OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abusos Urbanísticos No

Abusos Urbanísticos No és una associació británica que té com a finalitat defensar els drets dels residents britànics i espanyols a les costes valencianes davant els plans urbanístics que afecten a les seues propietats. Aquesta associació es va crear al voltant de l'any 2003 i a l'actualitat encara manté la seua activitat. La seua estructura organitzativa s'articula a través d'una Junta Directiva, de la qual Enrique Climent i Charles Svoboda són president i vicepresident respectivament.
El seu àmbit d'intervenció és fonamentalment de caràcter contenciós-legislatiu, tot i que també organitzen manifestacions pacífiques per tal de mobilitzar als afectats per les Lleis de Sól que consideren injustes i concienciar a la resta de la població d'aquest problema. Entre algunes de les seues accions destaquen varies visites i peticions al Parlament Europeu, així com una carta al rei d'Espanya. Amb aquestes peticions es demanava l'assistència del Parlament Europeu o la intervenció del rei espanyol per posar fi a l'aplicació abusiva de algunes lleis del sól en la Comunitat Valenciana i a altres parts d'Espanya, com per exemple Extremadura o Almería.

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «Enrique Climent, nuevo presidente de Abusos Urbanísticos No» (en castellà). El País [Madrid], 11-11-2006. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Abusos Urbanisticos NO». [Consulta: 13 novembre 2018].
* ↑ Extremadura, El Periódico «Nace un colectivo para controlar la labor urbanística y evitar los abusos» (en castellà). El Periódico Extremadura.
* ↑ «Miembros de Abusos Urbanísticos Almanzora No se querellan contra la consejera Josefina Cruz | Observatorio Europeo de Gerontomigraciones (OEG)» (en castellà). [Consulta: 15 novembre 2018].

## Enllaços externs

* http://www.abusos-no.org/ (Lloc web oficial)
* La asociación británica 'Abusos Urbanísticos, No', contra la ley urbanística valenciana (Euroinmo)
* El ladrillo mediterráneo fue un virus de diseño en Alicante (CTXT)
* Guía de acción ciudadana (El Mundo)
# Shu Han

Shu Han (xinès tradicional: 蜀漢, pinyin: Shǔ Hàn), de vegades anomenat com el Regne de Shu (蜀 shǔ), va ser un dels Tres Regnes competint pel control de la Xina després de la caiguda de la dinastia Han, l'estat va estar situat en els voltants de Sichuan que es coneixia llavors com Shu. Alguns historiadors sostenen que és la darrera dinastia Han perquè Liu Bei està directament relacionat amb la sobirania dels Han. Els altres dos estats van ser Cao Wei, al centre i nord de la Xina, i Wu Oriental al sud i sud-est de la Xina.

## Figures importants

* Chen Dao
* Chen Shi
* Chen Shou
* Chen Zhen
* Deng Zhi
* Dong Yun
* Emperadriu Wu
* Emperadriu Zhang (anterior)
* Emperadriu Zhang (posterior)
* Fa Zheng
* Fei Yi
* Fu Qian
* Fu Shiren
* Fu Tong
* Guan Ping
* Guan Xing
* Guan Yu
* Huang Zhong
* Jiang Wan
* Jiang Wei
* Jian Yong
* Liao Hua
* Liu Bei
* Liu Feng
* Liu Pi
* Liu Shan
* Ma Chao
* Ma Dai
* Ma Liang
* Ma Su
* Mi Fang
* Mi Zhu
* Pang Tong
* Sun Qian
* Wang Ping
* Wei Yan
* Xiahou Ba
* Xu Shu
* Yan Yan
* Zhang Bao
* Zhang Fei
* Zhao Yun
* Zhuge Liang

## Sobirans de Shu Han 221 – 263

| Noms a títol pòstum | Nom familiar (en negreta) i primer nom | Duració dels seus regnats | Nom d'era i el seu rang d'anys |
| Convenció: usa primer noms i noms familiars ||||
| Zhaolie (昭烈 Zhāoliè) | Liu Bei (劉備) | 221-223 | Zhāngwǔ (章武) 220-223 |
| Xiaohuai (孝懷 Xiàohuái) | Liu Shan (劉禪) | 223-263 | Jiànxīng (建興) 223-237 Yánxī (延熙) 238-257 Jǐngyào (景耀) 258-263 Yánxīng (炎興) 263 |

