OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Simone Pepe

Simone Pepe (Albano Laziale, Província de Roma, Itàlia, 30 d'agost de 1983) és un exfutbolista italià, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Pepe va iniciar la seua carrera com futbolista en l'equip juvenil de l'Associazione Sportiva Roma, en el 2001 va passar al Calcio Lecco club amb el qual debutà professionalment i en el qual va disputar 5 partits La temporada següent va ser fitxat pel Teramo Calcio arribant a marcar 11 gols en 31 partits. Les següents campanyes va alternar entre la Sèrie A amb la US Palermo i la Serie B amb el Piacenza Calcio. En el 2006 va arribar a l'Udinese Calcio i eixe mateix any va ser cedit en préstec al Cagliari Calcio amb el qual va disputar 36 partits i va marcar 3 gols. L'any següent va tornar a l'Udinese i després de romandre durant tres temporades amb el club el jugagor seria cedit en préstec amb opció de compra a la Juventus FC.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol d'Itàlia en 16 ocasions. debutà l'11 d'octubre de 2008, en una trobada vàlida per les eliminatòries per a la Copa Mundial de Futbol de 2010 davant la selecció de Bulgària que va finalitzar amb marcador de 0-0

## Clubs

| Club | País | Año |
| Calcio Lecco | Itàlia | 2001 - 2002 |
| Teramo Calcio | Itàlia | 2002 - 2003 |
| US Palermo | Italia | 2003 - 2004 |
| Piacenza Calcio | Itàlia | 2004 - 2005 |
| US Palermo | Itàlia | 2005 - 2006 |
| Udinese Calcio | Itàlia | 2006 |
| Cagliari Calcio | Itàlia | 2006 - 2007 |
| Udinese Calcio | Itàlia | 2007 - 2010 |

## Palmarès
### Campeonatos nacionales

| Títol | Club | País | Any |
| Serie B | US Palermo | Itàlia | 2003-04 |

## Referències

* 1 2 3 «Simone Pepe» (en (italià)). gazzetta.it. [Consulta: 9 juny 2010].
* ↑ «9 giugno 2010: accordo con l'Udinese Calcio per l'acquisto a titolo temporaneo del calciatore Simone Pepe» (en (italià)). juventus.com, 2010. [Consulta: 9 juny 2010].
* 1 2 «Convocazioni e presenze in campo» (en (italià)). figc.it. Arxivat de l'original el 2008-10-09. [Consulta: 7 juny 2010].

## Enllaços externs

* Perfil i estadístiques (anglès)
Simone Pepe amb la selecció italiana - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa Confederacions 2009
1 Buffon •
2 Santon •
3 Grosso •
4 Chiellini •
5 Cannavaro •
6 Legrottaglie •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Toni •
10 De Rossi •
11 Gilardino •
12 De Sanctis •
13 Gamberini •
14 Amelia •
15 Iaquinta •
16 Camoranesi •
17 Rossi •
18 Palombo •
19 Zambrotta •
20 Montolivo •
21 Pirlo •
22 Dossena •
23 Quagliarella •
Entrenador: Lippi
Selecció de futbol d'Itàlia – Copa del Món de futbol 2010
1 Buffon •
2 Maggio •
3 Criscito •
4 Chiellini •
5 Cannavaro (c) •
6 De Rossi •
7 Pepe •
8 Gattuso •
9 Iaquinta •
10 Di Natale •
11 Gilardino •
12 Marchetti •
13 Bocchetti •
14 De Sanctis •
15 Marchisio •
16 Camoranesi •
17 Palombo •
18 Quagliarella •
19 Zambrotta •
20 Pazzini •
21 Pirlo •
22 Montolivo •
23 Bonucci •
Entrenador: Lippi :
# Simón Radowitzky

