OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Soliva (Maçanet de la Selva)

Can Soliva és una masia desapareguda de Maçanet de la Selva (Selva) que estava inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrangular pràcticament destruït. Només resten dos pilars d'un antic cobert, els fonaments, un contrafort i un angle que conserva una finestra amb el marc de pedra i un xic de teulat i poques teules. L'entorn i l'interior és ple d'herbes i bardisses i als peus de les restes existeixen pedres i runes disperses.

## Història

Les primeres notícies del mas i la família Soliva són del segle xiii. El mas Soliva, des del segle xviii fou la casa pairal dels Ruscalleda, que hi va viure fins al segle xix, quan van traslladar-se a Maçanet. Des de llavors fins que s'envoltà d'edificis adossats, el 1968 (Urbanització Maçanet Residencial Park) fou ocupat per masovers.
Als anys vuitanta del segle xx, malgrat tenir part del sostre ja enfonsat, encara restaven dretes totes les parets i es conservaven llindes, marcs i muntants de pedra. La porta principal de l'edifici original era d'arc de mig punt adovellat i tenia una llinda amb la inscripció "1664" inserida en una creu amb base triangular. A més, tenia una llinda amb decoració de cercles i motllures amb arcuacions similars a les d'altres cases i masos de Maçanet.
Ha sofert un deteriorament progressiu potenciat des dels anys seixanta i setanta.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Soliva». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# Can Floris

Can Floris és una obra amb elements noucentistes i modernistes de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos. L'element més característic és la torre. El coronament i les finestres del segon pis estan realitzades amb totxo. Tota la façana presenta esgrafiats en bon estat de conservació. Els balcons del primer pis són arrodonits i de ferro.

## Història

El contractista va ser Josep Cabruja.

## Referències

* 1 2 «Can Floris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Cantó de Montreuil

El cantó de Montreuil és un cantó francès del departament del Pas de Calais, situat al districte de Montreuil. Té 17 municipis i el cap és Montreuil-sur-Mer.

## Municipis

* Beaumerie-Saint-Martin
* La Calotterie
* Campigneulles-les-Grandes
* Campigneulles-les-Petites
* Cucq
* Écuires
* Lépine
* La Madelaine-sous-Montreuil
* Merlimont
* Montreuil-sur-Mer
* Nempont-Saint-Firmin
* Neuville-sous-Montreuil
* Saint-Aubin
* Saint-Josse
* Sorrus
* Le Touquet-Paris-Plage
* Wailly-Beaucamp

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Delbé | MRP |
| 1949-19.. | M. Alquier | RGR |
| 19..-1979 | Henri Elby | radical, després divers droite |
| 1979-1994 | M. Krajewski | PS |
| 1994- | Bernard Pion | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 15.953 | 17.328 | 19.139 | 19.960 | 20.942 | 21.603 | 22.410 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Foulehaio

Foulehaio és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per tres espècies:
* Foulehaio procerior - menjamel carunculat de les Fiji.
* Foulehaio taviunensis - menjamel carunculat de Vanua Levu.
* Foulehaio carunculatus - menjamel carunculat de la Polinèsia.
# Labiobarbus lamellifer

Labiobarbus lamellifer és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'est de Borneo.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Doi, A. 1997: A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chicken Run: L'albada dels nuggets

Chicken Run: L'albada dels nuggets (títol original en anglès, Chicken Run: Dawn of the Nugget) és una pel·lícula de comèdia d'animació en stop-motion dirigida per Sam Fell, amb un guió de Karey Kirkpatrick, John O'Farrell i Rachel Tunnard, a partir d'una història original de Kirkpatrick i O'Farrell. Seqüela de Chicken Run: Evasió a la granja (2000), la pel·lícula va ser produïda per Aardman Animations, Pathé i StudioCanal. S'ha doblat i subtitulat al català.
És protagonitzada per les veus originals en anglès de Thandiwe Newton, Zachary Levi, Bella Ramsey, Romesh Ranganathan, David Bradley, Daniel Mays, Jane Horrocks, Imelda Staunton, Lynn Ferguson, Josie Sedgwick-Davies i Nick Mohammed.
Es va estrena a Netflix el 15 de desembre de 2023.
Els subtítols en català van ser obra de Silvia Hornos Nolla, que va ser nominada als XII premis ATRAE en la categoria de millor subtitulació en català per a cinema, TV, DVD o plataforma en línia.

