OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mas de la Bassa Roja

El Mas de la Bassa Roja és una masia de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'estructures aïllades. Habitatge-molí, de planta baixa amb dues portes d'arc rebaixat, amb llinda i muntants de pedra, i dues finestres amb reixat curvilini. Primer pis amb porta central que dona a una terrassa amb dos pilars quadrats de totxo, que pugen des del terra, i serveixen per sostenir la terrassa mentre són els vèrtexs de la barana que la voreja.
A banda i banda d'aquesta porta hi ha dues finestres amb reixat curvilini. Coberta a doble vessant i teula àrab. Al voltant de la casa hi ha quatre edificis de maçoneria i cobertes de doble vessant amb teula àrab, de planta quadrada, planta baixa amb porta i alguna petita obertura com a finestra. Un d'ells té fumeral. Aquestes estructures eren emprades tant per tancar ramat com per guardar la palla, estris...

## Història

L'única notícia que tenim de la Bassa Roja és la mort del bandoler Antonio Jimenez "El Currucato" de Rossell, el dia 26 d'abril de 1858, a mans de la Guàrdia Civil.

## Referències

* 1 2 3 «Mas de la Bassa Roja». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# María del Mar Blanco Garrido

María del Mar Blanco Garrido (Ermua i Biscaia, 29 de març de 1974) és una política espanyola del Partit Popular, actual diputada al Congrés dels Diputats per la circumscripció de Madrid.
Germana de Miguel Ángel Blanco, regidor del Partit Popular assassinat per Euskadi Ta Askatasuna el 1997, en l'actualitat és la presidenta de la Fundació Víctimes del Terrorisme, de la Fundació Miguel Ángel Blanco i membre del comitè executiu nacional del PP. Va ser diputada al Parlament Basc entre 2009 i 2012.

## Referències

* ↑ «Mari Mar Blanco expresa su malestar por por la presencia de Amaiur en el Congreso» (en castellà). El País [Madrid], 27-06-2014. ISSN: 1134-6582.
* ↑ www.congreso.es. «[http: //www.congreso.es /portal/page/portal/Congreso/Congreso/Diputados/BusqForm?_piref73_1333155_73_1333154_1333154.next_page=/wc/fichaDiputado?idDiputado=127%26idLegislatura=12 Blanco Garrido, Mª Mar]». [Consulta: 11 abril 2017].
# Max Kilman

Maximilian William Kilman (23 de maig de 1997) és un futbolista professional anglès que juga de defensa pel Wolverhampton Wanderers FC de la Premier League.
# Max Joseph Roemer

Max Joseph Roemer (1791- 1849) va ser un botànic alemany, que va treballar a Weimar.
Entre les espècies de plantes que van ser descrites per Max Roenmer es troben els gèneres botànics:
* Heteromeles M.Roem.
* Pyracantha M.Roem.
I les espècies :
* Amelanchier bartramiana (Tausch) M.Roem.
* Ària flabellifolia Spach ExM. Roem.
* Ària graeca (Lodd. ex-Spach) M.Roem.
* Cedrela mexicana M.Roem.
* Cedrela velloziana M.Roem.
* Mukia maderaspatana (L.) M.Roem.
* Pyracantha angustifolia M.Roem.
* Pyracantha coccinea M.Roem.
* Toona ciliata M.Roem.
* Toona sinensis (A.Juss.) M. Roem.

## Obra

* Familiarum Naturalium Regni Vegetabilis Synopses Monographicae seu Enumeratio Omnium Plantarum hucusque Detectarum Secundum Ordines Naturales, Genera et Sepcies Digestarum, Additas Diagnosibus, Synonymis, Novarumque vel Minus Cognitarum Descriptionibus Curante M. J. Roemer. Fasc. i [-iv]... Vimarieae, M.Roem. [Weimar], 1º 14 sep-15 oct 1846, 2º dic 1846, 3º abr 1847, 4º may-oct 1847 xii + 253 pp. en línia Edició reimpresa de Nabu Press, 444 pp. 2011 ISBN 1246584921

