OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vautebis

Vautebis és un municipi francès situat al departament de Deux-Sèvres i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 115 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vautebis era de 115 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 69 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 13 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 30 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 25 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vautebis el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 8 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 66 persones, 45 eren actives i 21 eren inactives. De les 45 persones actives 40 estaven ocupades (23 homes i 17 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 21 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 14 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de serveis i 1 d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Vautebis hi havia 11 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vautebis a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vautebis a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Vorst

Vorst (en neerlandès) o Forest (en francès) és una de les dinou comunes de la Regió de Brussel·les-Capital. Té 54.524 habitants (a l'1 de gener de 2013 segons l'INS) en una superfície de 6,2 km². En el territori de Forest hi ha una important presó, una fàbrica d'automòbils de Volkswagen i una sala de concerts. Limita amb les comunes d'Uccle, Sint-Gillis-Obbrussel, Elsene, Anderlecht i Drogenbos.
És conegut per la seva sala de concerts Vorst Nationaal-Forest National, una de les més grans de Bèlgica.

## Habitants cèlebres

* Charles Lecocq (1901-1922) - poeta mort a Forest
* André Baillon (1875 - 1931) - Escriptor francòfon mort a Forest
* Fernand Bernier (1902 - 1969) - Escriptor francòfon mort a Forest
* Jean Delville (1867 - 1953) - Pintor

## Enllaços externs

* Pàgina municipal
# Vorticella

Vorticella és un gènere de protozous ciliòfors, amb més de 16 espècies conegudes. Són microorganismes unicel·lulars ciliats d'aigua dolça eutrofizada, solitari o en grups.

## Característiques

El cos de les vorticel·les és de forma campanular o vesicular, i s'uneix al substrat amb el un peduncle contràctil. Tenen l'aparell oral amb una corona de cilis, de diversos estrats, que originen un corrent de la qual va extraient bacteris dels què s'alimenta. Ocasionalment, poden contreure violentament el seu cos davant estímuls externs.

## Història natural

Té reproducció asexual o per conjugació sexual. Clonalment, una o dues cèl·lules filles entren en una fase morfològica intermèdia, com a càpsula cilíndrica, les telotroques. Així, la cèl·lula forma la seva corona ciliar ventralment, i l'aparell oral es retreu. Després, es fixa a un punt del substrat, i la telotroca passa gradualment a la forma comuna de vorticel·la. S'obren els cilis orals, els posterior desapareixen, i creix el peduncle.

## Taxonomia

Algunes de les més comunes espècies inclou:
* Vorticella campanula
* Vorticella citrina
* Vorticella communis
* Vorticella convallaria
* Vorticella floridensis
* Vorticella limnetis
* Vorticella marina
* Vorticella microstoma
* Vorticella monilata
* Vorticella patellina
* Vorticella similis
* Vorticella smaragdina
* Vorticella sphaerica
* Vorticella striata
* Vorticella submicrostoma
* Vorticella utriculus
# Vorskla

El riu Vorskla (en rus: Ворскла; en ucraïnès: Ворскла; en polonès: Worskla) és un afluent del riu Dniéper, que neix a Rússia i flueix a través d'Ucraïna. Té una longitud de 464 km i una conca hidrogràfica de 14.700 km². En la seva major part és navegable entre el seu delta i Kobeliaki.
El 1399, la batalla del riu Vorskla va tenir lloc a la zona. El 1709, la ciutat de Poltava, a la riba del riu, va ser assetjada per Carles XII.
Els afluents d'aquest riu són: (per la dreta): Vorsklitsia, Boromlia, (per l'esquerra): Merlo, Kolomak i Tahamlik.
Les grans ciutats ubicades al llarg del mateix són: Poltava, la capital de l'óblast de Poltava, Ojtirka i Kobeliaki.

## Referències

* ↑ «Vorskla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Foto del ríu Vorskla
# Valbona

Valbona (en xurro, Valbona; en castellà i oficialment, Valbona) és un municipi de l'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de Gúdar-Javalambre.
# Villaferrueña

Villaferrueña és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 188 | 168 | 152 | 153 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Constantino Fernández Martínez | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Constantino Fernández Martínez | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Valentín (pel·lícula)

Valentín és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2003 dirigida per Juan Luis Iborra protagonitzada per Lluís Homar i Iñaki Font, on experimenta el llenguatge teatral dins del cinema. Està basada en una obra de Juan Gil-Albert que va representar el propi Iborra a la Sala Olimpia de Madrid.

