OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víktor Konopliov

Víktor Konopliov (Moscou, 1 de juny de 1938), fins a 1959 conegut com a Viktor Polevoi, és un nedador rus, ja retirat, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960. Era especialista en estil lliure.
En el seu palmarès destaquen tres medalles al Campionat d'Europa de natació, una d'or i una de plata el 1958 i una de plata el 1962. Entre el 1958 i el 1962 va establir quatre rècords d'Europa en els 4x100 metres estils i 4x100 metres lliures. Va guanyar sis campionats nacionals, tres dels 100 metres lliures (1961-1963), dos dels 200 metres lliures (1961 i 1963) i un dels 4x100 metres estils (1960).
Es va graduar per la Universitat Estatal Russa d'Educació Física, Esport, Joventut i Turisme i un cop retirat va exercir d'entrenador nacional de natació i de professor associat a diverses universitats. És doctor en pedagogia i va rebre la Medalla dels Treballadors Veterans.

## Referències

* 1 2 Коноплев Виктор Вячеславович. mgo-dynamo.ru
* 1 2 3 Е. А. Школьников. Динамо. Энциклопедия. Olma Media Group, 2003, p. 208. ISBN 978-5-224-04399-6.
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ Viktor KONOPLYOV, Viktor POLEVOI. les-sports.info
* ↑ СИЛЬНЕЙШИЕ СОВЕТСКИЕ ПЛОВЦЫ. swimmingmasters.narod.ru
# As Portelas

As Portelas o Alta Sanabria és una subcomarca dintre de la comarca de Sanabria, al nord-oest de la província de Zamora. Es troba a la frontera amb Galícia i s'hi parla gallec, tot i que no està reconegut de manera oficial. Juntament amb el Bierzo i la Terra Eo-Navia forma part de l'anomenada Galícia irredempta.
Està formada pels municipis de Porto, Pías, Lubián i Hermisende, i el llogaret de Calabor, del municipi de Pedralba de la Pradería. Històricament ha sigut una zona apartada de la resta de la província de Zamora i ha tingut millor accés a la veïna província d'Ourense. Aproximadament el 90% de la població parla el gallec.

## Referències

* ↑ El gallego exterior a las fronteras administrativas

## Vegeu també

* Galícia irredempta
# Yacht Club Italià

El Yacht Club Italià (Yacht Club Italiano) és un club nàutic de la ciutat de Gènova, Itàlia. Es va fundar l'any 1879 i és un dels clubs nàutics més antics del Mediterrani. El rei Humbert I d'Itàlia va patronitzar aquest club de manera oficial des del seu naixement.
A aquest club se li va atorgar el privilegi d'utilitzar la "Bandiera della Marina Militare" Italiana.
El Yacht Club Italià va organitzar la seva primera regata l'any 1880 en les aïgues del Golf de La Spezia i hi varen participar 177 iots. Avui el club compta amb més de 1.200 membres.
Entre altres activitats, el Yacht Club Italià organitza conjuntament amb el Yacht Club de França la Copa de Giraglia, una regata que va de Saint Tropez a Gènova, passant per Giraglia, el punt més septentrional de Còrsega.

## Referències

* ↑ The Yacht Market - Maritime News
* ↑ Italy - Yacht Clubs
* Web del Yacht Club Italià
# Bajalou

Bajalou és una obra d'Orís (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Actual restaurant que ha modificat l'antiga casa de pagès. Es poden considerar dues parts diferenciades: l'antiga casa, feta amb tàpia i teulada a dues vessants i, adossada a ella, una petita eixida, una lliça i una cabana.
Predominen les columnes i les arcades amb totxana vista.

## Història

Els esposos Lleopard i Froila i Eccó, en bé de llurs ànimes, donen a l'església de Sant Pere de Vic, una vinya situada al comtat d'Osona, al terme d'Orís al lloc anomenat Bajalou.

## Referències

* 1 2 3 «Bajalou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Micropterix ibericella

Micropterix ibericella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Caradja, l'any 1920.
És una espècie endèmica de la península Ibèrica.

## Referències

* ↑ Micropterix ibericella at The Global Lepidoptera Names Index.
* ↑ «Fauna Europaea». Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 15 setembre 2012].

## Enllaços externs

* Imatges
# Micropterix igaloensis

Micropterix igaloensis és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Amsel, l'any 1951.
És una espècie endèmica de Montenegro.
té una envergadura de 4mm.

