OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ranefer

Ranefer (o Ranofer) va ser un príncep d'Egipte de la IV dinastia (Regne Antic d'Egipte). El seu nom prové del déu egipci Ra i de la paraula egípcia nefer (nfr), que significa "bellesa".
Nauny en jeroglífic :
Ranefer, que tenia el títol de "Fill dels Rei", era un fill del faraó Sneferu, que va ser el primer governant de la IV dinastia. La seva mare era l'esposa o la concubina de Sneferu; el seu nom no se sap. Els germans grans de Ranefer eren Nefermaat I i Rahotep. Tots van morir abans que Sneferu i el seu germà petit Khufu es va convertir en el seu successor.
Ranefer va treballar com a supervisor del seu pare, ja que també tenia el títol de "Supervisor de Djed-Sneferu", i va ser enterrat dins d'una tomba de mastaba a Meidum. A la tomba s'hi van trobar restes de vísceres embolicades amb lli. El cos de Ranefer és la millor representació de les tècniques de momificació que es practicaven durant el Regne Antic. El seu cos estava orientat a l'est i estava modelat i pintat. Els cabells de la mòmia estaven pintats de negre, les celles i els ulls de verd, mentre que la boca la tenia pintada de vermell. Els seus genitals també es van modelar acuradament, el cervell es va mantenir al crani i les seves vísceres es van trobar en un vas canopi a la tomba.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 61.
* 1 2 «Children and grandchildren of Sneferu» (en anglès). Ancient Egypt online. [Consulta: 14 maig 2020].
* ↑ «Seneferu» (en anglès). mathstat.slu.edu. Arxivat de l'original el 2019-04-25. [Consulta: 14 maig 2020].
* ↑ Way, 2011.
* ↑ «Egyptian Pharaoh Sneferu and His Overachieving Children» (en anglès). The Aten Sequence Books, 06-04-2013. [Consulta: 14 maig 2020].
* ↑ Dodson i Ikram, 1998, p. 110-111.
* ↑ Flinders Petrie i Griffith, 2011.
* ↑ McArthur, 2011, p. 17.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Ikram, Salima. The Mummy in Ancient Egypt: Equipping the Dead for Eternity (en anglès). Thames & Hudson, 1998. ISBN 978-0500050880.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Flinders Petrie, William Matthew; Griffith, Francis Llewellyn. Medum (en anglès). Nabu Press, 1923 (reimprès el 2011). ISBN 978-1175025852.
* McArthur, Riana «The Evolution of the Technique of Human Mummification (ca.5000 BCE – ca.395 CE)» (en anglès). Ancient Cultures Project, 2011. DOI: 10.13140/RG.2.2.25476.37769.
* Way, Justine Victoria. From Privilege to Poverty: The Life-cycle of Pyramid Settlements During the Old Kingdom (en anglès). Proquest, Umi Dissertation Publishing, 2011. ISBN 978-1243985590.
# Resolució 243 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 243 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 12 de desembre de 1967 després d'examinar l'aplicació de la República Popular del Iemen del Sud per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la República Popular del Iemen del Sud fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1976)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Sant Vicenç del Mas de l'Ensenyat

Sant Vicenç del Mas de l'Ensenyat és una capella romànica del Mas de l'Ensenyat, al poble de Castissent, de l'antic terme municipal Fígols de Tremp, integrat actualment en el de Tremp, de la comarca del Pallars Jussà.
És en ruïnes.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Sant Vicenç del Mas de l'Ensenyat al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rang

«Rang» té aquests significats:
* Rang, posició jeràrquica dins l'escalafó militar, expressada pel grau militar
* Rang (confucianisme)
* Rang dinàmic, concepte físic aplicable a qualsevol senyal que variï en funció d'una determinada variable independent.
* Selecció per rang (algorisme genètic).
* Matemàtiques:
** Rang (àlgebra lineal).
** Rang d'un conjunt de vectors.
# Maccabi Ironi Asdod

El Maccabi Ironi Asdod (hebreu: מכבי עירוני אשדוד), és un club de futbol Israelià de la ciutat d'Asdod. El club es va establir el 1961. En 1999 el municipi d'Ashdod va iniciar una unió del club amb el rival municipal Hapoel Ashdod. I configurar un nou club. Moadon Sport Ashdod.