## Vegeu també

* Wu Oriental
* Cao Wei
* Tres Regnes
* Llista de persones dels Tres Regnes
* Línia temporal del període dels Tres Regnes
* Romanç dels Tres Regnes
* Registres dels Tres Regnes
* Dynasty Warriors
# New Skin for the Old Ceremony

New Skin for the Old Ceremony és el quart disc d'estudi del cantautor canadenc Leonard Cohen i cinquè de la seva carrera aparegut el 1975. En aquest àlbum Cohen comença a fer evolucionar el so dels primers discos amb violes, mandolines, banjos, guitarres i percussió, cosa que dona una sonoritat més orquestral i menys simplista.
La coberta original de New Skin for the Old Ceremony és una imatge sexual entre dos éssers humans alats i coronats, possiblement àngels, extrets del text alquímic Rosarium philosophorum. En una edició primerenca de l'àlbum la productora Columbia va substituir aquesta imatge per una fotografia de Cohen.
El 1995 va sortir una versió remasteritzada en CD.

## Llista de temes

* Is This What You Wanted
* Chelsea Hotel #2 (words: Cohen, music: Cohen/Ron Cornelius)
* Lover Lover Lover
* Field Commander Cohen
* Why Don't You Try
* There Is a War
* A Singer Must Die
* I Tried to Leave You
* Who by Fire
* Take This Longing
* Leaving Green Sleeves (trad./Cohen)

## Peces destacades

Chelsea Hotel, la precursora de Chelsea Hotel #2 és l'única peça tocada en directe que explica un encontre sexual en l'Hotel Chelsea, probablement l'hostal bohemi més famós de Nova York. Durant molt de temps quan Cohen tocava aquesta cançó en directe explicava que qui va inspirar la peça era Janis Joplin. En l'entrevista de 1994 a la BBC, Cohen va dir que el que havia dir era una indiscreció i que demanava disculpes. Lloyd Cole va fer una versió de la peça per l'àlbum d'homenatge I’m Your Fan i Regina Spector l'ha versionat en directe, també Rufus Wainwright en va fer una versió en directe per a l'àlbum d'homenatge Leonard Cohen: I'm Your Man.
Ron Cornelius, un antic guitarrista de Cohen, sempre deia que havien escrit la cançó junts en un viatge de vuit hores en avió. En la base de dades BMI així apareix, però no en l'Oficina del Copyright dels Estats Units i en els títols de crèdit dels discos de Cohen. Finalment es va optar per afegir #2 per tal de treure Cornelius de la composició de la peça previ pagament de 8.500 dòlars. El març de 2006 es van reunir Cohen i Cornelius per firmar la pau sobre el tema.
Who by Fire explicita les arrels jueves de Cohen. Va ser versionada per The House of Love a I’m Your Fan.
Leaving Green Sleeves és un treball sobre una peça folk del segle xv anomenada Greensleeves. Cohen reté diversos versos, però canvia la melodia i agafa els últims versos però els usa de manera diferent que l'original.

## Songs for Rebecca

Poc temps després d'aquest àlbum, Cohen va començar a treballar en el treball següent que s'havia de dir Songs for Rebecca, que va ser abandonat després que s'hagués completat la gravació d'una cara. Cinc cançons que són conegudes gràcies a la gira que Cohen va fer pels Estats Units i Canadà el 1975. Anys després aquestes peces van ser aprofitades, dues per al disc Death of a Ladies' Man de 1977 i tres més a Recent Songs de 1979.
# Luge als Jocs Olímpics d'hivern de 2022

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2022, que se celebraren a la ciutat de Pequín (República Popular de la Xina), es disputaren quatre proves de luge, una en categoria masculina, una d'oberta, una en categoria femenina i una de mixta. Les proves se celebraran al National Sliding Centre entre el 5 i el 10 de febrer de 2022.
Hi van prendre part 106 esportistes, quatre menys que als Jocs Olímpics d'Hivern de 2018.

