OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scarus globiceps

Scarus globiceps és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 27 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Línia, les Illes de la Societat, les Illes Ryukyu i el sud de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quatorzième. Suite du livre seizième. Labroïdes. Livre dix-septième. Des Malacoptérygiens. Hist. Nat. Poiss. v. 14: i-xxii + 2 pp. + 1-464 + 4 pp., Pls. 389-420.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Shamosaure

El shamosaure o llangardaix de les sorres del desert (Shamosaurus) és un gènere representat per una sola espècie de dinosaure tireòfor ancilosàurid, que va viure en el Cretaci inferior (fa aproximadament 125 i 110 milions d'anys, en l'Aptià i Albià) en el que és avui Àsia.
Les restes del shamosaure foren trobats en Khukhtekskaya Svita, (Hüteeg Svita) Dornogov, Ovorkhangai; Höövör, Mongòlia. Es coneixen tres exemplars bé preservats incloent un crani i una mandíbula completa, esquelet parcial i armadura.

## Referències

* ↑ Paul, G.S., 2010, The Princeton Field Guide to Dinosaurs, Princeton University Press p. 230
* 1 2 T.A. Tumanova, 1983, "Pervyy ankilozavr iz nizhnego mela Mongolii", In: L.P. Tatarinov, R. Barsbold, E. Vorobyeva, B. Luvsandanzan, B.A. Trofimov, Yu. A. Reshetov, & M.A. Shishkin (eds.), Iskopayemyye reptilii mongolii. Trudy Sovmestnaya Sovetsko-Mongol'skaya Paleontologicheskaya Ekspeditsiya 24: 110-118
# Senyoria de Terrides

La senyoria de Terrides fou una jurisdicció feudal de França prop de l'actual Labourgade, a l'actual departament de Tarn i Garona.
Gautier fou senyor de Terrides cap al 1100 i va deixar la senyoria a la seva filla Escaronne que es va casar amb Jordà II senyor d'Illa Jordà i després vescomte de Gimois. Aquest va morir el 1195 i el va succeir el seu fill Jordà III que a la seva mort el 1205 va deixar la senyoria de Terrides i el vescomtat de Gimois al seu fill Otó. El va succeir el seu fill Bernat i a aquest la seva filla Marcida, que es va casar amb Joan vescomte de Coserans, a qui va anar a parar la senyoria.
# Senyoria de Villars

La senyoria de Villars fou una jurisdicció feudal de França que va formar una de les principals senyories de la regió de Dombes, al Bresse. Va esdevenir especialment important després de la unió per matrimoni amb la senyoria de Thoire, completada el 1235 (Senyoria de Thoire-Villars). L'11 d'agost de 1402 el darrer senyor va vendre el domini al comte de Savoia, restant només la senyoria de Montribloud que en va quedar separat el 1384 i va esdevenir comtat el 1497 amb René de Savoia.

## Llista de senyors de Villars

* Adalbert vers 1100
* Ulric (fill) vers 1130
* Esteve de Villars (fill) vers 1160
* Esteve I (fill) vers 1200
* Agnes (filla) vers 1225
* Esteve I de Thoire vers 1225 (mort 1235)
* Esteve II 1235-1249
* Humbert II 1249-1279 (Humbert I fou Humbert de Thoire 1164-1187)
* Humbert III 1279-1301
* Humbert IV 1301-1336
* Humbert V 1336-?
* Humbert VI ?-vers 1384
* Humbert VII vers 1384-1402
* venut a Savoia 1402

## Referències

* ↑ Guigue, Marie-Claude (1832-1889) Auteur du texte. Topographie historique du département de l'Ain (en francès). Bourg: Gromier Ainé, 1873, p. XXXIV. BNF 30556006.
* ↑ Guichenon, Samuel. Histoire généalogique de la royale maison de Savoie: justifiée par titres ... (en francès). chez Jean-Michel Briolo, 1778.
* ↑ cf. Revue du Vivarais, p. 540, 1895, par Antoine Vachez, Histoire du Vivarais, t. II, par Jean Régné, i Isabeau d'Harcourt, p. 3-16, par Antoine Vachez
# Sent Pantalion

