OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parasanga

Parasanga (en grec παρασάγγης) fou una mesura persa de longitud esmentada sovint pels escriptors grecs.
Els perses encara l'utilitzen amb el nom de ferseng, del qual va passar a l'àrab com a farsakh.
Heròdot diu que una parasanga era la meitat d'un schoenus egipci i equivalia a 30 estadis grecs. Suides i Hesiqui donen la mateixa longitud. Xenofont diu que 535 parasangues eren equivalents a 16.050 estadis. Agàcies diu que més tard la longitud fou escurçada a 21 estadis. Estrabó diu que alguns escriptors parles de 60, altres de 40 i altres de 30 estadis i Plini diu que els perses li donaven diverses longituds. Modernament es va considerar que eren unes 3,5 milles terrestres (uns 5 km).
El nom podria derivar del sànscrit "para" (final) i "eng" (pedra) i assenyalaria les pedres que marcaven el final d'una certa distància a les vies perses.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of greek and roman antiquities. Londres: John Murray, 1875, p. 863-864.
# Costoja

«Costoja» té aquests significats:
* Costoja (Aude), comuna francesa al departament de l'Aude (regió de Llenguadoc-Rosselló)
* Costoja (Montferrer i Castellbò), seu d'un priorat hospitaler
* Costoja (Vallespir), comuna de la comarca del Vallespir (Catalunya del Nord)
* Costoja (Alt Pirineu), Espai Natural Protegit de Catalunya
# James McIlroy

James McIlroy (anglès: Jimmy McIlroy) (Irlanda del Nord, 25 d'octubre de 1931 - 20 d'agost de 2018), conegut com a Jimmy McIlroy, fou un futbolista nord-irlandès.
Començà a jugar al club de Belfast Glentoran, però el 1950 fitxà pel Burnley FC, el seu principal club i on és considerat un dels més grans futbolistes que han passat pel club. Amb el club fou campió de lliga de segona divisió el 1959-60. Disputà un total de 439 partits, en els quals marcà 116 gols. Amb la selecció jugà 51 partits, i marcà 10 gols. Participà en el Mundial de 1958.
L'any 1963 fou transferit a l'Stoke City FC. Posteriorment fou entrenador a l'Oldham i al Bolton.
Una graderia de l'estadi del Burnley, Turf Moor, porta el seu nom. El 1998 fou escollit per la Football League a la llista de les 100 llegendes del futbol anglès.

## Palmarès
### Burnley

* Finalista de la FA Cup: 1962

## Referències

* ↑ «Football Legends list in full». BBC Sport, 05-08-1998 [Consulta: 10 gener 2009].
# Unió Regionalista Bretona

Unió Regionalista Bretona (URB), fou un grup polític bretó, aparegut el 1911 d'una escissió de la Societat Nacional de Bretanya. Fundat per Regís de L'Estourbeillon i Anatole Le Braz, se'ls uniren Émile Masson, Camille Le Mercier d'Erm, Fañch Vallée, Maurice Duhamel i Loeiz Herrieu.
Tenia un miler d'adherits (el 25% d'ells eren nobles, el 17% religiosos, un 11% professionals liberals, un 11% petits comerciants, el 6% funcionaris, el 6% artistes, el 5% industrials, el 4% mestres i el 4% estudiants) i unia un grapat de bones voluntats al voltant d'una sola idea, la Bretanya. D'antuvi fou controlada pels monàrquics proregionalistes, com Alphonse de Chateaubriant cosa que provocaria tensions internes amb els sectors intel·lectuals i burgesos procedents dels cercles celtistes i que havien evolucionat vers el regionalisme.
Yann Fouéré en fou vice-président de 1939 a 1945. El 1940, molts dels seus membres participaren a Sao Breiz, els bretons de la França Lliure.