## Horari de competició

Aquest és el calendari de les proves.
Tots els horaris són en (UTC+8).
| Data | Hora | Prova |
| 5 de febrer | 19:10 | Homes individuals, curses 1 i 2 |
| 6 de febrer | 19:30 | Homes individuals, curses 3 i 4 |
| 7 de febrer | 19:50 | Dones individuals, curses 1 i 2 |
| 8 de febrer | 19:50 | Dones individuals, curses 3 i 4 |
| 9 de febrer | 20:20 | Dobles |
| 10 de febrer | 21:30 | Equips mixtos |

### Proves

| Prova | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Individual detalls | Johannes Ludwig (GER) | 3:48.735 | Wolfgang Kindl (AUT) | 3:48.895 | Dominik Fischnaller (ITA) | 3:49.686 |
| Individual detalls | Natalie Geisenberger (GER) | 3:53.454 | Anna Berreiter (GER) | 3:53.947 | Tatiana Ivanova (ROC) | 3:54.507 |
| Dobles detalls | AlemanyaTobias Wendl Tobias Arlt | 1:56.554 | AlemanyaToni Eggert Sascha Benecken | 1:56.653 | ÀustriaThomas Steu Lorenz Koller | 1:57.065 |
| Equips detalls | Alemanya Natalie Geisenberger Johannes Ludwig Tobias Wendl Tobias Arlt | 3:03.406 | ÀustriaMadeleine Egle Wolfgang Kindl Thomas Steu Lorenz Koller | 3:03.486 | LetòniaElīza Tīruma Kristers Aparjods Mārtiņš Bots Roberts Plūme | 3:04.354 |

## Medaller

| Pos. | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 4 | 2 | 0 | 6 |
| 2 | Àustria | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 3 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 3 | Letònia | 0 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | ROC | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ «Official Programme of the Olympic Winter Games Beijing 2022». International Olympic Committee (IOC).
* ↑ «Luge Schedule». BOCWOG.
* ↑ «Olympic Winter Games Beijing 2022 Event programme and athlete quota». International Olympic Committee (IOC).
* ↑ Final results - individual masculí
* ↑ Final results – individual femení
* ↑ Final results – dobles
* ↑ Final results – equips mixtos
# La lliçó de música (Fragonard)

La lliçó de música (en francès, La leçon de musique) és un quadre de l'artista rococó francès Jean Vaig honorar Fragonard, realitzat cap a 1770. És una pintura a l'oli sobre llenç que fa 109 centímetres d'alt per 121 cm d'ample. Es conserva al Museu del Louvre de París (França), al qual va arribar el 1849 per donació d'Hippolyte Walferdin.
Es tracta d'un quadre que encara desconcerta els especialistes, que dubten entre considerar-la una «tela precoç» i inconclusa o un «esbós tardà».
El tema de la lliçó de música fou tractat sovint pels pintors holandesos, com pot veure's en la Lliçó de música de Vermeer; en la pintura barroca, però, solia ser una al·legoria dels cinc sentits.
Ací el tema s'ha transformat en galant, embolicat en una atmosfera de somni amorós: el jove professor de música festeja la seva alumna i li mira l'escot. El seu lliurament és paral·lel al de la jove pianista.

## Referències

* Article sobre el quadre a la pàgina web del Museu del Louvre.
* 1 2 Eva-Gesine Baur, «El rococó i el neoclassicisme» en Els mestres de la pintura occidental, Taschen, 2005, pàg. 361, ISBN 3-8228-4744-5
# Poliarsita

La poliarsita és un mineral de la classe dels fosfats.

## Característiques

La poliarsita és un arsenat de fórmula química Na₇CaMgCu₂(AsO₄)₄F₂Cl. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5417/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Arsenàtnaia, que es troba al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik (Krai de Kamtxatka, Rússia). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Polyarsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
# Bokermannohyla itapoty

Bokermannohyla itapoty és una espècie de granota de la família dels hílids. És endèmica del Brasil. Els seus hàbitats naturals són les zones rocoses properes a corrents intermitents d'aigua.
# 1373

El 1373 (o MCCCLXXIII) va ser un any comú del calendari julià.

