OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chrysichthys punctatus

Chrysichthys punctatus és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Castelnuovo di Farfa

Castelnuovo di Farfa és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 40 km al nord-est de Roma i a uns 20 km al sud-oest de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.031 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 24 gener 2020].
# Chris Van Allsburg

Chris Van Allsburg (nascut el 18 de juny de 1949 a East Grand Rapids, Michigan) és un escriptor i il·lustrador estatunidenc de llibres infantils. Ha guanyat dues vegades la medalla Caldecott, per Jumanji (1982) i per L'Exprés Polar (1985), tots dos textos escrits i il·lustrats per aquest autor. Tots dos van ser adaptats més tard en pel·lícules reeixides. Va rebre la Medalla d'Honor Caldecott el 1980 per The Garden of Abdul Gasazi.

## Obres

* El lleó, la bruixa i l'armari, textos de C. S. Lewis, 1978
* El príncep Caspian, textos de C. S. Lewis, 1979
* The Garden of Abdul Gasazi, 1979
* La travessia del Navegant de l'Alba, textos de C. S. Lewis, 1980
* El tron de plata, textos de C. S. Lewis, 1981
* Jumanji, 1981, medalla Caldecott
* Ben's Dream, 1982
* El cavall i el noi, textos de C. S. Lewis, 1982
* The Wreck of the Zephyr, 1983
* El nebot del mag, textos de C. S. Lewis, 1983
* The Mysteries of Harris Burdick, 1984
* L'última batalla, textos de C. S. Lewis, 1984
* The Enchanted World: Ghosts, textos d'Editors of Time Life Books, 1984
* The Polar Express, 1985, medalla Caldecott
* The Mother Goose Collection, textos de Charles Perrault, 1985
* The Enchanted World: Dwarfs, textos de Tim Appenzeller, 1985
* The Stranger, 1986
* The Z Was Zapped, 1987
* Two Bad Ants, 1988
* James i el préssec gegant, textos de Roald Dahl, 1988
* Swan Lake, textos de Mark Helprin, 1989
* Just a Dream, 1990
* The Wretched Stone, 1991
* The Widow's Broom, 1992
* The Sweetest Fig, 1993
* From Sea to Shining Sea: A Treasury of American Folklore and Folk Songs, textos de Amy L. Cohn, 1993
* The Mysteries of Harris Burdick, 1994
* Bad Day at Riverbend, 1995
* A City in Winter, textos de Mark Helprin, 1996
* The Veil of Snows, textos de Mark Helprin, 1997
* The Emperor's New Clothes: An All-Star Illustrated Retelling of the Classic Fairy Tale, textos de Hans Christian Andersen i el Starbright Foundation, 1998
* Oz: The Hundredth Anniversary Celebration, textos de L. Frank Baum i Peter Glassman, 2000
* Zathura, 2002
* Probuditi!, 2006
* A Kingdom Far and Clear: The Complete Swan Lake Trilogy, textos de Mark Helprin, 2010
* Queen Of The Falls, 2011
* The Chronicles of Harris Burdick: Fourteen Amazing Authors Tell the Tales, 2011
* The Misadventures of Sweetie Pie, 2014

## Enllaços externs

* Lloc web de l'autor (anglès)
# Cervara di Roma

Cervara di Roma és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 50 km a l'est de Roma. Limita amb els següents municipis: Agosta, Arsoli, Camerata Nuova, Marano Equo, Rocca di Botte i Subiaco.
Va ser fundat per monjos benedictins al segle viii o ix. Al centre històric de Cervara només s'hi pot arribar a peu després d'una pujada de 35 metres. El poble està situat al Parc regional dels Monts Simbruini.
Cervara ha experimentat una pèrdua constant de població des de la Segona Guerra Mundial, ja que els residents van deixar l'agricultura per treballar a prop de Roma. Amb aproximadament el 75% dels habitants de Cervara majors de 60 anys, la població de la ciutat es va reduir a 438 habitants el 2018.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 9 abril 2019].