Sent Pantalion (en francès Saint-Pantaléon) és un antic municipi francès, situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El municipi tenia Sent Pantalion com a capital administrativa, i també comptava amb els agregats de Prenhac, Bonarma, la Boissièira, les Catiás, la Garriga i la Codonha.
El 2019 es va fusionar amb els municipis veïns de Sent Daunès i Bagat per a formar el nou municipi de Sent Daunès, Sent Pantalion e Bagat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 226 | 182 | 136 | 138 | 160 | 223 | 231 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1935-1956 | Clément Lasbouygues |
| 1956-1971 | Georges Miquel |
| 1971-1989 | Yvan Bach |
| 1989- | Gérard Lacroix |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 26 octubre 2010].
# Fita de terme (Cervera i Granyena de Segarra)

La Fita de terme és una obra de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, que limita amb Granyena de Segarra.

## Descripció

Es tracta d'una fita de terme municipal situada en un marge de camí, i actua com a marca de separació entre el terme de Granyena de Segarra i el terme de Cervera. Aquesta estructura monolítica està feta amb una pedra saulonenca amb secció rectangular i presenta les arestes superiors arrodonides. Cal destacar el detall en relleu, molt erosionat, d'una creu llatina que se'ns presenta a la part superior d'una de les seves cares.

## Història

Les primitives fites de terme d'una propietat privada o municipal cada vegada més són substituïdes per estructures de formigó.

## Referències

* 1 2 «Fita de terme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Holochilus lagigliai

Holochilus lagigliai és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmica del nord de l'Argentina. Es tracta d'una espècie grossa de Holochilus. Fou descrit el 2013 a partir d'un exemplar dissecat que havia sigut capturat a principis del 1955. El pelatge dorsal és marró rogenc, mentre que la zona ventral és més blanquinosa. L'espècie fou anomenada en honor de l'arqueòleg i naturalista argentí Humberto Antonio Lagiglia.

## Referències

* ↑ Pardiñas, U. F. J.; Teta, P.; Voglino, D.; Fernández, F. J. 2013. «Enlarging rodent diversity in west-central Argentina: a new species of the genus Holochilus (Cricetidae, Sigmodontinae)». Journal of Mammalogy, 94: 231-240.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Hubei

* No s'ha de confondre amb Hebei.
Hubei (?·pàg.) (xinès: 湖北, pinyin: Húběi, Wade-Giles: Hu-pei, transcripció antiga: Hupeh) és una província del centre de la República Popular de la Xina. La seva abreviatura és 鄂 (en pinyin: È), antic nom de l'Estat d'E, associat a la província des de la Dinastia Qin. El nom Hubei vol dir "nord del llac", referint-se al llac Dongting. Hubei limita al nord amb Henan, a l'est amb Anhui, al sud-est amb Jiangxi, al sud amb Hunan, a l'oest amb Chongqing i al nord-oest amb Shaanxi. L'Embassament de les Tres Gorges és a Yichang, a Hubei occidental. El nom popular no oficial de Hubei és Chu (xinès: 楚; pinyin: Chǔ), en record al poderós estat de Chu que existia durant la Dinastia Zhou Oriental.
El 1r. de desembre de 2019, es va detectar a la ciutat de Wuhan el primer cas de COVID-19, que va acabar provocant la pandèmia per coronavirus de 2019-2020. El govern local i federal van implementar zones de quarantena a tota la província de Hubei afectant directament els seus aproximadament 58 milions d'habitants.