## Enllaços externs

* Tràiler en català

## Referències

* ↑ Milligan, Mercedes. «Netflix Hatches Chicken Run: Dawn of the Nugget Character Posters». Animation Magazine, 29-04-2023. Arxivat de l'original el 3 maig 2023. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «'Chicken Run: L'albada dels nuggets', tornen les gallines fugitives». El Cinèfil, 22-10-2023. [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ Robinson, Jacob. «'Chicken Run: Dawn of the Nugget' Sets December 2023 Release Date on Netflix» (en anglès). What's on Netflix, 14-06-2023. [Consulta: 14 juny 2023].
* ↑ «Finalistas - Premios ATRAE» (en castellà). ATRAE. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Dive Dibosso

Dive Dibosso és un productor musical català. Es va donar a conèixer com a productor del grup de hip hop 7 notas 7 colores, amb el qual l'any 2000 va ser nominat als Grammy Llatins. A Espanya, ha produït temes amb els artistes de hip hop més destacats del país, entre els quals destaquen Mala Rodríguez, de la qual la cançó Yo marco el minuto (Yo gano/Universal, 00) es va convertir en el tema central de la pel·lícula Lucía y el sexo (2001), dirigida per Julio Medem.
Després de ser nominat als Premis Grammy, Dive va abandonar l'àmbit de la producció per centrar-se en la mescla i masterització a l'estudi que va obrir juntament amb Eddy Drammeh, tots dos fundadors i membres del grup Leon Drammaz. Al llarg de la seva trajectòria, ha treballat amb grups d'estils tan diferents com funk, hip hop, dance hall, pop o rumba, i ha realitzat la mescla i producció de veus en estudi de discos de La kinky Beat o Dorian, entre molts altres.
El 2012 va tornar a la producció, i va dur a terme el projecte Esperpento amb Lilo927, Franklin i Payaso Manchego. En aquesta nova etapa recorre als sintetitzadors analògics per crear en viu textures sonores.

## Referències

* ↑ «Dive Dibosso». web. Kosmopolis 2015 (CCCB via OTRS). [Consulta: 5 novembre 2015].
# Simone Plé-Caussade

Simone Plé-Caussade (9è districte de París, 14 d'agost de 1897 - Banhèras de Bigòrra, 6 d'agost de 1986) va ser una professora, compositora i pianista francesa.

## Biografia

Simone Marie Plé es va formar al Conservatori de Música i Declamació de París. Dins de la institució, va obtenir un primer premi de piano el 1914 a la classe d'Alfred Cortot, un primer premi d'harmonia el 1916 a la classe d'Henri Dallier, un primer premi d'història de la música el 1917 a la classe de Maurice Emmanuel, un primer premi d'acompanyament de piano l'any 1920 a la classe d'Abel-César Estile, un primer premi de contrapunt l'any 1920 i finalment, un primer premi de fuga l'any següent a la classe del seu futur marit, Georges Caussade.
Es va casar amb Georges Caussade el 13 de desembre de 1928 a París, vint-i-quatre anys més gran que ella. Es va convertir en professora de teoria musical per a instrumentistes l'1 de novembre de 1928 i va ser titular el 1935. Va succeir al seu marit com a professora de fuga al Conservatori Nacional de Música i Art Dramàtic a la mort d'aquest el 1936, càrrec en el qual va ocupar fundada el 15 de novembre de 1939. Com a compositora va escriure obres principalment per a piano, així com peces per a orgue, cors, nombroses melodies i pàgines de música religiosa.
Gilbert Amy, Xavier Darasse, Betsy Jolas i Jean-Pierre Leguay van estudiar composició amb Simone Plé.

