OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bases de dades jeràrquiques

L'estructura de dades bàsica utilitzada per representar les dades d'aquest model de base de dades és l'arbre.
Els sistemes gestors de bases de dades (SGDB) jeràrquics tenen les següents característiques:
* Els registres estan disposats en forma d'arbre
* Els registres estan relacionats amb relacions d'un a un o un a molts.
* Quan s'elimina un registre pare s'ha d'eliminar tots els registres fills
IMS i el seu llenguatge de consulta DL/I són l'exemple més conegut de base de dades jeràrquica. Aquests sistema s'utilitzava molt en l'inici de la història de les bases de dades (vegeu l'apartat Breu Història).
Aquest tipus de bases de dades van tenir el seu boom als inicis de la història de les bases de dades. Actualment han perdut força envers les bases de dades relacionals tot i que encara s'utilitzen força.
Algunes bases de dades actual també utilitzen estructures de dades jeràrquiques: repositoris Ldap o X.500 (i les eines que els utilitzen com Active Directory o Samba) i bases de dades jeràrquiques i distribuïdes com DNS.
El model jeràrquic i les estructures en arbre actualment s'utilitzen en altres sistemes d'emmagatzemament com dades geogràfiques, sistemes de fitxers, el registre de Windows o els documents XML.

## Breu història

Les bases de dades jeràrquiques van ser concebudes a principis dels anys 1960 juntament amb les bases de dades en xarxa. Un dels pioners va ser Charles Bachman. De fet el primer metamodel de base de dades proposat va ser el mencionat Base de dades en xarxa i va ser creat per CODASYL (COnference on DAta SYstems Languages). Posteriorment es va refinar la idea donant lloc a les bases de dades jeràrquiques. La primera implementació d'aquest model va ser IMS (Information Management System). Es tracta d'un dissenys d'IBM i altres col·laboradors que el 1966 es va utilitzar per al Programa Apollo de la NASA. IMS encara es troba actiu. El sector de la banca i de les administracions públiques van adaptar ràpidament aquesta tecnologia sense la qual no hagués estat possible el grau d'automatització que tenen actualment. Aquests sectors eren els únics amb la suficient capacitat econòmica per adquirir els enormes mainframe necessari per a l'automatització de les bases de dades.
El 1970, E. F. Codd va proposar el model de bases de dades relacionals. Els avantatges d'aquest model van centrar els esforços de la indústria i van donar a llum als primers sistemes gestors de bases de dades relacionals. Actualment aquests sistemes han reemplaçat les bases de dades jeràrquiques però no completament. Moltes bases de dades jeràrquiques de bancs i Administracions públiques encara existeixen, ja que el seu rendiment no ha estat superat per les bases de dades relacionals i estan pensades per treballar amb un gran volum de transaccions.
# Barbacoll canós

El barbacoll canós (Malacoptila fulvogularis) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita la selva humida i altres formacions boscoses del nord i est de Colòmbia, est de l'Equador i del Perú, i oest de Bolívia.
# Cavall maresmenc

El cavall maresmenc (en castellà caballo marismeño) és una varietat equina semisalvatge espanyola, autòctona de l'espai natural de Doñana, a la comunitat autònoma d'Andalusia. Oficialment és reconeguda com a raça de cavall en perill d'extinció.

## Característiques

Igual que altres cavalls ibèrics, el maresmenc presenta formes arrodonides, perfil subconvex, coll arquejat i cua baixa. La capa sol ser torda o castanya i l'alçada semblant a la del cavall andalús. De fet, el cavall maresmenc pot considerar-se en molts aspectes com una varietat rústica del cavall andalús, de manera que potser és un avantpassat d'aquest. Els seus cascos i peülles són més amples, el que facilita el trànsit pels aiguamolls, i les seves crineres menys espesses i cridaneres que les del cavall andalús. La seva rusticitat es deu a la selecció natural, no a la humana.
Els seus propietaris valoren aquest cavall per la seva capacitat de treball, adaptació, valentia, cosa que el fa molt útil per a les tasques del camp i apte per a la doma vaquera, és molt resistent a les malalties i no requereix molt aliment.