## Geografia

La seva geografia és molt variada: des d'altes muntanyes com el pic Shennongding de 3.105 metres d'altura a profundes valls. El clima és monzònic subtropical. Els habitants procedeixen de 50 ètnies diferents encara que predominen els de l'ètnia Han. Hubei és coneguda com la terra de l'arròs i del peix, ja que aquests dos productes són la base de la seva economia. Altres cultius destacats en la província són el del te, cotó i blat. Posseeix indústries metal·lúrgiques, automobilístiques, de maquinària i tèxtils. Els principals recursos miners de la regió són el bòrax, ferro, fòsfor, coure, or i manganès.

### Divisions administratives

Hubei es divideix en 13 prefectures (dotze de les quals són Ciutat-prefectura, i l'altra és una prefectura autònoma), tres ciutats-xian i un xian forestal. Les prefectures són:
* Wuhan (xinès simplificat: 武汉市; Hanyu pinyin: Wǔhàn Shì)
* Ezhou (鄂州市 Èzhōu Shì)
* Huanggang (黄冈市 Huánggāng Shì)
* Huangshi (黄石市 Huángshí Shì)
* Jingmen (荆门市 Jīngmén Shì)
* Jingzhou (荆州市 Jīngzhōu Shì)
* Shiyan (十堰市 Shíyàn Shì)
* Suizhou (随州市 Suízhōu Shì)
* Xiangyang (襄阳市 Xiāngyáng Shì)
* Xianning (咸宁市 Xiánníng Shì)
* Xiaogan (孝感市 Xiàogǎn Shì)
* Yichang (宜昌市 Yíchāng Shì)
La prefectura autònoma
* Prefectura Autònoma Tujia i Miao d'Enshi (恩施土家族苗族自治州 Ēnshī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu)
Les tres ciutats-xian són:
* Tianmen (天门市 Tiānmén Shì)
* Qianjiang (潜江市 Qiánjiāng Shì)
* Xiantao (仙桃市 Xiāntáo Shì)
El xian forestal és:
* Shennongjia (神农架林区 Shénnóngjià Línqū)

## Persones il·lustres

* Zeng Fanzhi, pintor

## Enllaços externs

* Mapa de Hubei Arxivat 2006-02-10 a Wayback Machine.
* China Internet Information Center
* Pàgina oficial, en anglès Arxivat 2005-08-01 a Wayback Machine.
# Hontalbilla

Hontalbilla és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està situat entre Adrados i Lastras de Cuéllar.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | José Felipe González | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Mariano (el chico de la Modesta) | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | María Elia Gómez Huete | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Marta Calvo Miguel | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Hontanaya

Hontanaya és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Puebla de Almenara, Villamayor de Santiago i Tresjuncos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 498 | 494 | 434 | 421 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Ignacio Garcia Bercero

Ignacio Garcia Bercero (Madrid, 1958) és director a la Direcció General de Comerç de la Comissió Europea, on és responsable de supervisar les activitats relacionades amb els Estats Units, el Canadà i els països veïns de la UE. Va ser coordinador dels treballs del grup d'alt nivell de la UE i els EUA que va recomanar l'inici de les negociacions per a l'acord transatlàntic de comerç i inversió (TTIP per les sigles en anglès) i posteriorment nomenat cap de l'equip negociador de la UE. Treballa a la Comissió Europea des de 1987, on s'ha especialitzat en política comercial. Durant la ronda de negociacions multilaterals d'Uruguai va ser responsable, entra d'altres, de les mesures de protecció comercials, estatuts i funcionament del GATT (General Agreement on Tariffs and Trade), així com de les converses sobre comerç i medi ambient. En el període previ al llançament de la Ronda de Doha de la OMC, va ser coordinador de les polítiques de la OMC a la UE i va dirigir les negociacions sobre comerç i competència. També va treballar a la Delegació de la UE davant les Nacions Unides a Nova York i a la mateixa OMC.

