OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muralles de Catí

Les muralles de Catí constitueixen actualment les restes de l'antiga muralla de la localitat de Catí (Alt Maestrat). Estan catalogades, per declaració genèrica, com a Bé d'Interès Cultural amb l'anotació ministerial número RI - 51-0011328, amb data d'anotació 22 de març de 2005, dins del Nucli històric catalogat al seu torn com BIC.

## Descripció historicoartística

La població de Catí, estava gairebé íntegrament emmurallada. La part sud de la localitat per les seves característiques orogràfiques, proporcionava una protecció natural que feia prescindible l'existència en la mateixa de mur de defensa.
No es tractava d'una gran muralla, sinó que el mur era un resguard i protecció de la població. Malgrat això era necessari comptar amb una sèrie de portals per poder entrar o sortir del recinte emmurallat. Malgrat que pràcticament tots aquests portals es conservaven en peu en els primers anys del segle xx, la construcció de la carretera de Catí a la "Venda de l'Aire" i de Catí a "L'Hostalet de Vilardecanes", va fer que s'enderroquessin part. Més tard, a 1922 es va enderrocar el portal de la "Font Nova" o de "Sant Vicent" (els quals tenien una capella sobre els portals que tenien estructura de torre cúbica, amb quatre pilars que en unir-se a la part alta en forma d'arc de mig punt donaven lloc a la porta d'accés), construint-se una nova capella per al sant damunt del dipòsit d'aigua de la font. Finalment, en 1932 es va procedir a la destrucció dels restants portals: el del carrer de Sant Roc (el qual posseïa un gruixut mur de defensa amb gairebé dos metres d'amplada), el del Cementiri antic i el de Sant Joan. La construcció d'aquests portals era molt similar, d'estructura molt senzilla igual que els materials i tècniques constructives emprats per a aquesta; es trobaven adossats als llenços de la muralla, que en alguns casos s'havien convertit en part d'habitatges, reduint-se a una simple porta a la qual s'accedia travessant un arc de mig punt.
A 1462, a causa del conflicte bèl·lic que s'estava produint en l'anomenada Guerra dels dos Peres, Catí es va veure en la necessitat de reforçar la seva protecció, per la qual cosa va renovar les portes d'accés al recinte emmurallat així com els seus sistemes de tancament i restaurar els llenços dels murs que s'havien destruït.
Existeix documentació acreditativa de l'empedrat del portal anomenat de la "Font Vella", aproximadament a 1528, amb motiu d'haver de passar per ell rei Carles I d'Espanya per anar a les Corts de Montsó.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2308.
* ↑ «Murallas». Generalitat de València. [Consulta: 28 desembre 2021].
* 1 2 3 4 Carbó Miralles, Joaquím. «Catí, bé d'interés cultural», 2004. Arxivat de l'original el 2013-07-14. [Consulta: 19 maig 2014].
* ↑ «Conjunto Histórico». Generalitat de València. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «Guía monumental (arte e historia) y turística de Catí, Castellón» (en castellà). arteguias. [Consulta: 28 desembre 2021].
# Refugi de Besali

El refugi de Besalí és un refugi de muntanya de la Parròquia d'Ordino (Andorra) a 2.100 m d'altitud i situat sota el pic de Besalí a la vall de Rialb.
# Rhinogobius longyanensis