## Bibliografia

* Almanak kevredigez broadus breiz. Simon - Rennes. 1910.
* [ ASSOCIATION BRETONNE ET UNION REGIONALISTE BRETONNE. ] Comptes rendus, procès-verbaux, mémoires. Congrès du 150e anniversaire à Rennes, 1993. Rennes, -, 1994.
# Província de Toliara

Toliara (també Toliary) és una província de Madagascar amb una superfície de 161.405 km².
La seva població era de 2.229.550 habitants el juliol del 2001. La seva capital és Toliara. Fa frontera amb les següents províncies:
* Província de Mahajanga - nord
* Província d'Antananarivo - nord-est
* Província de Fianarantsoa - est

## Divisió Administrativa

* 1. Amboasary
* 2. Ambovombe-Androy
* 3. Ampanihy
* 4. Ankazoabo
* 5. Bekily
* 6. Beloha
* 7. Belon'i Tsiribihina
* 8. Benenitra
* 9. Beroroha
* 10. Betioky
* 11. Betroka
* 12. Mahabo
* 13. Manja
* 14. Miandrivazo
* 15. Morombe
* 16. Morondava
* 17. Sakaraha
* 18. Tôlanaro
* 19. Toliara Rural
* 20. Toliara Urban
* 21. Tsiombe
# La Clownesse fantôme

La Clownesse fantôme va ser un curtmetratge mut de 1902 dirigit per Georges Méliès. Va ser estrenat per la Star Film Company de Méliès.

## Supervivència

La pel·lícula es va suposar pel·lícula perduda fins a la dècada de 1990, quan es va identificar entre una col·lecció de primeres pel·lícules mudes redescobertes a Sulphur Springs (Texas), el 1993. Aquest fragment supervivent, aproximadament la meitat de la durada de la pel·lícula completa, estrenada al Festival de Cinema Mut de Pordenone el 1997.

## Referències

* ↑ Philippe Rège. Encyclopedia of French Film Directors, Volume 1
* ↑ Clownesse fantôme, La, Pordenone Silent Film Festival, 1997, <http://www.cinetecadelfriuli.org/gcm/ed_precedenti/screenings_recorden.php?ID=2961>. Consulta: 17 December 2017
# Santa Cruz de la Mar Pequeña

Santa Cruz de la Mar Pequeña (o Santa Cruz de Mar Pequeña) fou un antic establiment castellà a la costa del modern Marroc, davant de les illes Canàries.
La senyoria de les illes Canàries havia passat el 1452 a Inés Peraza i el seu marit Diego García de Herrera, que projectaren establir un fortí a la costa africana on feien incursions per capturar esclaus. El lloc escollit fou un indret proper a la desembocadura del riu anomenat de la Mar Pequeña, lloc ben conegut dels mariners d'aquell temps. El 1468 Enric IV de Castella va donar a Diego García de Herrera el títol de «verdadero señor de las islas de Canaria e de la Mar Menor en las partes de Berbería», que l'habilitava per fundar el fortí. L'orde es va donar el 1478, i el punt on es va edificar fou la badia anomenada Puerto Cansado, a uns 45 km al nord del cap Juby, que estava protegida de les ones de la mar per una barra d'arena i tenia poca fondària quan la marinada estava baixa dificultant l'actuació de vaixells grans.
La fortalesa va tenir considerable valor comercial (or i esclaus) i estratègic. El fortí fou atacat pels amazics alguns cops, però sempre va poder fer-hi front. Després de quedar malmesa en alguna de les lluites va quedar abandonada però fou reconstruïda el 1497 per l'adelantado Alonso Fernández de Lugo i dotada amb artilleria i materials de guerra millors. Això va portar a l'enfrontament amb Inés Peraza, vídua de Diego de Herrera, que reclamava la jurisdicció de la zona pel seu interès comercial, i que ara quedava en mans de Fernández de Lugo. La fortalesa va existir fins al 1527, en què fou abandonada després d'un dur atac dirigit pels sadites.
Un cop abandonada Santa Cruz de Mar Pequeña, se n'oblidà la localització concreta, fins al punt que, quan els espanyols es feren amb el control de cap Juby, rebatejaren com a Puerto Cansado el mateix punt on havia existit aquella factoria. Aquest indret duu avui el topònim de Foum Agoutir, i és prop de Tarfaia.

