OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sultanat de Shamshadil

El sultanat de Shamshadil fou un petit estat de Pèrsia, situat al nord-est del llac Sevan a l'antiga regió de l'Artsakh, al sud-est de Gazak o Kazak. El títol de sultà era un grau mitja entre el més alt de kan i el inferior de beg que portaven els caps militars i governadors locals. Al final del segle xviii depenien del regne de Kakhètia tot i els esforços del kan de Gandja; el 1783, després del tractat entre Rússia i Kartli-Kakhètia, Erekle o Irakli II va donar una llista al tsar de Rússia sobre els dominis existents a Geòrgia i àrees adjacents amb el seu escut i citava com a propis Erevan, Gandja, Atabashi, Kazak (Gazak, avui Qazax), Borchali, Shamshadil, Xirvan i Shakon. L'escut de Shamshadil eren unes armes. La capital era Semkir. El nom corresponia a la tribu turcman que l'habitava, els Shamshadinli, una branca dels zulkadar. Els seus dominis rodejaven Zayam. Tenia al nord terres de Gandja que la separaven de la comunitat de Jar-Balakan, a l'oest el sultanat de Gazak, a l'est el Kanat de Gandja i al sud el Kanat d'Erevan.
El 1747 a la mort de Nadir Xah algunes tribus turcmans es van fer independents i es van formar diversos kanats i sultanats entre els quals el de Gazak, Borchali, Shamshadil i la comunitat de Car-Balakan. Abans de l'annexió per Rússia Gazak i Shamshadil s'haurien unit per formar el kanat de Gazak. El sultanat de Shamshadil i el sultanat de Gazak (Kazak o avui dia Qazax) foren incorporats pels russos el 12 de setembre de 1801 per una declaració del tsar, i annexionats com a part de Geòrgia. La detenció dels seus sultans va provocar fortes protestes. El sultanat fou formalment abolit el 1819.
Les deportacions en massa d'armenis entre 1826 i 1830 van provocar l'armenització de Borchali i Gazak. La composició ètnica anterior era a favor dels àzeris i Borchali va formar un "districte tàtar" com altres territoris musulmans. Gazak i Shamshadil també van formar districtes dins la província de Geòrgia. Gazak i Shamshadil es van revoltar contra Rússia el 1844-1845, sense èxit i el 1846 foren incloses en la nova província de Tiflis però el 1867 es va canviar a la provincia d'Elizavetpol. El 1880 Borchali fou creat districte de la mateixa província.

## Referències

* Districte de Qazak i Borchali
# Acadèmia Baixas

L’Acadèmia Baixas va ser una escola d’art privada de Barcelona fundada l’any 1892 pel pintor Joan Baixas i Carreter. Preparava els seus alumnes per a l’ingrés a l’Escola Superior de Belles Arts de Barcelona i també tenia un petit negoci d’artesania.
Es va crear en un moment en què l'Escola de la Llotja patia una crisi important a causa del Reial Decret del 1900 per a l'ensenyament artístic, que va desvincular les Escoles de Belles Arts de les Acadèmies de Belles Arts. Aquest fet va propiciar que a la ciutat molts artistes obrissin escoles particulars, com és el cas de Modest Urgell o de l'Acadèmia Velázquez regentada per Feliu de Lemus i Antoni de Ferrater, o l'Acadèmia Hoyos de Claudi Hoyos.
Estava situada a la Riera de Sant Joan, tot i que es va traslladar al carrer del Pi.
La va dirigir, en primera instància, el mateix Joan Baixas, però posteriorment se’n va fer càrrec el seu fill Josep Maria Baixas. Va ser un dels centres de formació artística més destacats de la ciutat durant la primera meitat del segle XX i en ella hi van estudiar artistes com Joaquim Torres-Garcia, Iu Pascual, Rafael Estrany o Ignasi Mallol. Igualment, els fills de Joan Baixas, Montserrat, Ignasi i Josep Maria, hi van rebre les primeres lliçons en tècniques pictòriques.