Rhinogobius longyanensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Fujian (la Xina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chen I-S., Y.-H. Cheng & K.-T. Shao. 2008. A new species of Rhinogobius (Teleostei: Gobiidae) from the Julongjiang Basin in Fujian Province, China. Ichthyological Research, 55 (4): 335-343.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Resolució 1869 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1869 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 25 de març de 2009. Després de recordar les resolucions anteriors sobre Bòsnia i Hercegovina, el Consell donar la benvinguda a la designació de Valentin Inzko com a Alt Representant per a Bòsnia i Hercegovina com a substitut de Miroslav Lajčák.
Alhora, el Consell va reafirmar l'autoritat de l'Alt Representant en el terreny en virtut de la interpretació de l'annex 10 sobre la implementació civil de l'Acord de Dayton per a la pau a Bòsnia i Hercegovina i el seu paper l'orientació i la coordinació de les activitats de les organitzacions i organismes civils implicats en ajudar les parts a aplicar l'Acord.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL, ADOPTING RESOLUTION 1869 (2009), WELCOMES DESIGNATION OF NEW HIGH REPRESENTATIVE FOR BOSNIA AND HERZEGOVINA». United Nations, 25-03-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1867 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1867 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 26 de febrer de 2009. Recordant les resolucions anteriors sobre Timor Oriental, i a petició del seu govern, el Consell amplia el mandat de la Missió Integrada de les Nacions Unides a Timor Oriental (UNMIT) un any més, fins al 26 de febrer de 2010, encomanant-li que prestés suport a les eleccions locals d'aquest any.
El Consell reconeix el paper important de la UNMIT en la promoció de la pau, l'estabilitat i el desenvolupament al país després de la crisi de 2006 i els atacs contra el president i el primer ministre el 2008, assenyalant que la situació política i de seguretat actual, encara que generalment tranquil·la, es mantenia fràgil. Va encoratjar la UNMIT a donar suport al Govern en els seus esforços per reformar el sector de la seguretat, donant suport a la represa gradual de les responsabilitats de la Policia Nacional de Timor Oriental supervisada pel govern timorès i la UNMIT. També es va demanar a la UNMIT que intensifiqués els seus esforços per ajudar a la formació, la tutoria, el desenvolupament institucional i l'enfortiment de la PNTL, amb l'objectiu de millorar la seva eficàcia.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS TIMOR-LESTE MISSION UNTIL 26 FEBRUARY 2010 AT CURRENT STRENGTH, NOTING CALM BUT FRAGILE SECURITY SITUATION». United Nations, 26-02-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ricard Zariquiey

Ricard Zariquiey és el nom dels següents personatges:
* Ricard Zariquiey i Álvarez ((Barcelona, 1897 - Barcelona, 1965) pediatre, carcinòleg i filantrop català.
* Ricard Zariquiey i Cenarro (Caparroso, 1870 - Arenys de Munt, 1943) pediatre, entomòleg i carcinòleg català, d'origen navarrès
# Ricard Zariquiey i Cenarro

Ricard Zariquiey i Cenarro (Caparroso, Navarra, 1870 - Arenys de Munt, 8 de setembre de 1943) fou un pediatre, entomòleg i carcinòleg català, d'origen navarrès. Va ser pare del també pediatre i entomòleg Ricard Zariquiey i Álvarez.
Traslladat a Barcelona de jove, es va llicenciar en Medicina, a la Universitat de Barcelona el 1892. Es va especialitzar en pediatria i publicà un gran nombre d'opuscles i llibres de tema mèdic.
Encara com estudiant, el 1890, va començar a treballar com a practicant a la Casa de Maternitat i Expòsits de Barcelona. Quan acabà la carrera, hi segueix exercint com a metge intern, i al cap de quatre anys d'internat, és contractat com a metge numerari fins al 1916. Finalment va ser nomenat director, càrrec que conserva fins a la seva mort.
Zariquiey Cenarro també va ser un dels iniciadors a Espanya, des de 1917, de la bioespeleologia, és a dir, l'estudi dels animals que viuen a les coves. Era aquests estudis anava acompanyat pel seu fill Ricard, ja que durant alguns anys, els dos es van unir per a treballar en l'estudi de la fauna cavernícola. En la interpretació de les activitats dels Zariquiey, del pare i el fill, sovint apareixen dubtes sobre l'autoria, ja que, encara que ells signaven les seves obres amb els dos cognoms, quan altres autors van parlar d'ells no els utilitzaven per fer aquesta diferenciació.
Va reunir importants col·leccions en coleòpters, lepidòpters, himenòpters o aràcnids.
El 1955, el Dr. Francesc Español li va dedicar una nova espècie de escarabat cavernícola que va descobrir en l'exploració de l'"Avenc de les Gralles", proper a les "Coves de la Fou de Bor" a Bor (Cerdanya). La va anomenar Speophilus cenarroi.
Va residir a Arenys de Munt on es va fer construir una gran mansió anomenada "Can Zariquiey", que avui dia encara es conserva.