## Referències

* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 setembre 2012].
# Micropterix herminiella

Micropterix herminiella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Corley, l'any 2007.
És una espècie endèmica del nord de Portugal.

## Referències

* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 setembre 2012].
# McGregor (Minnesota)

McGregor és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 404 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McGregor tenia 404 habitants, 182 habitatges, i 105 famílies. La densitat de població era de 79,2 habitants per km².
Dels 182 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 14,3% dones solteres, i en un 41,8% no eren unitats familiars. En el 39,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 22% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.318 $ i la renda mediana per família de 30.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.125 $ mentre que les dones 16.607 $. La renda per capita de la població era de 13.167 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 13,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McGregor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McGregor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# McGregor (Florida)

McGregor és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 7.136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, McGregor tenia 7.136 habitants, 3.295 habitatges, i 2.296 famílies. La densitat de població era de 1.076,3 habitants/km².
Dels 3.295 habitatges en un 17,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15% tenia menys de 18 anys, un 3,3% entre 18 i 24, un 19,2% entre 25 i 44, un 31,9% de 45 a 60 i un 30,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 53 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.628 $ i la renda mediana per família de 67.353 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.151 $ mentre que les dones 31.732 $. La renda per capita de la població era de 45.240 $. Entorn de l'1,3% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- McGregor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- McGregor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Miguel San Román Núñez

Miguel San Román Núñez (Mombuey, Zamora, Espanya, 25 d'abril de 1938 - Madrid, 10 de novembre de 2015) va ser un futbolista espanyol que jugava com a porter. El 30 d'octubre de 2015 va ingressar en estat greu a causa d'un infart en l'Hospital de la Princesa de Madrid, on finalment va morir el 10 de novembre de 2015.

## Clubs

| Club | País | Període |
| Club Atlètic de Madrid | Espanya | 1958-1959 |
| Rayo Vallecano | Espanya | 1959-1960 |
| Real Murcia CF | Espanya | 1960-1961 |
| Club Atlètic de Madrid | Espanya | 1961-1970 |

## Referències

* ↑ Mor Miguel «Pit de pollastre» Sant Román, mític porter de l'Atlètic
* ↑ Miguel San Román
# Microbriza

Microbriza és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies. La seva única espècie: Microbriza poimorpha, és originària de Sud-amèrica.
Alguns autors ho consideren un sinònim del gènere Briza.

## Descripció

És una herba perenne. Culms de 50-70 cm de llarg. Lígula una membrana ciliada. Làmines foliares filiformes, o lineals. La inflorescència en forma d'una panícula oberta amb espiguetes solitàries. Espiguetes fèrtils pedicel·lades. Les espiguetes comprenen 2-3 flòsculs fèrtils, amb una extensió raquilla estèril. Espiguetes orbiculars, lateralment comprimides, 1.5-2 mm de llarg; trencant en la maduresa; desarticulant-se sota cada flòscul fèrtil, o per sobre de les glumes però no entre flòsculs. glumes persistents, aconseguint l'àpex dels flòsculs, més prima que la lemma fèrtil.

## Taxonomia

Briza poimorpha va ser descrita per (J.Presl) Parodi exNicora i Rúgolo i publicat a Darwiniana 23(1): 295. 1981.

### Etimologia

Microbriza: nom genèric que es refereix al fet que és similar però més petit que Briza. poimorpha: epítet

### Sinonímia

* Microbriza poomorpha

## Referències

* 1 2 Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Germplasm Resources Information Network - (GRIN) [Online Database]. National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. URL: http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/genus.pl?7559 Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine. (16 de gener del 2014)
* ↑ «Microbriza». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 15 novembre 2014].

## Bibliografia

* Nicora, E. G. & Z. E. Rúgolo de Agrasar. 1981. Los géneros sudamericanos afines a Briza L. (Gramineae). Darwiniana 23(1): 279–309.
* Zuloaga, F. O., E. G. Nicora, Z. E. Rúgolo de Agrasar, O. N. Morrone, J. F. Pensiero & A. M. Cialdella. 1994. Catálogo de la familia Poaceae en la República Argentina. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 47: 1–178.

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Microbriza. A: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Milú

En Milú (en francès Milou) és un personatge de ficció de Les aventures de Tintín, del dibuixant belga Hergé. És un gos de raça, Fox terrier de pèl dur i blanc. És el company de Tintín a la sèrie de còmics que duen el mateix nom que el protagonista. Va aparéixer prer primer cop a la primera pàgina de la primera història de Tintin, Tintín al país dels soviets publicada al nº11 de la revista Le Petit Vingtième, el 10 de gener de 1929. El Milú podria ser comparat amb un altre animaló de les aventures escrites i dibuixades per Hergé: el negre i petit mico Jocko.