## Referències

* 1 2 «Joan Baixas i Carreter | enciclopedia.cat». [Consulta: 9 maig 2022].
* 1 2 «Academia Baixas archivos» (en castellà). [Consulta: 9 maig 2022].
* ↑ Història de l'art català / 7, Del Modernisme al Noucentisme : 1888-1917. 7. Barcelona: Edicions 62, 1985, p. 156-157. ISBN 84-297-2282-3.
* ↑ «Edición del domingo, 28 agosto 1892, página 2 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 9 maig 2022].
# Maximià de Constantinoble

Maximià (en llatí: Maximianus, en grec antic: Μαξιμινιανός) va ser patriarca de Constantinoble des del 25 d'octubre de l'any 431 fins a la seva mort, el 12 d'abril de 434.
Havia nascut a Roma en una família rica, i va entrar de jove en un monestir i després va anar a Constantinoble on Sisini I el va ordenar prevere. Les decisions preses al Concili d'Efes que van condemnar Nestori, antic patriarca de Constantinoble, van crear gran confusió a l'església. Els nestorians eren nombrosos, però els clergues van acceptar les conclusions del Concili. Hi havia un sector de l'església que volia nomenar Procle com a patriarca, i l'emperador va convocar un sínode que va elegir Maximià. El nomenament va ser notificat de forma immediata al Papa Celestí I, que la va aprovar.
L'Església Ortodoxa Oriental honora Maximià el dia 21 d'abril.

## Referències

* ↑ «Maximian» (en anglès). Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 27 juny 2023].
# Roger Costa-Pau Bea

Roger Costa-Pau Bea (Barcelona, 1966) és un poeta, crític literari, assagista i dramaturg. Ha estat i és activador de recitals, cicles de poesia, generador d’espais de debats i de diàleg en el terreny de la literatura (de la poesia, en especial) i de l’art. Actualment s'ocupa de la direcció literària i la gerència de l'editorial Llibres del Segle.

## Llibres publicats

El 2002, va publicar a València el primer llibre de poemes, Perquè res no ha estat maleït (Tàndem, 2002), el qual va merèixer el primer Premi de Creació Poètica de Paiporta. Ha estat col·laborador habitual de les pàgines de crítica literària de l’Avui, i ho és des de fa uns anys de les pàgines d’opinió d’El Punt Avui i d'algunes revistes d'art i de literatura com ara Papers d’Art, Revista de Girona, Contagi i Caràcters. Des del 2003, és curador del Festival de Poesia de Girona i de les Jornades Ara Poesia de la Casa de Cultura, i coordinador, també des del 2003 i fins a l’any 2007, del cicle Poesia al Cànter, que organitzaven conjuntament el Museu d’Art, els Amics del Museu d’Art i el centre cultural La Mercè. L’any 2004 va arribar el segon llibre, En el llarg fendir en la nit (Pagès Editors). Més tard, el 2007, va aparèixer el volum I ser d’on no sóc (Eumo-Cafè Central). L'any 2009 va publicar I en qui, l’ofec? (XLII Premi de Poesia Joan Teixidor, 2008). Actualment, codirigeix des de Girona, amb Rosa Maria Font i Lluís Lucero, la col·lecció Poesia al Cànter de CCG Edicions. Com a últims treballs sobre poesia, cal destacar la confecció del llibre Una eterna claredat (antologia poètica de Just Casero), editat per CCG Edicions l’any 2009, i el mateix any, també, la confecció, junt amb Jordi Roca, d'una Antologia poètica de Maria Perpinyà, que va publicar la Diputació de Girona dins la Col·lecció Josep Pla. Com a dramaturg, va estrenar Miols o música d'ambre (2011) dins els Diàlegs a 4 bandes, cicle de peces dramàtiques breus organitzat per Platadedrama (Plataforma de Dramatúrgia de les Comarques Gironines). Actualment és director literari de Llibres del Segle. Cavada pell Llibres del Segle 2013), amb ressenya d'Eva Vàzquez a l'Avui Cultura, i a la revista electrònica Núvol per Carles Camps Mundó.

