OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Banthelu

Banthelu és un municipi francès, situat al departament de Val-d'Oise i a la regió d'Illa de França. L'any 2007 tenia 117 habitants.
Forma part del cantó de Vauréal, del districte de Pontoise i de la Comunitat de comunes Vexin-Val de Seine.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Banthelu era de 117 persones. Hi havia 47 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 15 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 53 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 46 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 45 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Banthelu el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 16 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 60 eren actives i 17 eren inactives. De les 60 persones actives 54 estaven ocupades (27 homes i 27 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 17 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Banthelu hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 684 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Banthelu a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Banthelu a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Andròstenes de Tessàlia

Andròstenes de Tessàlia (en llatí Androsthenes, en grec antic Ἀνδρόσθενης) va ser un militar romà del segle i aC.
Juli Cèsar diu que era el pretor de Tessàlia, però això volia dir segurament que n'era el comandant militar. Després de la derrota de Cèsar a Dirràquium, li va tancar les portes de Gomfi l'any 48 aC, quan va arribar procedent d'Aeginium.

## Referències

* ↑ Juli Cèsar. Comentaris de la Guerra Civil III, 80
# Sylvain Armand

Sylvain Armand (Saint-Étienne, 1 d'agost de 1980) és un futbolista francès que fou professional del 1999 al 2017.
El 1994 va començar jugant en les categories inferiors de l'AS Saint-Étienne. Va marxar al Clermont Foot el 1999, on va debutar professionalment. El 2000, canvia de club, marxa cap al FC Nantes Atlantique, amb qui guanya la Ligue 1 de 2001. Ell i el seu company del Nantes Mario Yepes marxen junts al Paris Saint-Germain el 2004. Amb el Paris Saint Germain guanya la Coupe de France del 2006 Jugava de lateral dret al Stade rennais a la Ligue 1 del 2013 al 2017.

## Referències

* ↑ «Sylvain Armand au SRFC» (en francès). Pàgina web de l'Stade rennais. [Consulta: 5 juny 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a Soccerway
# Ostra Vetere

Ostra Vetere és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a prop d'Ostra, al sud-est de Senigallia. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.025 habitants.
El nom original de la ciutat era Montenovo. El 1882 va canviar el nom a Ostra Vetere, en referència a les ruïnes de l'antiga ciutat romana d'Ostra.
Ostra Vetere limita amb els següents municipis: Castelleone di Suasa, Montecarotto, Serra de' Conti, Corinaldo, Ostra i Barbara.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Marisol Guadalupe Romero

Marisol Guadalupe Romero nascuda el 26 de gener de 1983, a la Ciutat de Mèxic, és una atleta d'origen mexicana. Les seves especialitats són la marató, els 10.000 metres i els 5.000 metres.

## Trajectòria
### Jocs Centreamericans i del Carib

Romero va guanyar una medalla d'or als Jocs Centreamericans i del Carib de Mayaguez 2010 en la prova de marató amb un temps de 2 hores 44 minuts i 30 segons.

### Jocs Panamericans

Als Jocs Panamericans de Guadalajara 2011 va obtenir dues medalles d'or guanyant les proves dels 10.000 metres i els 5000 metres amb un temps de 34 minuts 7 segons i 16 minuts 24 segons respectivament.

## Referències

* ↑ Associació Internacional de Federacions d'Atletisme (IAAF). «iaaf.org - Athletes - Romero Marisol Biography» (en anglès), 2012. [Consulta: 18 gener].
* ↑ Mayaguez 2010. «Atletisme Biografia i Resultats - Romero Marisol» (en castellà), 2012. Arxivat de l'original el 2011-07-13. [Consulta: 18 gener].
* ↑ Guadalajara 2011. «Atletisme Resultats - Romero Marisol Guadalupe» (en castellà), 2012. [Consulta: 18 gener].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Marisol Guadalupe Romero
# Tirso de Molina (desambiguació)

«Tirso de Molina» té aquests significats:

## Estació Tirso de Molina

* Estació de Tirso de Molina de Madrid

## Teatre Tirso de Molina

* Teatre Tirso de Molina de Barcelona
* Teatro Tirso de Molina de Buenos Aires, Argentina
* Teatro Tirso de Molina de Roma (Itàlia)
* Teatro Pérez Galdós o Teatro Tirso de Molina de Las Palmas (Gran Canaria)
# Folk-rock

El folk-rock és un gènere musical que combina elements del folk i el rock. En el seu sentit primerenc i estricte, aquest terme feia menció al que va sorgir als Estats Units i el Regne Unit cap a la meitat de la dècada de 1960. Els pioners d'aquest gènere van ser el conjunt The Byrds de Los Angeles, que tocaven música tradicional i música folk i el material extret de Bob Dylan amb instrumentació del rock en un estil molt influenciat per The Beatles i altres bandes britàniques. El terme folk-rock va ser encunyat per la premsa musical dels Estats Units el juny de 1963 per tal de descriure la música que feien The Byrds. La versió dels The Byrds de «Mr. Tambourine Man» de Dylan va iniciar l'explosió de la música folk-rock de la dècada de 1960. En sentit amoli el folk-rock inclou altres gèneres musicals com els de la música celta i filipino people i en menor mesura en altres llocs a Europa. El terme no s'aplica, però, a la música arrelada en el blues i altres afroramericanes.
Als Estats Units el folk-rock sorgeix principalment per la confluència de tres elements: els grups vocals urbans del folk revival nord-americà; la cançó de protesta folk dels cantautors i el revival del rock and roll americà després de la invasió dels grups britànics. D'aquests eren cantants folks de protesta Woody Guthrie i Pete Seeger, junt amb altres d'ideologia d'esquerres de la dècada de 1930.

## Artistes de folk-rock

* Neil Young
* The Band
* Buffalo Springfield
* The Byrds
* Cat Stevens
* Crosby, Stills, Nash & Young
* Sandy Denny
* Donovan
* Bob Dylan
* Roy Harper
* Richie Havens
* Fairport Convention
* Five hand reel
* Jerry Garcia
* The Grateful Dead
* The Mamas and The Papas
* Buffy St. Mary
* Neutral Milk Hotel
* The Lumineers

## Referències

* ↑ «Gossos | enciclopèdia.cat». [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Folk rock definition». TheFreeDictionary.com.
* ↑ «Folk-Rock Entry». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 15 març 2010].
* ↑ «Folk-Rock Overview». Allmusic. Arxivat de l'original el 2012-05-20. [Consulta: 15 març 2010].
* ↑ Unterberger, Richie.. Turn! Turn! Turn!: The '60s Folk-Rock Revolution. Backbeat Books, 2002, p. 133. ISBN 0-87930-703-X.
* ↑ Rogan, Johnny.. The Byrds: Timeless Flight Revisited. 2a edició. Rogan House, 1998, p. 83. ISBN 0-95295-401-X.
* ↑ «Mr. Tambourine Man review». Allmusic.
* ↑ «Folk Rock: An Overview». Richieunterberger.com.
* 1 2 «1962-66: American Folk-Rock vs. The British Invasion». State University of New York at Oswego. Arxivat de l'original el 2011-06-11. [Consulta: 19 març 2010].
* ↑ Smith, Graeme Popular Music. Cambridge University Press, 16, 1, 01-01-1997, pàg. 127.

## Bibliografia

* Brocken, Michael. The British Folk Revival, 1944–2002. Ashgate, 2003.
* Cohen, Ronald D. Folk Music: The Basics. Routledge, 2006.
* Einarson, John. Mr. Tambourine Man. Backbeat Books, 2005.

## Vegeu també

* Korol i Xut
# Banteux

Banteux és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 336 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 368 | 383 | 361 | 317 | 311 | 364 | 336 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Fernez | |
| 2008- | Émile Lefebvre | |
# Anteridi