## Referències

* ↑ «El negociador jefe del TTIP en nombre de la UE: “Es difícil, pero enero de 2017 es nuestra fecha para cerrar el acuerdo”» (en castellà). eldiario.es.
* ↑ «El abogado español que decidirá el futuro del comercio mundial» (en castellà). ELMUNDO.
* ↑ «Ignacio García Bercero: "La UE tendrá que hacer concesiones en agricultura en el TTIP"» (en castellà). laSexta.com.
# Ignacio Fernández de Lucio

Ignacio Fernández de Lucio (Reinosa, Cantàbria, 1943) és un enginyer agrònom espanyol.
El 1966 es llicencià en enginyeria agrònoma a la Universitat Politècnica de Madrid i el 1977 es doctorà a la Universitat Politècnica de València. Després ha estat Professor ad honorem del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC), adscrit a l'Institut de Gestió de la Innovació i del Coneixement (INGENIO) adscrit a la UPV. En 1986 Va participar en la creació de la primera Oficina de Transferència de Tecnologia espanyola en el CSIC i de 1989 a 1999 fou responsable del Centre de Relacions amb l'Entorn Socioeconòmic de la Universitat Politècnica de València. De 1989 a 1995 ha estat assessor de la Comissió Interministerial de Ciència i Tecnologia (Espanya), durant el qual va participar en la concepció i el desenvolupament d'iniciatives com la creació de la Xarxa d'Oficines de Transferència de Resultats de la Recerca (OTRI) i del Programa nacional d'Articulació del Sistema Ciència-tecnologia- Indústria (PACTI). També ha participat en el programa de recerca internacional CYTED. En 2005 va guanyar el Premi Nacional d'Investigació Juan de la Cierva per transferència de tecnologia.

## Obres

* El significado de innovar amb Elena Castro Martínez, Madrid : CSIC, 2013. ISBN 978-84-00-09665-6
* La innovación en el sector de pavimentos y revestimientos cerámicos de la Comunidad Valenciana, amb Daniel Gabaldón Estevan i C. Gómez de Bareda Ferraz, Valencia : Fundación Premios Rey Jaime I, 2005. ISBN 84-482-3991-1
* Enfoques de políticas regionales de innovación en la Unión Europea amb, Jaime Rojo de la Viesca, Elena Castro Martínez. Madrid : Academia Europea de Ciencias y Artes, Delegación Española, 2003. ISBN 84-607-9586-1
* Modelos de desarrollo del bovino en el País Valenciano: producción de leche y carne en ciclo cerrado amb José L. Vayá, P. Serra. Valencia : Instituto de Agroquímica y Tecnología de Alimentos, D.L. 1980. ISBN 84-00-04610-2

## Referències

* ↑ IGNACIO FERNÁNDEZ DE LUCIO Arxivat 2019-04-26 a Wayback Machine., entrevista per Hugo Cerdá Domingo
* ↑ «Currículum». Arxivat de l'original el 2018-02-05. [Consulta: 4 febrer 2018].
* ↑ Fernández de Lucio "Mitos y realidades de la vinculación y la transferencia de tecnología", 15 de febrer de 2016
* ↑ Ignacio Fernández de Lucio, investigador del CSIC en la Comunidad Valenciana, recibe el Premio Nacional de Investigación “Juan de la Cierva” , nota de premsa del CSIC
* ↑ Cinco científicos, galardonados con los Premios Nacionales 2005, El País, 26 d'octubre de 2005

## Enllaços externs

«Obra de Ignacio Fernández de Lucio» a Dialnet.
* El déficit en I+D valenciano, article d'Ignacio Fernández de Lucio a El País
* La Universidad perpleja Arxivat 2018-02-05 a Wayback Machine., article d'Ignacio Fernández de Lucio
# Ignacio Francisco Ibañez Sagardoy