## Referències

* ↑ «La Vanguardia».
* ↑ «Papers d'Art». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Revista de Girona».
* ↑ «Contagi».
* ↑ «Caràcters».
* ↑ «Pagès editors». Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Eumo-Cafè Central». Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «XLII Premi de Poesia Joan Teixidor, 2008».
* ↑ «Poesia al Cànter de CCG Edicions».
* ↑ «Platadedrama». Arxivat de l'original el 2020-08-12. [Consulta: 23 març 2018].
* ↑ Off Cartell, 8: Diàlegs a quatre bandes (2). Barcelona: Re&Ma, 2011.
* ↑ «LLibres del Segle Editorial», 13-06-2014. [Consulta: 13 juny 2014].
* ↑ «Blog personal».

## Enllaços externs

* Blog personal
# Théo Vimpère

Théo Vimpère (Llemotges, Alta Viena, 3 de juliol de 1990) és un ciclista francès, professional des del 2013 fins al 2016.

## Palmarès

* 2010
** 1r al Gran Premi de la Trinité
* 2011
** 1r al Tour del Périgord
** 1r al Gran Premi d'Oradour-sur-Vayres
** 1r al Gran Premi d'automne
** Vencedor d'una etapa al Tour des Deux-Sèvres
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Eure-et-Loir
** Vencedor d'una etapa al Saint-Brieuc Agglo Tour
* 2012
** 1r al Tour del Périgord
* 2014
** 1r a la Châteauroux-Limoges
* 2016
** 1r a Le Poinçonnet-Limoges
* 2017
** 1r al Tour del Cantó del Pays Dunois
** Vencedor d'una etapa al Tour de Guadalupe

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Hampstead (Nova Brunswick)

Hampstead és una parròquia situada al sud del comtat de Queens, a la província canadenca de Nova Brunswick. Fou constituïda el 9 de novembre de 1966 i ocupa una superfície de 206 km². En el cens de 2006 tenia 278 habitants.
# Meneghinita

La meneghinita és un mineral de plom, coure, antimoni i sofre, químicament és un sulfur de plom, coure i antimoni, de fórmula Pb$_{13}$CuSb₇S$_{24}$, de color gris fosc, una duresa de 2,5, i una densitat de 6,,35-6,36 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. El seu nom fa honor al professor de mineralogia i geologia Giusseppe Meneghini (1811-1889) de Pisa, Itàlia, que fou el primer a observar-la.

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 4 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Meneghinite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 4 abril 2012].
# Sunifred (abat)

Sunifred (?- 890/891) fou un noble amb origen de la dinastia carolíngia. Fou abat del monestir de Santa Maria d'Arles (d. 878).

## Relacions familiars

Fou fill de Sunifred I d'Urgell-Cerdanya (805-849, comte de Barcelona, Girona i Osona, entre d'altres) i, per tant, germà de Guifré el Pilós. Tot i no estar casat, fou pare de:
* Guifré (ca. 870 -?), vicari de Cabra i Mediona
* Sendred de Castelvell.

## Referències

* ↑ «Sunifred (abat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Vescomtat de Narbona
# Kalfun

Khalfun (àrab: خلفون, Ḫalfūn) fou el primer emir de Bari. Era, probablement, amazic.
Sembla que era un servidor, potser fins i tot potser un antic esclau aglàbida. El 847 dirigia l'expedició aglàbida que va conquerir Bari, que ja havia estat conquerida breument a finals del 840 o inicis del 841 per una expedició que no l'havia pogut mantenir. La seva conquesta depenia nominalment d'Ifríqiya però en la pràctica fou un sobirà independent. El seu govern fou breu i el va succeir Mufàrraq ibn Sal·lam.

## Referències

* Kreutz, Barbara M. Before the Normans: Southern Italy in the Ninth and Tenth Centuries. Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 1991. p. 38.
* Giosuè Musca, L'emirato di Bari, Bari, Dedalo, 1978, pp. 20–22.
# Tiptakzi

Tiptakzi va ser el vuitè governant (o el novè, si es compta Uixi) de la dinastia dels cassites de Khana, un territori sorgit dels antics regnes de Mari i Terqa.
Va ser el successor de Kharbaixikhu, amb el qual es desconeix el seu parentiu, però probablement eren germans. Regnava cap a l'any al 1600 aC. Alguns historiadors pensen que tant Kharbaixikhu com ell eren germans d'Urzigurumaix, i que van governar Khana mentre Agum II, el seu successor, va ser menor d'edat.