## Referències

* ↑ «Ricard Zariquiey i Cenarro». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Ricard Zariquiey i Cenarro». Galeria de Metge Catalans. Col·legi Oficial de Metges de Barcelona. [Consulta: 31 maig 2018].
* ↑ Auroux, Lluís. «Ricardo Zariquiey Cenarro». Associació Catalana de Bioespeleologia. [Consulta: 31 maig 2018].
* ↑ Espanyol i Coll, Francesc «Ricard Zariquiey Cenarro». Butlletí de la Institució Catalana d'Història Natural, 37, 1949 [Consulta: 31 maig 2018].
# Ricard Zariquiey i Álvarez

Ricard Zariquiey i Álvarez (Barcelona, 3 de gener de 1897 - Barcelona, 27 de gener de 1965) fou un pediatre, carcinòleg i filantrop català. Era fill del també pediatre i carcinòleg Ricard Zariquiey i Cenarro.
Va estudiar medicina, a la Universitat de Barcelona, obtenint el títol el 1918. Especialitzat en pediatria, va seguir formant-se a París i Lausana. El seu interès per la història natural es va centrar en el principi de l'entomologia.
El 1917, sent encara estudiant, va començar a dedicar-se, juntament amb el seu pare, a recollir i estudiar coleòpters, dedicant la major part de la seva atenció a les espècies de les coves descobrint nombroses novetats d'alt valor científic.
Els seus mètodes originals de recollida van donar com a resultat el descobriment d'un gran nombre de noves formes interessants en una extensa zona del nord d'Espanya. En una sèrie de publicacions que va aparèixer entre 1917 i 1940 (però sobretot entre 1917 i 1927) van contribuir en gran manera al coneixement dels escarabats espanyols, especialment el Bathysccinae.
Pare i fill van crear una de les col·leccions més importants del món de les escarabats cavernícoles. La Col·lecció Zariquiey, del Museu de Ciències Naturals de Barcelona, inclou les col·leccions d'ambdues generacions. Aproximadament 6.000 lots d'espècimens estan disponibles.
Després de la mort del seu pare, el 1943, el Dr. Zariquiey es va interesar pels crustacis, centrant-se en l'estudi dels decàpodes. Així que, tot i dedicar-se professionalment a la medicina, Zariquiey era un conegut pediatre a Barcelona, va ser un dels principals experts en crustacis decàpodes a Europa, i el seu coneixement de les espècies mediterrànies d'aquest grup va ser immillorable.
Va ser president de l'Institució Catalana d'Història Natural (1929-1930), col·laborador actiu Museu de Zoologia de Barcelona, membre de l'Acadèmia i Laboratori de Ciències Mèdiques de Barcelona i de la Societat Catalana de Pediatria.

## Referències

* ↑ Auroux, Lluís. «Ricardo Zariquiey Álvarez». Associació Catalana de Bioespeleologia. [Consulta: 1r juny 2018].
* ↑ «Col·lecció Zariquiey». Institut de Ciències del Mar. [Consulta: 2 juny 2018].
* ↑ «Ricard Zariquiey i Álvarez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Resolució 1883 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1883 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 4 d'agost de 2009. Després de recordar les resolucions 1770 (2007) i 1830 (2008) sobre la situació a l'Iraq, i petició del govern d'aquest país, el Consell va decidir ampliar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides per a l'Iraq (UNAMI) i del Representant Especial del Secretari General durant un any més.
El Consell de Seguretat va reiterar el seu suport al poble i al govern de l'Iraq en els seus esforços "per construir una nació segura, estable, federal, unitària i democràtica, basada en l'imperi de la llei i el respecte dels drets humans", i va autoritzar al cap de la UNAMI a assessorar al govern iraquià per avançar en el diàleg nacional i la reconciliació política, i a desenvolupar els processos per celebrar eleccions i referèndums. També va demanar al Secretari General que informés trimestralment sobre els progressos realitzats en el compliment de totes les responsabilitats de la UNAMI.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS MANDATE OF UNITED NATIONS IRAQ MISSION FOR 12 MONTHS, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1883 (2009)». United Nations, 07-08-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1881 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1881 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juliol de 2009. El Consell va aprovar estendre el mandat de l'Operació Híbrida de la Unió Africana i les Nacions Unides al Darfur (UNAMID) durant un any fins al 31 de juliol de 2010.
El Consell també va demanar a totes les parts les parts en el conflicte a la província sudanesa del Darfur la cessació immediata de les hostilitats, inclosos els atacs a civils, personal de l'ONU i personal humanitari i, que totes elles es comprometin a un alto el foc sostingut i permanent. El Consell també va reiterar que no es podia solucionar militarment el conflicte del Darfur i que era essencial per restablir la pau un acord polític inclusiu. També va declarar que els atacs i amenaces a la UNAMID eren inacceptables. També va instar la col·laboració del govern del Sudan en el Status of Forces Agreement assolit en 2008 amb la UNAMID pel que fa als visats per al personal i l'autorització de vols.
El Consell va reiterar que no pot haver-hi una solució militar al conflicte a Darfur, i que "un acord polític inclusiu i el desplegament reeixit de la UNAMID són essencials per restablir la pau". Els atacs o les amenaces contra la UNAMID eren inacceptables, va afegir, reiterant la seva condemna dels anteriors atacs dels grups armats i exigint que no es tornin a produir aquests atacs. També va demanar al Secretari General de les Nacions Unides la presentació d'un pla de treball estratègic amb punts de referència i recomanacions sobre el mandat i la configuració de l'UNAMID.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL VOTES UNANIMOUSLY TO AUTHORIZE MANDATE EXTENSION FOR AFRICAN UNION-UNITED NATIONS HYBRID OPERATION IN DARFUR». United Nations, 30-07-2009.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Regiment de Nostra Senyora del Roser