## Història

El 1961 es va establir el Maccabi Ashdod Football Club. Al final de la temporada 1979/80, l'equip va avançar cap a la quarta divisió d'Israel. Al final de la temporada 1992/93, l'equip va avançar cap a la primera divisió d'Israel. En la temporada 1997/98 l'equip va arribar a les semifinals de la Copa d'Israel. I va perdre davant el Maccabi Haifa. El juliol del 1999, el club ha estat eliminat com a resultat de la consolidació.

### Reconstrucció

A l'abril de 2015, a iniciativa dels fanàtics, es va restablir el club. També es va establir un nou departament de joventut. Al final de la temporada 2015/2016, el grup sènior del club avançar cap a la quarta divisió d'Israel (Liga Bet).

## Vegeu també

* Maccabi Asdod B.C.

## Enllaços externs

* Maccabi Ironi Asdod - Lloc web oficial (hebreu)
# Riu Longyear

El riu Longyear (en noruec: Longyearelva) és un riu que discorre per la vall de Longyear, passant per la ciutat de Longyearbyen i que drena a l'Adventfjorden, a l'illa de Spitsbergen, Svalbard, Noruega. Es diu així per l'industrial nord-americà John Munroe Longyear.

## Referències

* ↑ NASA Visible Earth: Spitsbergen, Svalbard.
* ↑ García-Moyano, Antonio et al. 2015. Novel and Unexpected Microbial Diversity in Acid Mine Drainage in Svalbard (78° N), Revealed by Culture-Independent Approaches. Microorganisms 3: 667–694, p. 670.
* ↑ «Longyearelva». Institut Polar Noruec. Arxivat de l'original el 7 d’abril 2012. [Consulta: 7 abril 2012].
* ↑ «Longyeardalen». Institut Polar Noruec. Arxivat de l'original el 7 abril 2012. [Consulta: 7 abril 2012].
# Gran Premi de Corea

El Gran Premi de Corea és una carrera puntuable pel campionat mundial de Fórmula 1 que s'ha disputat per primera vegada el 24 d'octubre del 2010, en el circuit urbà de Yeongam, a Yeongam (Corea del Sud).

## Guanyadors del Gran Premi de Corea

| Any | Pilot | Equip | Circuit | Resultats |
| 2010 | Fernando Alonso | Ferrari | Yeongam | Resultats |
| 2011 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Yeongam | Resultats |
| 2012 | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Yeongam | Resultats |
# Iniciativa Portenya

Grup Polític Iniciativa Portenya és un partit polític valencià d'àmbit local, l'àmbit concret d'actuació del qual és el El Port. El seu objectiu principal és aconseguir la segregació del nucli urbà d'El Port, als seus estatuts apunten a que una vegada aconseguit aquest es dissoldrà el partit polític.
El partit es defineix com una "associació de caràcter civico-social que naix com a manifestació d'un sentiment porteny, sentiment de poble diferenciat". La marca política se sostinguda per l'associació de veïns que rep el mateix nom, Iniciativa Portenya. Fins a novembre de 2013 rebia el nom de Segregación Portenya.

## Referències

* ↑ «Iniciative Portenya: Objectius». Arxivat de l'original el 2019-05-15. [Consulta: 15 maig 2019].
* ↑ «Iniciativa Portenya: Ponència marc». Arxivat de l'original el 2019-05-15. [Consulta: 15 maig 2019].
* ↑ Iniciativa Portenya: Qui som?
* ↑ Segregació Portenya oficialitza el seu canvi de denominació a Grup Polític Iniciativa Portenya
# Futbol a Sierra Leone

El futbol és l'esport més popular a Sierra Leone. És dirigit per l'Associació de Futbol de Sierra Leone (SLFA).