Un anteridi (en llatí i altres idiomes: antheridium plural: antheridia) és una estructura haploide o òrgan que produeix i conté gàmetes masculins (anomenats anterozoides o esperma). És present en la fase de gametòfit de les plantes inferiors com les molses i falgueres, i també en les plantes primitives vasculars del grup Psilotophyta. Moltes algues i alguns fongs, per exemple els ascomicets i oomicets, també tenen anteridis durant els seus estadis reproductius.
Un anteridi típicament consisteix en cèl·lules estèrils i teixits espermatogènics. Les cèl·lules estèrils poden formar una estructura de suport central o envoltar els teixits espeermatogènics en una funda protectora. Les cèl·lules espermatogèniques donen lloc a espermàtides via mitosi. En briòfits, l'anteridi s'origina en un anteridiòfor, una estructura com una tija que porta l'anteridi en el seu àpex.
En moltes gimnospermes i en tots els angiosperms, els gametòfits mascle han quedat reduïts a grans de pol·len i els seus anteridis s'han reduït a simples cèl·lules generatives dins del gra de pol·len. Durant la pol·linització, aquesta cèl·lula generativa es divideix i dona lloc a dos nuclis espermàtics.
L'arquegoni és el corresponent femení de l'anteridi.

## Referències

* C.Michael Hogan. 2010. Fern. Encyclopedia of Earth. National council for Science and the Environment. Washington, DC

## Galeria

* Vista d'anteridis en desenvolupament en la molsa Hypnum cupressiforme
# Teoria de l'ordre

La teoria de l'ordre és una branca de la matemàtica que estudia diverses classes de relació binària que capturen la noció intuïtiva de l'ordre matemàtic.
L'ordre apareix per tot arreu. El primer ordre que hom troba en el procés educatiu és l'ordre ≤ dels nombres naturals. Aquest concepte intuïtiu fàcilment s'amplia a altres conjunts de nombres, com són els enters i els nombres reals.
Els tipus d'ordre anteriors tenen una propietat especial: cada element es pot comparar amb qualsevol altre element, és a dir, és o major, menor o igual. En canvi els subconjunts presenten un ordre parcial, en comparació amb els ordres totals dels exemples anteriors.

## Conjunts parcialment ordenats

Un ordre és una relació binària especial. Per tant, considerem un conjunt P i una relació binària ≤ en P. Aleshores ≤ és un ordre parcial si és reflexiva, antisimètrica, i transitiva, és a dir, per a tot a, b i c en P, tenim que:
    a ≤ a (reflexivitat)
    si a ≤ b y b ≤ c aleshores a ≤ c (transitivitat)
    si a ≤ b y b ≤ a aleshores a = b, (antisimetria).

## Funcions entre ordres

La condició més fonamental que es presenta en aquest context és la monotonia. D'altra banda, una funció pot ser també ordre inversora o antítona, si a ≤ b implica f(a) ≥ f(b).
Una immersió d'ordre és una funció f entre ordres que és ordre preservant i ordre reflectant. Per exemple la funció que mapeja un nombre natural n el seu successor és clarament monòtona respecte a l'ordre natural.

## Esquema de temes relacionats

* Àlgebra d'incidència
* Funció de Möbius
Teoria de l'ordre Ben ordenat Ordre total Parcialment ordenat Preordenat Relació reflexiva Relació transitiva Relació antisimètrica Relació total Relació ben fonamentada :
| Ben ordenat | Ordre total Parcialment ordenat Preordenat Relació reflexiva Relació transitiva Relació antisimètrica Relació total Relació ben fonamentada |

## Referències

* G. Gierz, K. H. Hofmann, K. Keimel, J. D. Lawson, M. Mislove, and D. S. Scott, Continuous Lattices and Domains, In Encyclopedia of Mathematics and its Applications, Vol. 93, Cambridge University Press, 2003. ISBN 0-521-80338-1
# Ortotipografia

