OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Comtat de Vilallonga

El comtat de Vilallonga fou un títol concedit el 1603 pel rei Felip III de Castella a Pere Franquesa i Esteve, senyor de Vilallonga i secretari dels consells d'Aragó, de Castella, d'Inquisició i d'Estat. El succeí el seu fill Martí de Franquesa i Gabriel, cavaller de l'orde de Sant Jaume i comanador de Castellanos al de Calatrava, que morí el 17 d'agost de 1659 sense fills. En succeir-lo el seu renebot Pere Josep Civerio i Pasqual de Bonança li fou canviada la denominació per la de comtat de Vilafranquesa.
Posteriorment, ja en el segle xx, el títol fou tornat a concedir, el 1901, al diputat a les corts i senador Marià de Vilallonga i d'Ibarra (Bilbao 1864 — 1913), fill del figuerenc Josep Vilallonga i Gipuló. Continua en la mateixa família.

## Comtes de Vilallonga

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | Mariano Vilallonga e Ibarra | 1901- |
| II | José María Vilallonga y de Medina | 1913- |
| .. | Mariano Vilallonga y de la Sota | 1968- |
| .. | Armelle Rafaela Vilallonga Fromet de Rosnay | 2002-actual titular |

## Referències

* ↑ Luis Cabrera de Córdoba: Relaciones de las cosas sucedidas en la corte de España, desde 1599 hasta 1614, pág. 188.
* ↑ Josep Maria Torras i Ribé: La "visita" contra Pedro Franquesa (1607-1614): un proceso político en la monarquía hispánica de los Áustrias
* ↑ «Comtat de Vilallonga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Genealogía dels comtes de Villafranquesa a Grandes de España. (castellà)
* ↑ «Comtat de Vilallonga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# HST

HST té els següents significats:
* Telescopi espacial Hubble (del seu nom en anglès Hubble Space Telescope), telescopi espacial que opera a l'òrbita terrestre baixa
* High Speed Train, tren d'alta velocitat desenvolupat per British Rail
# HTG

HTG té els següents significats:
* Generador termoelèctric de calor (del nom en anglès Heath Thermoelectric Generator), generador elèctric per efecte de la calor
* HTG és el codi ISO 4217 de la gourde, moneda d'Haití
Viccionari
# Coryphaenoides gypsochilus

Coryphaenoides gypsochilus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 43,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 630-900 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i J.E. McCosker, 2001. Notes on Galápagos granadiers (Pisces, Gadiformes, Macrouridae), with the description of a new species of Coryphaenoides. Rev. Biol. Trop. 49 (Suppl.1):21-27.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Coryphaenoides hextii

Coryphaenoides hextii és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 865-2300 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Somàlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coryphaenoides hextii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shcherbachev, Y.N. i T. Iwamoto, 1995. Indian Ocean grenadiers of the subgenus Coryphaenoides, genus Coryphaenoides (Macrouridae, Gadiformes, Pisces). Proc. Calif. Acad. Sci. 48(14):285-314.
* ↑ Sommer, C., W. Schneider i J.-M. Poutiers, 1996. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Somalia. FAO, Roma. 376 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Haxtun

Haxtun és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 982 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haxtun tenia 982 habitants, 418 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era de 758,3 habitants per km².
Dels 418 habitatges en un 28,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 6,2% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 28% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 38.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.190 $ mentre que les dones 19.519 $. La renda per capita de la població era de 16.370 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haxtun». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haxtun». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# I fotografia

I fotografia (tΗ Φωτογραφία) és una pel·lícula francesa-grec dirigit per Nikos Papatakis i estrenada el 1986.