## Biografia de ficció

En Milú és de la raça Fox terrier i el seu pèl és completament blanc. La seva personalitat és la d'un gos vanitós i golafre que també li agrada el whisky. A diferència del seu amo, Milú es caracteritza per tocar més de peus a terra; no està obsessionat amb la missió a complir, sent la seva principal aspiració la tranquil·litat, la qual cosa el fa desconfiar moltes vegades de les iniciatives del seu amo. Tot i que és indecís per moments, Milú es desfà de les seves vacil·lacions quan es tracta de rescatar a Tintín, per això recorre al seu enginy i al seu valor.

### Paper a les aventures

En els primers àlbums de la sèrie, Milú té un paper central, ja que és l'únic company del seu amo. Ambdós mantenen veritables converses, on el gos ocupa per moments el lloc de confident i el d'objector.
Entre altres figures anecdòtiques, s'ha de ressaltar la fascinació que exerceix el whisky per a aquest gos, particularment quan es tracta de la (fictícia) marca Loch-Lomond, la qual cosa li ocasiona no pocs mals de cap. En aquest sentit, és molt semblant al Capità Haddock, fins al punt que sembla la seva prefiguració. El gos i el capità són personatges del mateix ordre, que equilibren amb alegria el que Tintín pugui tenir d'excessivament savi o virtuós. Possiblement és per aquesta raó que el paper de Milú es veu sensiblement disminuït després de l'aparició de Haddock en la sèrie.

## El personatge als còmics
### El nom de Milú

El nom original Milou es deu a la primera xicota de l'autor Hergé a l'edat de 18 anys (Marie-Louise Van Cutsem, anomenada afectuosament "Milou"). Per aquesta raó molts cometen l'error que Milú es tracta d'una femella. No obstant això, les actituds de la mascota i el constant ús de la paraula chien (en francès, gos) deixen clar que Milú es tracta d'un mascle. Amo i gos són tan inseparables que durant molts anys la sèrie sobre les aventures de l'intrèpid reporter es va titular Les aventures de Tintín i Milú.

## Referències

* ↑ «Petits Vingtièmes de 1929 - 2ème année» (en francès). Bellier.co. [Consulta: 16 juliol 2020].
* ↑ Milu pasea su hueso (en castellà). nº 4 Pag.2-16. Moulinsart, 2014, p. 16 (Figuras de Tintín la colección oficial). ISBN 978-84-684-2529-0.
# Mim becut cul-roig

El mim becut cul-roig (Toxostoma crissale) és un ocell de la família dels mímids (Mimidae).

## Hàbitat i distribució

Habita matollar del desert i chaparral des del sud-est de Califòrnia, sud de Nevada, sud-oest d'Utah, nord-oest i centre d'Arizona, centre de Nou Mèxic i oest de Texas cap al sud fins al nord-est de Baixa Califòrnia, centre de Sonora, centre de Chihuahua, i localment cap al sud, a l'Altiplà Mexicà.

## Referències

* ↑ «Mim becut cul-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Mim becut de Bendire

El mim becut de Bendire (Toxostoma bendirei) és un ocell de la família dels mímids (Mimidae).

## Hàbitat i distribució

Habita deserts amb arbusts i cactus del sud-oest dels Estats Units i nord-oest de Mèxic des del sud-est de Califòrnia, sud de Nevada, sud d'Utah i oest i centre de Nou Mèxic cap al sud fins al sud de Sonora i sud-est de Colorado.

## Referències

* ↑ «Mim becut de Bendire». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Miwok de la badia

El miwok de la badia és una llengua ameríndia de la família lingüística de les llengües miwok parlada als Estats Units pels miwoks de la badia, a l'Oest del mount Diablo, al voltant de la badia de San Francisco a Califòrnia.
El saklan, extingit ja fa molt temps, és la menys documentada de les llengües miwok. Tota la població actualment parla anglès.

## Referències

* ↑ Callaghan, 1982, p. 23.
* ↑ «Miwok, Bay: Ethnologue report for language code: mkq». [Consulta: 23 juliol 2012].

