OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eugen Baumann

Eugen Baumann (12 de desembre de 1846, Cannstadt, Stuttgart – 3 de novembre de 1896) fou un químic alemany que sintetitzà el clorur de polivinil (PVC) i, juntament amb Carl Schotten, descobrí la reacció de Schotten-Baumann.

## Biografia

Després d'estudiar secundària a Stuttgart treballà a la farmàcia del seu pare al mateix temps que seguia les lliçons de química de Hermann von Fehling a la Universitat de Stuttgart. Després, per completar la seva formació, anà a treballar a farmàcies de Lübeck i Göteborg. Finalment estudià farmàcia a la Universitat de Tübingen, on el 1872 es doctorà amb un treball conjunt amb Felix Hoppe-Seyler.
Seguí a Hoppe-Seyler a la Universitat d'Estrasburg on aconseguí ser professor el 1876. El mateix anys, Emil du Bois-Reymond li oferí ser el cap del departament de química de l'Institut de Fisiologia de Berlín. El 1882, Baumann es convertí en professor de medicina a aquest institut i també aconseguí una plaça de professor a la Universitat de Freiburg. Morí als 49 anys per una malaltia cardíaca.

## Obra

Baumann descobrí la font dels composts aromàtics de l'orina identificant-la com l'aminoàcid tirosina. Destacà en la química dels composts amb sofre on sintetitzà tioacetals i tiocetals, alguns dels quals foren emprats posteriorment com anestèsics. Amb el seu grup d'investigadors descobrí que la tiroxina és la substància activa de la glàndula tiroidea. Descobrí un mètode per a la síntesi d'amides a partir d'amines i clorurs d'àcid, juntament amb Carl Schotten, reacció coneguda com la reacció de Schotten-Baumann. El 1872 descobrí de forma accidental del clorur de polivinil, descobert ja el 1838 per Henri Victor Regnault però aquest no comprengué el seu descobriment. Baumann fou el primer que aconseguí sintetitzar-lo de forma plàstica.
# Eugen Anton Theophil von Podbielski

Eugen Anton Theophil von Podbielski (Köpenick, 17 d'octubre de 1814 - Berlín, 31 d'octubre de 1879) va ser un general de l'exèrcit prussià.
El 1831 entrà en el 1.er regiment d'ulans, de 1836/39 freqüentà l'Acadèmia Militar, sent després durant quinze anys ajudant, i passant el 1855 a l'estat major. El 1858 se li confià el comanament del 12.è regiment de hússars, el 1859 ascendí a tinent, el 1861 a comandant, i el 1863 se li donà el comanament de la 16.ª brigada de cavalleria, i al cap de poc temps fou nomenat mestre general de camp de l'exèrcit destinat a Slesvig-Holstein. Cap d'estat major fins al 1866, aquest any ascendí a general major i fou nomenat director del departament general de Guerra en aquell ministeri.
En la campanya d'Àustria fou mestre general de camp, i el mateix en la de 1870/71, després d'haver estat ascendit a tinent general el 1867. És famós per la informació tan clara i concisa que va donar (No hi ha novetat davant París) en el setge que l'exèrcit alemany tenia posat a la capital de França. El febrer de 1872 fou nomenat inspector general de l'artilleria prussiana, i el 1889 es posà el seu nom al regiment d'artilleria de camp nº. 5.
Era el pare de l'home d'Estat i militar Victor von Podbielski (1844-1916).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 45, pàg. 1017. (ISBN 84-239-4545-6)
# Feothanach

Feothanach o an Fheothanach (anglicització de Feohanagh) és una vila d'Irlanda, a la Gaeltacht comtat de Kerry, a la província de Munster. Es troba a la península Corca Dhuibhne 13 kilòmetres al nord-oest d'An Daingean (Dingle) als peus de Mount Brandon. El 90% dels seus habitants parlen irlandès quotidianament.