Iñaki Ibañez Sagardoy (Pamplona, 7 de maig de 1964) és un exfutbolista i entrenador navarrès. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Després de despuntar a l'Oberena, el 1981 s'incorpora a les categories inferiors del CA Osasuna. El 1984 debuta amb el primer equip, i ja juga fins a 21 partits eixa campanya. A partir d'ací, Ibañez seria titular a l'onze osasunista durant la segona meitat de la dècada dels 80, tret d'una davallada a la 88/89. La temporada 91/92 perd eixa titularitat, tot i que continua apareixent amb freqüència.
Entre 1992 i 1994 milita al València CF, on juga 34 partits en total. L'estiu de 1994 retorna a l'Osasuna, que ara militava en Segona Divisió. Eixe 94/95 disputa fins a 25 partits, per a passar la següent campanya en blanc. Es retiraria el 1996, després de 244 partits de lliga com osasunista i 253 en primera divisió.
Després de la seua retirada, ha entrenat a diversos equips menors de Navarra, com la Universidad o l'Oberena. També ha format part de l'equip tècnic del CA Osasuna.
Ibañez ha estat internacional sub-21 amb la selecció espanyola en diverses ocasions, proclamant-se campió d'Europa en 1985.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Ibañez
* Fitxa d'Ibañez
# II Setmana Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror

La II Setmana Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror va tenir lloc a Sitges entre el 27 de setembre i el 2 d'octubre de 1969 sota la direcció de Pere Serramalera amb la intenció de promocionar el cinema fantàstic i el cinema de terror. Aquesta edició tenia caràcter purament d'exhibició, no hi havia jurat ni es van entregar premis. Hi havia dues seccions, una informativa i l'altra retrospectiva. La inauguració es va fer al Saló Daurat del Palau de Maricel amb la presència de les autoritats locals i del delegat d'Informació i Turisme, mentre que l'Escola Oficial de Cinema organitzava una selecció de curts i la primera trobada de dibuixants d'historieta espanyols. Les projeccions es van fer al Casino Prado Suburense i el pressupost era de mig milió de pessetes.

## Secció Informativa

* Peeping Tom (1960) de Michael Powell
* Fando y Lis (1968) d'Alejandro Jodorowsky (finalment fou prohibida)
* Dràcula, príncep de les tenebres (1966) de Terence Fisher
* La batalla dels simis gegants (1966) d'Ishirō Honda
* Berserk! (1967) de Jim O'Connolly
* Corruption de Robert Hartford-Davis
* The Projected Man (1966) d'Ian Curteis
* Lo spettro (1963) de Riccardo Freda
* The Time Travelers (1964) d'Ib Melchior
* Um Sonho de Vampiros (1969) d'Iberê Cavalcanti
* Rękopis znaleziony w Saragossie (1965) de Wojciech Jerzy Has
* Fantom Morrisvillu (1966) de Bořivoj Zeman
* Snejnaia koroleva (1957) de Lev Atàmanov
* Planeta Bur (1967) de Pavel Kluixantsev
* Metempsyco (1963) d'Antonio Boccaci

## Secció Retrospectiva

* Frankenstein (1931) de James Whale
* Svengali (1931) d'Archie Mayo
* Häxan (1922) de Benjamin Christensen
* Der Student von Prag (1926) de Henrik Galeen
* La Chute de la maison Usher (1928) de Jean Epstein

## Referències

* ↑ Edició de 1969 al web del Festival de Sitges
* ↑ la Semana del Cine Fantástico y de Terror de Sitges, La Vanguardia, 28 de setembre de 1969
* ↑ 1969: Sitges año dos
* ↑ II Semana Internacional de Cine Fantástico y de Terror, La Vanguardia, 2 d'octubre de 1969
# II Sínode de Sevilla

El II Sínode de Sevilla fou una reunió dels bisbes de la província Bètica al Regne de Toledo el 619.
El I Sínode conegut s'havia fet el 590.
El Sínode va aprovar una declaració sobre les dues naturaleses de Crist en una única persona. Es va privar als bisbes del dret de secularitzar al clero (capellans i diaques), la qual cosa correspondria als Sínodes (la pràctica es va estendre a tot el regne). Sembla que es va intentar, sense gaire èxit, convèncer un personatge anomenat Sintharius que abandonés creences errònies, probablement herètiques; també es van portar a efecte complexes intrigues per deposar al bisbe d'Astigi (Écija). Es va prohibir als diaques usar dues estoles (oraria) en lloc d'una, per presumir. L'estola havia de ser blanca i amb escassos colors, i no podia estar brodada en or.
# If I Can't Have You

