1984, 1986, 1988, 1989, 1997, 1998, 2001, 2003, 2004, 2007, 2009, 2010
* Nedbank Cup:
       1971, 1972, 1976, 1977, 1979, 1981, 1982, 1984, 1987, 1992, 2000, 2006, 2012–13
* Recopa africana de futbol:
       2001

## Referències

* ↑ «worldfootball.net» (en anglès britànic).
* ↑ Kaizer Chiefs «The birth of Kaizer Chiefs through the eyes of Kaizer Motaung». kaizerchiefs.com. Arxivat 28 de setembre 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-09-28. [Consulta: 16 juny 2021].
* 1 2 3 «South Africa Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «South Africa Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial
* PSL Club Info Arxivat 2008-09-05 a Wayback Machine.
# Kalinitxénkovo

Kalinitxénkovo - Калиниченково (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 266 habitants. Pertany al districte (raion) de Rovenkí.

## Referències

* ↑ Ломакин А. В. Село Ладомировка Белгородской области Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Проект «От чистоты речушек малых до чистоты души большой»». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# Kalinkovo

Kalinkovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1258.
# Kalinovo

Kalinovo és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1279.
# Julia de manumissionibus

Julia de manumissionibuis va ser una llei romana establerta per August que permetia que quan l'emperador volia donar la manumissió a un esclau només ho havia d'ordenar i no havia de respectar cap de les condicions fixades legalment. També indicava l'edat del manumissor i la del manumitit.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 76-77 [Consulta: 26 abril 2022].
# Julio Monterrubio Fernández

Julio Monterrubio Fernández (El Escorial, 4 de març de 1953) és un artista faller jubilat. S'inicia al taller de Ramón Primo Ferri, a Alzira, completant la seua formació a la Ciutat de l'Artista Faller de València als tallers de Josep Pascual Ibáñez i Josep Martínez Mollà. Planta la seua primera Falla gràcies a l'artista Miguel Santaeulalia Núñez, qui el presenta a la comissió Mendizábal de Burjassot.
En la seua producció artística es poden trobar Falles plantades en la secció especial de les Falles de València per a Convent Jerusalem - Matemàtic Marzal, Plaça del Pilar, Pediatra Jorge Comín - Serra Calderona i Monestir de Poblet - A. Albiñana. Durant la seua carrera ha aconseguit 6 primers premis en la màxima categoria. També ha plantat en la secció especial infantil per a les comissions Espartero-G.V. Ramon y Cajal, Cuba - Buenos Aires, Ceramista Ros-J.M. Mortes Lerma, Pediatra Jorge Comín - Serra Calderona i Duc de Gaeta - Pobla de Farnals. En 2019 rep la insígnia de plata del Gremi Artesà d'Artistes Fallers de València que la institució atorga als artistes fallers jubilats.
L'artista desenvolupa la seua carrera des del seu obrador a la ciutat d'Alzira. És en aquesta localitat on acumula una important i destacada trajectòria artística aconseguint el primer premi de secció especial als anys 1981 amb "La Violència" i 1989 amb "El Centenari" plantades per la comissió Camí Nou. Als mateixos exercicis aconsegueix el Ninot indultat de les Falles de la capital de La Ribera Alta. Pel que fa a cadafals infantils es fa amb el màxim guardó en 1997 amb "La pintura" plantada a la demarcació de Camí Nou i en 2012 amb "Cançó de bressol" en esta ocasió per a la comissió El Mercat.

## Referències

* ↑ Borrego, Paco «Entrevista a Julio Monterrubio». El Turista Fallero, 01-03-2012.
* ↑ «Falla Plaza del Pilar: nuestros artistas» (en castellà). Comissió fallera Plaça del Pilar. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «Consulta l'històric de primers premis de falla en Secció Especial (1942-2018)». Levante-EMV. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «Duque de Gaeta sigue en la cima» (en castellà). El Mundo, 15-03-2015. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «El Gremi reconeix Monterrubio en la seua jubilació». Levante-EMV, 05-04-2019. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ Andrés, S.. 100 anys de falles. 1889-1989. Alzira: Junta Local Fallera d'Alzira, 1989.
* ↑ «2011-2019 - Falla El Mercat d'Alzira». Comissió fallera El Mercat. [Consulta: 3 novembre 2019].
# Kappa de Fleiss

La kappa de Fleiss (anomenada en honor de Joseph Fleiss) és una mesura estadística que avalua la fiabilitat de concordança entre un nombre fix de qualificadors quan s'assignen classificacions categòriques a un cert nombre d'elements; això contrasta amb altres kappes, com la kappa de Cohen, que només funcionen quan s'avalua la concordança entre dos qualificadors. La kappa de Fleiss sempre té un valor entre zero i u. No hi ha una mesura del nivell de significació que s'hagi acceptat de manera general, tot i que sí que s'han postulat algunes directrius.
La kappa de Fleiss tan sols es pot utilitzar amb qualificacions binàries o d'escala nominal. No n'existeix una versió que sigui per qualificacions ordenades categòricament.