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
* ↑ The Rose of Tralee: Description of Feothanach
# Feoktistov (cràter)

Feoktistov és un petit cràter d'impacte situat a la cara oculta de la Lluna. Es troba a l'hemisferi nord, al nord-oest de la Mare Moscoviense.
Aquest cràter posseeix una petita extensió cap a fora al llarg del costat nord, donant-li l'aspecte de dos cràters superposats que s'han fusionat. Presenta lleugeres esquerdes a la vora al llarg dels costats est i nord-oest. La vora és aproximadament arrodonida i no està desgastada de manera significativa. A banda d'una franja irregular al nord-est, el sòl no té relativament trets distintius.
* Localització de Feoktistov (superior esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Imatge de l'entorn de la Mare Moscoviense
El cràter va ser nomenat en honor del cosmonauta Konstantín Feoktístov. Va ser el primer civil a l'espai, volant a bord de la nau Voskhod 1 el 1964.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Feoktistov.
| Feoktistov | Coordenades | Diàmetre |
| X | 33° 06′ N, 139° 30′ E﻿ / ﻿33.1°N,139.5°E﻿ / 33.1; 139.5﻿ (Feoktistov X) | 23 ;km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Fer arca

Es coneix com fer arca o harca a una tradició, considerada ocasionalment com un joc juvenil, pròpia del medi rural valencià però originària de la Ciutat de València, que consistia en una baralla on s'utilitzaven pedres com projectils. Desapareguda en el segle xx, l'àrea on es realitzava inclou des de l'Horta fins a les Valls d'Alcoi i les Marines.
Entre les possibles etimologies, s'ha opinat que el nom prové de l'àrab harka, paraula que fa referència al moviment de tropes, mentre d'altres fonts suposen que l'origen prové de les arques o arcons on es transportaven les pedres. Però l'etimologia més versemblant és una derivació del llatí arceo, fer força.
La tradició, exclusivament masculina, consistia en una baralla a pedrades entre dos bàndols, formats normalment per membres d'un mateix barri o ciutat, que s'enfrontaven als seus veïns. La baralla finalitzava quan a algú li feien un trau al cap i brollava sang abundosament.
S'ha considerat que esta activitat suposava una pràctica ritualitzada de masculinitat per als jóvens valencians.

## Referències

* ↑ Baydal, Vicent. «Quan "harca" és (probablement) "arca"». A: Fer Harca : històries medievals valencianes. ISBN 978-84-942860-0-1.
* 1 2 «Fer arca». Ajuntament de Sueca. Arxivat de l'original el 2020-02-01. [Consulta: 1r febrer 2020].
* 1 2 3 4 5 6 Zimmermann, Marie-Claire; Charlon, Anne. Actes del dotzè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes. Universitat de París IV-Sorbonne: (actes publicades per L'Abadia de Montserrat), 4-10 de setembre de 2002, p. 199-201. ISBN 978-84-8415-534-8.
* ↑ Sanfélix Albelda, Joan. Construyendo hombres. Una aproximación a las lógicas prácticas de la masculinidad tradicional valenciana.
* ↑ Sanfélix Albelda, Joan. Demostrando ser hombres. Una aproximación socioantropológica a la construcción y reproducción de las identidades masculinas en las comarcas orientales de la provincia de valencia (Tesi). Universidad Miguel Hernández de Elche, 2017.
# Fernando Rubio Aguiló

Fernando Rubio Aguiló (Palma, 19 de maig de 1979) és un jurista i polític mallorquí, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.
Llicenciat en dret, ha exercit com a advocat. Políticament el 2003 fou secretari general de Nuevas Generaciones del Partit Popular, de 2003 a 2010 portaveu del PP en el Consell de Mallorca i president del districte del Centre. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011 i de 2011 a 2015 ha estat portaveu del Grup Parlamentari Popular a la Comissió de Sanitat al Parlament Balear. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou el número 5 de la llista del PP a l'ajuntament de Palma.

## Referències

* ↑ Currículum al web del Parlament Balear
* ↑ Nuevas caras en los sillones del Parlament, Diario de Mallorca, 23 de maig de 2011
* ↑ El PP presenta su lista para “gobernar” Palma Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine., Mallorca Confidencial
# Fairmount (Geòrgia)

Fairmount és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 745 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairmount tenia 745 habitants, 307 habitatges, i 220 famílies. La densitat de població era de 239,7 habitants/km².
Dels 307 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.893 $ i la renda mediana per família de 40.568 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.833 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 16.508 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairmount». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairmount». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eugenio Serrano de Casanova

Eugenio Rufino Serrano de Casanova, més conegut com a Eugenio Serrano de Casanova, (Neda, 1841 - Barcelona, 1920) fou un empresari espanyol, conegut per haver estat l'impulsor de l'Exposició Universal de Barcelona de 1888.

## Biografia

Nascut en el municipi gallec de Neda, a la província de La Corunya, participà en la Segona guerra carlina del bàndol dels carlistes. També exercí com a escriptor, periodista i crític de diverses exposicions europees. Després de viatjar per Europa s'establí a París, on publicà guies per a turistes.