## Referències

* ↑ Brinkman, J. A. Materials and studies for Kassite History: vol. I. Chicago: The Oriental Institute of the University of Chicago, 1976, p. 98-99.
# Udaltsova (cràter)

Udaltsova és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 26,7 km de diàmetre. Porta el nom de Nadejda Udaltsova (1885-1961), pintora russa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Udaltsova». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Menedeu

Menedeu o Menèdat (en llatí Menedaeus o Menedatus, en grec antic Μενεδαῖος, Μενέδατος) fou un militar espartà, un dels tres comandants de la força espartana enviada en ajut d'Etòlia per sotmetre Naupacte l'any 426 aC. La ciutat va ser salvada per l'atenenc Demòstenes amb ajut dels acarnanis.
El mateix any va dirigir amb els seus col·legues l'expedició contra Argos d'Amfilòquia i a la mort dels seus companys Euríloc i Macari a la batalla d'Olpes (Olpae) va signar amb Demòstenes i els generals acarnanis un tractat secret pel qual es podia retirar sa i estalvi amb les seves forces, abandonat als seus aliats d'Ambràcia a la seva sort, segons diu Tucídides.

## Referències

* ↑ Menedaeus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1036
# Taka

La taka (en bengalí টাকা, tākā) és la moneda de Bangladesh. El codi ISO 4217 és BDT i s'acostuma a abreujar ৳ o bé Tk. Es divideix en 100 poisha (পয়সা).

## Història

La paraula deriva del sànscrit tanka, que és com s'anomenaven antigament les monedes d'or. Taka fou un mot àmpliament usat en diferents parts de l'Índia, si bé amb diversos significats. Al nord, la taka era una moneda de coure equivalent a dues paises, mentre que al sud equivalia a quatre paises o una anna. Només era a Bengala que equivalia a una rupia, per això la rupia índia és anomenada taka en bengalí i assamès, i aquest fou el nom que va adoptar la nova moneda de Bangladesh el 1972, un cop assolida la independència, en substitució de la rupia pakistanesa (PKR) en termes paritaris (1 BDT = 1 PKR). Actualment no són equivalents, ja que la taka s'ha devaluat lleugerament en relació amb la rupia pakistanesa.

## Monedes i bitllets

Emesa pel Banc de Bangladesh (বাংলাদেশ ব্যাংক, Bānglādesh Bānka), en circulen monedes d'1, 5, 10, 25 i 50 poisha i d'1, 2 i 5 taka, i bitllets d'1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 i 1.000 taka. Les monedes fraccionàries, tot i continuar tenint valor legal, circulen molt rarament i el bitllet d'1 taka s'està substituint progressivament per la moneda del mateix valor.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 98,59 BDT (13 de gener del 2022)
* 1 USD = 86,01 BDT (13 de gener del 2022)

## Vegeu també

* Rupia

## Enllaços externs

* Banc de Bangladesh Arxivat 2001-08-26 a Wayback Machine. (anglès)
* (anglès) (alemany) (francès) Bitllets històrics de Bangladesh
# Adam Gierasch i Jace Anderson

Adam Gierasch i Jace Anderson són un matrimoni de cineastes estatunidencs, coneguts pel seu treball en el gènere de terror. dam Gierasch també és conegut com a actor i director, i va estrenar el seu debut com a director "Autopsy" el 2008.