Simón Radowitzky (n. Szymon Radowicki, en ucraïnès, Симон Радовицький; Stepánivtsi (avui a l'óblast de Dnipropetrovsk), Imperi Rus, 10 de setembre o 10 de novembre de 1891 – Mèxic, DF, 29 de febrer de 1956) va ser un militant obrer anarquista ucrainès d'origen jueu.
Va ser un dels més cèlebres presos del penal d'Ushuaia, on va ser condemnat a reclusió perpètua per l'atemptat amb bomba que va matar el cap de policia Ramón Lorenzo Falcón, responsable de la brutal repressió de la setmana roja de 1909 en Buenos Aires. Indultat després de 21 anys, abandonà l'Argentina i lluità en el bàndol repúblicà durant la Guerra Civil Espanyola. Morí a Mèxic, on treballava en una fàbrica de joguines, als 65 anys.

## Referències

* ↑ Badell, Martín Alejandro; Gringauz, Lucrecia. «MEDIOS GRÁFICOS E HISTORIA. LA SEMANA ROJA DE 1909». La Plata: Facultad de Periodismo y Comunicación Social (UNLP). Arxivat de l'original el 2012-03-23.
* ↑ Schiller, Herman. Momentos de luchas populares. Buenos Aires: Ediciones Instituto Movilizador de Fondos Cooperativos, 2005, p. 37/40. ISBN 9508601779.

## Enllaços externs

* Simón Radowitzky ¿mártir o asesino? per Osvaldo Bayer
* La esquina de Falcón y Radowitzky Arxivat 2010-02-13 a Wayback Machine., per Marcelo Pisarro, Nerds All Star, Revista Ñ, Diari Clarín.
# Sirga

«Sirga» té aquests significats:

## Navegació

* Una tècnica de navegació amb tracció humana o animalera per camíns de sirga

## Cultura

* Camí de sirga, una novel·la de Jesús Moncada
* La Sirga (buttletí), el buttletí informatiu del Centre d'Estudis de la Ribera de l'Ebre
* La Sirga (centre), una llibreria i centre de cultura popular a Barcelona
* Sirga (disc), el títol d'un disc del grup Xeic!
* Sirga (revista), la revista de l'Associació dels amics del Museu Marítim de Barcelona
* El Camí de sirga museum a Flix

## Turisme

* El Camí de sirga (Ebre), un sender de a la Ribera d'Ebre de Benifallet a Mequinensa

## Premi

* El Sirga d'Or, un premi atorgat pel Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre a proposta del Centre d'Estudis de la Ribera d'Ebre
# Simula67

El Simula és el primer llenguatge de programació a implementar l'Arquitectura Orientada a Objectes (AOO) o la Programació Orientada a Objectes (POO), encara que no ha tingut gaires successors.
El Simula 67 neix el maig de 1967 a Oslo, de la mà d'Ole-Johan Dahl i Kristen Nygaard. El Simula 67 ja incorporava moltes de les característiques dels llenguatges Orientats a Objectes (OO) actuals, tals com les classes, els objectes, les instàncies, l'herència i el polimorfisme.
Anys després de la seva publicació, molts dels llenguatges de programació van començar a incorporar l'Arquitectura Orientada a Objectes.
L'únic successor del llenguatge Simula 67 ha sigut el llenguatge Beta, que generalitza totes les construccions del llenguatge en una única idea denominada patró.
L'exemple del programa "Hola món" en Simula 67:
# Sparabara