## Població

L'àrea de distribució del cavall maresmenc és molt reduïda, limitant-se principalment a les Maresmes del Guadalquivir, especialment a les localitats d'Almonte i d'Hinojos, a la província de Huelva. En aquests municipis es fa la Saca de les Yeguas cada 26 de juny, a Almonte i en el primer cap de setmana de setembre a Hinojos, una fira local on es reuneixen tots els cavalls per procedir al seu marcat, tall de les crineres i cua, selecció i venda d'alguns exemplars. També se celebren carreres de cintes, concurs morfològic i subhasta de bestiar maresmenc i rucs. Aquestes activitats tenen una gran semblança amb la Rapa das bestas de Galícia.

## Vegeu també

* Cavall ibèric
* Cavall andalús
* Cavall de les retuertas
* Cavall lusità

## Enllaços externs

* Ficha del Caballo marismeño en el sitio web del Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino de España Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine.
* Cita bibliográfica de un artículo sobre el caballo marismeño
# La Caseta (Avinyonet del Penedès)

La Caseta és un edifici del municipi d'Avinyonet del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local. És una masia de tipus basilical composta de planta baixa, pis i golfes. Portal d'entrada d'arc de mig punt adovellat. Finestres amb ampits de pedra al primer pis. Galeria de finestres d'arc de mig punt a les golfes. Edificis agrícoles annexos.

## Referències

* ↑ «La Caseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Jaume II de la Marca

Jaume de Borbó-la Marca (1370 - Besançon; 24 de setembre de 1438), noble francès, fill de Joan I de la Marca i de Catalina de Vendôme.
Com tots els seus parents, Jaume va lluitar contra Anglaterra en la Guerra dels Cent Anys.
L'any 1406 a la ciutat de Pamplona contreure matrimoni amb Beatriu de Navarra, filla del rei de Navarra Carles III.
La mort del seu pare el 1393 el va convertir en comte de la Marca i conjuntament amb la seva mare en comte de Castres, a la mort d'aquesta el 1412 va assumir definitivament el títol.
El 10 d'agost de 1415 es va casar amb Joana II de Nàpols, que li va negar el títol reial, donant-li només els títols de Príncep de Taranto i el duc de Calàbria, però les intencions del nuvi eren molt diferents: immediatament després del casament, va matar a Pandolfello Alopo i va establir el control de la cort amb funcionaris francesos de la seva confiança, obligant Joana a atorgar-li el títol de rei de Nàpols. L'arrogància del consort va despertar el descontentament dels barons napolitans. En setembre de 1416 la noblesa va desencadenar disturbis violents a la capital contra Jaume, que es va veure obligat a renunciar al títol real i tornar a França els funcionaris que garantien el control de la cort. Giovanni Caracciolo es va convertir en el nou favorit de la reina, que adquirirà en els últims anys una gran potència. Frenat en els seus efectes de poder, en 1418 Jaume II de la Marca van decidir abandonar Nàpols i retirar-se a França.
Dels seus matrimonis van néixer tres filles:
* Elionor (Burlada, 7 de setembre de 1407 - 1464), filla única del seu matrimoni amb Beatriu de Navarra.
* Isabel (1408 - 1445)
* Maria (1410 -1445)
| Precedit per: Joan I de la Marca | Comte de la Marca i de Castres 1393 - 1435 | Succeït per: Elionor de la Marca |

## Referències

* ↑ Boccia, Lidya. Giovanna II una regina di paglia (en italià). Società Editrice Napoletana, 1980, p. 50.
* ↑ Cutolo, A. Giovanna II (en italià). Novara, 1968, p. 80.
# Jacopo Mosca

Jacopo Mosca (Savigliano, Província de Cuneo, 29 d'agost de 1993) és un ciclista italià, professional des del 2017, actualment a l'equip Lidl-Trek. En el seu palmarès destaca la general al Tour de Hainan de 2017.