### Exposició de Barcelona

Habituat a portar turistes a les exposicions que en aquell temps es feien a Europa, albergà la idea de portar aquest tipus d'esdeveniments a Espanya. No obstant, la ciutat triada fou Barcelona per situar-se prop de la frontera i ser així més fàcil la visita dels turistes europeus.
Establert a Barcelona, creà una junta per a desenvolupar el projecte. Així, l'11 de març de 1885, oferí un conveni a l'Ajuntament de Barcelona pel qual es postulà a organitzar, sense subvencions, una exposició a canvi de la cessió gratuïta d'un solar de 200.000 m² durant el període del certamen i dels drets d'explotació. L'ajuntament es mostrà interessat i el 9 de juny l'ajuntament signà l'acord.
El projecte es revelà massa gran i important per a les seves capacitats, motiu pel qual l'ajuntament l'obligà l'abril de 1887 a renunciar a la concessió a canvi d'una indemnització per les obres realitzades. Llavors, l'ajuntament assumí la realització del projecte en una carrera contrarellotge per a ultimar l'exposició que s'inaugurà al maig de 1888.

## Referències

* ↑ Doespiritusanto, Marcos «El gallego que transformó Barcelona» (en castellà). El País, 25-11-2010 [Consulta: 11 agost 2015].
# Falcó mostatxut australià

El falcó mostatxut australià (Falco longipennis) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita boscos clars, estepes i poblacions d'Austràlia i Tasmània. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó mostatxut australià». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 356. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Australian Hobby. Falco longipennis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Falcó negre

El falcó negre (Falco subniger) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita praderies, estepes i terres de conreu d'Austràlia, a excepció de l'oest d'Austràlia Occidental. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó negre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 356. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Black Falcon. Falco subniger» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Al-Nasawi

«Al-Nasawi» té aquests significats:
# Euphalacra

Euphalacra és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Euphalacra trifenestrata Swinhoe, 1902
* Euphalacra semisecta Warren, 1922
* Euphalacra discipuncta Holloway, 1976
* Euphalacra lacunata Holloway, 1998
* Euphalacra nigridorsata Warren, 1897
* Euphalacra nigridorsoides Holloway, 1998
* Euphalacra postmediangulata Holloway, 1998

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Euphalacra» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.
# Falciot muntanyenc

El falciot muntanyenc (Aeronautes montivagus) és una espècie d'ocell de la família dels apòdids (Apodidae) que habita zones obertes i boscoses de Colòmbia, Veneçuela, extrem nord del Brasil, el Perú i nord de Bolívia.
# Vicis d'estiu

Vicis d'estiu (títol original: Dove vai in vacanza ?) és un pel·lícula italiana dirigida per Mauro Bolognini, Luciano Salce i Alberto Sordi el 1978. Ha estat doblada al català.

## Argument

A "Seré tota per a tu, Enrico (Ugo Tognazzi) decideix passar uns dies amb la seu ex, Giuliana (Stefania Sandrelli), a la casa del seu expromès. Enrico espera passar una romántica estada amb ella però la inesperada arribada d'amics i col·legues, i fins i tot de l'expromès de Giuliana, altera tots els seus plans.
A "Sí, buana", Arturo (Paolo Villaggio), guia improvisat de safaris a l'Àfrica, es troba a desgrat seu implicat en un dissimulat homicidi.
A "Les vacances intel·ligents", les vacances d'estiu de Remo (Alberto Sordi) i Augusta (Anna Longhi) són organitzades per primera vegada pels seus fills, molt pròxims a llicenciar-se en la universitat. Per la qual cosa a causa de la seva superior cultura, es proposen de substituir el relaxant descans dels seus pares per visites a museus, ciutats i altres llocs d'interès artístic, com una necròpolis etrusca i la Biennal de Venècia, a més d'assistència als concerts.