## Enllaços externs

* Cervara di Roma - Lloc web oficial (italià)
* Cervara di Roma (anglès)
# Comtat de Casa Valencia

El Comtatde Casa Valencia és un títol nobiliari espanyol creat el 17 de novembre de 1789 pel rei Carles IV a favor de Francisco de Valencia y Sáenz del Pontón, tresorer de la Casa de la Moneda de Popayán, a Nova Granada.
Aquest títol va rebre la Grandesa d'Espanya el 19 de maig de 1884 per part del rei Alfons XII a favor d'Emilio Alcalá Galiano y Valencia, vescomte del Portón, quart comte de Casa Valencia.

## Comtes de Casa Valencia

| | Titular | Període |
| Creació per Carles IV |||
| I | Francisco de Valencia y Sáenz del Pontón | 1789- |
| II | Pedro Felipe de Valencia Codallos | -1826 |
| III | María Teresa de Valencia y Junco Pimentel | 1826-1875 |
| IV | Emilio Alcalá-Galiano y Valencia | 1875-1914 |
| V | Emilio Alcalá-Galiano y Osma | 1915- |
| VI | Consuelo Alcalá-Galiano y Osma | 1964- |
| VII | Luis Bernaldo de Quirós y Alcalá-Galiano | ? -1986 |
| VIII | José María Bernaldo de Quirós y Álvarez de las Asturias Bohorquez | 1986-actual titular |

## Història dels Comtes de Casa Valencia

* Francisco de Valencia y Sáenz del Pontón, I comte de Casa Valencia. El succeí el seu fill:
* Pedro Felipe de Valencia Codallos, II comte de Casa Valencia.
* María Teresa de Valencia y Junco Pimentel (1809-1914), III comtessa de Casa Valencia,. La succeí el seu fill:
* Emilio Alcalá-Galiano y Valencia (1831-1914), IV conde de Casa Valencia, vescomte del Portón. El succeí el seu fill:
* Emilio Alcalá-Galiano y Osma (n. en 1881), V comte de Casa valencia. El succeí la seva germana:
* Consuelo Alcalá-Galiano y Osma (n. en 1880), VI comtessa de Casa Valencia, V marquesa de Castel Bravo de Rivero, III comtessa de la Romilla, V vescomtessa del Pontón, Dama de la Reina Victòria Eugènia de Battenberg.
* Casada amb Jesús María Bernaldo de Quirós y Muñoz González de Cienfuegos y de Borbón (1871-1939), II vescomte de la Dehesilla, II marquès de la Isabela, I marquès de Quirós, IX marquès de Campo Sagrado, X comte de Marcel de Peñalva, Gentilhome Gran d'Espanya amb exercici i servitud del Rei Alfons XIII. El succeí el seu fill:
* Luis Bernaldo de Quirós y Alcalá-Galiano (1917-1996), VII comte de Casa Valencia, III vescomte de la Dehesilla, III marquès de la Isabela, II marquès de Quirós, X marquès de Campo Sagrado, XI comte de Marcel de Peñalva.
* Casat amb María del Pilar Álvarez de las Asturias-Bohorques y Silva XVII marquesa d'Almenara. El succeí, per distribució, el seu fill:
* José María Bernaldo de Quirós y Álvarez de las Asturias Bohorques (n. en 1959), VIII comte de Casa Valencia.
* Casat amb Sonia Porras y Muñoz-Costi.

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Coactor

Coactor era el nom romà que s'aplicava als recaptadors de diverses classes, per exemple als ajudants dels publicans (publicani) que tenien o administraven terres, o els que recaptaven taxes per compte de l'estat romà.
També tenien aquest nom els que recollien els diners dels compradors en vendes i subhastes públiques. Tanmateix s'anomenva coactors als prestadors de diners, perquè recollien els deutes. El coactor més conegut va ser probablement el pare d'Horaci, que treballava per un publicanus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Coactor». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 7 maig 2022].
# Changchengita

La changchengita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la cobaltita. Rep el nom de Changcheng, el nom romanitzat de la Gran Muralla de la Xina.