## Palmarès

* 2016
** 1r al Circuit Castelnovese
* 2017
** 1r al Tour de Hainan i vencedor d'una etapa
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Xina I

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2018. 98è de la classificació general
* 2020. 31è de la classificació general
* 2021. 52è de la classificació general
* 2022. 103è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2019. 85è de la classificació general
* 2023. 92è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Jacopo Mosca». Trek Race Shop. [Consulta: 19 gener 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Jacopo Mosca a ProCyclingStats
# Ambositra

Ambositra és una ciutat situada a les Terres Altes del centre de Madagascar, capital de la regió d'Amoron'i Mania i del districte d'Ambositra. Anomenada antigament «ciutat de roses» per la utilització dels recursos forestals circumdants, principalment del palissandre anomenat a la regió 'bois de rose' (Dalbergia maritima), de fusta molt apreciada pel seu color vermell. És el centre de la indústria de la fusta de l'illa i font de la marqueteria malgaix ancestral: l'art zafimaniry.

## Referències

* 1 2 «Ambositra, la ville des roses». Oficina Nacional de Turisme de Madagascar, Ministre du Tourisme de Madagascar. [Consulta: 11 febrer 2018].
* ↑ Ford, Tamasin «In search of Madagascar's 'rosewood mafia'». BBC News, Madagascar, 21-02-2014 [Consulta: 11 febrer 2018]. Arxivat 21 de març 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-03-21. [Consulta: 11 febrer 2018].
# Gavinot occidental

El gavinot occidental (Larus pacificus) és un ocell marí de la família dels làrids (Laridae) que habita les costes del sud d'Austràlia i illes properes fins a Tasmània.
# Josep Maria Rodà i Carós

Josep Maria Rodà i Carós (Barcelona, c. 1935) és un antic pilot de motociclisme català. Disputà sis vegades les 24 Hores de Montjuïc (de 1955 a 1961) i fou tercer, amb Manuel Relats, a l'edició del 1957. Guanyà la I Pujada a Sant Feliu de Codines i fou campió d'Espanya de velocitat de 250cc, en categoria d'aficionats, l'any 1959.

## Referències

* ↑ Vilanova, Oriol; Cassart, Josep. «1959. 26 de Julio». A: La Pujada. 59/89. 30 años de la carrera en cuesta de Sant Feliu de Codines (en castellà). Caldes de Montbui: GT Cult, setembre 2014, p. 17. ISBN 9788461716227.
* ↑ «Josep Maria Rodà Carós». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Joan Quintana i Paredes

Joan Quintana i Paredes (Barcelona, 1960) és un alpinista català, protagonista de tres episodis de la sèrie d'outdoor de TVE, Al Filo de lo Imposible i la pel·lícula Gavarnie Solo sobre una escalada en solitari integral en les cascades de gel del circ de Gavarnie (França).

## Referències

* ↑ Zorilla, Juan José. Enciclopedia de la Montaña (en castellà). Desnivel, 2000, p. 502/503.
* ↑ Pérez de Tudela, César. Crónica Alpina de España, Siglo XX (en castellà). Desnivel, 2004, p. 303, 311, 335, 339, 377, 395, 401, 404 i 409.
* ↑ «'Al filo' viaja hasta los Alpes, junto al alpinista Joan Quintana, en la grabación de sus nuevos capítulos en TVE» (en castellà). RTVE, 01-09-2013. [Consulta: 31 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Joan Quintana i Paredes
# Joan Rafel Ramos Alfajarín

Joan Rafel Ramos Alfajarín (Borriol, Plana Alta, 1965) és un lingüista valencià, director de l'IIFV des del 2015 i acadèmic de l'AVL des del 2016.
Catedràtic en Filologia Catalana i professor a la Universitat de València, ha investigat al voltant de la lingüística diacrònica i les construccions amb el verb ésser. L'any 2016 fou un dels set membres elegits com a acadèmics de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, sent elegit amb majoria de vots favorables en primera votació.