## Falsa identificació de Sidi Ifni amb Santa Cruz de Mar Pequeña

A mitjan segle xix, en el marc del repartiment imperialista d'Àfrica, medis militars espanyols començaren a interessar-se per l'antiga factoria perduda, de cara a suportar reivindicacions territorials sobre el sud del Marroc. Per algun motiu desconegut, s'identificà erròniament l'antiga Santa Cruz de Mar Pequeña amb Sidi Ifni, tot i separar-les vora quatre-cents quilòmetres. Khalid El Mansouri, jove acadèmic d'Ifni, considera que probablement l'error fou conscient, i que encobria objectius d'estratègia militar.
Arran la Guerra d'Àfrica de 1859-1860, en el tractat de Tetuan entre Espanya i el Marroc del 1860 aquest país cedí, teòricament, la suposada comarca de Santa Cruz de Mar Pequeña, és a dir, Sidi Ifni i voltants, tot i que, en la pràctica, el territori no fou ocupat fins al 1934. Vegeu Ifni.
# Dolný Bar

Dolný Bar és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1245.
# Saúl Luciano Lliuya

Saúl Luciano Lliuya (Independencia, 5 d'octubre de 1980) és un activista ambientalista, pagès i guia de muntanya membre de l'Associació de Guies de Muntanya del Perú reconegut internacionalment per haver posat una demanda pionera de justícia climàtica (coneguda com el cas Saúl Luciano contra RWE). Ha participat a la COP21 i la COP25. En 2018 va rebre el premi ciutadà Das Glas der Vernunft de la ciutat de Kassel.

## Referències

* ↑ «La historia del peruano Saúl Luciano Lliuya, un David andino que lucha contra un Goliat energético» (en castellà), 27-11-2015. [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ Iwasaki, Fernando «El ciudadano Saúl Lliuya contra el calentamiento global» (en castellà). , 29-03-2018 [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ Jarvis, Brooke «El peruano que demandó por los efectos del cambio climático en su comunidad» (en espanyol de Mèxic). , 16-04-2019 [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ «Talking climate justice in Paris» (en anglès). [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ «"Ich sehe wie die Gletscher schmelzen. Deswegen ist das, was ich mache, gerecht!"» (en alemany). [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ «Climate Justice and Law in a Climate Emergency». [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ «ACJP: Climate Justice and Law in a Climate Emergency», 07-12-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-08. [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ Welle (www.dw.com), Deutsche. «Saúl Luciano contra RWE: La lucha contra el cambio climático pasa por los tribunales | DW | 26.09.2018» (en espanyol europeu). [Consulta: 1r juny 2019].
* ↑ «Citizens' Award Kassel ("Das Glas der Vernunft"): Saúl Luciano Lliuya — PIK Research Portal». Arxivat de l'original el 2019-06-01. [Consulta: 1r juny 2019].
# Höfn

Höfn o Höfn í Hornafirði és una ciutat pesquera d'Islàndia que es troba a la part sud-oriental del país. És a prop d'un fiord anomenat Hornafjörður.
Aquesta ciutat portuària, la segona més gran de la part sud-oriental d'Islàndia, ofereix vistes panoràmiques del Vatnajökull (la capa de gel més gran d'Europa per volum). La comunitat era coneguda anteriorment com a Hornafjarðarbær, entre 1994 i 1998.

## Geografia

Höfn es troba en una península al sud-est d'Islàndia. El nom Höfn significa port i és un port de pescadors envoltat per tres costats pel mar, amb platges llargues a la costa del sud-est. Bancs de sorra i rius glacials travessen aquesta àrea amb moltes llacunes canviants i esculls de sorra que es van formant. Höfn està envoltada de diverses illetes, la més gran de les quals és Mikley, seguida per Krókalátur i Hellir, a l'est de la ciutat.
Höfn és un dels pocs ports a la part sud d'Islàndia i necessita ser navegat amb compte, ja que els bancs de sorra canvien de lloc. El dragatge és un requisit essencial per eliminar la sorra acumulada a prop del port perquè els vaixells puguin amarrar-hi. El canal d'entrada al port de Höfn té una profunditat mínima de 6-7 metres. No obstant això, la profunditat a l'entrada en si és de 7-8 metres. El port de Höfn es sol congelar durant els severs mesos d'hivern.

## Cultura

Un esdeveniment cultural de la ciutat és el Humarhátíð (festival de la llagosta) que se celebra a la primera setmana de juliol. Durant la temporada d'estiu, es fa l'Exposició de la Glacera a l'antic edifici del supermercat.
Höfn conté diversos museus, incloent l'exposició sobre la Vatnajökulsþjóðgarð a Gamlabúð que té una varietat d'exhibicions de geologia, l'ecologia i la història de la glacera.