## Competicions

* Lligues:
** Sierra Leone National Premier League
** Sierra Leone National First Division
* Copes:
** Sierra Leone FA Cup
** Sierra Leone Charity Shield

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* East End Lions FC
* Mighty Blackpool FC
* Ports Authority FC
* FC Kallon
* Real Republicans FC
* Kamboi Eagles FC
* Old Edwardians FC
* Diamond Stars FC
* FC Johansen
* Freetown United FC
* Wusum Stars FC
* Bai Bureh Warriors FC

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1970
* Ismael Dyfan
* Nahim Khadi
* Sam Obi Metzger Sr
Des de 1980
* Atto Mensah
Des de 1990
* Leslie Allen
* Lamin Conteh
* Kemokai Kallon
* Brima Kamara
* Mohamed Kanu
* Musa Kanu
* Gbassay Sessay
* Komba Yomba
Des de 2000
* Kewullay Conteh
* Mohamed Kallon
* Ibrahim Kargbo
* Paul Kpaka
* Mustapha Sama
* Sheriff Suma
Des de 2010
* Mohamed Bangura
* Umaru Bangura
* Kei Kamara
* Mohamed Kamara

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Nacional de Sierra Leone | 30.000 | Freetown |
| 2 | Estadi de Bo | 25.000 | Bo |

## Vegeu també

* Associació de Futbol de Sierra Leone
* Selecció de futbol de Sierra Leone

## Referències

* ↑ Falola, Toyin; Jean-Jacques, Daniel. Africa: An Encyclopedia of Culture and Society [3 volumes: An Encyclopedia of Culture and Society]. ABC-CLIO, 14 desembre 2015, p. 1070. ISBN 9781598846669.
* ↑ «About us». Sierra Leone Football Association. Arxivat de l'original el 2021-05-13. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Member Association - Sierra Leone». Arxivat de l'original el 2018-12-15. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Sierra Leone National Premier League». Sierra Leone Football Association. Arxivat de l'original el 2020-07-25. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Sierra Leonean FA Cup». Sierra Leone Football Association. Arxivat de l'original el 2021-05-13. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Sierra Leone - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Sierra Leone - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Africa Greatest All-Time 23 member team(excluding Cameroon, Ghana, Ivory Coast, South Africa, Nigeria and North Africa)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Subsaharan Africa Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Sierra Leone All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «All Time African All Stars». pesstatsdatabase.com. Arxivat de l'original el 2019-08-12. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Refugi dels Estanys d'Ensagents

El refugi dels Estanys d'Ensagents és un refugi de muntanya de la Parròquia d'Encamp (Andorra) a 2.420 m d'altitud i situat sota els Estanys d'Ensagents i just sota la collada d'Entinyola i a la dreta del riu d'Ensagents.
Ampliació d'informació: Hi ha vuit llits (quatre lliteres de ferro). On només hi ha quatre matalassos. La part del pastor no té llit, però sí una llar de foc.
A la part del refugi lliure hi ha una estufa de llenya (consumeix molta llenya i són necessàries pastilles per encendre el foc). En el refugi hi ha eines per tallar llenya (serra, destral, etc.) conservades en bon estat. (Tot i que a l'hivern la llenya és molla i és difícil mantenir el foc encès.)
Hi ha una font a l'exterior que porta aigua del riu, això no obstant, a l'hivern o està congelada o la neu la tapa i és inaccessible.
# Línia D del RER de l'Illa de França

Mapa RER Línia D :
La línia D de l'RER, més sovint anomenada simplement RER D, és una línia de la réseau express régional d'Île-de-France que enllaça una gran part de la regió de l'Illa de França de nord-sud. Enllaça Orry-la-Ville (ramal D1) et Creil (ramal D3) al nord a Melun (ramal D2) et Malesherbes (ramal D4) al sud, passant pel cor de París.
Oberta per etapes de 1987 a 1996, és la primera línia de RER per la seva longitud amb Plantilla:Unité i és la línia de SNCF d'Illa de França més freqüentada amb fins a 550.000 viatgers i 440 trens per dia feiner. La quasi totalitat de la línia se situa a Illa de França. No posseeix més de tres estacions a París intramurs, Gare de Lyon, Châtelet - Les Halles i Gare du Nord.

## Referències

* ↑ PDF Dossier de presse du programme D Maintenant !