## Sinopsi

Ricardo és el director d'una companyia de teatre que vol muntar un espectacle a partir d'una obra de William Shakespeare a una masia del camp, on hi trasllada a tot el grup d'actors. Un dels actors, Valentín, el mes jove, interpretarà els personatges femenins de l'obra. Alhora, la seva arribada provoca l'atracció de Ricardo, qui acaba de trencar una llarga relació amb una dona, i l'aversió de Jaime, fins aleshores primer actor que queda relegat a papers secundaris.

## Repartiment

* Lluís Homar... Ricardo
* Iñaki Font... Valentín
* Armando del Río... Jaime
* Elisa Matilla... Lola
* Jorge Bosch... Albert
* Alberto San Juan... Raúl
* David Selvas... Ramón
* Oriana Bonet ... Ana
* Miquel García Borda ... Pepe
* Lola Cardona... María
* Roberto Álamo... Eusebio
* Ana Pascual ... Andrea
* Mercè Pons... Laura

## Nominacions i premis

* Goya a la millor música original (nominat)
* Festival de Màlaga (Nominada al Biznaga d'Or)
* Premis Butaca de 2003 al millor actor català de cinema (Lluís Homar).

## Referències

* ↑ Juan Luis Iborra estrena el drama ´Valentín´, Diario de Córdoba, 10 d'abril de 2003
* ↑ Valentín al web de Fotogramas
* ↑ Valentín al web dels Goya
* ↑ Juan Luis Iborra barreja gelosia i teatre a ‘Valentín', la seva nova pel·lícula Arxivat 2020-03-03 a Wayback Machine., teatral.net, 2 de maig de 2002
* ↑ Belbel arrasa als premis Butaca 2003, laxarxa.cat
# Vall Germanasca

Vall Germanasca (occità Val Germanasca o Val Sant Martin) és una vall muntanyenca de la província de Torí, i és una de les Valls Occitanes del Piemont, veïna de la Vall Cluson. Rep el seu nom del torrent Germanasca, afluent del Chisone, i la componen els municipis de Pomaretto, Perrero, Salza di Pinerolo, Massello i Prali. Forma part de la comunitat muntanyenca de les Valls Cluson i Germanasca.

## Cims

Els cims principals de la vall són
* Bric Ghinivert - 3.037 m
* Monte Pignerol - 2.876 m
* Monte Barifreddo - 3.028 m
* Gran Queyron - 3.060 m
* Bric Bucie - 2.998 m
* Punta Cornour - 2.867 m
* Punta Cialancia - 2.855 m

## Història

La vall ha estat històricament una de les Valls Valdeses, ja que fou habitada pels seguidors de Pere Valdès (Valdo de Lió), contemporani de Francesc d'Assís que fou perseguit com a heretge. El 1533 els valdesos hi celebraren un sínode on decidiren unir-se a la Reforma protestant i el 1566 van construir un temple a Prali. Entre 1630 i 1655 va patir diverses plagues de pesta i després fou arrasada per les tropes del Ducat de Savoia. El 1686 els habitants es rendiren a França, que havien destruït Angrogna i Torre Pellice. Aleshores el temple fou transformat en capella catòlica.
El 1689 els valdesos van tornar de l'exili de Ginebra (l'anomenat gloriós retorn), però la ciutat tornà a mans franceses. Després va tornar a mans de Savoia, on el duc Carles Manuel III de Savoia va intentar imposar novament el catolicisme el 1767. Després fou ocupada per Napoleó Bonaparte i el 1815 tornà definitivament a Savoia. Fins al 1848 els valdesos no van rebre l'estatut de culte tolerat.

## Enllaços externs

* Web de la Comunitat Muntanyenca Chisone-Germanasca
# Valverde del Fresno

Valverde del Fresno (Valverde do Fresno en la fala de Xàlima) és un municipi de la vall de Xàlima a la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita a l'oest amb Penamacor (Portugal), al nord amb Navasfrías (província de Salamanca) i a l'est i sud amb Eljas, San Martín de Trevejo, Villamiel i Cilleros.