## Referències

* ↑ «Joan Rafael Ramos, nou director de la seu de València de l'Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana». Europa Press, 27-02-2015. [Consulta: 7 novembre 2020].
* 1 2 «Biografia». Acadèmia Valenciana de la Llengua. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 7 novembre 2020].
* ↑ Batlle, Mar. L'expressió dels temps compostos en la veu mitjana i la passiva pronominal: el procés de substitució de l'auxiliar ésser per haver. L'Abadia de Montserrat, 2002, p. 12. ISBN 978-84-8415-433-4.
* ↑ Garcia, Alfons. «La AVL renueva seis de sus siete vacantes en su primer pleno». Levante-EMV, 11-03-2016. [Consulta: 7 novembre 2020].
# José Ángel Biel Rivera

José Ángel Biel Rivera, polític aragonès. Nasqué a Terol l'1 de maig de 1946. Está casat i té una filla.
És president del Partido Aragonés (PAR) des de juny de 2000 i vicepresident del Govern d'Aragó, on també dirigeix el departament de Presidència i Relacions Institucionals. Així mateix és President del Comitè Intercomarcal del Partit Aragonès a Terol. José Ángel Biel ha estat conseller de quatre governs, dos d'ells presidits pels seus companys de partit, Hipólito Gómez de la Roces i Emilio Eiroa.
Va ser diputat al Congrés per Unió de Centre Democràtic entre 1977 i 1979 i senador per Terol, dintre de UCD, de 1979 a 1982. De 1978 a 1982 va acomplir la Secretaria General de la Diputació General d'Aragó, de la qual va ser nomenat Conseller de Presidència en 1983, i Vicepresident de l'Assemblea Provisional en 1982. A l'abril de 1983 es va afiliar al PAR i va ser Diputat per la seva província en la I Legislatura de les Corts d'Aragó, així com vicepresident de la Comissió Mixta de Transferències. Advocat de professió, les seves aficions són la música, la literatura, la cuina i el bricolatge.

## Enllaços externs

* (castellà) Fitxa de José Ángel Biel al Congrés dels Diputats
# Jelai

Jelai és un dels estats de Negeri Sembilan també anomenat Inas de la capital, Kompong Inas, anomenada tanmateix Kompong Jelai per la muntanya de Jelai, a la rodalia, la principal de la zona.
El senyor local es va fer independent a la meitat del segle xviii amb el títol de Undang Luak Inas. Els noms dels sobirans són coneguts fins a 1966 però les dades són incertes abans de 1915:
* Embun Serin (reina)
* Bayan
* Datuk Rambutan Jantan ?-1810
* Datuk Nuri 1810-?
* Mantik
* Cenderong
* Sohat
* Biong
* Omar
* Sulung ?-1915
* Ujang bin Cepus 1915 - 1930
* Abdul Ghani bin Layar 1931 - 19?
* Bacik bin Abdul Rahman 19? - 1957
* Rentah bin Takin 1957 - 1966

## Referències

* Governants d'Inas (Jelai)
# Manuel Soler (desambiguació)

Manuel Soler és el nom dels següents personatges:
* Manuel Soler i Alegre (1957-2021), pilot de trial català
* Manuel Soler i Camillo (1862-1895), metge pràctic i humanitari català
# Manuel Sima

Manuel Sima (Libreville, 31 de desembre de 1988), nom complet Manuel Sima Ntutumu Bindang, és un futbolista del Gabon, nacionalitzat de Guinea Equatorial, de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Guinea Equatorial.
Pel que fa a clubs, destacà a Akonangui, Deportivo Mongomo i CD San Roque de Lepe.