El Regiment de Nostra Senyora del Roser fou una unitat militar de l'Exèrcit Regular de Catalunya durant la Guerra de Successió.

## Història

Aquest regiment fou llevat el 28 de juliol 1713, després de la declaració de guerra de les autoritats de Catalunya contra el Duc d'Anjou i el Regne de França. La major part dels seus membres procedien del Regiment de Reials Guàrdies Catalanes.
Va participar en nombrosos episodis durant el setge de Barcelona, com la defensa del convent dels Caputxins, la batalla del Baluard de Santa Clara i la batalla de l'11 de Setembre.

## Uniforme

L'uniforme d'aquest regiment era similar al de les Reials Guàrdies, d'on procedien bona part dels seus efectius. La casaca era de color groc de fons amb la divisa vermella i botons folrats vermells. En els primers mesos, la jupa i calces eren de color cru, però a partir de novembre de 1713 passen a ser de color vermell.

## Referències

* 1 2 Hernàndez i Riart, 2007, p. 222-223.

## Bibliografia

* Hernàndez, Francesc Xavier; Riart, Francesc. Els Exèrcits de Catalunya (1713-1714). Uniformes, equipaments i organització. Barcelona: Rafael Dalmau Editor, 2007. ISBN 978-84-232-0713-8.

## Vegeu també

* Guerra dels catalans (1713-1714)
# Richard Stone

John Richard Nicholas Stone (Londres, Anglaterra 1913 - Cambridge 1991) fou un economista i professor universitari anglès guardonat amb el Premi Nobel d'Economia l'any 1984.

## Biografia

Va néixer el 30 d'agost de 1913 a la ciutat de Londres. Va estudiar economia a la Universitat de Cambridge, on es graduà el 1936 sota la direcció de Hermann Kahn, John Maurice Clark i John Maynard Keynes. Durant la Segona Guerra Mundial fou company de James Meade al Servei Central d'Informació Econòmica del Govern Britànic, i fou l'encarregat de mantenir converses, en representació del govern, entorn de la creació d'un sistema internacional de comptabilitat nacional.
Va ser professor de la Universitat de Cambridge des de 1945 fins al 1980, esdevenint en diverses ocasions professor convidat per part de la Universitat Johns Hopkins de Baltimore (EUA). Va morir el 6 de desembre de 1991 a la ciutat de Cambridge.

## Recerca econòmica

Al llarg de la seva vida va compatibilitzar la docència amb l'exercici de missions per a l'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmic (OCDE) i per a l'Organització de les Nacions Unides (ONU). Els models de comptabilitat nacional van ser introduïts per inspiració de Keynes, Stone i Meade van sistematitzar l'ús d'un volum creixent d'informació estadística en un sistema organitzat, que Stone va refinar fins a convertir-lo en la base de la moderna anàlisi macroeconòmic. Va inventar un esquema de doble entrada, extensió del sistema de partida doble empresarial, en un model econòmic amb quatre agents agregats: les famílies, les empreses, el sector públic i el sector exterior. El sistema creat per Stone ha permès el seu ús per països i corrents de pensament molt diverses.
L'any 1983 fou guardonat amb el Premi Nobel d'Economia pel desenvolupament de models comptables usats a nivell nacional i internacional.