## Repartiment

* Ugo Tognazzi: Enrico
* Stefania Sandrelli: Giuliana
* Pietro Brambilla: Tommaso
* Clara Colosimo: Virginia
* Emilio Locurcio: Fulvio
* Adriano Amidei Migliano: Armando
* Lorraine De Selle
* Paola Orefice
* Rosanna Ruffini
* Ricky Tognazzi
* Rodolfo Bigotti
* Elisabetta Pozzi
* Brigitte Petronio
* Marilda Donà
* Roberto Spagnoli
* Paolo Villaggio
* Gigi Reder
* Alberto Sordi
* Anna Longhi

## Referències

* ↑ esadir.cat. Vicis d'estiu. esadir.cat.
* ↑ «Dove vai in vacanza?». The New York Times.
# Victor Largeau

Victor Largeau (Magné, 21 de juny de 1842 - Niort, 29 de març de 1897) va ser un explorador francès que va visitar diversos territoris d'Àfrica i va contribuir a la divulgació del territori del Sàhara. Victor Largeau va nàixer en una família modesta de Magné el 1842. Tot i que es dirigí cap a una carrera de tipògraf, se sentí atret per Àfrica i començà la seva vocació de viatger a Algèria. El seu fill, Victor Emmanuel Largeau (1867-1916), també va ser explorador i va tenir un paper decisiu per a la colonització del Txad. Escrigué Le Sahara (1870), Le Pays de Rirha-Ouargla (1879) i Le Sahara algérien (1882). Fou el pare de Victor Emmanuel Largeau que també viatjà al Txad.

## Referències

* ↑ Breillat, Dominique «Victor et Emmanuel Largeau Deux Africains» (en francès). L'actualité Poitou-Charentes, Nº73, pàgs. 88-89. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 9 gener 2012].
# Villovieco

Villovieco és un municipi espanyol de la província de Palència, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. El 2023 tenia 66 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
# Variació total

En Navegació, rep el nom de Variació total (Vt) la sumatòria dels efectes de la declinació magnètica (Dm) i el desviament del compàs patró (dc) o simplement desviació (d).
Fórmula : Vt = Dm+dc.
Així una lectura efectuada sobre el compàs del vaixell de corregir per mitjà de la variació total per poder traçar en una carta un rumb, una marcatge o azimut.
En l'esquema de la dreta s'observen els diferents rumbs en funció dels diversos orígens de mesura (és a dir: Nord vertader, magnètic o compàs) i la seva relació matemàtica entre ells.

## La declinació magnètica

És l'angle format entre el meridià magnètic i el meridià geogràfic del lloc. Varia en el temps a causa del desplaçament dels pols magnètics terrestre i en l'espai en funció de la ubicació geogràfica (vegeu carta isogónica). El valor està donat en les cartes nàutiques per a la data d'edició i la variació anual per a la seva actualització. Aquest valor s'ha d'actualitzar per la variació anual.
És positiu si el meridià magnètic està a l'est del meridià veritable i negatiu cas contrari.
La línia que uneix punts de la superfície terrestre de la mateixa declinació magnètica s'anomena corba isogónica. (Vegeu esquema)
Per més detalls veure: Declinació magnètica

## El desviament del compàs patró

És l'error de l'instrument (compàs). Es produeix en vaixells d'estructura metàl·lica (ferromagnètic). El camp magnètic terrestre genera per inducció un camp magnètic en el vaixell. La interacció entre ambdós distorsiona la lectura i introdueix aquest error. En embarcacions amb buc de fibra de vidre o de fusta seu efecte és mínim i pot menysprear. El seu efecte ha de minimitzar mitjançant compensació del compàs.
En l'esquema de la figura s'observen els diferents elements per compensar el compàs i reduir al mínim el valor del desviament.
Esquema d'un compàs d'un vaixell d'ultramar en el seu bloc de fusta.
* 1 - Lantier.
* 2 - Esferes de Thomson.
* 3 - Allotjament per a imants longitudinals.
* 4 - Allotjament per a imants transversals.
* 5 - Barra Flinder
El desviament és funció del cada rumb, ja que l'acció combinada del camp magnètic terrestre i el generat per l'estructura es potencien o len segons l'angle format entre ambdós.
Els vaixells que efectuen navegació d'altura han de confeccionar una corba de desviament del compàs patró per conèixer aquest error per a cada rumb veritable de la proa (RVP).

## Vegeu també

* Abatiment
* Navegació per estima
# Vaus d'Auson

Valz-sous-Châteauneuf és un municipi francès situat al departament del Puèi Domat i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 59 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Valz-sous-Châteauneuf era de 59 persones. Hi havia 26 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 13 parelles sense fills i 9 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 53 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 15 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Valz-sous-Châteauneuf el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 42 persones, 26 eren actives i 16 eren inactives. De les 26 persones actives 24 estaven ocupades (13 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 16 persones inactives 12 estaven jubilades i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Valz-sous-Châteauneuf hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Valz-sous-Châteauneuf a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Valz-sous-Châteauneuf a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.