## Característiques

La changchengita és un sulfur de fórmula química IrBiS. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la changchengita pertany a «02.EA: Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:2, amb Fe, Co, Ni, PGE, etc.» juntament amb els següents minerals: aurostibita, bambollaïta, cattierita, erlichmanita, fukuchilita, geversita, hauerita, insizwaïta, krutaïta, laurita, penroseïta, pirita, sperrylita, trogtalita, vaesita, villamaninita, dzharkenita, gaotaiïta, al·loclasita, costibita, ferroselita, frohbergita, glaucodot, kullerudita, marcassita, mattagamita, paracostibita, pararammelsbergita, oenita, anduoïta, clinosafflorita, löllingita, nisbita, omeiïta, paxita, rammelsbergita, safflorita, seinäjokita, arsenopirita, gudmundita, osarsita, ruarsita, cobaltita, gersdorffita, hol·lingworthita, irarsita, jol·liffeïta, krutovita, maslovita, michenerita, padmaïta, platarsita, testibiopal·ladita, tolovkita, ullmannita, wil·lyamita, mayingita, hollingsworthita, kalungaïta, milotaïta, urvantsevita i reniïta.

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies a les mostres trobades a dos indrets de la República Popular de la Xina: el dipòsit de crom i d'elements del grup del platí de Gaositai, i els placers del riu Wulie. Tots dos llocs són força propers i es troben dins el comtat de Chengde, a Hebei, sent els únics a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Changchengite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 novembre 2020].
# Congrés Internacional de Matemàtics de 2002

El Congrés Internacional de Matemàtics de 2002 va ser el vint-i-quatre Congrés Internacional de Matemàtics celebrat a Beijing, Xina del 20 d'agost al 28 d'agost de 2002.
Conferència de satèl·lit de teoria de jocs allotjada a la Xina. John Nash i Leon Petrosyan van assistir a la conferència. El matemàtic Chern va ser el cap del Congrés. Wenjun Wu va pronunciar un discurs durant el Congrés.

## Premis

Laurent Lafforgue i Vladimir Voevododsky van guanyar les medalles Fields. Jiang Zemin va ser l'encarregat de lliurar les medalles.

## Referències

* ↑ «/2002/Aug/39970.htm La Xina acull el 24è Congrés Internacional de Matemàtics». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «opening_speech.html ICM 2002 - Cerimònia d'obertura». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «[https:/ /www.math.ksu.edu/~zlin/ Professor Lin's Hom]». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «La Xina acull la conferència de satèl·lit de teoria de jocs». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ Hitchin, Nigel J. «Shiing-Shen Chern. 26 d'octubre de 1911 — 3 de desembre de 2004» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 60, 01-01-2014, pàg. 75–85. DOI: 10.1098/rsbm.2014.0018. ISSN: 0080-4606.
* ↑ «Un reconegut matemàtic xinès mor als 98 anys - Xinhua | English.news.cn». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Dos matemàtics premiats amb la medalla Fields». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ Weisstein, Eric W. «MathWorld News: 2002 Fields Medallists Anounced» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Jiang Awards Fields Medal Prize a Mathematicians».
* ↑ «China Maths | AP Archive». [Consulta: 2 octubre 2022].
# Clear Channel Outdoor

Clear Channel Outdoor (NYSE CCO), coneguda com a Clear Channel, és una companyia estatunidenca, controlada per Clear Channel Communications, i és una de les majors empreses de publicitat exterior i una de les empreses pioneres en sistema de gestió integral de manlleu de bicicletes de lliure servei. La seu de l'empresa es troba a Phoenix (Arizona). Entre alguns serveis que gestiona està el servei públic de bicicletes Bicing de l'Ajuntament de Barcelona.

## Referències

* ↑ Clear Channel Arxivat 2009-12-11 a Wayback Machine. Barcelona estrena Bicing. PDF
# Cleantes de Corint

Cleantes de Corint (en llatí Cleanthes, en grec antic Κλεάνθης "Kleánthes") fou un pintor grec nascut a Corint que Plini el Vell diu que va ser un dels inventors de l'art de la pintura i el mateix diu Atenàgores d'Atenes.
Una pintura de Cleantes que representava el naixement d'Atena es trobava al temple d'Àrtemis, prop del Riu Alfeu, segons diuen Estrabó i Ateneu de Naucratis.