## Obra seleccionada

* 1944: National Income and Expenditure, amb James Meade
* 1954: The Measurement of Consumers. Expenditure and Behavior in the United Kingdom, 1920-1938
* 1966: Mathematics in the Social Sciences and Other Essays
* 1970: Mathematical Models of the Economy and Other Essays
* 1971: Demographic Accounting and Model Building
* 1973: Transition and Admission Models in Social Demography
* 1975: Direct and Indirect Constraints in the Adjustment of Observations
* 1980: A Simple Growth process Tending to Stationarity
* 1982: The Relationship of Demographic Accounts to National Income and Product Accounts

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel d'Economia 1984 (anglès)
# Resolució 2408 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2408 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de març de 2018. Després de recordar la Resolució 2158 (2014) sobre Somàlia, el Consell va ampliar de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides a Somàlia (UNSOM) fins al 31 de març de 2019.
El Consell va subratllar la importància del suport de la UNSOM al procés polític liderat pel Govern Federal de Somàlia, i va demanar que continués donant suport als esforços del govern per combatre l'extremisme violent i reforçar la seva capacitat per combatre el terrorisme. També va condemnar els darrers atacs d'Al-Xabab, i va expressar profunda preocupació per la presència de grups vinculats a Estat Islàmic.

## Referències

* ↑ Security Council Extends Assistance Mission in Somalia until 31 March 2019, Unanimously Adopting Resolution 2408 (2018), un.org, 27 de març de 2018
* ↑ Somalia: UN Security Council extends mandate of UNSOM, garoweonline.com

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2404 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2404 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 28 de febrer de 2018. Després de recordar les resolucions 1876 (2009), 2030 (2011), 2048 (2012), 2092 (2013), 2103 (2013), 2157 (2014), 2186 (2014), 2203 (2015), 2267 (2016) i 2343 (2017) sobre la situació a Guinea Bissau, el Consell va ampliar el mandat de l'Oficina Integrada de les Nacions Unides per la Consolidació de la Pau a Guinea Bissau (UNIOGBIS) fins al 28 de febrer de 2019. També va decidir revisar les sancions imposades a Guinea Bissau i es va comprometre a adoptar mesures addicionals si la seva crisi continuava empitjorant.

## Contingut

El Consell va demanar a UNIOGBIS que donés suport a implementar els acords de Conakry de 2016 i el full de ruta establert per la Comunitat Econòmica dels Estats de l'Àfrica Occidental (ECOWAS) on es preveu facilitar un diàleg polític i un procés de reconciliació nacional amb la celebració d'eleccions en 2018, enfortir les autoritats i recolzar les autoritats en la lluita contra el narcotràfic i el crim organitzat.
El Consell també va convidar totes les parts a respectar els acords, manifestant la seva disposició a revisar les sancions contra aquells que obstaculitzin els acords i a prendre mesures addicionals si la situació a Guinea Bissau empitjorava.

## Referències

* ↑ Security Council Extends Mandate of United Nations Integrated Peacebuilding Office in Guinea-Bissau, Unanimously Adopting Resolution 2404 (2018), un.org, 28 de febrer de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 2406 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2406 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 15 de març de 2018. El Consell va prorrogar el mandat de la Missió de les Nacions Unides al Sudan del Sud per un any més fins al 15 de març de 2019, demanant a les parts que acabessin amb els combats, i manifestant la seva intenció de considerar un nou embargament d'armes contra tots aquells que obstaculitzin el procés de pau.
Pel que fa als components de la UNMISS, es mantenen en un límit de 17.000 militars, una força de protecció regional de 4.000 efectius i 2.101 policies. El Consell va exigir als líders polítics de Sudan del Sud que mantinguin l'alto el foc acordat el 22 de maig de 2017.

## Referències

* ↑ Adopting Resolution 2406 (2018), Security Council Renews South Sudan Mission Mandate, Signalling Intention to Consider New Arms Embargo, un.org, 15 de març de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org