Els sparabara (del persa, significa "portadors d'escut") eren la infanteria de l'exèrcit pesant de l'Imperi Persa aquemènida. Eren generalment els primers a disposició per a entaular combat amb l'enemic. Encara que no se'n sap gaire sobre ells avui, es creu que eren l'espinada de l'exèrcit persa, formant una paret defensiva i utilitzant les seves llances de dos metres de llarg per a protegir a les tropes més vulnerables, tals com els arquers.
Els sparabara eren escollits entre els membres de ple dret de la societat persa, eren entrenats des de la infantesa per a ser soldats i quan no estaven capacitats per a lluitar en campanyes militars, practicaven la cacera a les extenses planures de Pèrsia. No obstant això, quan hi havia tranquil·litat en l'imperi i la "Pax Persa" regnava, el sparabara tornava a la vida normal, a conrear la terra i a criar bestiar. És per això que no se'ls considera soldats professionals, encara que estaven ben entrenats i tenien prou coratge per a mantenir la formació un temps suficient fins que es realitzés un contraatac.
Les seves armadures solien ser de lli embuatat i portaven uns grans escuts rectangulars de vímet; una forma de defensa manejable i lleugera. Això, tanmateix, els deixava en un desavantatge sever contra la infanteria pesant grega, com els hoplites, i les llances perses no donaven als sparabara l'abast necessari per a atacar una falange entrenada. Els escuts de canya i vímet podien parar fletxes però no oferien una protecció suficient contra les llances. No obstant això, els sparabara podia tractar amb la majoria de les altres infanteries.

## Referències

* ↑ Eugene Ray, Fred. Land Battles in 5th Century BC Greece: A History and Analysis of 173 Engagements. Londres: McFarland & Company, Inc..
# St. Martin's Press

St. Martin's Press és una editorial amb seu a l'Equitable Building de Manhattan, a la ciutat estatunidenca de Nova York. Es tracta d'una de les principals editorials en llengua anglesa. Publica unes 700 obres a l'any sota sis segells: St. Martin's Press (llibres convencionals i best-sellers), St. Martin's Griffin (llibres convencionals de butxaca, tant de ficció com de no-ficció), Minotaur (novel·les de misteri, suspens i thrillers), Castle Point Books (llibres de no-ficció especialitzats), St. Martin's Essentials (estil de vida) i Wednesday Books (ficció per a adults joves).

## Referències

* ↑ «Amazon shares slip; Macmillan titles still missing» (en anglès), 1 febrer 2010. [Consulta: 27 setembre 2012].
* ↑ «SMP Launching Crossover Imprint, Wednesday Books» (en anglès).
# Spinochordodes tellinii

Spinochordodes tellinii és un cuc nematomorf paràsit les larves del qual es desenvolupen en insectes de l'ordre Orthoptera. La larva microscòpica es desenvolupa a l'interior de l'hoste donant cucs que poden ser més gran que l'hoste. Aquests cucs són capaços de modificar el comportament de l'hoste: un cop que el cuc creix provoca que l'hoste salti a l'aigua, provocant el seu ofegament. El cuc adult viu i es reprodueix a l'aigua.
Es desconeix si el control del comportament de l'hoste inclou neuromodulació del sistema nerviós o bé intervenen altres factors. Estudis han demostrat que els grills que contenen el paràsit expressen, o creen, proteïnes diferents a les dels grills no infectats. Algunes d'aquestes proteïnes s'ha constatat que tenen activitat neurotransmissora, altres activitat geotàxica o canvis en la resposta del cos a la gravetat.
Un cuc paràsit similar és Paragordius tricuspidatus.

## Referències

* ↑ Biron, D. G., L. Marché, F. Ponton, H. D. Loxdale, N. Galéotti, L. Renault, C. Joly & F. Thomas «Behavioural manipulation in a grasshopper harbouring hairworm: a proteomics approach». Proceedings of the Royal Society B: Biological Sciences, 272, 1577, 2005, pàg. 2117-2126. DOI: 10.1098/rspb.2005.3213.
* ↑ Andreas Schmidt-Rhaesaa, David G. Bironb, Cécile Jolyb and Frédéric Thomasb. "Host–parasite relations and seasonal occurrence of Paragordius tricuspidatus and Spinochordodes tellinii (Nematomorpha) in Southern France", Zoologischer Anzeiger - A Journal of Comparative Zoology, Volume 244, Issue 1, 15 August 2005, Pages 51-57
# Sit caranegre

El sit caranegre (Emberiza spodocephala) és una espècie d'ocell de la família dels emberízids (Emberizidae) que habita arbustos, matolls, boscos clars i ciutats de Sibèria meridional i central, Iakútia, Xina central i nord de Corea.