## Sinopsi

A Grècia, sota la dictadura dels coronels, el jove Ilyas, pelleter d'ofici, no podia trobar feina per la seva filiació comunista. Es va refugiar a França on va ser rebut per un cosí d'uns quaranta anys, Gerassimos, establert com a pelleter a París. Ilyas té un secret sobre el seu cosí: els diners que envia regularment a Grècia a través d'un intermediari per als seus pares són una estafa, perquè van morir fa molt de temps. A més, com l'allotjament i la feina que li proporciona el seu cosí no li són suficients, Ilyas utilitza una estratagema per obtenir encara més comoditat: li fa creure que la bonica noia de la foto que amaga a la cartera és la seva germana quan és una vedette. Ilyas pinta un retrat tan atractiu de "la seva germana" que Gerassimos s'enamora d'ella. Ilyas estableix una correspondència íntima entre la seva germana i Gerassimos, tant és així que aquest últim només aspira a marxar a Grècia per concertar el matrimoni amb la seva estimada. Atrapat en el seu propi parany, Ilyas no té més remei que acompanyar a qui descobrirà els enganys dels quals és víctima. Llavors Ilyas decideix assassinar el seu benefactor...

## Distribució

* Aris Retsos : Ilyas Apostolou
* Despina Tomazani : Adonis
* Christos Tsangas : Gerassimos
* Christos Valavanidis : Fofi
* Zozo Zarpa : la mare d'Ilyas
* André Wilms

## Distincions

* Festival de cinema grec de 1986: Premi al millor guió; Premi a la millor pel·lícula de la Unió Panhel·lènica de Crítics de Cinema (PEKK)
* VIII edició de la Mostra de València: Palmera de plata

## Notes i referències

* ↑ La Photo a unifrance.org
* ↑ La Photo, a legrandaction
* ↑ La película francesa 'Poussière d'ange' obtiene el primer premio del festival, El País, 18 d'octubre de 1987
# I et pensaves que els teus pares eren estranys

I et pensaves que els teus pares eren estranys (títol original: And You Thought Your Parents Were Weird) és una comèdia de ciència-ficció estatunidenca dirigida per Tony Cookson, sortida l'any 1991. Ha estat doblada al català.

## Argument

Dos nens, Joshua i Max, orfes de pare, construeixen un robot, Newman, proveït d'intel·ligència artificial per ajudar la seva mare en totes les tasques domèstiques. Però, en una sessió d'espiritisme feta per Halloween, l'esperit del seu difunt pare pren possessió del robot. Els nois estan encantats del "retorn" del seu pare, però ell s'adona ràpidament que uns malfactors volen apoderar-se del robot…

## Repartiment

* Marcia Strassman: Sarah Carson
* Joshua John Miller: Joshua Carson
* Edan Gross: Max Carson
* John Quade: Walter Kotzwinkle
* Sam Behrens: Steve Franklin
* Alan Thicke: Matthew Carson / veu de Newman
* Susan Gibney: Alice Woods
* A. J. Langer: Beth Allen
* Robert Clotworthy: Mike Abbott
* Armin Shimerman: Jutge del concurs
* Allan Wasserman: Mel

## Nominacions

* Premis Saturn 1992:
** Millor jove actor (Joshua John Miller)
* Premis Young Artist 1993 :
** Millor jove actor (Joshua John Miller)
** Millor jove actor secundari (Edan Gross)
** Millor jove actriu secundària

## Referències

* 1 2 «I et pensaves que els teus pares eren estranys». esadir.cat.
* ↑ «And You Thought Your Parents Were Weird». The New York Times.
# I fanela me to 9

I fanela me to 9 (grec: Η φανέλα με το 9, el davanter número 9) és una pel·lícula dramàtica grega del 1989 dirigida per Pantelis Vulgaris. Va ser inscrita al 39è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Està basada en la novel·la de Menis Koumantareas i el guió va ser escrit per Vangelis Raptopoulos.

## Argument

El protagonista de la pel·lícula és el jove i desconegut futbolista Vassilis (Bill) Seretis en el seu intent de convertir-se en una estrella del camp sense dubtar davant cap obstacle. Travessant els camps del territori grec, de Tessalònica a Volos i d'allà a Atenes, Seretis coneix l'èxit i l'apoteosi, però alhora està immers en la solitud i la frustració.

## Repartiment

* Stratos Tzortzoglou com a Bill Seretis
* Themis Bazaka com a Kiki
* Nikos Bousdoukos com Giorgos Kapatos
* Stamatis Jelepis com a Spyros
* Katia Sperelaki com a Dora
* Nikos Tsachiridis com a Tsalikis
* Kostas Kleftogiannis
* Anna Avgoula com a Eva
* Stavros Kalaroglu
* Zano Danias
* Vangelis Pantazis
* Giannis Tsoubris
* Giannis Hatzigiannis
* Vasilis Vlahos
* Thanasis Mylonas com a Votsis

## Premis

Va guanyar els premis al millor muntatge i millor so al Festival Internacional de Cinema de Tessalònica.