L'ortotipografia o ortografia tipogràfica és el tractat o conjunt de regles, normes, usos i convencions per les quals es regeix la confecció d'un imprès mitjançant recursos o signes tipogràfics específics.
L'ortotipografia s'encarrega d'estudiar la combinació de l'ortografia i la tipografia, i especifica la forma en la qual la primera s'aplica a obres impreses. En l'actualitat, a causa del fet que normalment s'escriu amb l'ús de tipus en programes de tractament de textos, de maquetació i de composició, l'ortotipografia s'ha convertit en un punt essencial.
Segons Martínez de Sousa, de la mateixa manera que l'ortografia s'ocupa de les regles bàsiques de l'escriptura, l'ortotipografia o ortografia tipogràfica és el «conjunt de regles per les quals es regeix la confecció d'un imprès mitjançant recursos o signes tipogràfics». L'ortotipografia es fixa especialment en les famílies i estils de lletres, l'aplicació de la rodona, cursiva, negreta, versaleta, ampla i estreta, superíndex i subíndex, etc. També abasta la correcta escriptura de notes al peu i cites bibliogràfiques, «cites textuals, obres, obres teatrals, fórmules, títols, subtítols i altres aspectes bibliogràfics i tipogràfics que van més enllà de la simple escriptura del text general».
Si l'«ortografia» és el conjunt de normes que regulen l'escriptura d'una llengua i la «tipografia» és l'art de crear i combinar tipus, és a dir, lletres d'impremta, per a produir llibres, revistes, fullets, pàgines web, etc., l'«ortotipografia» s'ocupa d'estudiar la combinació de l'ortografia i la tipografia i concreta la forma en què la primera s'aplica a obres impreses. L'ortotipografia és, eminentment, una disciplina de tipus pràctic, la qual cosa implica que, partint de l'ortografia, el disseny editorial i els mitjans tècnics, l'ortotipògraf haurà de prendre, en cada cas de manera específica, decisions perquè totes aquestes peces encaixin en benefici de la comunicació escrita.

## Vegeu també

* Ortografia
* Tipografia

## Referències

* ↑ «Ortotipografia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Martínez de Sousa, José. Ortografía y ortotipografía del español actual. 2a edició. Gijón: Trea, 2008, p. 394. ISBN 978-84-9704-353-3.
* ↑ Bezos, Javier. Bibliografías y su ortotipografía, 2014, p. 10 [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ Marín Álvarez, Raquel «Qué es la ortotipografía». Gràffica, 02-05-2012 [Consulta: 21 gener 2018].
* ↑ Bezos, Javier. «Ortografía, tipografía y ortotipografía: en qué consisten, para qué sirven, en qué se diferencian». Texnia. [Consulta: 21 gener 2018].

## Bibliografia

* Pujol, Josep M.; Solà, Joan. Ortotipografia: manual de l'autor, l'autoeditor i el dissenyador gràfic. Barcelona: Columna, 1995.
* Carbajal Orihuela, Fernando. «Edición no es lo mismo que corrección, ni ortotipografía es igual a corrección tipográfica». A: Actas del Segundo Encuentro Nacional de Correctores de Textos, Lima, 15 y 16 de febrero del 2013, Febrer de 2013. ISBN 978-8492672974 [Consulta: 21 gener 2018].
# Marisol Nichols

Marisol Nichols (Chicago, 2 de novembre de 1973) és una actriu estatunidenca. Se la coneix sobretot pel seu paper de l'agent especial Nadia Yassir, durant la sisena temporada de la sèrie televisiva 24 i com a Hermione Lodge a la sèrie Riverdale. El 2020 es feu públic que havia compaginat aquest rol amb la seva feina com a agent encoberta de l'FBI per caçar pederastes.

## Referències

* ↑ J. C. «L'actriu Marisol Nichols era agent encoberta de l'FBI». Ara Balears, 2 setembre 2020. [Consulta: 20 novembre 2022].
# Màries

Els màries (o mòries) són un poble d'Assam, probablement descendents dels presoners musulmans fets a la primera part del segle xvi (en les invasions del 1532 i 1550), que es van establir al país i hi van restar. Altres aportacions ètniques no s'han pogut concretar.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Fowtbolayin Akowmb Kotayk Abovian

El FC Kotayk Abovian (o Fowtbolayin Akowmb Kotayk Abovian, en armeni: Ֆուտբոլային Ակումբ Կոտայք Աբովյան), fou un club armeni de futbol de la ciutat d'Abovian.

## Història

El club debutà a la primera divisió armènia el 1992, i és un dels clubs més antics del país. Participà per primer cop a una competició europea el 1996/97, a la Copa de la UEFA. El 2005 adoptà el nom Esteghlal-Kotayk Abovian. El 2006, una crisi financera provocà el seu abandonament de la competició. Els seus colors són vermell, blanc i blau.