## Referències

* ↑ Bongrain, Anne., Le Conservatoire national de musique et de déclamation, 1900-1930 : documents historiques et administratifs, Paris, Vrin, 2012, 750 p. (ISBN 978-2-7116-2398-3 et 2-7116-2398-X, OCLC 773015941, lire en ligne [archive]), p. 565
* ↑ Simone Plé-Caussade [archive] », sur www.musimem.com (consulté le 5 juin 2020)
* ↑ "Le Chant des Bergers" », Préludes, no 40, octobre 2002, p.33
# Macrognathus aral

Macrognathus aral és una espècie de peix pertanyent a la família dels mastacembèlids.

## Descripció

* Fa 63,5 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja, durant la nit, insectes i cucs.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i salabrosa, bentopelàgic i de clima tropical (10°N-4°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Bangladesh, el Nepal i Myanmar.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Szechowycz, R.W., 1960. Freshwater fishes of Ceylon. Loris: J. Wildlife Nat. Protection Soc. Sri Lanka, juny:285-290.
* ↑ Gopi, K.C., 2000. Freshwater fishes of Kerala State. p. 56-76. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1, 347 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Mirza, M.R., 2002. Checklist of freshwater fishes of Pakistan. Department of Zoology, Government College University, Lahore, Pakistan.
* ↑ Pethiyagoda, R., 1991. Freshwater fishes of Sri Lanka. The Wildlife Heritage Trust of Sri Lanka, Colombo, Sri Lanka. 362 p.
* ↑ Rao, K.V.R., 1995. Pisces. p. 483-506. A: Fauna of Chilka Lake. Wetland Ecosystem Series 1. Zool. Surv. Índia. 673 p.
* ↑ Rema Devi, K. i T.J. Indra, 2000. Freshwater ichthyofaunal resources of Tamil Nadu. p. 77-97. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan. Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1, 347 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Willey, A., 1908. Rhyncobdella aculeata in Ceylon. Nature 77:345.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mortadel·la

La mortadel·la és una carn freda elaborada en la seua majoria amb carn de porc finament picada originari de la regió italiana de Bolonya (capital d'Emília-Romanya). És una especialitat de la cuina italiana que procedeix de les regions italianes d'Emília-Romanya, Piemont, Llombardia i gran part de la Província de Trento.
Es condimenta una carn freda, amb prop d'un 60 % de magre, amb espècies, que poden anar des de la pebre en gra o molta, les baies de murta, o la nou moscada molta fins al coriandre. També és habitual el festuc molt, pebrot o olives.

## Etimologia

Hi ha dues teories sobre l'origen de la paraula 'mortadel·la', la primera menciona que el farciment del porc que conté aquest embotit fou tradicionalment finament molt fins a arribar a una consistència de goma, fent servir de vegades un morter, indicant que l'origen del nom podria provenir de l'ús d'aquest instrument. Dues esteles funeràries romanes al museu arqueològic de Bolonya fan una demostració visual d'aquests morters.
L'altra teoria menciona que la mortadel·la podria agafar el nom d'una salsitxa romana que es condimentava amb murta o nabius en comptes de pebre. Els romans anomenaven aquest embotit farcimen mirtatum. La primera cita d'aquest terme apareix en un text d'un autor llatí del segle i, Varró, que descriu una mena de salsitxa assaonada amb baies de murta o nabius amb els termes mortatum o myrtatum. A més a més, l'autora Anna del Comte menciona que el primer document en què es veu per primer cop la mortadel·la com un embotit elaborat per a preservar la carn apareix el 1376 i podria assignar-se a la mortadel·la.