## Referències

* ↑ (francès) Afrique Centrale: Coupe CEMAC - Le Tchad en demi-finale allafrica.com
* ↑ «FIFA Report». Arxivat de l'original el 2014-12-09. [Consulta: 26 octubre 2019].
* ↑ Manuel Sima Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ (francès)
* ↑ Manuel Sima a BDFutbol
* ↑ Manuel Sima a National-Football-Teams.com (anglès)
# María Oliver Sanz

María Oliver Sanz (València, 1974) és una política valenciana, arquitecta i regidora de l'Ajuntament de València de 2015 a 2019.
Va resultar elegida a les eleccions municipals de València de 2015 com segona en la llista electoral de la plataforma València en Comú en representació de Podem. Oliver va estar al capdavant de la delegació d'educació de l'Ajuntament de València en el govern encapçalat per Joan Ribó (Compromís). El 2017, dos anys després de l'entrada de la plataforma al consistori, dimiteix el seu portaveu Jordi Peris degut a les tensions internes i María Oliver passa a ser la portaveu de València en Comú a l'ajuntament i es proclamada candidata a l'alcaldia per a les eleccions de 2019. Poc abans de finalitzar la legislatura va ser investigada judicialment arran de la denúncia del Partit Popular (PP) pel conveni signat entre l'Ajuntament i la Universitat de València per a la realització d'un estudi del sistema educatiu de la ciutat. Finalment la denúncia va quedar arxivada.
Oliver va liderar la llista d'Unides Podem a eleccions municipals de 2019 no aconseguint revalidar l'acta de regidora. La formació però aconseguí representació a les Corts Valencianes a les eleccions celebrades simultàniament a les locals i assumeix responsabilitats de govern en el Consell de la Generalitat Valenciana. Oliver passa a ser assessora a la Conselleria d'Habitatge i Arquitectura Bioclimàtica dirigida pel seu company de partit Rubén Martínez Dalmau.

## Referències

* ↑ Andrés Durà, Raquel; Enguix, Salvador «María Oliver (Podem-EU): “A Joan Ribó le ha faltado liderazgo”». La Vanguardia, 13-05-2019 [Consulta: 13 maig 2019].
* ↑ https://primarias2019.podemos.info/candidaturas/maria-oliver-sanz/ Arxivat 2019-04-16 a Wayback Machine.
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «El concejal Jordi Peris dimite: València en Comú pierde a su portavoz» (en castellà). [Consulta: 5 desembre 2023].
* ↑ «La concejala María Oliver (València en Comú), imputada por un convenio con la UV» (en castellà), 13-02-2019. [Consulta: 5 desembre 2023].
* ↑ elDiariocv. «María Oliver vuelve a su puesto de asesora del vicepresidente Dalmau tras el archivo de la denuncia del PP» (en castellà), 02-01-2020. [Consulta: 5 desembre 2023].
# María Pachón Monge

María Pachón Monge (la Zarza, província de Huelva, 1981) és una militar de l'Exèrcit de l'Aire espanyol que ha atret l'atenció mediàtica sent considerada la primera transsexual de l'Exèrcit espanyol. En diverses entrevistes que ha concedit, considera que la societat espanyola té camí per recórrer en el camp de la igualtat del col·lectiu LGBT. El 2006 va ingressar a l'exèrcit després de sotmetre's, l'any anterior, a una operació de reassignació de sexe. Havia començat la transformació a dona el 2002 amb els primers estudis clínics i psicològics. El 2015 va rebre un premi Transexualia. Ha estat nomenada responsable de l'àrea LGBTI+H del Centre UNESCO de la Comunitat de Madrid. Resideix a Madrid.

## Referències

* 1 2 «La primera transexual en el Ejército cree que hay que avanzar en igualdad en la sociedad española» (en castellà). Faro de Vigo, EFE, 29-06-2014.
* ↑ «La lucha y el tesón por ser María». [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ «"Sólo quien nace en un cuerpo equivocado puede comprender el infierno que supone"». [Consulta: 20 setembre 2016].
* ↑ «Cristina Cifuentes asiste a la entrega de premios de Transexualia» (en castellà). Estrella Digital.
# María Olaia Fernández Dávila