## Palmarès

* Lliga armènia de futbol: 4
** 1967, 1973, 1975, 1976 (època soviètica)
* Copa armènia de futbol: 3
** 1975, 1976, 1977 (època soviètica)

## Referències

* ↑ http://www.rsssf.com/colours/armenia.html
# Antiga església de Sant Martí de Joval

L'església vella de Sant Martí de Joval és una església romànica del municipi de Clariana de Cardener, a la comarca del Solsonès. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català

## Situació

Es troba al sector nord del terme municipal, a llevant del nucli de Sant Just i Joval, damunt un turó encastellat a l'extrem sud del serrat del Moro, entre les aigües de l'embassament de Sant Ponç i la rasa Perpètua. Queda per damunt, al nord, de la nova església de Sant Martí de Joval. Un espès bosc de pins amaga les restes de l'església que no s'albiren fins que s'hi arriba.
S'hi va per una carretera asfaltada (camí ral de Solsona) que surt del punt quilomètric 77,5 de la C-55 (de Manresa a Solsona), a l'indret del Pi de Sant Just 41° 58′ 58″ N, 1° 33′ 13″ E﻿ / ﻿41.982821°N,1.553721°E﻿ / 41.982821; 1.553721 (senyalitzat). Als 1,2 km. 41° 59′ 20″ N, 1° 33′ 48″ E﻿ / ﻿41.988924°N,1.563451°E﻿ / 41.988924; 1.563451, es pren el desviament a la dreta a "Vilafranca de Joval". Als 1,9 km. 41° 59′ 21″ N, 1° 34′ 16″ E﻿ / ﻿41.989226°N,1.571244°E﻿ / 41.989226; 1.571244 es deixa a la dreta el camí a "Hermenter de Joval". Als 2,6 km. 41° 59′ 13″ N, 1° 34′ 46″ E﻿ / ﻿41.986857°N,1.579392°E﻿ / 41.986857; 1.579392 es deixa a l'esquerra el camí a la "Torre de Cardener" i, seguint sempre la carretera asfaltada, s'arriba als 3,7 km a un petit eixamplament on es pot aparcar. Per l'esquerra se segueix un fressat corriol que puja a les restes de l'església. La nova església de Sant Martí es troba 200 metres més endavant i, poc més enllà, la masia de Vilafranca de Joval.

## Descripció

Antiga església d'una nau de la qual només en resta l'absis. La coberta de la part conservada és a dos vessants i la planta és lleugerament trapezoïdal. Hi ha dues obertures d'una sola esqueixada. L'absis és tancat per un mur i una porta d'arc de mig punt adovellada, a l'indret on hi havia l'arc triomfal. De la resta de l'edifici només queden uns petits rastres.

## Notícies històriques

Aquesta església era situada dins l'antic terme del castell de Joval. El terme de Joval s'esmenta en un document de l'any 977, però no es menciona cap església. A finals del segle x, o principis del XI, aquesta església es menciona com a depenent de l'església de Solsona però la separació amb aquesta es produí aviat perquè l'any 1071 Arnau Mir de Tost, al seu testament, reconeix que tenia la parròquia de Joval. Les funcions parroquials les ha mantingut fins a l'actualitat però en un edifici més nou.

## Referències

* 1 2 «Antiga església de Sant Martí de Joval». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 setembre 2015].
# Marchamp

Marchamp és un municipi francès situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 112 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marchamp era de 112 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 20 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 103 habitatges, 54 eren l'habitatge principal de la família, 37 eren segones residències i 12 estaven desocupats. 100 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 54 habitatges principals, 49 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 35 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marchamp el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 12 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 46 eren actives i 16 eren inactives. De les 46 persones actives 45 estaven ocupades (24 homes i 21 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 16 persones inactives 13 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Marchamp hi havia 62 unitats fiscals que integraven 129 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.136 €.

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Marchamp hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marchamp a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marchamp a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Tinamú rovellat

El tinamú rovellat (Crypturellus brevirostris) és una espècie d'ocell de la família dels tinàmids (Tinamidae) que viu a la selva humida, localment a la Guaiana Francesa, Brasil amazònic i el Perú oriental.