## Taxonomia

Es reconeixen dues subespècies:
* E. s. spodocephala (Pallas, 1776) - sud i centre de Rússia i nord de Mongòlia, est del mar d'Okhotsk i nord de l'illa Sakhalin, nord d'Heilongjiang i la península de Corea.
* E. s. sordida (Blyth, 1845) - Qinghai i Shaanxi, sud de Yunnan i Guizhou.
Basant-se en un estudi fet l'any 2015 sobre les diferències morfològiques i genètiques entre l'emberiza spodocephala i la fins llavors subespècie emberiza spodocephala personata, les principals autoritats taxonòmiques consideren que aquesta última que habita el sud de l'illa de Sakhalin, les Kurils i el Japó és una espècie diferent:
Emberiza personata (Temminck, 1836)

## Referències

* ↑ «Sit caranegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 18/05/2023(català)
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Buntings – IOC World Bird List v13.1g» (en anglès americà), 2023. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ Päckert, M; Sun, Y.-H.; Strutzenberger, P.; Valchuk, O.; Tietze, T.; Martens, J. «Phylogenetic relationships of endemic bunting species (Aves, Passeriformes, Emberizidae, Emberiza koslowi) from the eastern Qinghai-Tibet Plateau» (PDF) (en anglès). 65 (1) p. 35–150. Vertebrate Zoology, 2015. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ «ITIS Report: Emberiza spodocephala personata» (en anglès). ITIS. [Consulta: 18 maig 2023].
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ «ITIS Report: Emberiza spodocephala» (en anglès). ITIS. [Consulta: 18 maig 2023].
# Staríkovo

Staríkovo - Стариково (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 219 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Stará Ľubovňa

Stará Ľubovňa és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, és capital del districte de Stará Ľubovňa.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1292.

## Ciutats agermanades

* Nowy Sącz, Polònia
* Połaniec, Polònia
* Krynica-Zdrój, Polònia
* Muszyna, Polònia
* Vsetín, República Txeca
* Svaliava, Ucraïna
* Baltxik, Bulgària
# Starý Hrádok

Starý Hrádok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2011 tenia 192 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1239.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «Individuálna výročná správa Obce Starý Hrádok za rok 2018» (en eslovac). Obec Starý Hrádok. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Siyanni

Siyanni fou una regió de Síria situada a la part sud-est d'Ugarit (era el territori més al sud d'Ugarit) i al nord-est del Regne d'Amurru. Vers la meitat del segle xiv aC apareixen com a reis Abdi Hebat i Abdi Anati. Subiluliuma I va assignar la regió a Ugarit però en una disputa fronterera amb Amurru després del 1240 aC, el rei Ini-Tesub de Karkemish, que va fer l'arbitratge, la va assignar a Amurru i la va separar d'Ugarit.

## Bibliografia

* Dictionary of Greek and Roman Geography (William Smith, 1854)
# Sludka (Komi)

* Per a altres significats, vegeu «Sludka».
Sludka (en rus: Слудка) és un poble de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 192 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Smithsburg

Smithsburg és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 2.146 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Smithsburg tenia 2.146 habitants, 728 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 910,5 habitants per km².
Dels 728 habitatges en un 52,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 22,9% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,8% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 36,2% entre 25 i 44, un 14,9% de 45 a 60 i un 6,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.795 $ i la renda mediana per família de 58.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.700 $ mentre que les dones 26.207 $. La renda per capita de la població era de 18.373 $. Entorn del 6,8% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Smithsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Smithsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Successió

«Successió» té aquests significats:
* Successió (matemàtiques), aplicació que va dels nombres naturals a un altre conjunt
* Successió vegetal, evolució que segueix una comunitat vegetal vers a la comunitat clímax o potencial
* Successió vulgar, nomenament d'un segon hereu pel cas que el primer cridat no ho sigui, bé per mort o bé per no acceptar l'herència
* Successió pupil·lar, nomenament d'un substitut en la tutela dels seus descendents menors de catorze anys
# Speed of Light

Speed of Light és el quart àlbum d'estudi de Corbin Bleu publicat el 10 de març de 2009 per la discogràfica Hollywood Records.