## Llengua pròpia

A Valverde del Fresno i en general a la vall de Xàlima, existeix un dialecte que preval des de l'època de la conquesta cristiana per part dels reis Catòlics. Aquesta parla s'anomena fala de Xàlima. A Valverde la singularitat de la fala rep el nom de chapurrau, a la veïna localitat d'Eljas es diu lagarteiru i, a San Martín de Trevejo, manhegu. Existeix gran controvèrsia sobre el seu origen, si bé, per sobre de qualsevol valoració lingüística, cal destacar el fet sociològic de l'existència de nombrosos cognoms, denominacions de llocs, arquitectura i fins i tot gastronomia d'origen evidentment gallecportuguès.
# Vireó de Bell

El vireó de Bell (Vireo bellii) és un ocell de la família dels vireònids (Vireonidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matoll dens, matollar de mesquite i vegetació de ribera des de la costa meridional i interior i sud-est de Califòrnia i sud de Nevada, sud-oest de Utah, nord-oest i est d'Arizona i sud de Nou Mèxic, est de Colorado, centre de Nebraska, est de Dakota, sud-est de Minnesota i sud de Wisconsin, nord-est d'Illinois, nord-oest i centre d'Indiana i oest d'Ohio cap al sud fins al nord de Baixa Califòrnia i sud de Sonora, sud de Durango, Zacatecas i sud de Nuevo Leon i sud de Tamaulipas, sud i est de Texas, nord-est de Louisiana, sud-oest de Tennessee i oest de Kentucky.

## Referències

* ↑ «Vireó de Bell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Vernon (Florida)

Vernon és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 743 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vernon tenia 743 habitants, 296 habitatges, i 206 famílies. La densitat de població era de 60,8 habitants/km².
Dels 296 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 16,9% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.176 $ i la renda mediana per família de 24.196 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.000 $ mentre que les dones 15.938 $. La renda per capita de la població era d'11.869 $. Entorn del 21,7% de les famílies i el 28,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vernon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vernon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vuktil

Vuktil (en rus Вуктыл) és una ciutat russa a la República Komi, situada a la riba del riu Petxora prop de la seva confluència amb el riu Vuktil, a 575 km al nord-est de Siktivkar. Segons el cens de 2010 tenia 12.357 habitants.
Va ser fundada el 1968 i amb estatus de ciutat des de 1989. Un oleoducte va de Vuktil a Ukhta i Torjok.
Té un aeroport.

## Enllaços externs

* Mojgorod.ru. Entry on Vuktyl (rus)
# Vita Nuova

La Vita Nuova és una de les obres poètiques claus de Dante Alighieri, perquè en ella usa una llengua vulgar i no el llatí per escriure literatura, com després faria també a la Divina Comèdia, a la qual prefigura. El llibre, publicat en 1295, és un poemari on es narra la vida de l'autor, especialment l'amor per Beatriu. Consta de diversos poemes comentats pel mateix autor, de manera que esdevé un tractat de teoria literària de l'escriptor.
Hi ha una traducció al català feta per Manuel de Montoliu, revisada i reeditada el 1999 per Quaderns Crema amb el títol Vida nova (sense l'article). L'any 2021, Adesiara en va publicar la traducció a cura de Rossend Arqués.

## Argument

El poeta coneix Beatriu quan els dos són nens petits i se n'enamora immediatament. La seva vida es transforma (d'aquí el títol) per aquest amor idealitzat, que a vegades intenta amagar fent veure que pretén altres dones. La mort de la dama fa que el narrador se sumeixi en el dolor i després d'una visió, decideix dedicar tota la seva vida al record i exaltació de la seva musa (que llavors no està morta del tot, ja que roman en la memòria de Dante).

## Anàlisi

L'amor per la dama exemplifica la transició entre l'amor cortès medieval i el dolce stil nuovo, amb una forta idealització de la dama, que s'assimila a un ésser angèlic i diví. La varietat mètrica i els neologismes en el toscà fan de l'obra un valuós document sobre la literatura de l'època, anticipant el renaixement italià.
S'aprecia la influència de la Consolació de la filosofia, ja que l'autor busca el refugi en la literatura davant la mort. També es detecten les traces de les Confessions agustinianes, pel format autobiogràfic del llibre.

## Referències

* ↑ Allighieri, Dant. La Vida Nova. Barcelona: Biblioteca Popular de L'Avenç, 1903.
* ↑ Alighieri, Dante. Vida nova. Barcelona: Quaderns Crema, 1999 (Mínima Minor). ISBN 9788477272656 [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ Allighieri, Dante. Vida Nova. Martorell: Adesiara, 2021.
# Viquipèdia en noruec