## Variants

A Itàlia hi ha diferents variants de la mortadel·la elaborada a l'estil de Bolonya. Una de les més populars és la mortadel·la de Prato, elaborada a Prato, i que es tracta d'una varietat toscana que duu all. Un altre exemple de varietat italiana és la mortadel·la d'Amatrice, feta als Apenins del nord del Làcium.
Hi ha una salsitxa semblant als Estats Units anomenada salsitxa de Bolonya; és molt popular a l'Iran, on pot trobar-se elaborada amb carn de xai i s'anomena també 'mortadel·la'. A causa de l'arribada d'immigrants procedents d'Itàlia durant el segle xx, la mortadel·la és força popular a alguns països d'Amèrica com l'Argentina, Bolívia, el Brasil, Xile, Colòmbia, el Paraguai, l'Uruguai, Veneçuela i Costa Rica. A l'Estat espanyol i portuguès són molt populars les variants que duen olives o trossos de pebrot.

## Vegeu també

* Salsitxa de Frankfurt, un altre embotit fumat i cuit
# Moritz Calisch

Moritz Calisch (Amsterdam, 1819 – 1870) fou un pintor neerlandès del segle xix.

## Biografia

Moritz Calisch va estudiar a l'Acadèmia Reial d'Amsterdam sota el mestratge de Jan Adam Kruseman i va esdevenir membre de la societat d'artistes Arti et Amicitiae, on més tard seria de vicepresident.
El 1834 va guanyar 150 florins neerlandesos de la Societat de Pintura de Rotterdam i dues medalles de plata per les pintures La visita de la maternitat a la família d'un pescador i Louis Bonaparte oferint ajuda durant una inundació.
És conegut pels retrats de l'elit jueva d'Amsterdam, però també per al gènere històric treballa en l'estil romàntic del segle xix. Calisch era jueu i tres dels seus amics van prendre la iniciativa de crear un monument en el seu nom.

## Referències

* 1 2 «Moritz Calisch» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie.
* ↑ Abraham Jacob van der Aa

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Moritz Calisch
* «Moritz Calisch». Biografisch Portaal.
* Moritz Calisch al web del Joods Historisch Museum
* Moritz Calisch a artnet
# Möhnita

La möhnita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom en honor a Gerhard Möhn (n. 1959), farmacèutic i mineralogista aficionat alemany. Va identificar molts minerals de localitats xilenes i alemanyes que després van ser estudiats per mineralogistes professionals, i és coautor de les descripcions d'almenys sis espècies noves. Va recollir els primers exemplars de möhnita.

## Característiques

La möhnita és un sulfat de fórmula química (NH₄)K₂Na(SO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015, sent publicada per primera vegada el mateix any. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la möhnita hauria de pertànyer a "07.AC - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: vanthoffita, piracmonita, efremovita, langbeinita, manganolangbeinita, yavapaiïta, eldfellita, godovikovita, sabieïta, thenardita, metathenardita i aftitalita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 4638/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Pabellón de Pica, a la província d'Iquique (Regió de Tarapacá, Xile), on es troba en forma d'agregats i crostes que consisteixen en cristalls bipiramidals imperfectes en forma de fus. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Möhnite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2022].
# Möhlin (Argòvia)

Möhlin és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Rheinfelden.

## Enllaços externs

* Möhlin (Argòvia) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# NGC 2787

NGC 2787 està classificada com una galàxia lenticular, cosa que significa que té una forma semblant a una lent. Imatges del Telescopi Espacial Hubble mostren una estructura espiral en filaments de gas fosc prop del nucli de la galàxia.Mesures de la velocitat del gas prop del centre de la galàxia mostren que està accelerat a gran velocitat, probablement per un forat negre supermasiu. Els astrònoms van prendre fotografies de la galàxia amb el Hubble en part per ajudar-los en el seu estudi del forat negre, cosa que els permetrà saber més sobre la relació entre els forats negres supermasius i les seves galàxies mare.