## Referències

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Mas de Ferràs (el Pont d'Orrit)

El Mas de Ferràs és una masia del poble del Pont d'Orrit, de l'antic terme de Sapeira, pertanyent actualment al municipi de Tremp.
Està situat en el sector nord del Pont d'Orrit, a prop -a sota i al sud-oest- dels Masos de Tamúrcia. És a llevant del Mas d'Aulari i al capdavall -sud- del Pla d'Aragó.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Mawkmai

Mawkmai és un estat dels Estats Shan dins l'estat Shan de Myanmar. Té uns 4.487 km². La capital és Mawkmai situada a la vora del Nam Nyin, un afluent del Teng, al sud-oest de Mongnai. Produeix arròs, taronges, cotó i coco. La segona ciutat fou Langkho, a la riba del Teng, que avui ja ha perdut importància. Té dos subestats o dependències més enllà del Salween: Monmau i Mehsakun, sense ciutats ni infraestructures.

## Història

El principat es va formar el 1800, ja que abans la regió era una zona en litigi entre Siam i Birmània però un cap anomenat Hsai Khiao d'una família de Chiengmai s'hi va establir i va dominar la regió i va ajudar al rei de Birmània en sufocar alguna rebel·lió i per això fou nomenat sawpaw pel rei.
El principat va participar en la Confederació d'estats Shan contra els britànics del 1886, al front de la qual es va posar el príncep birmà Limbin, però, després de les victòries britàniques, es va sotmetre el 1887. El 1888 la capital fou destruïda pels karenni. El darrer príncep que va governar va abdicar el 1959 i després fou una de la Repúbliques de la unió d'Estats Shan que constituïren l'Estat Shan, amb vocació d'independència, però part de Myanmar.

### Sawpaw de Mawkmai

* Hsai Kyaw 1800 - 1818
* Awk Hkun 1818 - 1824
* Let To 1824 - 1831
* Hkam U 1831 - 1844
* Ko Lan 1844 - 1867
* Hkum Hmôm I 1867 - 1868
* Ko Lan (segona vegada) 1868 - 1887
* Hkun Hmôm II 1887 - 1888
* Hkun Noi Kyu Mar 1888 - 1888
* Hkun Hmôm II (segona vegada) 1888 - 1915
* Hkun Hkaing 1915- c.1948
* Hkun ? c. 1948-1959
# Miho Manya

Miho Manya (万屋 美穂, 5 de novembre de 1996) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2017. Va disputar 7 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 7 | 0 |
| Total | 7 | 0 |

## Referències

* ↑ 2017 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Miho Manya, Fitxa a Soccerway
# Micropterix fenestrellensis

Micropterix fenestrellensis és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Heath & Kaltenbach, l'any 1984.
És una espècie endèmica d'Itàlia.
Té una envergadura de 3,3 mm en els mascles i de 3,2 mm les femelles.

## Referències

* ↑ Micropterix fenestrellensis at The Global Lepidoptera Names Index.
* ↑ «Micropterix fenestrellensis Heath & Kaltenbach 1984». Fauna Europaea. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2013. [Consulta: 8 desembre 2010].
* ↑ A review of Micropterix Hübner, 1825 from northern and central Europe (Micropterigidae)
# Formació de Winton

La Formació de Winton és una formació del Cretaci situada en el centre-oest de Queensland, Austràlia. El dinosaure sauròpode Austrosaurus fou trobar en la formació de Winton del Cretaci inferior.
Aquesta formació és una unitat rocosa que cobreix àrees extenses del centre-oest de Queensland. Està constituïda per roques sedimentàries com el gres i l'argila. Els sediments que van formar aquestes roques deriven de restes de les planes fluvials que van omplir una conca a l'esquerra del mar Eromanga - un mar interior que cobria extenses zones de Queensland i de l'Austràlia central almenys quatre vegades durant el Cretaci inferior.
En algunes àrees la formació Winton fa més de 400 metres de gruix.