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia XXXV, 5
* ↑ Atenàgores d'Atenes. Legatio Pro Christianis C, 16
* ↑ Estrabó. Geografia VII, 343
* ↑ Ateneu de Naucratis. Deipnosophistae VIII, 346
# Constructe personal (teoria)

La teoria dels constructes personals (TCP) és una teoria desenvolupada per George A. Kelly (1995/1991, 2001) que parteix del postulat filosòfic del alternativisme constructiu segons el qual el significat que atribuïm a l'experiència és resultat d'una construcció personal. La realitat estaria per tant subjecta a variades construccions personals, algunes de les quals poden ser profitoses per a l'individu i altres no ser-ho. Es tractaria d'un procés de construcció i reconstrucció successiva que pot explicar-se mitjançant del "cicle de l'experiència" esbossat per Kelly. La salut mental dependria de ser capaços de tancar adequada i repetidament el cicle, el qual pot entendre com un procés continu mitjançant el qual s'anticipa, avalua i dona significat a l'experiència:
* Anticipació de l'experiència
* Implicació en el resultat
* Trobada amb el succés
* Validació i invalidació de l'anticipació
* Revisió constructiva del sistema
Una hipòtesi planteja que com més primerenca sigui la fase en què s'encalla la persona, més greu és la patologia que presenta (Feixas i Neimeyer). Cada individu accedeix a la realitat (organitza el coneixement) en una estructura jeràrquicament ordenada anomenada sistema de constructes personals. Els constructes s'organitzen dicotòmicament (bonic-lleig, veritable-fals).
Els objectius de la TCP serien els d'avaluar les construccions mitjançant les quals les persones donen sentit a la seva experiència i facilitar el que descobreixi altres significats que li siguin més útils. La TCP té la virtut de ser una teoria coherent tècnicament eclèctica.
El màxim exponent del treball psicoterapèutic amb nens i adolescents de la TCP és Tom Ravenette. Els objectius del treball amb nens des de la TCP serien:
* Avaluar les construccions mitjançant les quals el nen es dona sentit a si mateix i als altres.
* Facilitar que el nen descobreixi nous significats personals que li siguin útils i li permetin sentir-se millor.

## Referències

* ↑ «Aprenentatge significatiu: un concepte subjacent, Marc Antoni Moreira». Arxivat de l'original el 2012-02-27. [Consulta: 5 abril 2012].
# Coll de l'Arç

«Coll de l'Arç» té aquests significats:
    Vegeu també: Collet de l'Arç
# Complex de llançament 40

El complex de llançament 40 (SLC-40), prèviament Launch Complex 40 (LC-40) és un conjunt de grans instal·lacions dins del Centre Espacial John F. Kennedy situat a Cap Canaveral, Florida (EUA).
La plataforma de llançament la va utilitzar les Forces Aèries dels Estats Units d'Amèrica per a 55 llançaments de Titan III i Titan IV entre 1965 i 2005.
Després de 2007, la Força Aèria dels EUA va arrendar el complex a SpaceX per llançar el coet Falcon 9. A 2017, hi ha hagut 28 llançaments del Falcon 9 des del complex. El lloc va quedar molt malmès després de l'incident de setembre de 2016 amb l'Amos-6, a causa d'un error catastròfic durant una prova estàtica. El complex va ser reparat i va tornar al seu estat operatiu al desembre de 2017 per la missió CRS-13.

## Referències

* ↑ McDowell, Jonathan. «Issue 350». Jonathan's Space Report. Jonathan's Space Page, 22-02-1998. Arxivat de l'original el 2010-05-03. [Consulta: 9 juliol 2009].
* ↑ «Table 3». Arxivat de l'original el 30 d’agost 2017. [Consulta: 9 octubre 2014].
* ↑ «Launch Complex 40». Afspacemuseum.org. Arxivat de l'original el 2014-08-12. [Consulta: 16 agost 2014].
* ↑ Kelly, John. «SpaceX cleared for Cape launches». Florida Today, 25-04-2007. Arxivat de l'original el 30 setembre 2007. [Consulta: 5 juny 2010].
* ↑ «Launch Manifest». SpaceX. Arxivat de l'original el 2020-04-06. [Consulta: 21 maig 2018].
* ↑ «Falcon Heavy build up begins; SLC-40 pad rebuild progressing well». NasaSpaceFlight. [Consulta: 22 abril 2017].
* ↑ «January 2 Anomaly Updates». SpaceX. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2017. [Consulta: 22 abril 2017].
* ↑ «SpaceX launches and lands its first used rocket for NASA». The Verge. [Consulta: 15 desembre 2017].
# Complex de santes i putes