María Olaia Fernández Davila (Castrelos, Vigo, 1954) és una política gallega.
Inicià el seu treball polític en els anys setanta en el sindicalisme nacionalista a Vigo, on fou secretària zonal d'INTG, i també responsable nacional de la secretaria de la Dona. Ha estat diputada al Parlament de Galícia pel Bloc Nacionalista Gallec des de les eleccions al Parlament de Galícia de 1993 fins a l'any 2003. Desenvolupà la seva activitat parlamentària en temes relacionats amb el treball, sanitat, comerç i serveis socials. Ha estat una de les impulsores de la comissió no permanent per a la igualtat i els drets de les dones.
Dins del BNG, fou membre del Consell Nacional des de 1995 fins al 2003. Fou membre també de l'Executiva Nacional responsable de la secretaria d'Acció Social.
A les eleccions municipals de 2003 fou escollida regidora de Vigo. A les eleccions generals espanyoles de 2004 fou escollida diputada al Congrés dels Diputats, on ha destacat el seu treball en l'ambit pesquer, social, laboral i sanitari.
# Marc Pomponi Mató

Marc Pomponi Mató (en llatí Marcus Pomponius M'. F. M'. N. Matho) va ser un magistrat romà. Era fill de Mani Pomponi Mató i germà de Mani Pomponi Mató, cònsol el 233 aC. Formava part de le gens Pompònia, una gens romana d'origen plebeu.
Marc Pomponi va ser elegit cònsol l'any 231 aC juntament amb Gai Papiri Masó i va ser enviat amb un exèrcit consular a Sardenya per lluitar contra els sards que estaven altre cop aixecats després d'haver estat derrotats pel seu germà el 233 aC. En la lluita va fer servir gossos que va aconseguir a Itàlia, per empaitar als habitants de l'illa que es refugiaven en boscos i coves. Va ser pretor el 217 aC segons Titus Livi. Va morir l'any 204 aC, quan era àugur i decemvir sacrorum.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 972.
# Marc Pompili Andrònic

Marc Pompili Andrònic (en llatí Marcus Pompilius Andronicus) va ser un retòric romà, sirià de naixement, que va viure al segle i aC.
A causa del seu caràcter indolent la seva fama va ser eclipsada per Marc Antoni Gnifó i altres gramàtics orientals i es va retirar a la ciutat de Cumes on va escriure diverses obres, la més famosa de les quals era Annalium Ennii Elenchi. La seva obra la va usar Plini el vell per referenciar alguns punts de la Naturalis Historia.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Marc Pomponi (militar)

Marc Pomponi (en llatí Marcus Pomponius) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Pompònia, una família romana d'origen plebeu.
Va ser legat de Gneu Pompeu Magne en la guerra organitzada contra els pirates cilicis l'any 67 aC. Gneu Pompeu li va assignar la superintendència dels golfs que banyaven les costes de la Gàl·lia Narbonesa) i Ligúria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 494.
# Masia de la Faia

La Masia de la Faia és un edifici del municipi de Gisclareny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia construïda en diverses etapes a partir d'un cos d'estructura clàssica cobert a dues aigües amb teula àrab. Possiblement del segle xviii o principis del segle xix s'amplià amb una nova campanya; es tracta d'un cos de planta rectangular adossat al mur de ponent amb una galeria d'arcs i finestres quadrades emmarcades amb obra vista; la construcció d'aquest cos integrà la vella masia, unint-la amb la torre medieval de planta quadrada, a llevant de la nova ampliació.

## Història

El lloc ja el trobem documentat al s. X i la torre, des d'un s. XIII. En aquest moment s'inicià la genealogia d'una família de cavallers que ostentaren importants càrrecs a la baronia de Pinós. Al s. XIV els Faia s'emparentaren amb els Estasèn i al s. XV, amb els Badia. La masia també la trobem esmentada en el fogatge de 1553. L'actual construcció, però, és una obra de finals del s. XVIII o inicis del segle següent.

## Referències

* 1 2 «Masia de la Faia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 novembre 2015].

### Bibliografia

* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: Inventari històric artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998
* DD. AA.; Bagà. La capital de l'Alt Berguedà, 1988
* Josep Iglésies; El Fogatge de 1553. Estudi i transcripció I.
* Serra Vilaró, Joan; Les Baronies de Pinós i Mataplana. Investigació als seus arxius., 1930-1950