## Referències

* Fleiss, J. L. (1971) "Measuring nominal scale agreement among many raters." Psychological Bulletin, Vol. 76, No. 5 pp. 378–382
* Gwet, K. (2001) Statistical Tables for Inter-Rater Agreement. (Gaithersburg : StatAxis Publishing)
* Gwet, K. L. (2010) Handbook of Inter-Rater Reliability (2nd Edition). (Gaithersburg : Advanced Analytics, LLC) ISBN 978-0-9708062-2-2
* Landis, J. R. and Koch, G. G. (1977) "The measurement of observer agreement for categorical data" in Biometrics. Vol. 33, pp. 159–174
* Scott, W. (1955). "Reliability of content analysis: The case of nominal scale coding." Public Opinion Quarterly, Vol. 19, No. 3, pp. 321–325.
* Sim, J. and Wright, C. C. (2005) "The Kappa Statistic in Reliability Studies: Use, Interpretation, and Sample Size Requirements" in Physical Therapy. Vol. 85, No. 3, pp. 257–268

## Bibliografia addicional

* Fleiss, J. L. and Cohen, J. (1973) "The equivalence of weighted kappa and the intraclass correlation coefficient as measures of reliability" in Educational and Psychological Measurement, Vol. 33 pp. 613–619
* Fleiss, J. L. (1981) Statistical methods for rates and proportions. 2nd ed. (Nova York: John Wiley) pp. 38–46
* Gwet, K. L. (2008) "Computing inter-rater reliability and its variance in the presence of high agreement Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.", British Journal of Mathematical and Statistical Psychology, Vol. 61, pp29–48

## Vegeu també

* Kappa de Cohen
* Coeficient de correlació de Pearson

## Enllaços externs

* The Problem with Kappa Arxivat 2016-05-18 at the Portuguese Web Archive
* Kappa: Pros and Cons contains a good bibliography of articles about the coefficient.
* Online Kappa Calculator Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine. calculates a variation of Fleiss' kappa.
* AgreeStat a Point-And-Click Excel2007 VBA Program Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine. calculates various inter-rater reliability coefficients and associated variances.
# Kató Hámán

Kató Hámán (Kompolt, 2 de desembre de 1884 - Budapest, 31 d'agost de 1936) va ser una esperantista i comunista hongaresa. Va ser presonera política sota el règim feixista de Miklós Horthy. Durant la dècada del 1950 va ser considerada una heroïna obrera de la República Popular d'Hongria. El Dia Internacional de les Dones de 1960 es va emetre un segell en honor seu. Un altre segell es va emetre el 1984 en el 100è aniversari del seu naixement.

## Biografia

Hámán va treballar com a caixera en una empresa de ferrocarrils abans de convertir-se en representant sindical. Va estudiar esperanto i va ser dirigent, juntament amb Károly Őry i Ignác Gőgös, del Partit Comunista Hongarès.
Hámán va ser jutjada el 1925 i empresonada però va aconseguir escapar i va fugir a Viena, tot i que va ser arrestada de nou el 1934. Hámán va morir a Budapest després de sortir de la presó el 1936 a causa dels maltractes allí rebuts.
Més endavant, es va col·locar una placa commemorativa a la seva casa natal amb la inscripció: «En aquesta casa va viure entre 1919 i 1931 Kató Hámán, una figura eminent del moviment obrer que va ser assassinada en una presó feixista de Horthy». Després de la dissolució de la Unió Soviètica la placa va ser traslladada al Parc Memento inaugurat el 1993.
El 1956 hi havia una estàtua d'ella a l'entrada de l'estació de trens Nyugati pályaudvar de Budapest. Algunes escoles i carrers van anomenar-se en honor seu, però en la seva majoria s'han reanomenat posteriorment.

## Referències

* ↑ «FAMOUS WOMEN ON STAMPS». [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Molnár, Miklós. A short history of the Hungarian Communist Party. Boulder, Colo.: Westview Press, 1978, p. 26. ISBN 0891583327.
* ↑ Partington, Paul. Who's Who on the Postage Stamps of Eastern Europe. Metuchen N.J. & London: Scarecrow Press, 1979, p. 228 (entry on Kato Haman). ISBN 0-8108-1266-5.
* ↑ James, Beverly A. Imagining postcommunism : visual narratives of Hungary's 1956 Revolution. 1.. College Station: Texas A & M Univ. Press, 2005, p. 34. ISBN 1585444057.
* ↑ In the Shadow of Stalin's Boots, Visitors Guide to Memento Park, Private Planet Books 2016 ISBN 978-963-86881-9-4
* ↑ Halász, Zoltán. Hungary: A Comprehensive Guidebook for Visitors and Armchair Travellers (en anglès). Corvina, 1956.
* ↑ «Hámán Kató iskola | egykor.hu».
# Kapustin Iar