## Galeria

* Vaixell al port
* Posta de sol cap a l'est
* Cavalls al voltant de Höfn

## Referències

* ↑ Young, Don; Marjorie Young. Travel Adventures Iceland. 2008: Hunter Publishing, Inc. ISBN 1-58843-672-1.
* ↑ Arctic pilot: Volume 2. Hydrographer of the Navy, 1996.

## Enllaços externs

* Höfn - Lloc web oficial
# Joint Genome Institute

El U.S. Department of Energy Joint Genome Institute (DOE JGI), situat a Walnut Creek, Califòrnia, va ser creat el 1997 per unir l'experiència i recursos en cartografiar el genoma, DNA sequencing, i el DOE genome centers a Lawrence Berkeley National Laboratory (Berkeley Lab), Lawrence Livermore National Laboratory (LLNL) i Los Alamos National Laboratory (LANL). Actualment l'equip DOE JGI està compost per empleats del Berkeley Lab, LLNL i el HudsonAlpha Institute for Biotechnology. El DOE JGI també col·labora amb altres laboratoris estatunidencs com Oak Ridge National Laboratory (ORNL) i el Pacific Northwest National Laboratory (PNNL).
Els microorganismes com els que prosperen sota condicions extremes com l'alta acidesa són de particular interés per la DOE.

## Enllaços externs i fonts

* DOE Joint Genome Institute (official)
* Lawrence Livermore National Laboratory (official)
* Lawrence Berkeley National Laboratory (official)
* Los Alamos National Laboratory (official)
* Genomes OnLine Database
# Tylonycteris tonkinensis

Tylonycteris tonkinensis és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al nord-est de Laos i el nord del Vietnam. És un ratpenat de petites dimensions, amb els avantbraços de 25,1–27,8 mm. El seu nom específic, tonkinensis, significa 'de Tonquín' en llatí. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Tu, V. T.; Csorba, G.; Ruedi, M.; Furey, N. M.; Son, N. T.; Thong, V. D.; Bonillo, C.; Hassanin, A. «Comparative phylogeography of bamboo bats of the genus Tylonycteris (Chiroptera, Vespertilionidae) in Southeast Asia» (en anglès). European Journal of Taxonomy, 274, 2017, pàg. 1–38. DOI: 10.5852/ejt.2017.274.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Pulvermuhl

Pulvermuhl (en luxemburguès: Polvermillen) és un dels 24 barris de la ciutat de Luxemburg. El 2014 tenia 333 habitants. Està situat al centre est de la ciutat.

## Història

Pulvermühl i Hamm eren seccions del municipi de Sandweiler el 20 de desembre de 1873, quan van ser separades de Sandweiler per formar la nova ciutat d'Hamm. Pulvermühl es va convertir en un barri de la ciutat de Luxemburg el 27 de març 1920 quan junt amb Hamm van ser integrades amb Hollerich i Rollingergrund.

## Vegeu també

* Barris de la Ciutat de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Statistiques sur la Villa de Luxembourg. Etat de la population 2014. Pulvermuhl» (PDF) (en francès) p. 49-50. Ville de Luxembuourg. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Memorial du Grand-Duché de Luxembourg nº 55» (en francès/alemany), 20-12-1873. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 agost 2015].
* ↑ «Memorial du Grand-Duché de Luxembourg nº 23» (en francès/alemany), 27-03-1920. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 agost 2015].
# Montcada (partida)

Montcada és una partida de l'Horta de Lleida, de Lleida.
Limita amb les següents partides de Lleida:
* Al nord amb Canet i amb Camp-Rodó.
* Al nord-est amb Cunillars.
* A l'est amb Marimunt.
* Al sud-est amb Balàfia (partida).
* Al sud amb Bovà.
* A l'oest amb Boixadors.

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l' Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Santa Cruz de la Sierra (Càceres)

Santa Cruz de la Sierra és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Geografia física

Geològicament, dominen les formes aplanades, excepte en les zones pròximes a la Sierra de Santa Cruz, on s'assoleixen cotes superiors als 700 msnm i pendents que sobrepassen el 20%.
Segons la classificació climàtica de Köppen, el clima local és del tipus Csa ( mediterrani), caracteritzat per els estius càlids i secs, amb escasses precipitacions (al voltant dels 500 mm), distribuint aquestes -de manera més o menys uniformement al llarg de la resta de l'any. Les temperatures mitjanes anuals (en torn als 16 °C) oscil·len entre els 25 °C de juliol i els 8 °C de gener.
El terme municipal està banyat pels rierols Búrdalo i Jumaro.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 358 | 346 | 336 | 323 | 308 | 296 |
# Economics Letters