## Bibliografia

* (anglès) Callaghan, Catherine A., Proto Utian Derivational Verb Morphology, Proceedings of the 1982 Conference on Far Western American Indian Languages éditeur, James E. Redden), Occasional Papers in Linguistics, n. 11, pp. 23-31, Carbondale, Department of Linguistics, Southern Illinois University, 1982.

## Enllaços externs

* Saclan al Survey of California and Other Indian Languages
* Saclan, California Language Archive
* OLAC resources in and about the Bay Miwok language
# Monument pels Drets LGBTI de Xile

El Monument pels Drets LGBTI de Xile (en espanyol: Monumento por los Derechos LGBTI de Chile) és un monument commemoratiu xilè situat en el turó Santa Lucía de Santiago de Xile dedicat per a recordar la lluita contra l'homofòbia i transfòbia desenvolupada al país des de 1991, data de fundació de la primera organització massiva d'homosexuals xilens. És el primer monument del seu tipus instal·lat a Xile que commemora la lluita pels drets LGBT.

## Referències

* ↑ Movimiento de Integración y Liberación Homosexual. «En histórico Cerro Santa Lucía instalan el Primer Monumento por los Derechos LGBTI». Movilh, 10 diciembre 2018. [Consulta: 1r agost 2021].
* ↑ Rehbein, Consuelo. «Primer monumento LGBTI de Chile: ícono de su lucha con un mensaje para los próximos 100 años». Publimetro, 10 diciembre 2018. [Consulta: 1r agost 2021].
# Mercat Municipal de Llucmajor

El Mercat Municipal de Llucmajor o Peixeteria és un emblemàtic edifici modernista situat al centre de Llucmajor, Mallorca.
L'edifici de l'antic mercat municipal és obra de l'arquitecte mallorquí Jaume Alenyar i Ginard (1869-1945), i fou construït pel contractista Macià Caldés Amengual, que el finalitzà el 1916. En el seu interior es construïren 15 taules de matança i s'instal·là un sistema de gas per enllumenar l'interior. L'edifici té un soterrani que es destinà a magatzem de carn. Després es transformà en peixateria que funcionà fins a principis del segle XXI.
És un edifici, de caràcter modernista, d'estructura senzilla d'una sola planta i soterrani i amb poca decoració, ja que solament hi ha pilastres i palmetes. En els reixats dels portals, en té dos enfrontats, hi consta la data de construcció, 1915. Sobresurt l'escut de Llucmajor com a clau dels portals. Sobre les columnes que formen les cantonades i els pilars de les branques dels portals hi ha uns ornaments en semicercle. A cada façana, hi ha quatre finestrals separats cada un per una columna metàl·lica; damunt aquests finestrals, hi ha quatre finestrons i a la part inferior de l'edifici en trobam uns altres de dobles. Els llindars dels finestrals i finestrons inferiors fan rost per evitar que l'aigua de pluja entri. El voladís és de fusta i descansa sobre un llenyam que, a la vegada, ho fa sobre una mènsula de ferro forjat decoratiu.
El 2009-10 ha sofert una profunda restauració. S'han substituït unes persianes de ferro que tapaven els finestrals per vidrieres. L'interior s'ha habilitat per a oficina d'atenció al ciutadà i oficina d'atenció al turista. En el soterrani s'hi ha d'instal·lar l'arxiu municipal.

## Referències

* ↑ Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
# Monte Santa Maria Tiberina

Monte Santa Maria Tiberina és un comune (municipi) de la província de Perusa, a la regió italiana d'Úmbria, situat uns 40 km al nord-oest de Perusa.
L'1 de gener de 2018 tenia 1.156 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* Monte Santa Maria Tiberina - Lloc web oficial (italià)
# Monte Sole

Monte Sole és un parc regional històric creat el 1989 a Bolonya en un territori on es produí la Massacre de Marzabotto, durant la Segona guerra mundial efectuat pels militars nazis el 1944.