## Referències

* ↑ «Berlinale: 1989 Programme». berlinale.de. [Consulta: 11 març 2011].

## Enllaços externs

* I fanela me to 9 a YouTube
# Gorgos (desambiguació)

Gorgos és el nom dels següents personatges:
* Gorgos de Messènia, fill d'Aristòmenes de Messènia i cap dels messenis el segle vii aC
* Gorgos de Messènia, fill d'Euclet, atleta i posteriorment polític del segle iii aC
* Gorgos de Xipre, rei de Salamina de Xipre del segle vi aC
* Gorgos de Iasos, diplomàtic de Iasos el segle iv aC
* Gorgos d'Ambràcia, tirà d'Ambràcia
* Gorgos, enginyer de mines al servei d'Alexandre el Gran
* Gorgos de Colofó, mitògraf conegut per una inscripció
* Gorgos, terrissaire

## Vegeu també

* Gorge (grec antic: Γόργη), prenom femení
* Gorgo (grec antic: Γοργώ), prenom femení
# Valentín Abecia

Valentín Abecia (Sucre, 6 de febrer de 1846 - ibíd., 10 de gener de 1910) fou un historiador i bibliògraf bolivià del segle xix. A més, va entrar en política i va esdevenir Vicepresident del Govern bolivià entre 1904 i 1909.
Fou el continuador de l'obra de René Moreno; va publicar en 1899 un volum de Adiciones a la Biblioteca Boliviana de Gabriel René Moreno; també va publicar Informes del virrey Abascal sobre el 25 de mayo y el 16 de julio de 1809 i una Història de Chuquisaca (no publicada fins a 1939), obres que l'acrediten com a excel·lent historiador.

## Referències

* ↑ Bridikhina, Evgenia «La historia contada desde Sucre: ideando el pasado colonial» (pdf). Ciencia y Cultura Nº 42, 01-06-2019, pàg. 64.
* ↑ TOLIN TORDOYA, FLORENCIO. LA VICEPRESIDENCIA DE LA REPÚBLICA (pdf) (tesi). La Paz: UNIVERSIDAD MAYOR DE SAN ANDRÉS, 2011.
* ↑ «Adiciones á la Biblioteca boliviana de Gabriel René-Moreno». Worldcat. [Consulta: 26 abril 2021].
* ↑ «Historia de Chuquisaca, con una monografía contemporánea». Worldcat. [Consulta: 26 abril 2021].
# Llengües gurage

Les llengües gurage (també conegudes com a guragie o ጉራጌ) són les llengües parlades pel poble gurage, un grup ètnic situat a la Zona Gurage del sud d'Etiòpia on hi ha gran diversitat ètnica. Les llengües gurage no constitueixen un agrupament lingüístic coherent, més aviat el terme és a la vegada lingüístic i cultural. El poble gurage parla un gran nombre de llengües separades, totes elles pertanyen a la branca sud de la família de les llengües semítiques etíops (la qual també inclou l'Amhàric). Aquests idiomes sovint reben el nom col·lectiu de «guraginya» per part dels altres etíops (-inya és el sufix amhàric per la majoria de les llengües semítiques d'Etiòpia.
Hi ha tres subgrups dialectals: del nord, de l'est i de l'oest. El gurage de l'est és el més proper a l'amhàric.
Els idiomes gurages s'escriuen amb l'alfabet etíop. El subconjunt del gurage té 44 glifs independents.
Aquestes llengües estan influïdes per les llengües cuixítiques, encara més que en el cas de l'amhàric.