## Cançons

| # | Títol | Duració |
| 1 | "Speed of Light" | 4:18 |
| 2 | "Paralyzed" | 2:51 |
| 3 | "Moments That Matter" | 4:52 |
| 4 | "Fear of Flying" | 4:27 |
| 5 | "Champion" | 3:42 |
| 6 | "Rock 2 It" | 3:34 |
| 7 | "Whatever It Takes" | 4:03 |
| 8 | "Willing to Go" | 3:38 |
| 9 | "My Everything" | 2:52 |
| 10 | "Angel Cry" | 3:31 |
| 11 | "Close" | 3:20 |
| 12 | "Celebrate You" | 3:10 |
| 13 | "Bodyshock" | 3:07 |

## Vegeu també

* Another Side
* Push It To The Limit

## Referències

* ↑ «This Must Be Pop In January 2009». thismustbepop.com, 31-01-2009. Arxivat de l'original el 2010-11-19. [Consulta: 31 gener 2009].
* ↑ L'àlbum a allmusic.com
# Sumqayit

Sumqayit (en àzeri: Sumqayıt), és una de les onze ciutats autònomes de la República de l'Azerbaidjan.
Sumgayit és una de les ciutats més grans a l'Azerbaidjan, situada prop de la mar Càspia, aproximadament a 31 quilòmetres de la capital, Bakú. La ciutat té una superfície de noranta-sis kilòmetres quadrats, i amb una densitat de població de 3.987 habitants per kilòmetre quadrat, hi viuen unes 308.700 persones (segons el cens de 2009). És la tercera ciutat més gran de l'Azerbaidjan després de la capital Bakú i de Ganja. Va ser fundada el 22 de novembre de 1949, com a unió administrativa de dues poblacions: Jorat i Haji Zeynalabdin, la segona pren el nom de l'empresari de l'oli i filantrop Haji Zeynalabdin Taghiyev. És seu de la Universitat Estatal de Sumqayit.

## Persones il·lustres

* Xakhriar Mamediàrov (1985), Gran Mestre d'escacs
* Zaur Həşimov (1981), futbolista

## Ciutats agermanades

* Ludwigshafen, Alemanya
* Bari, Itàlia
* Txerkassi, Ucraïna
* Cu Cou, Xina
* Ceyhan, Turquia
* Rustavi, Geòrgia
* Mahiliou, Belarús
* Linz, Àustria
* Piteşti, Romania
* Akhtau, Kazakhstan
* Gènova, Itàlia

## Referències

* ↑ «Sumqayit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "Sumqayıt şəhər icra hakimiyyəti. Şəhərin pasportu" [Sumgayit Executive Power. Arxivat 2010-12-20 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Sumqayit/Sumqait Arxivat 2009-09-21 a Wayback Machine.
# Sport Club Corinthians Alagoano

L'Sport Club Corinthians Alagoano és un club de futbol brasiler de la ciutat de Maceió a l'estat d'Alagoas.

## Història

El club va ser fundat el 14 d'abril de 1991. L'any 1997 signà un acord de col·laboració amb el club portuguès SL Benfica. El 2004 es proclamà campió estatal, el seu major triomf esportiu, després de derrotar l'Associação Atlética Coruripe a la final.