## Esdeveniments

* Pau entre Castella i Portugal pel Tractat de Santarem
* 3 de març: Terratrèmol d'intensitat entre 8 i 9 al comtat de Ribagorça que causà danys a diferents punts de Catalunya i França.

## Necrològiques

* Roma: Brígida de Suècia, religiosa i mística sueca, copatrona d'Europa (n. 1303).

## Referències

* ↑ Rábade Obradó, María del Pilar; Ramírez Vaquero, Eloísa; Utrilla Utrilla, Juan F. La dinámica política (en castellà). Ediciones AKAL, 2005, p. 161.
* ↑ Olivera, Carme; Redondo, Esther; Lambert, Jérôme [et al.].. «La sèrie sísmica de l'any 1373». A: Els terratrèmols dels segles xiv i xv a Catalunya (PDF). Barcelona: Institut Cartogràfic de Catalunya, 2006 (Monografies). ISBN 84-393-6961-1. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ «Brígida». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: maig 2023].
# Adriaen Brouwer

Adriaen Brouwer (Oudenaarde, 1605 -1638), fou un pintor belga de representacions quotidianes, actiu a Flandes i les Províncies Unides al segle xvii.

## Biografia

El seu pare, dibuixant de tapissos, va morir quan Brouwer tenia 15 anys i la seva mare el va enviar als Països Baixos, al taller de Frans Hals. El mestre no el va tractar bé, obligant-lo a copiar quadres per vendre'ls a baix preu. Per aquest motiu Brouwer va fugir a Amsterdam, on va romandre quatre anys.
El 1631 es trobava a Anvers, on va morir el 1638. En els últims anys de la seva vida va ser empresonat sense conèixer les causes. Anteriorment havia tingut problemes per haver falsificat diverses obres. El mateix Rubens, gran admirador seu, es va pronunciar en contra i el va reconèixer com a culpable. A la presó va fer amistat amb un forner, Joost van Craesbeeck, que fou el seu únic deixeble.

## Obres

Fou un pintor especialitzat en la pintura de gènere, on es va dedicar majoritàriament a pintar interiors de tavernes i de cases rurals. A nivell estètitc, va dedicar-li especial atenció a l'atmosfera, la llum i el color de les seves obres Brouwer pintava personatges rústics en el seu aspecte més degradat, al contrari que David Teniers el Jove. No li interessava gens ni mica portar els seus llenços la classe burgesa. La temàtica de les seves obres són d'un nivell social ínfim, amb aventurers i truans, als quals tracta amb un gran afecte i pietat. Com a exemple es pot considerar la Baralla de camperols del Mauritshuis de la Haia.
Aquest afany de pintar els baixos fons del seu temps és conseqüència d'un moviment literari contemporani que intensificava la caiguda moral de la humanitat. El quadre més famós de Brouwer és El fumador, que es conserva al Museu del Louvre i del qual es desprèn una gran sensualitat, accentuat per l'ampolla de ginebra que sosté, i les volutes de fum que semblen saltar de la tela. Una mostra d'aquest món de murris i borratxos, pels quals sentia tanta predilecció, és a l'Interior del fonda, que s'exhibeix al Rijksmuseum d'Amsterdam. Es considera Brouwer com un precursor de l'impressionisme, pel fet que treballa el llenç amb una pinzellada forta, sense matisar ni detallar de cap manera, perquè la vista es fixi en el motiu clau de la seva obra. S'arriba d'aquesta manera a simplificar en extrem la forma, sacrificant al colorit. La independència salvatge que emana la seva representació de la natura és resultat de la influència de Frans Hals. Com a paisatgista, a Paisatge al capvespre (Louvre), el color inunda el quadre, deixant plasmat l'essencial de l'hora precisa del capvespre.