## Fauna

Una petjada fòssil (icnita), Wintonopus, va ser trobada juntament amb les de dos gèneres de dinosaures més a la pedrera Lark a Austràlia, Tyrannosauropus i Skartopus, a la formació de Winton.
Dinosaures de la formació de Winton :
| Tàxon | Presència | Descripció |
| Gènere: Australovenator A. wintonensis' | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | Teròpode de 2 metres d'alçada i 5 metres de longitud |
| Gènere: Wintonotitan W. wattsi | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | Sauròpode herbívor gegant, d'uns 16 metres de longitud. |
| Gènere: Diamantinasaurus D. matildae | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | Gran sauròpode herbívor de 16 metres de longitud. |
| Gènere: Austrosaurus Austrosaurus sp. | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | |
| Euornithopoda Rastres. | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | |
| Ordre: Ornithischia Restes indeterminades. | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | |
| Ordre: Saurischia Restes indeterminades. | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | |
| Infraordre: Sauropoda Gènere sense descriure. Rastres. | Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. Geogràficament localitzat a Queensland, Austràlia. | |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Hocknull SA, White MA, Tischler TR, Cook AG, Calleja ND, et al. (2009). "New Mid-Cretaceous (Latest Albian) Dinosaurs from Winton, Queensland, Australia". PLoS ONE 4(7): e6190. doi:10.1371/journal.pone.0006190
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Weishampel, David B; et al. (2004). "Dinosaur distribution (Late Cretaceous, Australasia)." In: Weishampel, David B.; Dodson, Peter; and Osmólska, Halszka (eds.): The Dinosauria, 2nd, Berkeley: University of California Press. Pp. 605-606. ISBN 0-520-24209-2
* 1 2 3 «Scientists Find Dinosaur That Lived 98M Years Ago in Australia». Associated Press. Fox News, 03-07-2009. [Consulta: 3 juliol 2009].
* ↑ «New dinosaurs found in Australia». BBC News, 03-07-2009. [Consulta: 3 juliol 2009].
* ↑ «Triple Fossil Find Puts Australia Back On The Dinosaur Map». Science Daily, 03-07-2009. [Consulta: 3 juliol 2009].
# Johann Paul von Westhoff

Johann Paul von Westhoff (Dresden, 1656 – Weimar, 17 d'abril de 1705) va ser un compositor i violinista alemany del barroc.
Des de 1671 ensenyà als prínceps de Saxònia, Johann Georg i Frederic August. El 1680 s'allistà com a cadet en una campanya militar contra els turcs, viatjà a França i a Itàlia l'any 1681, i el 1682 actuà davant de Lluís XIV, quan ja era considerat com un dels majors virtuosos del violí del seu temps. Va ser considerat com un dels millors violinistes alemanys, en companyia de Heinrich Ignaz Franz Biber i Johann Gottfried Walther. Va viatjar molt, a Hongria, Itàlia, França, els Països Baixos, i a la cort imperial de Viena. Posteriorment va treballar com a professor de llengües estrangeres a Wittenberg (1698), abans d'esdevenir secretari de la Cort de Saxònia, a Weimar, on va coincidir amb Johann Sebastian Bach.
Les seves sonates per a violí compostes l'any 1696 són precursores importants de les cèlebres sonates i partites per a violí solo, que Bach va escriure 24 anys més tard. L'estil de Westhoff estava probablement influenciat per Johann Jakob Walther (1650-1717), amb qui va treballar alguns anys a la capella de la cort de Dresden.