En la literatura psicoanalítica, el complex de santes i putes (Madonna Whore complex, en anglès) és la incapacitat de mantenir l'excitació sexual dins d'una relació amorosa i compromesa. Identificat per primera vegada per Sigmund Freud, sota el terme impotència psíquica, aquest complex psicològic es desenvolupa en homes que només son capaços de classificar les dones en dues categories mútuament excloents: bé com a santes i immaculades (la Madonna, en referència a la Verge Maria) o bé com a persones degradades i vicioses (la puta). Els homes amb aquest complex només senten desig envers persones que consideren degradades mentre no poden desitjar la parella respectada i considerada virtuosa. Freud va escriure que: "Allà on aquests homes estimen no tenen cap desig i allà on desitgen, no poden estimar".

## Referències

* ↑ Kaplan, Helen Singer «Intimacy disorders and sexual panic states». Journal of Sex & Marital Therapy, 14, 1, 1988, pàg. 3–12. DOI: 10.1080/00926238808403902. PMID: 3398061.
* ↑ W. M. Bernstein, A Basic Theory of Neuropsychoanalysis (2011) p. 106
* ↑ Hartmann, Uwe «Sigmund Freud and His Impact on Our Understanding of Male Sexual Dysfunction». The Journal of Sexual Medicine, 6, 8, 2009, pàg. 2332–2339. DOI: 10.1111/j.1743-6109.2009.01332.x. PMID: 19493285.
# Circuit de Motocròs de Lleida

El Circuit de Motocròs de Lleida, conegut també com a Circuit Municipal de Motocròs de Rufea i Circuit El Segre de Rufea, és el circuit de motocròs municipal de Lleida.

## Geografia

Està ubicat a l'oest del terme de Lleida, a la partida de Rufea, a tocar dels Aiguamolls de Rufea. S'hi arriba seguint el Camí de Rufea, que neix just al final de l'avinguda de l'exèrcit de Lleida. És situat a 128,7 msnm a la seva part més baixa, a l'est, i a 131,0 msnm a la més alta, a l'oest del traçat, amb una orografia pràcticament plana; a excepció feta dels obstacles artificials instal·lats a pista.

## El traçat i les instal·lacions

Ofereix una longitud de 1.580 metres. Disposa d'una recta de 90 metres, amb una configuració de deu corbes de dretes i sis d'esquerres. Disposa d'infermeria, una zona de dutxes,serveis públics, Bars, sala de reunions i sala de cronometratge.

## Les curses

Traçat amb dilatada història, s'hi disputa des de mitjans dels anys 90 el trofeu Ciutat de Lleida, puntuable per al campionat de Catalunya. Actualment, el circuit segueix gestionat i explotat pel Motoclub Segre, qui hi afegeix millores any rere any.

## Referències

* ↑ «Campionat de Motocross Ciutat de Lleida». Paeria de Lleida, 20-02-2004. Arxivat de l'original el 16 de setembre 2018. [Consulta: 9 agost 2011].
* ↑ «Circuits / Lleida». fcm.cat. FCM. Arxivat de l'original el 2014-03-19. [Consulta: 20 març 2014].
* ↑ «Plànol de Lleida». Paeria de Leida. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2011. [Consulta: 9 agost 2011].
* ↑ «Plànol del camí de Rufea». maps.google.cat. Google Maps. [Consulta: 9 agost 2011].
* ↑ «ICGC». icc.cat. Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 9 agost 2011].
* 1 2 «Circuit de Lleida». mcsegre.org. [Consulta: 9 agost 2011].
* ↑ «Circuit de Motocròs de Rufea». Paeria de Lleida. [Consulta: 16 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina Web del Motoclub Segre
* Servei d'Esports de la Paeria de Lleida Arxivat 2016-02-07 a Wayback Machine.
* Web motocross.es Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine. (castellà)
* Institut Català de Cartografia
# Cornelia de plagiariis