## Idiomes

En el grup nord:
* Soddo (Kistane)
** Dialectes: Soddo, Goggot (Dobi)
En el grup est:
* Silt'e ells mateixos, però, no es consideren Gurage
** Dialectes: Ulbare, Wolane, Inneqor
* Zay (Zway)
En el grup oest:
* Inor
** Dialectes: Ennemor [Inor pròpiament dit], Endegegn, Gyeto
* Mesqan
* Mesmes (extint; de vegades considerat Inor)
* Sebat Bet Gurage
** Dialectes: Chaha, Ezha, Gumer, Gura, Muher
Sebat Bet (o Sebat Beit), és un grup en ell mateix; el terme significa literalment "Set cases"
Llengües semítiques :
Llengües semítiques occidentals i centrals :
# Dali

* No s'ha de confondre amb Dalí.
«Dali» té aquests significats:
* Dali (deessa), deessa de la caça.
* Dali (Ta-li) és el nom d'una dinastia de Nan Chao, que també va donar nom al país
* Toponímia:
** Dali (Yunnan), ciutat de la Xina.
** Regne de Dali, antic regne bai al territori de la Xina.
** Dali (Xipre), poble de Xipre.
# Vicia pannonica

La veça pannonica (Vicia pannonnica) és una planta lleguminosa de distribució latemediterrània (a la conca del Mediterrani i més enllà) i naturalitzada a molts més llocs. El nom específic de pannonica fa referència a Hongria, sent una planta farratgera molt important al sud d'Europa i sud-est d'Àsia.

## Descripció

És una planta anual (teròfit) fa de 20 a 60 cm d'alt i floreix d'abril a juliol. Tolera temperatures de fins -18 °C.

## Ús

Com farratgera s'adapta a sòls pesants (argilosos) i es fa servir, colgant-la, com adob verd

## Enllaços externs

* In vitro plant regeneration from Hungarian vetch (Vicia pannonica Crantz) using cotyledonary node explants
N. Sahin-Demirbag, H. Kendir, K.M. Khawar, M. AasimAnkara University, Faculty of Agriculture, Department of Field Crops, Diskapi, Ankara, Turkey
# Victor Leloup

Victor Leloup (Lieja, 13 de març de 1924 - Lieja, 22 de febrer de 2006) fou un pilot de motocròs belga, guanyador del primer Campionat d'Europa de motocròs mai disputat, el de 1952. Formà part també de la selecció belga que guanyà el Motocross des Nations el 1951.
Entre moltes altres victòries, el 1947 guanyà el primer motocròs disputat a La Citadelle de Namur, una cursa que amb els anys esdevindria Gran Premi de Bèlgica i arribaria a ser una de les més emblemàtiques d'aquest esport.
Domiciliat a Bressoux, al moment de la seva mort (esdevinguda a 81 anys) deixava tres filles i tres nets.

## Palmarès internacional

| Any | Motocicleta | 500cc | MXDN |
| 1951 | FN | - | 1r |
| 1952 | Saroléa | 1r | |
| 1953 | FN | 3r | |
| 1954 | FN | 3r | |
| 1955 | FN | 4t | |

### Notes

* ↑ La classificació consignada a MXDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Fins al 1951 inclòs no existia el Campionat d'Europa

## Referències

* 1 2 «Monsieur Victor Leloup» (en francès). enaos.com, 04-03-2006. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ Delforge, Paul. «Victor Leloup» (en francès). connaitrelawallonie.wallonie.be, 01-12-2013. [Consulta: 25 gener 2020].
* ↑ «MX and enduro in the 50's» (en anglès). mxbikes.com. Arxivat de l'original el 24 de novembre 2006. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «Le palmarès des Belges en motocross» (en francès). moto80.be. Arxivat de l'original el 12 de juliol 2011. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «Histoire du motocross» (en francès). membres.multimania.fr, 30-04-2006. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «Le Motocross à Namur, c'est fini !» (en francès). dhnet.be. La Dernière Heure, 16-11-2007. [Consulta: 25 agost 2010].