La Viquipèdia en noruec és l'edició en noruec de Viquipèdia. En l'actualitat n'hi ha dues versions, una en els estàndards més comuns de la llengua escrita bokmål i riksmål i una segona en nynorsk. La primera pàgina es va iniciar el 26 de novembre de 2001, i originalment acollia articles escrits en qualsevol dels dos dialectes. La Viquipèdia específica en nynorsk es va iniciar el 31 de juliol de 2004 i va créixer ràpidament. Després d'una votació el 2005 la pàgina noruega principal va passar a ser l'escrita en bokmål/riksmal. L'abril de 2010 tenia més de 255.000 articles i era la 13a Viquipèdia en nombre d'articles..
El noruec, el danès i el suec són llengües mútuament intel·ligibles. Els administradors d'aquestes Viquipèdies col·laboren a través de la secció Skanwiki de la pàgina Meta-Wiki. Una conseqüència d'aquesta col·laboració és la compartició d'articles entre les diferents Viquipèdies.
Malgrat que el codi ISO 639 per a bokmål és nb, la Viquipèdia en bokmål contínua a no.wikipedia.org. El codi per a nynorsk és nn, i la Viquipèdia en nynorsk es troba a nn.wikipedia.org.

## Vegeu també

* Viquipèdia en danès
* Viquipèdia en suec

## Enllaços externs

* meta:Skanwiki
# Puntius mahecola

Puntius mahecola és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kerala (Índia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Pethiyagoda, R. i M. Kottelat, 2005. The identity of the south Indian barb Puntius mahecola (Teleostei: Cyprinidae). Raffles Bull. Zool. Suppl. 12:145-152.

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1844. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-septième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 17: i-xxiii + 1-497 + 2 pp., Pls. 487-519.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llar de Sant Josep

La Llar de Sant Josep és una obra modernista de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos plantes pis orientat a llevant i amb coberta a dues aigües. Conté acurats treballs de maó vist al ràfec de la coberta i entorn de les finestres geminades per pilarets del mateix material. La seva planta rectangular es distorsiona al cantó de ponent. Estilísticament, pels treballs de maó es pot adscriure encara al corrent modernista, si bé tarda.

## Referències

* ↑ «Llar de Sant Josep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 25 gener 2019].
# Creu de terme de Cal Gravat

La Creu de terme de Cal Gravat' o Creu de Coscorola és una obra del municipi de Manresa (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una creu de terme que consta de tres parts. Sobre un basament vuitavat de pedra arenosa buixardada hi ha un arbre o fust de secció quadrangular, amb cantells bisellats. A la part superior hi ha la creu de pedra senzilla.
Trobem el seu origen al segle xiv.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Cal Gravat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# CFJ

CFJ té els següents significats:
* CFJ Mollerussa (de l'acrònim de Club de Futbol Joventut), club de futbol de la ciutat de Mollerussa (Pla d'Urgell)
* Centre de Formació de Periodistes (del seu nom en francès Centre de Formation des Journalistes), centre privat de formació en periodisme amb seu a París
# Sutin Chaikitti

Sutin Chaikitti (Chaiyaphum, 1955 - Bangkok, 18 de gener de 2016) va ser un futbolista tailandès que jugava en la demarcació de lateral dret.

## Internacional

Va jugar un total de 34 partits amb la selecció de futbol de Tailàndia. Va fer el seu debut el 22 de juny de 1981 en un partit de la Copa del President de Corea del Sud contra Malta, partit que va finalitzar amb un resultat de 0-2 a favor del conjunt maltès. A més va arribar a disputar la classificació per a la Copa Mundial de Futbol de 1986. El seu últim partit amb la selecció el va jugar el 4 de desembre de 1991 en un partit dels Jocs del Sud-est Asiàtic contra Indonèsia, trobada que va finalitzar amb un resultat d'empat a zero.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Raj Pracha FC | Tailàndia | 1976 - 1997 | | |

## Palmarès
### Campionats nacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa Real Kor | Raj Pracha FC | Tailàndia | 1980 |
| Copa Real Kor | Raj Pracha FC | Tailàndia | 1982 |
| Copa FA de Tailàndia | Raj Pracha FC | Tailàndia | 1985 |
| Copa FA de Tailàndia | Raj Pracha FC | Tailàndia | 1992 |

### Campionats internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Jocs del Sud-est Asiàtic | Selecció de futbol de Tailàndia | Tailàndia | 1981 |
| Jocs del Sud-est Asiàtic | Selecció de futbol de Tailàndia | Tailàndia | 1983 |
| Jocs del Sud-est Asiàtic | Selecció de futbol de Tailàndia | Tailàndia | 1985 |

## Referències

* ↑ «Thailand hero Suthin succumbs to cancer» (en anglès). The Nation, 18-01-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-23. [Consulta: 20 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a footballdatabase
* Fitxa del jugador a 11v11 (anglès)