## Referències

* ↑ «Adriaen Brouwer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# New Stanton

New Stanton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.906 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Stanton tenia 1.906 habitants, 870 habitatges, i 508 famílies. La densitat de població era de 187,3 habitants/km².
Dels 870 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 41,5% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,9% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.206 $ i la renda mediana per família de 38.981 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.487 $ mentre que les dones 24.276 $. La renda per capita de la població era de 19.358 $. Entorn del 10,8% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Stanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luge als Jocs Olímpics d'hivern de 2018

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2018, que se celebraren a la ciutat de Pyeongchang (Corea del Sud), es disputaren quatre proves de luge, dues en categoria masculina i una en categoria femenina i una de mixta. Les proves se celebraran entre el 10 i el 15 de febrer de 2018.

## Qualificacions

Un màxim de 110 atletes poden competir en els jocs. La qualificació es basa en la classificació mundial obtinguda entre l'1 de novembre i el 31 de desembre.

## Horari de competició

Aquest és el calendari de les proves.
Tots els horaris són en (UTC+9).
| Data | Hora | Prova |
| 10 de febrer | 19:10-22:45 | Homes individuals, curses 1 i 2 |
| 11 de febrer | 18:50-22:45 | Homes individuals, curses 3 i 4 |
| 12 de febrer | 19:50-22:45 | Dones individuals, curses 1 i 2 |
| 13 de febrer | 19:30-22:45 | Dones individuals, curses 3 i 4 |
| 14 de febrer | 20:20-22:45 | Dobles, curses 1 i 2 |
| 15 de febrer | 21:30-22:45 | Equips mixtos |

## Medaller

| Pos. | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 2 | Àustria | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3 | Canadà | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Medallistes
### Homes

| Prova | | | |
| Individual detalls | David Gleirscher | Chris Mazdzer | Johannes Ludwig |
| Dobles detalls | Alemanya Tobias Wendl Tobias Arlt | Àustria Peter Penz Georg Fischler | Alemanya Toni Eggert Sascha Benecken |

### Dones

| Prova | | | |
| Individual detalls | Natalie Geisenberger | Dajana Eitberger | Alex Gough |

### Mixtes

| Prova | | | |
| Equips detalls | Alemanya Natalie Geisenberger Johannes Ludwig Tobias Wendl Tobias Arlt | Canadà Alex Gough Samuel Edney Tristan Walker Justin Snith | Àustria Madeleine Egle David Gleirscher Peter Penz Georg Fischler |

## Referències

* ↑ «Qualification Systems for XXIII Olympic Winter Games, PyeongChang 2018». International Luge Federation. Arxivat de l'original el 2017-11-14. [Consulta: 13 novembre 2017].
* ↑ «Schedule». POCOG. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2017. [Consulta: 15 setembre 2017].
# Mir-Hossein Mousavi

Mir-Hossein Mousavi (persa: میرحسین موسوی) (Khamaneh, Azerbaidjan Oriental, 29 de setembre de 1941) és un arquitecte i polític iranià. Està casat amb l'artista Zahra Rahnavard.
Graduat en arquitectura a la Universitat Nacional de Teheran el 1969, és expert en arquitectura islàmica tradicional.
Entre 1981 i 1989, coincidint amb la presidència d'Ali Khamenei, va exercir com a primer ministre de la República Islàmica de l'Iran, però posteriorment es va abolir el càrrec.
Divendres 12 de juny de 2009, es va presentar com a candidat a les eleccions presidencials i va prometre un govern més tecnocràtic i millors relacions amb Occident. Com a resultat de la seva campanya, va arrossegar entusiastes joves, intel·lectuals i alguns líders iranians ja ancians, i va esdevenir un candidat rival del president Mahmud Ahmadinejad, qui va aconseguir la reelecció amb el suport de camperols, militars i clergues conservadors.