## Bibliografia

* Bruno Carrière, Bernard Collardey, Les trains de banlieue, tomes I et II, éditions La Vie du Rail, 1999. ISBN 2902808763.
* Jean Tricoire, Le RER - Le Réseau francilien, éditions RATP, 2002, 144 pages.
* Magazine Rail passion hors-série Plantilla:Numéro9, Spécial Île-de-France, novembre 2006, 98 pages.
# Rhamdia itacaiunas

Rhamdia itacaiunas és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pardices, A., E. Bermigham i A. Montilla & I. Doadrio 2002: Evolutionary history of the genus Rhamdia (Teleostei: Pimelodidae) in Central America. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 25: 172-189.
* Silfvergrip, A.M.C. 1996. A systematic revision of the Neotropical catfish genus Rhamdia (Teleostei, Pimelodidae). Stockholm University and Swedish Museum of Natural History. 156 pp. + 8 pls.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobiopsis malekulae

Gobiopsis malekulae és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ Steindachner, F. 1861. Beiträge zur Kenntniss der Gobioiden. Sitzungsber. Math.-Naturwiss. Classe K. Akad. Wiss. Wien v. 42 (for 1860): 283-292, Pl. 1.
* ↑ «Gobiopsis malekulae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ [ FishBase] (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sant German de l'Erm

Sant German de l'Erm (en francès Saint-Germain-l'Herm) és un municipi d'Alvèrnia-Roine-Alps, al nord d'Occitània. Administrativament, pertany al departament francès del Puèi Domat.
# II Cimera Amèrica del Sud-Països Àrabs

La II Cimera Amèrica del Sud-Països Àrabs (ASPA) va ser inaugurada oficialment per l'emir de l'Estat de Qatar, Hamad bin Khalifa Al-Thani el 31 de març de 2009. En l'esdeveniment van participar els 22 països de la Lliga Àrab i 12 de la Unasur, per tractar temes d'interès per a ambdós blocs regionals.
Un dels esdeveniments de la cimera va ser la proposta del president de Veneçuela Hugo Chávez per crear una moneda anomenada el petro per a reemplaçar el dòlar com a moneda de reserva internacional. Chávez també va criticar al Tribunal Penal Internacional per dictar ordre de captura contra el president del Sudan, Omar al-Bashir, en lloc de fer-ho contra l'expresident nord-americà George Bush.

## Agenda

El principal tema de l'agenda inclou la proposta de mesures per enfrontar la crisi financera mundial i la seva repercussió en ambdues regions. A més es van abordar temes relacionats amb la integració Sud/Sud, el suport a la legitimitat de la causa palestina, i també l'estímul del comerç i la inversió recíprocs.

## Referències

* ↑ (castellà) Chávez arremet contra el TPI i convida a visitar Caracas el president del Sudan

## Enllaços externs

* Conclou cimera àrab-sud-americana i adopta Declaració de Doha Arxivat 2009-04-08 a Wayback Machine.
# Refugi dels Ibons de Bachimaña

El Refugi dels ibons de Bachimaña està situat al sud de l'Ibon baix de Bachimaña al terme municipal de Panticosa a 2.200 m d'altitud. Està situat en un conjunt de circs glacials, rodejat de gran quantitat d'ibons i grans cims. És un refugi de muntanya guardat tot l'any amb 80 places en habitacions amb dutxa i bany. Disposa d'aigua corrent, dutxes i lavabos, aigua calenta, servei de bar i menjador, infermeria, armariets, calcer de descans i aula polivalent. També ofereix telèfon i sistema de telecomunicacions per a socors. És titularitat de la Federació Aragonesa de Muntanyisme i va ser inaugurat el 14 de juliol de 2012.

## Activitats

És punt de partida per a molts excursionistes, per a practicar el senderisme pel GR 11, travesses i ascensions a cims de més tres mil metres com els Infierno occidental, oriental i central, el Gran Facha o el Garmo Negro i Argualas. A l'hivern es poden realitzar recorreguts i ascensions amb esquís de muntanya. Es pot combinar l'estada amb el refugi de muntanya de Casa de Piedra, al Balneari de Panticosa a 1.636 m.

## Referències

* 1 2 «Refugio de los Ibones de Bachimaña -- alberguesyrefugiosdearagon.com». [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «Refugio Ibones de Bachimaña» (en castellà). Gorgol.com, 06-07-2012. Arxivat de l'original el 31 d’agost 2017. [Consulta: agost 2017].
* 1 2 «Diario Aragones :: Radio Ebro - Los ibones de Bachimaña estrenan refugio de montaña» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-07-18. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ Millán, Vicente. «Bachimaña» (en espanyol europeu). [Consulta: 31 agost 2017].
# Lo que nunca muere

Lo que nunca muere és una pel·lícula espanyola dels gèneres bèl·lic i dramàtic estrenada el 13 de gener de 1955 dirigida per Juli Salvador i Valls amb un guió basat en un serial radiofònic de Guillermo Sautier Casaseca. És coneguda perquè cap a la fi del rodatge va morir en un accident una de les seves protagonistes, Mercedes de la Aldea Pérez.