## Enllaços externs

* Referències a Victor Leloup al Web de la FIM (anglès)
* Referències a Victor Leloup al Web de la fereració belga Arxivat 2009-07-15 a Wayback Machine. (francès)
* Imatge de Victor Leloup (casc amb ulleres) i Auguste Mingels a començaments dels 50
Campions del Món de MX3$^1$ :
1952 - Leloup
1953 - Mingels
1954 - Mingels
1955 - Draper
1956 - Archer
1957 - Nilsson
1958 - Baeten
1959 - Lundin
1960 - Nilsson
1961 - Lundin
1962 - Tibblin
1963 - Tibblin
1964 - Smith
1965 - Smith
1966 - Friedrichs
1967 - Friedrichs
1968 - Friedrichs
1969 - Åberg
1970 - Åberg
1971 - De Coster
1972 - De Coster
1973 - De Coster
1974 - Mikkola
1975 - De Coster
1976 - De Coster
1977 - Mikkola
1978 - Mikkola
1979 - Noyce
1980 - Malherbe
1981 - Malherbe
1982 - Lackey
1983 - Carlqvist
1984 - Malherbe
1985 - Thorpe
1986 - Thorpe
1987 - Jobé
1988 - Geboers
1989 - Thorpe
1990 - Geboers
1991 - Jobé
1992 - Jobé
1993 - Martens
1994 - Hansson
1995 - Smets
1996 - King
1997 - Smets
1998 - Smets
1999 - Bartolini
2000 - Smets
2001 - Everts
2002 - Everts
2003 - Smets
2004 - Demaria
2005 - Breugelmans
2006 - Demaria
2007 - Demaria
2008 - Breugelmans
2009 - Renet
2010 - Campano
2011 - Bill
2012 - Walkner
2013 - Gerčar :
$^1$Del 1957 al 2002, era el Campionat del Món de Motocròs 500cc, 650cc el 2003 i MX3 d'ençà del 2004 (en cursiva, els Campionats d'Europa previs al mundial). :
# Valanginià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Paleogen | Paleocè | Danià | (més recent) |
| Cretaci | Superior | Maastrichtià | 72,1 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Campanià | 83,6 ± 0,2 | 83,6 ± 0,2 |
| Cretaci | Superior | Santonià | 86,3 ± 0,5 | 86,3 ± 0,5 |
| Cretaci | Superior | Coniacià | 89,8 ± 0,3 | 89,8 ± 0,3 |
| Cretaci | Superior | Turonià | 93,9 | 93,9 |
| Cretaci | Superior | Cenomanià | 100,5 | 100,5 |
| Cretaci | Inferior | Albià | ~ 113,0 | ~ 113,0 |
| Cretaci | Inferior | Aptià | ~ 125,0 | ~ 125,0 |
| Cretaci | Inferior | Barremià | ~ 129,4 | ~ 129,4 |
| Cretaci | Inferior | Hauterivià | ~ 132,6 | ~ 132,6 |
| Cretaci | Inferior | Valanginià | ~ 139,8 | ~ 139,8 |
| Cretaci | Inferior | Berriasià | ~ 145,0 | ~ 145,0 |
| Juràssic | Superior | Titonià | (més antic) |
| Comissió Internacional d'Estratigrafia (2020) ||||
El període Valanginià (de la ciutat de Valangin a Suïssa) és un estatge faunístic del Cretaci inferior. Comprèn el període entre fa 140,2 ± 3 milions d'anys i fa 136,4 ± 2 milions d'anys.

## Bibliografia

* Gradstein, F.M.; Ogg, J.G. & Smith, A.G.; (2004): A Geologic Time Scale 2004, Cambridge University Press.
* ↑ «Taula Cronostratigràfica Internacional v. 2020/03» (PDF). Comissió Internacional d'Estratigrafia. [Consulta: 17 març 2021].
# Villy

«Villy» té aquests significats:
* Villy (Ardenes), municipi al departament de les Ardenes (regió de Gran Est, França)
* Villy (Yonne), municipi al departament del Yonne (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Villy-en-Auxois, municipi al departament de la Costa d'Or (Borgonya - Franc Comtat)
* Villy-Bocage, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
* Villy-le-Bois, municipi al departament de l'Aube (Gran Est)
* Villy-le-Bouveret, municipi al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Villy-lez-Falaise, municipi al departament de Calvados (Normandia)
* Villy-le-Maréchal, municipi al departament de l'Aube (Gran Est)
* Villy-le-Moutier, municipi al departament de la Costa d'Or (Borgonya - Franc Comtat)
* Villy-le-Pelloux, municipi al departament de l'Alta Savoia (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Villy-en-Trodes, municipi al departament de l'Aube (Gran Est)
* Villy-sur-Yères, municipi al departament del Sena Marítim (Normandia)