Cornelia de plagiariis va ser una llei romana, generalment atribuïda a Luci Corneli Sul·la a l'entorn de l'any 80 aC, esmentada per alguns historiadors. Cap dels autors que en parlen dona referències del seu contingut que, pel nom, s'hauria de referir al plagium (segrest).

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de lalama, 1840, p. 42 [Consulta: 11 abril 2022].
# Corine Franco

Corine Cécile Franco (5 d'octubre de 1983 a La Rochelle) és una futbolista francesa que actualment juga per l'Olympique Lyonnais de la Division 1 Féminine. Franco és la vice-capitana del club i juga en la posició de volant defensiva. En algunes ocasions ha estat utilitzada com a defensora a nivell internacional. Franco també fa part de la selecció francesa de futbol, fent la seva primera aparició en un torneig internacional a l'Eurocopa Femenina de Futbol 2009.

## Estadístiques
### Clubs

| Club | Temporada | Lliga | Lliga | Copa | Copa | Torneig Continental | Torneig Continental | Total | Total |
| Club | Temporada | Aps | Gols | Aps | Gols | Aps | Gols | Aps | Gols |
| ASJ Soyaux | 2002–03 | 18 | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 18 | 4 |
| ASJ Soyaux | 2003–04 | 22 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 13 |
| ASJ Soyaux | 2004–05 | 22 | 8 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 8 |
| ASJ Soyaux | 2005–06 | 22 | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 12 |
| ASJ Soyaux | 2006–07 | 22 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 7 |
| ASJ Soyaux | 2007–08 | 19 | 7 | 4 | 2 | 0 | 0 | 23 | 9 |
| ASJ Soyaux | Total | 125 | 51 | 4 | 2 | 0 | 0 | 129 | 53 |
| Lió | 2008–09 | 19 | 2 | 3 | 1 | 6 | 2 | 28 | 5 |
| Lió | 2009–10 | 21 | 2 | 4 | 0 | 9 | 1 | 34 | 3 |
| Lió | 2010–11 | 5 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 7 | 0 |
| Lió | 2011–12 | 16 | 2 | 4 | 1 | 8 | 1 | 28 | 4 |
| Lió | 2012–13 | 17 | 4 | 5 | 1 | 5 | 0 | 27 | 5 |
| Lió | 2013–14 | 15 | 1 | 6 | 3 | 2 | 0 | 23 | 4 |
| Lió | 2014–15 | 17 | 0 | 3 | 1 | 6 | 1 | 26 | 2 |
| Lió | 2015–16 | 11 | 3 | 3 | 1 | 4 | 0 | 18 | 4 |
| Lió | Total | 121 | 14 | 32 | 7 | 38 | 6 | 181 | 27 |
| Total de la carrera | Total de la carrera | 246 | 62 | 36 | 9 | 38 | 6 | 310 | 78 |

### Internacional

| Selecció Nacional | Temporada | Aps | Gols |
| França | 2002–03 | 3 | 1 |
| França | 2003–04 | 1 | 0 |
| França | 2004–05 | 0 | 0 |
| França | 2005–06 | 0 | 0 |
| França | 2006–07 | 7 | 0 |
| França | 2007–08 | 6 | 1 |
| França | 2008–09 | 10 | 2 |
| França | 2009–10 | 14 | 4 |
| França | 2010–11 | 8 | 0 |
| França | 2011–12 | 22 | 2 |
| França | 2012–13 | 13 | 0 |
| França | 2013–14 | 1 | 0 |
| Total | Total | 89 | 11 |

## Referències

* ↑ «Corine Petit Player profile». Olympique Lyonnais. [Consulta: 12 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Club profile
* FFF profile Arxivat 2012-10-02 a Wayback Machine.