## Palmarès

* Campionat alagoano:
** 2004
* Segona Divisió del Campionat alagoano:
** 1994, 1997

## Referències

* ↑ (portuguès) Sport Club Corinthians Alagoano at Arquivo de Clubes Arxivat 2012-07-24 at Archive.is
* ↑ (castellà) El Corinthians Alagoano, club dedicado al descubrimiento de talentos - Periodista Digital (consultat Agost 15, 2007)
* ↑ «Alagoas State League 2004 at RSSSF». Arxivat de l'original el 2007-02-03. [Consulta: 22 juny 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-01-13 a Wayback Machine.
# Sport Club Hakoah Wien

L'Sport Club Hakoah Wien (hakoah signigica poder en hebreu) fou un club de futbol austríac de la ciutat de Viena.

## Història

Fou un club destacat abans de la Segona Guerra Mundial, format per esportistes jueus. Fou fundat l'any 1909 per Fritz "Beda" Löhner i Ignaz Herman Körner. El seu primer any de vida competia en esgrima, futbol, hoquei herba, atletisme, lluita lliure i natació. L'equip de futbol acabà segon a la lliga austríaca el 1922. Un any més tard, en un viatge a Londres, derrotà el West Ham United FC (ple de reserves) per 5-1, essent el primer club europeu continental en vèncer un club anglès a Anglaterra. La temporada 1924-25 es proclamà campió de lliga. El 1926 feu una gira pels Estats Units. Alguns jugadors decidiren romandre en aquest país, fundant el New York Hakoah. Altres jugadors emigraren a Palestina on fundaren el Hakoah Tel Aviv. Aquesta fugida d'alguns jugadors va fer que el club perdés competitivitat.
Després de l'Anschluss de 1938, l'Associació Alemanya de Futbol prohibí l'equip i el partit nazi s'apropià del seu estadi. El 1945 el club fou fundat novament, no obstant, la secció de futbol deixà d'operar el 1949.
L'any 2000, la comunitat jueva de Viena comprà els antics terrenys del club al parc Prater per 10 milions de €. L'equip de futbol juga a les lligues menors del país amb el nom SC Maccabi Wien.

## Futbolistes destacats

    Font
| József Eisenhoffer Sander Fabian Richard Fried Max Gold Max Grünwald Jozsef Grunfeld | Béla Guttmann Alois Hess Moritz Häusler "Fuss" Heinrich Norbert Katz Alexander Nemes-Neufeld | Egon Pollak Benno Posaner Max Scheuer Alfred Schönfeld Heinrich Schönfeld | Ernő Schwarz Joseph Stross Jacob Wagner Siegfried Wortmann Max Wortmann |

## Entrenadors destacats

* Béla Guttmann:1932-33

## Palmarès

* Lliga austríaca de futbol:
** 1924-25
* Segona Divisió
** 1919-20, 1928-29

## Referències

* ↑ Seccions del club Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine., S.C. Hakoah
* 1 2 3 Siegman, Joseph M. «Hakoah-Vienna Club». A: Jewish Sports Legends: The International Jewish Sports Hall of Fame. 4th ed.. Dulles, Virginia: Potomac Books, 2005, p. 150-151. ISBN 1-57488-951-6.
* ↑ Barkat, Amiram «Vienna Jews get back pre-WWII sporting club». Haaretz, 25-12-2006 [Consulta: 25 desembre 2006].

## Bibliografia

* Foer, Franklin. How Soccer Explains the World: An Unlikely Theory of Globalization. Nova York: Harper Collins, 2004. ISBN 0-06-621234-0.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* "Hakoah-Vienna" a International Jewish Sports Hall of Fame
# Sutherlin

Sutherlin és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 6.669 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sutherlin tenia 6.669 habitants, 2.713 habitatges, i 1.909 famílies. La densitat de població era de 495,2 habitants per km².
Dels 2.713 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.068$ i la renda mediana per família de 34.414$. Els homes tenien una renda mediana de 32.047$ mentre que les dones 20.911$. La renda per capita de la població era de 13.439$. Aproximadament el 12,4% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sutherlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sutherlin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.