If I Can't Have You és una cançó de Barry Gibb, Robin Gibb i Maurice Gibb per als Bee Gees. La van escriure i gravar a Le Château, Hérouville (França) entre el febrer i març de 1977 i a Criteria Recording Studios (Miami) a l'abril del mateix any. La cançó es va editar en senzill el desembre de 1977, com a cara B de Stayin' Alive.
Una versió de If I can't Have You, cantada per Yvonne Elliman, forma part de l'àlbum Saturday Night Fever (1977). Aquesta versió també es va publicar en senzill el desembre del mateix any.

## Instrumentació

* Barry Gibb: guitarra i veu.
* Robin Gibb: veu.
* Maurice Gibb: baix i veu.
* Blue Weaver: teclats, sintetitzadors i piano.
* Alan Kendall: guitarra.
* Dennis Bryon: bateria.
* Joe Lala: percussió.
* The Boneroo Horns: trompetes i flautes.

## Producció

Bee Gees, Albhy Galuten i Karl Richardson.

## Enginyers

Karl Richardson i Michel Marie.
# Rudolf Kner

Rudolf Kner (24 d'agost 1810 – 27 d'octubre 1869) fou un zoòleg i ictiòleg austriac.
Kner va estudiar medicina. Després de doctorar va rebre una feina al Hof-Naturalienkabinett de Viena on va treballar amb Johann Jakob Heckel. El 1841 va ser nomenat catedràtic de d'història natural i agricultura a la Universitat de Lemberg. El 1849 va tornar a Viena on va començar com a professor adjunt de mineralogia i poc després va ser nomenat com a professor de zoologia, el primer amb aquest càrrec. A més dels seu interés per a la paleontologia i geologia, era especialitzat en la ictiologia descriptiva.

## Referències

* ↑ Svojtka, Matthias (en anglès, alemany) Jahreszeitschrift zur Alpengeologie. Universitat d'Innsbrück, volum especial núm 1, 2007, pàg. 145–154.
* 1 2 «Kner, Rudolf». A: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (pdf) (en alemany). Viena: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, 1965, p. 436.
* ↑ «Kner, Rudolf» (en alemany). Austria-Forum, 25-03-2016. [Consulta: 15 juliol 2020].
# Suspiros de España (sèrie de televisió)

Suspiros de España és una sèrie de Televisió espanyola, que va ser emesa en la temporada 1974-1975.

## Argument

Cadascun dels episodis se centra en circumstàncies de la vida quotidiana de l'Espanya de la dècada dels 70, sense major relació argumental entre els capítols que el to de crítica costumista, centrada en els anhels i desitjos dels espanyols (d'aquí el títol), com podien ser guanyar una travessa, heretar una fortuna o trobar un amor. També donava continuïtat l'elenc d'actors que van protagonitzar aquesta ficció, interpretant un paper diferent cada setmana.

## Repartiment

* Irene Gutiérrez Caba
* Antonio Ferrandis
* Juan Diego
* Queta Claver
* Mercedes Alonso
* Carmen Maura
* Félix Rotaeta

## Premis

* TP d'Or 1974 a la Millor Actriu per Irene Gutiérrez Caba.

## Referències

* ↑ La Vanguardia. 11 d'octubre de 1974. Vist el 29 de juny de 2009.
* ↑ La Vanguardia. 1 de desembre de 1974. Vist el 29 de juny de 2009.
# Assevent

Assevent és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.756 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 121 | 84 | 93 | 142 | 132 | 138 | 128 | 148 | 152 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 153 | 157 | 168 | 158 | 168 | 172 | 195 | 192 | 306 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 384 | 401 | 462 | 415 | 472 | 445 | 434 | 418 | 528 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 708 | 924 | 1.360 | 1.599 | 1.940 | 1.875 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977- | Michel Lo Giaco | PS |