Kapustin Iar (en rus: Капу́стин Яр, avui: Знаменск, tr:. Znamensk) es una base per el desenvolupament i llançament de míssils de diverses classes, ubicat a l'óblast d'Astracan, entre Volgograd i Astracan, a Znàmensk. Fou crear el 13 de maig de 1946.
Es tracta de la base de missils més antiga de Rússia, i durant la Guerra Freda, la més secreta. Es va construir seguint les ordres de Stalin.
A Kapustin Iar es proven tot tipus de missils terra-aire, terra-terra i aire-aire, així com llançament de projectils que haurien de ser llançats des de submarins.
La importància de Kapustin Iar és evident si tenim present que la primera missió de l'avió espia estatunidenc U-2 fou la de fotografiar aquesta base.

## Referències

* ↑ Pedlow, Gregory W. The CIA and the U-2 Programa, 1954-1974 (en anglès). Center for the Study of Intelligence, Center Intelligence Agency, 1998.
* ↑ Harford, James. Korolev: How One Man Masterminded the Soviet Drive to Beat America to the Moon. (en anglès). John Wiley & Sons, 1977.
* 1 2 3 Los Grandes Misterios de la História (en castellà). Barcelona: Penguin Random House, p. 199-212. ISBN 9788466354400.
* ↑ elEconomista.es. «Rusia realiza un lanzamiento de prueba de un misil balístico intercontinental - EcoDiario.es» (en castellà), 04-03-2014. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Press, Europa. «Rusia concluye "con éxito" sus anunciados ejercicios balísticos bajo la supervisión de Vladimir Putin», 19-02-2022. [Consulta: 13 març 2022].
# Kapundaïta

La kapundaïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la localitat de Kapunda, a Austràlia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La kapundaïta és un element químic de fórmula química NaCaFe₄(PO₄)₄(OH)₃·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Tom's, situada a la localitat de Kapunda, a Austràlia Meridional (Austràlia). També ha estat descrita a la pedrera Puech de Leguo, a La Capelle-Bleys (Occitània, França) i a Malga Garbella di sotto, a la localitat de Rabbi (Trentino - Alto Adige, Itàlia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kapundaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 maig 2019].
# Knik River

Knik River és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 582 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Knik River tenia 582 habitants, 216 habitatges, i 147 famílies La densitat de població era de 2,5 habitants/km².
Dels 216 habitatges en un 38,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 35,4% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 4,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 108,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.000 $ i la renda mediana per família de 55.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.071 $ mentre que les dones 27.143 $. La renda per capita de la població era de 19.104 $. Aproximadament el 19,7% de les famílies i el 15,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Knik River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Knik River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Kostoľany pod Tribečom

Kostoľany pod Tribečom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.

## Referències

* ↑ «Zlaté Moravce (District, Nitriansky kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location». [Consulta: 13 gener 2020].
# Kilis

Kilis (abans Killiz) és una vila de Turquia entre els rius Afrin i Kuwayk, just al nord d'Azaz en la carretera entre Alep i Gaziantep. La seva població, l'inici del segle xxi, és de 80.542 habitants. És capital de la província de Kilis des del 1994, i del districte de Kilis, un dels quatre de la província.

## Història

Una tauleta assíria ja esmenta una vila de Ki-li-zi. En època clàssica fou la ciutat de Ciliza; a l'edat mitjana fou escassament important; apareix el 817 en la revolta del patriarca Dionisi i també és citada per Barhebreus i Miquel el Sirià. Al segle x pertanyia als hamdànides i el 969 va ser conquerida per assalt pel domèstic Bardes Focas, que es va emportar els habitants captius. Durant les Croades va passar als francs junt amb Azaz el 1118/1119 quan fou conquerida per Roger d'Antioquia. El 1124 l'amir turcman Balak d'Alep, va atacar Azaz i va devastar Killiz. El 1150 Azas i Killiz foren ocupades per Nur-ad-Din Muhàmmad. Al segle xvi fou residència de la família drusa dels Jumblat, avui notables libanesos.
Modernament Killiz ha eclipsat a Azaz. La ciutat antiga de Killiz ha desaparegut i es pensa que estava a Tarzime Khan (on hi ha unes restes) o als jardins d'Ilezi Baghçesi a uns 20 minuts a l'est. El 1891 ja tenia prop de 20.000 habitants dels quals 15.000 eren musulmans; el 1948 tenia 24.000 habitants, El 1994 va esdevenir capital de la nova província de Killis segregada de la província de Gaziantep (Ayntab).

## Referències i enllaços externs

* Informació turística Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine.
* Kilis, polícia (turc)
* Tot sobre Turquia : Kilis