## Història

En el context de la Segona Guerra Mundial i de la Itàlia dividida (al nord dins l'òrbita alemanya i al sud dins la dels aliats), la zona d'Emilia-Romagna, situada al centrenord d'Itàlia i sota ocupació dels nazis, fou un dels centres més actius dels grups partisans (la resistència italiana contra el nazisme). Monte Sole, situat en aquesta zona i en un espai molt boscós, es trobava a finals d'agost de 1944 just darrere de la línia gòtica, la línia defensiva muntada pels nazis per evitar l'avenç cap al nord dels aliats, esdevenint rereguarda. Els partisans del grup "Stella Rossa" actuaven en la zona de Monte Sole contra els nazis des de la rereguarda per facilitar l'alliberament d'Itàlia.
L'ampli suport de les accions partisanes per la població local provoca la brutal represàlia d'Albert Kesselring, que comença el 29 de setembre de 1944 quan en la primera població on entren els nazis, Casaglia de Monte Sole, 195 persones són assassinades, entre elles 50 nens. A partir d'aquest moment i fins al 5 d'octubre, cada població de la zona, masos i nuclis dispersos són registrats i la població civil arbitràriament assassinada fins a sumar un total de 770 persones mortes de 115 llocs diferents. Membre de la Coalició Internacional d'Espais de Consciència (www.sitesofconscience.org).

## Escola de Pau

La Fundació Escola de Pau de Monte Sole, situada al Parc Històric de Monte Sole, treballa en l'educació per a la pau, la resolució de conflictes per vies pacífiques, el respecte pels drets humans i la convivència entre pobles i cultures. En el rerefons de l'escola hi ha un passat tràgic que ens duu a parlar d'aquest com un espai commemoratiu. En aquest lloc foren assassinades al voltant de 800 persones, la majoria dones i nens, a mans de les tropes nazis i d'alguns elements feixistes. Les activitats que s'hi realitzen són bàsicament les de formació d'escolars en diverses línies: diàleg entre escolars de països que han tingut o tenen conflictes polítics, propostes educatives per a l'escola italiana, la recerca i centralització de documentació al voltant de la resolució de conflictes per vies pacífiques, i l'establiment d'un centre de diàleg i discussió sobre aquestes temàtiques per grups i associacions diverses.
La Fundació realitza estades puntuals i campaments d'estiu per a grups diversos. El Memorial s'estén pel vast territori de Monte Sole, avui en dia considerat com a Parc Històric, un antic hàbitat dispers de masos i petites poblacions on els nazis van cometre un dels pitjors crims de guerra contra població civil indefensa a l'Europa Occidental. En aquest territori de 6.300 hectàrees, hi ha identificats 115 espais de memòria relacionats amb les accions violentes comeses pels nazis. Membre de la Coalició Internacional d'Espais de Consciència (www.sitesofconscience.org).

## Referències

* 1 2 3 4 «Fundació Escola de Pau de Monte Sole». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Formació de Twin Mountains

La Formació de Twin Mountains, Twin Mountains Formation, també coneguda com a Twin Mountain Formation, és una formació geològica sedimentària dins la formació geològica Trinity Group i que es troba a Texas, als Estats Units. Té un gruix d'uns 50 metres. És una formació de l'era Aptiana dins del Baix Cretaci. És notable pels seus fòssils de dinosaures on s'inclouen el gran teròpode Acrocanthosaurus, el sauròpode Sauroposeidon, i l'ornitòpode Tenontosaurus. Se superposa a la Formació Glen Rose.

## Paleovida

* Acrocanthosaurus atokensis
* Dromaeosauridae indet.
* Theropoda indet.
* Sauropoda indet.
* Sauroposeidon
* Euornitòpode sense nom
* Tenontosaurus dossi - "Crani i esquelet postcranial, diversos individus."
* Iguanodontia indet.

## Referències

* ↑ Weishampel, David B.; Barrett, Paul M.; Coria, Rodolfo A.; Le Loueff, Jean; Xu Xing; Zhao Xijin; Sahni, Ashok; Gomani, Elizabeth M.P.; and Noto, Christopher N.. «Dinosaur distribution». A: Weishampel, David B.; Dodson, Peter; and Osmólska, Halszka (eds.). The Dinosauria. 2a edició. Berkeley: University of California Press, 2004, p. 517–606. ISBN 0-520-24209-2.
* ↑ Rose, Peter J. «A new titanosauriform sauropod (Dinosauria: Saurischia) from the Early Cretaceous of central Texas and its phylogenetic relationships» (web pages). Palaeontologia Electronica, 10, 2, 2007.
* ↑ «Geologic Unit: Twin Mountains». National Geologic Map Database. USGS. [Consulta: 31 maig 2014].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Weishampel, David B; et al. (2004). "Dinosaur distribution (Early Cretaceous, North America)." In: Weishampel, David B.; Dodson, Peter; and Osmólska, Halszka (eds.): The Dinosauria, 2nd, Berkeley: University of California Press. Pp. 553-556. ISBN 0-520-24209-2
* ↑ "Table 19.1," in Weishampel, et al. (2004). Page 414.