## Sinopsi

Després de la guerra civil espanyola un militar del servei d'informació ha de neutralitzar una agents soviètics, un dels quals és el seu germà, un dels nens de Rússia, que volen sabotejar un embassament que el govern espanyol està construint al Marroc.

## Repartiment

* Conrado San Martín - Carlos
* Vira Silenti - Nita
* Mercedes de la Aldea - Marcela
* Marion Mitchell - Margarita
* Gérard Tichy - Pierre
* Eduardo de la Cueva - Alex

## Referències

* ↑ Trágica muerte de una actriz, la Vanguardia, 29 d'octubre de 1954
* ↑ Àngel Comas, Diccionari de llargmetratges: el cinema a Catalunya durant la Segona República, la Guerra Civil i el franquisme, p. 218
# Neskhons

Neskhons, també coneguda com a Nsikhonsu, va ser una dama egípcia de la XXI dinastia. El seu nom significa "Pertany a Khons". Els seus títols eren "Primera Cantant d'Amon" i "Filla del Rei de Kush".

## Biografia

Neskhons en jeroglífic :
Era filla del rei Esmendes II i Takhentdjehuti, i es va casar amb el seu oncle patern, el Summe Sacerdot Pinedjem II, amb qui va tenir quatre fills: dos nens, Tjanefer i Masaharta, i dues nenes, Itaui i Nesitanebetaixru. Els fills apareixen anomenats en un decret escrit en una tauleta de fusta que es va col·locar a la seva tomba per tal de garantir el seu benestar en la vida nocturna i evitar que fes mal als seu marit i fills. Això suggereix que potser hi havia problemes familiars quan va morir.
Neskhons va morir abans que el seu marit i el seu cadàver momificat va ser col·locat amb el de Pinedjem II a la Tomba DB320 a la Necròpolis tebana, redescoberta el 1881. Va ser enterrada el cinquè any del regnat de Siamun en uns taüts que originalment es van fer per a la germana de Pinedjem i primera esposa Isetemkheb. Es van trobar tant els taüts interiors com els exteriors, però un d'ells va ser reutilitzat per a l'enterrament de Ramsès IX. Es desconeix si aquest taüt va ser reutilitzat després de la seva mort o si el va donar per a l'enterrament de Ramsès. La primera teoria es recolza en el fet que el taüt no es va repintar aparentment per a acollir una mòmia masculina; la segona es basa en el fet que ella també havia fet donació de llençols per al reembolicar de la seva mòmia.

## La mòmia

El cadàver va ser parcialment desembolicat per Gaston Maspero el 27 de juny de 1886. Vint anys després, G. Elliot Smith va retirar-ne la resta dels embolcalls. Neskhons no tenia cap pèl gris, per la qual cosa és probable que morís jove; segons Smith, estava embarassada o donant a llum en el moment de la seva mort. La decoració d'or del seu taüt havia estat robada a l'antiguitat. El seu escarabeu va ser robat per la família de lladres de tombes d'Abd-el-Rassul, però va ser recuperat i portat al Museu Britànic.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 207.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 200-201.
* ↑ «The Coffins of Neskhons» (en anglès). The Theban Royal Mummy Project. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ Smith, 1912.
* ↑ «Neskhons (c. 990?-969? B.C. Dated to reign of Pinudjem II.)» (en anglès). The Theban Royal Munny Project. [Consulta: 22 maig 2020].

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies.
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Gunn, Battiscombe «The Decree of Amonrasonther for Neskhons». Journal of Egyptian Archaeology, 41, 1955, pàg. 83-95.
* Niwiński, Andrzej «The Wives of Pinudjem II -a topic for discussion». Journal of Egyptian Archaeology, 74, 1988, pàg. 226-230.
* Smith, G. Elliot. 61095. The Mummy of Queen Nsikhonsou”, The Royal Mummies: Catalogue Général des Antiquités Égyptiennes du Musée du Caire (en francès), 1912.