Economics Letters és una revista científica d'economia revisada per parells que publica comunicacions concises (cartes) que proporcionen un mitjà de difusió ràpida i eficient de nous resultats, models i mètodes en tots els camps de la investigació econòmica. Publicat per Elsevier.
La revista es va fundar el 1978 i els actuals editors en cap són Badi H. Baltagi (Universitat de Syracuse), Joao F. Gomes (Escola Wharton de la Universitat de Pennsilvània), Costas Meghir (Universitat Yale), Pierre-Daniel Sarte, (Federal Reserve Bank of Richmond) i Roberto Serrano (Brown University). Segons Journal Citation Reports, la revista té un factor d'impacte 2020 de 2.097.

## Referències

* ↑ «Economics Letters: editorial board». Elsevier. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ «Economics Letters». A: 2020 Journal Citation Reports. Science. Thomson Reuters, 2021 (Web of Science).
# Pauline de Ahna

Pauline Maria de Ahna (Ingolstadt, Baviera, 4 de febrer de 1863 - Garmisch, 13 de maig de 1950) fou una soprano lírica alemanya. Va casar-se amb el compositor Richard Strauss, el qual li va dedicar nombrosos lieder.

## Biografia

Va ser filla del General Adolf de Ahna i neboda de la cantant de la cort Eleonore de Ahna.
El 1887 va conèixer Richard Strauss, que va compondre cançons inspirat en ella com Morgen, Cecilia, Heimliche Aufforderung, Ruhe meine Seele, i amb qui es va casar el 10 de setembre de 1894, després d'haver-la dirigit a l'Òpera de Weimar com a Pamina a La flauta màgica i Elisabeth a Tannhäuser. Strauss li va proposar matrimoni després d'una de les conegudes explosions de temperament de la jove soprano
De Ahna havia de cantar el paper de Hansel en l'estrena mundial de l'òpera Hänsel und Gretel d'Engelbert Humperdinck però una lesió en un peu li ho va impedir.
El compositor va escriure per a ella el rol de Freihild a Guntram i la va retratar en la seva òpera Intermezzo basant-se en un incident domèstic. També el personatge de la Tintorera de La dona sense ombra va estar inspirat pel temperament intempestiu de la soprano. Tots dos personatges van ser estrenats per Lotte Lehmann, que va conèixer molt bé al matrimoni.
De Ahna era famosa pel seu mal caràcter, temperament i excentricitats però el matrimoni va ser feliç i va ser la musa inspiradora retratant-la musicalment en els poemes simfònics Ein Heldenleben i en la Simfonia Domèstica.
Es va retirar del cant el 1906 per atendre la seva vida familiar. La parella va tenir un sol fill, Franz Strauss (1897-1980) casat el 1924 amb Alice von Grab-Hermannswörth, filla de l'industrial jueu Emanuel von Grab. Alice va ser arrestada pels nazis primer el 1938 i després el 1942, i va ser salvada gràcies a la intervenció de Richard en ambdós casos. La parella els va donar dos nets, Christian i Richard, casat amb Gabriele Hotter, filla del cèlebre baix alemany Hans Hotter
De Ahna va sobreviure a Strauss només vuit mesos, i va morir a Garmisch-Partenkirchen el maig de 1950.

## Referències

* ↑ Lebrecht, Norman. Book of Musical Anecdotes (en anglès). Simon and Schuster, 1985-12. ISBN 9780029187104.
* ↑ «Aspen Music Festival And School». [Consulta: 11 juny 2019].
* ↑ «Richard Strauss». [Consulta: 11 juny 2019].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-09-16. [Consulta: 26 juliol 2012].