## Referències

* ↑ Peter Erwin «Peanuts at an angle: detecting and measuring the three-dimensional structure of bars in moderately inclined galaxies» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 03-04-2013, pàg. 3060–3086. DOI: 10.1093/MNRAS/STT385.
* ↑ Po-Feng Wu «Cosmicflows-2: the data» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 05-09-2013, pàg. 86. DOI: 10.1088/0004-6256/146/4/86.
* 1 2 R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Roc M. Cutri «The K‐Band Galaxy Luminosity Function» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 20-10-2001, pàg. 566–579. DOI: 10.1086/322488.
* ↑ «A catalogue of quasars and active nuclei: 13th edition» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-07-2010, pàg. 10–10. DOI: 10.1051/0004-6361/201014188.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Populating the Galaxy Velocity Dispersion - Supermassive Black Hole Mass Diagram: A Catalogue of (Mbh, σ) Values». Publications of the Astronomical Society of Australia, 25, 01-11-2008, pàg. 167–175. arXiv: 0807.2549. Bibcode: 2008PASA...25..167G. DOI: 10.1071/AS08013.
# Nesoryzomys fernandinae

Nesoryzomys fernandinae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de les illes Galápagos (Equador), on viu a altituds de fins a 1.300 msnm. Es tracta d'un animal nocturn. Ocupa una gran varietat d'hàbitats, tot i que prefereix les zones de vegetació espessa. Està amenaçat per les rates negres i els ratolins comuns introduïts a l'arxipèlag.

## Referències

* ↑ Tirira, D. et al. Nesoryzomys fernandinae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 31 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Musi

* Per a altres significats, vegeu «Riu Musi».
Musi és una entitat de població de l'Uruguai ubicada al nord-est del departament de Salto, sobre el límit amb el departament d'Artigas.
Es troba a 142 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 100 habitants.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades

## Enllaços externs

* Musi, Uruguay. AccuWeather
# Music2titan

Music2titan és el nom donat a 4 temes musicals compostos pels músics francesos Julien Civange i Louis que es van col·locar a bord de la sonda Huygens de l'ESA a l'octubre de 1997. "Hot Time", "Bald James Deans", "Lalala" i "No Love" van arribar a Tità el gener de 2005 després de 7 anys i 4 bilions de quilòmetres de recorregut.
La seva vocació és la d'enfortir la missió Cassini-Huygens de l'ESA i la NASA cap a Saturn i Tità amb l'objectiu de deixar rastre de la nostra humanitat al desconegut i crear consciència sobre aquesta aventura. Les quatre cançons van arribar a Tità el gener de 2005 després de 7 anys i 4 bilions de quilòmetres de recorregut.

## Cançons

Dissenyades com una banda sonora de pel·lícula, cada cançó correspon a una etapa especial de la missió.
* Lalala: construït al voltant de 3 acords de base de rock, aquesta cançó correspon a abans del començament de la missió, la realització de la sonda espacial en una atmosfera que és alhora ingènua i seriosa a la vegada. Els homes i dones de l'Agència Espacial en bates, com “Playmobils”, van construir la Huygens en hangars gegants.
* Bald James Dean: aquesta cançó és dramàticament tensa, que evoca la separació de les sondes espacials Cassini i Huygens, que es va dur a terme per Nadal abans del descens de Huygens cap a Tità, on arribà el 14 de gener de 2005.
* Hot Time: aquesta peça és més semblant a l'espai urbà, sinó també el que correspon a l'exploració de Tità.
* No Love: això correspon al final de la missió, una calma després de tants anys de treball. També és una mica trist que planteja les qüestions relacionades amb la conquesta i l'èxode espacial: “What will we export there? Our dustbins, our fast-food, our knowledge, Wall Street, Che Guevara, the Mona Lisa, Bart Simpson…?” (JC)a".

## Referències

* ↑ The Guardian (uk) «What's the point of sending music into space?».
* ↑ «Rock’n'roll heading for Titan». European Space Agency.

## Enllaços externs

* Nasa Web site : «Solar System Exploration: News & Events: News Archive: Rock 'N' Roll Titan». Arxivat de l'original el 2008-10-06. [Consulta: 9 febrer 2013].
* Le monde : «De la musique pop pour les petits hommes verts de Titan - LeMonde.fr».