## Referències

* ↑ Una marea verda contra Ahmadineyad (en castellà)
* ↑ Elecció en disputa (en anglès)
# Policia de Tunísia

La policia de Tunísia és l'organisme de l'estat de Tunísia encarregat de la lluita contra la delinqüència. Els policies són uns 30.000 i depenen del ministeri de l'Interior. Un policia cobra uns 300 euros al mes, més que la majoria però insuficient per quedar fora de qualsevol intent de corrupció, de lo que s'han denunciat casos després de 1987. Els agents són destinats lluny de les seves àrees habituals oficialment per evitar el favoritisme.
# Bokermannohyla ibitipoca

Bokermannohyla ibitipoca és una espècie de granota endèmica del Brasil.

## Referències

* Rodrigues, M.T., Van Sluys, M. & Nascimento, L.B. 2004. Bokermannohyla ibitipoca. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 7 de gener de 2008.
# Aa (gènere)

Aa Rchb.f. 1854, és un gènere d'orquídies Orchidaceae.
Les espècies són terrestres i viuen en hàbitats relativament freds, prop de la línia de neu dels Andes i també a Costa Rica; normalment es troben prop de corrents d'aigua. La seva inflorescència és allargada i acaba en una flor blanca no resupinada. La flor atrau dípters. Aquest gènere sovint s'ha inclòs dins el gènere Altensteinia.
El 1854, Heinrich Gustav Reichenbach separà el gènere Aa de l'Altensteinia, per incloure-hi dues espècies: Aa argyrolepis i Aa paleacea. Aquest gènere, aparentment, va ser preparat pel seu autor perquè fos el primer de la llista alfabètica, però una altra explicació pot ser que va ser dedicada a Pieter van der Aa, l'impressor del botànic neerlandès Paul Herman de l'obra "Paradisus Batavus". Reichenbach va canviar el nom del gènere a Altensteinia, però el 1912 Rudolf Schlechter va tornar a donar-li el nom de Aa.

## Taxonomia

S'accepten les següents espècies del gènere Aa
* Aa achalensis Schltr. 1920 (Argentina)
* Aa argyrolepis Rchb.f. 1854 (Colòmbia a Ecuador)
* Aa calceata (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru a Bolivia)
* Aa colombiana Schltr. 1920 (Colombia a Ecuador)
* Aa denticulata Schltr. 1920 (Colombia a Ecuador)
* Aa erosa (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru)
* Aa fiebrigii (Schltr.) Schltr. 1912 (Bolivia)
* Aa gymnandra (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Bolivia)
* Aa hartwegii Garay 1978 (Ecuador; Colòmbia; Venezuela)
* Aa hieronymi (Cogn.) Schltr. 1912 (Argentina)
* Aa inaequalis (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru a Bolivia)
* Aa leucantha (Rchb.f.) Schltr. 1920 (Colombia a Ecuador)
* Aa lorentzii Schltr. 1920 (Argentina)
* Aa macra Schltr. 1921 (Ecuador)
* Aa maderoi Schltr. 1920 (Venezuela; Colombia; Ecuador)
* Aa mandonii (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru a Bolivia)
* Aa matthewsii (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru)
* Aa microtidis Schltr. 1922 (Bolivia)
* Aa nervosa (Kraenzl.) Schltr. 1912 (Xile)
* Aa paleacea (Kunth) Rchb.f. 1854 (Costa Rica a Bolivia)
* Aa riobambae Schltr. 1921 (Ecuador)
* Aa rosei Ames 1922 (Peru)
* Aa schickendanzii Schltr. 1920 (Argentina)
* Aa sphaeroglossa Schltr. 1922 (Bolivia)
* Aa trilobulata Schltr. 1922 (Bolivia)
* Aa weddeliana (Rchb.f.) Schltr. 1912 (Peru a NW Argentina)

## Referències

* ↑ «Paradisus batavus». Arxivat de l'original el 2007-03-13. [Consulta: 31 març 2014].
* ↑ «World checklist of selected plant families».
* W.E. Higgins (2006): Selby Vignette: The Aa's of Orchids.
* H.G. Reichenbach. 1854. Xenia Orchidaceae. 1:18.
* R. Schlechter (1912): Repertorium specierum novarum regni vegetabilis. Bd. XI S. 147ff.

## Enllaços externs

* Pictures of Chilean Aa nervosa orchid
Viccionari