## Filmografia

| Pel·lícules escrites plegats Spiders (2000, guió) Crocodile (2000, guió) Panic (2002, guió) Crocodile 2: Death Swamp (2002, guió) Derailed (2002, guió) Killer Rats (2003, guió) Toolbox Murders (2004) Mortuary (2005) Mother of Tears (2007) Autopsy (2008) Night of the Demons (2009) Fertile Ground (2011) Fractured (2013) Anderson, com actriu Thirsty (2009, veu de Slushy Cup) Fertile Ground (2011, com directora a la foto) This Week in Horror (2011, 1 episodi, com ella mateixa) FEARnet's Movies with More Brains (2011, com ella mateixa) Into the Dark: Exploring the Horror Film (TBA, com ella mateixa) Anderson, com a productora Fractured (2013) House by the Lake (2015) | Gierasch, com a director Autopsy (2008, també guió) Night of the Demons (2009, també guió) Fertile Ground (2011, també guió) Fractured (2013, also scriptwriter) House by the Lake (2015) Tales of Halloween (2015, segment Trick) Gierasch, com actor Asylum (1997, com Ronald Briggs) Martial Law (1999, 1 episodi, com Groomsman) The Others (2000, 1 episodi, com Male Passenger) Crocodile (2000, com Lester) Beyond Belief: Fact or Fiction (2000, 1 episodi) Rats (2003, com Jim) Toolbox Murders (2004, com Ned Lundy) The Hollow (2004, com Dad) Mortuary (2005, com Mr. Barstow) Roman (2006, com Boyd) Room Nine (2007, com Mecànic) Red Sands (2009, com Sergent Ramsey) Thirsty (2009, com Convidat a la conspiració, només veu) Fertile Ground (2011, com Otto) Big Ass Spider (2011, com captaire) |

## Referències

* ↑ «CBS Films Picks Up Superpower Spec 'Split' (Exclusive)». THR. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Turek, Ryan. «First Photos from Schism Directed by Adam Gierasch». STYD. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Gingold, Michael. «Còpia arxivada». Fangoria. Arxivat de l'original el 2 de maig 2014. [Consulta: 14 desembre 2021].
* ↑ «Adam Gierasch & Cast Check In at the House By the Lake». STYD. [Consulta: 17 gener 2015].
* ↑ «Barry Bostwick, Joe Dante, John Landis Set For ‘Tales Of Halloween’». Deadline. [Consulta: 17 gener 2015].

## Enllaços externs

* Jace Anderson a Internet Movie Database (anglès)
* Adam Gierasch a Internet Movie Database (anglès)
# Nombre de Leyland

En teoria de nombres, un nombre de Leyland és un nombre de la forma
    $x^{y}+y^{x}$
on x i y són nombres enters majors que 1. Porten el nom del matemàtic Paul Leyland.
El requeriment que x i y siguin majors que 1 és important, perquè sense aquest tot enter positiu seria un nombre de Leyland de la forma x¹ + 1$^x$.
A més, per la propietat commutativa de la suma, es pot considerar x ≥ y sense pèrdua de generalització; per tant tenim que x ≥ y > 1.

## Primers de Leyland

Els primers de Leyland són nombres de Leyland que a més són primers.

## Nombres de Leyland del segon tipus

Els nombres de Leyland del segon tipus són una variant dels nombres de Leyland, de la forma
    $x^{y}-y^{x}$
on x i y són enters tals que x ≥ y > 1.

## Referències

* ↑ Crandall, Richard; Pomerance, Carl «Prime Numbers: A Computational Perspective». Springer, 2005.
* ↑ «Primes and Strong Pseudoprimes of the form x$^y$ + y$^x$». Paul Leyland. Arxivat de l'original el 2007-02-10.

## Bibliografia

* Havermann, Hans. «List of known Leyland primes». Arxivat de l'original el Juny 30, 2021.
# Trimma sanguinellus

Trimma sanguinellus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical i associat als esculls de corall fins als 26 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i l'oest de Tailàndia.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R. & Southcott, L., 2007. Two new species of the genus Trimma (Percomorpha: Gobiidae) from western Thailand. Aqua International Journal of Ichthyology, 13 (2): 69-76.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hamme

Hamme és un municipi de Bèlgica, situat al Durme a la província de Flandes Oriental, que forma part de la regió flamenca. Avui té uns 23.400 habitants.

## Geografia

A més de Hamme hi ha els nuclis Moerzeke, Zogge, Kastel i Sint-Anna.
Avall d'Hamme fins a la desembocadura amb l'Escalda, el Durme hi queda navegable de Classe I per 4,8 km, però no té gaire importància per a la navegació comercial.