## Bibliografia

* Elizabeth Forbes: "Pauline de Ahna", Grove Music Online ed. L. Macy
* Walter Deppisch: Richard Strauss: In Selbstzeugnissen und Bilddokumenten., Rowohlt Verlag, 1984 ISBN 3-499-50146-5
* Willy Schuh, Richard Strauss: a chronicle of the early years, 1864-1898
* Arxivat 2008-09-16 a Wayback Machine.
# Heniocs

Els heniocs o henioques (en llatí Heniochi, en grec antic Ἡνίοχοι) eren un poble de la Còlquida, a l'est del Pont del que ja parla Hel·lànic de Mitilene.
Estrabó els fa descendents dels llegendaris aurigues dels Dioscurs, i els descriu com un poble mariner que practicava la pirateria amb petites barques anomenades pels grecs καμάραι ("kamarai") que portaven de 25 a 30 homes.
A partir dels relats que fan Estrabó, Plini el Vell i Escílax de Carianda que expliquen que Mitridates VI Eupator va fugir del Pont cap al Bòsfor Cimmèric es pot deduir que els heniocs ocupaven la part occidental del Caucas a la vora de l'Euxí, un territori que devia fer uns mil estadis de superfície.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Heniochi». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 1r març 2021].
# Joint Photographic Experts Group

El Joint Photographic Experts Group és un comitè que neix entre ISO i la Unió Internacional de Telecomunicacions l'any 1982 i que ha creat els estàndards JPEG i JPEG 2000. El grup es reuneix tres cops per any a Nord-amèrica, Àsia i Europa. El Joint Bi-level Image experts Group (JBIG) és un sub-group del Joint Photographic Experts Group, que emfatitza el seu treball en la imatges monocolor. Han creat l'estàndard JBIG.

## Estàndards publicats

Estàndard del Joint Photographic Experts Group :
| Common Name | ISO/IEC Number | ITU Number | Formal Title |
| JPEG | ISO/IEC 10918-1 | ITU-T Recommendation T.81 | Compressió d'imatges reals |
| JPEG 2000 | ISO/IEC 15444 | ITU-T Recommendation T.800 | Compressió d'imatges reals, evoloció del JPEG |
| JBIG | ISO/IEC 11544 | ITU-T Recommendation T.82 | Codificació d'imatges i audio bi-nivell de forma progressiva |

## Enllaços externs

* Joint Photographic Experts Group - Lloc web oficial
# Tylonycteris fulvida

Tylonycteris fulvida és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al sud-est asiàtic. És més petit que T. tonkinensis. Després de ser descrit com a espècie el 1859, durant el segle XX fou reduït a la categoria de subespècie fins al 2017, quan Tu et al. el restauraren com a espècie basant-se en dades cariològiques, genètiques i filogenètiques.

## Referències

* ↑ Tu, V. T.; Csorba, G.; Ruedi, M.; Furey, N. M.; Son, N. T.; Thong, V. D.; Bonillo, C.; Hassanin, A. «Comparative phylogeography of bamboo bats of the genus Tylonycteris (Chiroptera, Vespertilionidae) in Southeast Asia» (en anglès). European Journal of Taxonomy, 274, 2017, pàg. 1–38. DOI: 10.5852/ejt.2017.274.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Pultenaea

Pultenaea és un gènere de plantes amb flors dins la família de les fabàcies. Són plantes natives d'Austràlia. En anglès el seu nom comú és bush peas (pèsols arbustius).

## Algunes espècies

* Pultenaea daphnoides Wendl. - large-leaf bush-pea
* Pultenaea densifolia F.Muell. - dense-leaf bush-pea
* Pultenaea flexilis Sm. - graceful bush-pea
* Pultenaea gunnii Benth. - golden bush-pea
* Pultenaea juniperina Labill. - prickly bush-pea
* Pultenaea muelleri Benth. - Mueller's bush-pea
* Pultenaea pauciflora M.B. Scott - Narrogin pea
* Pultenaea pedunculata Hook. - matted bush-pea
* Pultenaea rosmarinifolia Lindl. - rosemary-leaved pultenaea, rosemary bush-pea
* Pultenaea scabra R.Br. - rough bush-pea
* Pultenaea tenuifolia R.Br. ex Sims - slender bush-pea

## Referències

* ↑ «Pultenaea rosmarinifolia». Australian Plant Name Index (APNI), IBIS database. Centre for Plant Biodiversity Research, Australian Government, Canberra. [Consulta: 14 novembre 2008].

## Enllaços externs

* International Legume Database & Information Service
* FloraBase - the West Australian Flora - Pultenaea Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine.
* PlantNET - New South Wales Flora online: Pultenaea

## Bibliografia

* Bickford, S. A., et al. 2004. Spatial analysis of taxonomic and genetic patterns and their potential for understanding evolutionary histories. Journal of Biogeography 31 1715–33.