## Monuments, museus, parcs naturals

* Església Sant Pere de 1740 amb la seva torre occidental del segle xii en estil romànic.
* El parc natural del Lippenbroek: un experiment de recrear els prats húmids, sotmésos a la marea de l'Escalda.
* El pont al Durme dit Mirabrug, segons el nom del personatge principal del film «Mira», inspirat de la novel·la De Teleurgang van de Waterhoek de l'escriptor Stijn Streuvels, com que el pont original d'Avelgem s'havia reemplaçat per un pont modern.
* El Museu van Bogaert-Wauters és un museu arqueològic de la regió de l'Escalda i del Durme, en una antiga malteria i fàbrica de cervesa. Conté una col·lecció d'artefactes des de la prehistòria fins al segle xvii.

## Fills predilectes de Hamme

* Ferdinand Bracke, ciclista
* Jules De Brouwer, polític
* Herman Brusselmans, escriptor
* Amaat Joos, especialista d'història local
* Edward Poppe a Moerzeke
* Filip De Pillecijn, escriptor
* Kristel Verbeke, actriu
# Menelaees

Les Menelaees (en grec antic: Μενελάεια) eren un festival celebrat a Terapne (Lacedèmon) en honor de Menelau i Helena, que suposadament eren enterrats allí.
Tot i que el festival portava el nom de Menelau, Helena era la figura més destacada i, era considerada una deessa de l'alba que, segons que diu Heròdot, concedia la bellesa als nens; per això, hom pensa que el festival també rebia el nom d'Helenees. Heròdot explica que al temple d'Helena hi anava cada dia a resar una dida per demanar que la noia que cuidava, molt lletja, es transformés en una noia bella. Un dia va aparèixer Helena, i amb una carícia va transformar la noia.
No es coneixen ritus específics per a Menelau, però se sap que se celebrava una processó de donzelles espartanes a la ciutat en honor d'Helena, on desfilaven dalt de carros adornats amb vímet anomenats cànatres (κάναθρα).

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). «Menelaeia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 25-XI-2020].
* ↑ Heròdot, Històries, VI 61.
# Sí, amb nosaltres

Sí, amb nosaltres és una plataforma ciutadana que agrupa individus, d'origen estranger, favorables al dret a decidir el futur de Catalunya. Actualment la seva presidenta és Ana Surra.
Aquesta entitat sense ànim de lucre, que es va presentar el 25 de juny de 2014, en un intent d'articular una associació similar a Súmate, entitat apartidista que té com a objectiu informar i promoure el vot independentista entre aquells catalans que tenen la llengua i la cultura espanyoles com a pròpies.

## Referències

* ↑ «Neix 'Sí amb nosaltres' una nova entitat que vol informar sobre el dret a decidir als nous catalans». nouscatalans.cat, 26-06-2014.
* ↑ «“Els llatins vam trencar amb Espanya fa 200 anys pels mateixos problemes amb la corona”». Directe.cat, 25-06-2014.
* ↑ «Arrenca 'Sí, amb nosaltres', el Súmate d'origen estranger». El Món, 25-06-2014.
# Abe Martin of Brown County

Abe Martin of Brown County fou un personatge de tira còmica diària dibuixat per Kin Hubbard (Frank McKinney Hubbard) i publicat de 1904 fins al 1930 en The Indianapolis News. Abe Martin era un personatge alt i sec i un antiheroi, sempre fent bons acudits i refranys populars. Va fer la seva primera aparició el 17 de desembre de 1904. Al principi el nom del comtat no va ser especificat, però en una tira de 3 de febrer de 1905 va anunciar (amb un joc de paraules en anglès) que es traslladava al comtat de Brown. En el seu temps la popularitat del personatge era tal que per 1910 més de 200 diaris van portar la tira i es van fer almanacs especials. Els aficionats més famosos foren George Ade, Will Rogers i James Whitcomb Riley.

## Notes

* ↑ Primera aparició
* ↑ «Trasllat a Brown County». Arxivat de l'original el 2019-05-15. [Consulta: 29 novembre 2015].
* ↑ Abe Martin's Almanac for 1909, p. 0, a Google Books
* ↑ Fans