## Referències

* ↑ Köpp, Kai. «Westhoff, Johann Paul von». A: Ludwig Finscher. Die Musik in Geschichte und Gegenwart.: Vin - Z. (en alemany). 17. 2a edició eixamplada. Kassel: Bärenreiter, 2007. ISBN 9783761811375.
* ↑ Walther, Johann Gottfried. «Westhoff, Johann Paul von». A: Musicalisches Lexicon oder Musicalische Bibliothec. (en alemany). Leipzig: Wolffgang Deer, 1732, p. 649-650.
# Vladimir Petrović

Vladimir Petrović (en serbi: Владимир Петровић, 1 de juliol de 1955) és un exfutbolista serbi de la dècada de 1970 i entrenador.
Fou 34 cops internacional amb la selecció iugoslava amb els que participà en els Mundials de 1974 i 1982.
Passà la major part de la seva carrera a l'Estrella Roja de Belgrad. També jugà a Arsenal FC, Brest, AS Nancy, Royal Antwerp i Standard Liège.
També destacà com a entrenador a clubs com Estrella Roja de Belgrad, Dalian Shide o seleccions com Xina, Sèrbia o Iraq.

## Referències

* ↑ «FIFA.com - FIFA Player Statistics: Vladimir PETROVIC». Arxivat de l'original el 2014-07-16. [Consulta: 11 octubre 2018].
* ↑ «Pižon @ reprezentacija.rs». Arxivat de l'original el 2009-02-14. [Consulta: 11 octubre 2018].
* ↑ «Vladimir Petrovic... the adored failure». arsenal.com, 27-03-2013 [Consulta: 5 gener 2016].
* ↑ Pižon i zvanično selektor Kine
* ↑ www.fc-redstar.net-Vladimir Petrovic Pizon Fourth Hall Of Fame Great
* ↑ «Pižon ponovo na "Marakani", MTS Mondo, juny 3, 2009». Arxivat de l'original el de juny 6, 2009. [Consulta: d'octubre 11, 2018].
* ↑ Vladimir Petrovic - Fussballdaten - Die Fußball-Datenbank
* ↑ Chinese national soccer team releases head coach Vladimir Petrovic
# Divagant

Divagant és una peça per a piano sol creada pel compositor Joan Guinjoan Gispert el 1978, per encàrrec de Rafael Orozco i dedicada al mateix músic. Va ser estrenada un any més tard al Palau de la Música Catalana de Barcelona i emès en directe per RNE al programa Miércoles Musicales. La partitura de la peça, publicada 15 anys més tard, va ser elaborada per l'editorial Alpuerto (Madrid) en una col·lecció que porta el títol genèric d'El piano actual en España. La durada de la peça és de 9 minuts. Hi ha enregistraments disponibles, entre d'altres, a càrrec del pianista José Menor.

## Característiques

Aquesta composició es troba a l'equador de la producció guinjoaniana, és la catorzena en el catàleg pianístic del compositor i s'hi plasmen els elements paradigmàtics que situen Joan Guinjoan com a integrant de l'avantguarda musical espanyola. Com a tret principal, Divagant desenvolupa els variats recursos que el piano ofereix al compositor de finals del segle xx, que no deixen de ser els recursos propis de la poètica de Guinjoan, tendents tots ells a ressaltar el caràcter polisèmic de l'instrument.
A més, l'obra s'emmarca dins el concepte "Humanització instrumental", que consisteix a concebre la composició tenint en compte d'una manera determinant les característiques tècniques i artístiques de l'intèrpret per a qui està pensada i de l'instrument. En aquest cas, com hem indicat anteriorment, la peça va ser concebuda per al reconegut concertista espanyol Rafael Orozco.
L'explotació sistemàtica dels aspectes percussius del piano, l'elaboració motívica derivada de petites cèl·lules d'origen intervàl·lic, la condensació i complexificació de motius, la importància de la cèl·lula cromàtica, el contrast dinàmic, l'ús dels registres extrems del piano, l'expansió a tres de la doble pentagramació del piano i la utilització de grafies encunyades pel mateix compositor des de les primeres composicions són els trets més destacats que apareixen en aquesta obra. Tots ells pretenen contribuir a la fi última que busca el compositor: ressaltar el caràcter poli-instrumental del piano contemporani.

## Referències

* ↑ Guinjoan Gispert, Joan. Divagant. Alpuerto, 1993.
* ↑ Menor, Jose Joan Guinjoan. Integral de piano, vol. I [enregistrament sonor]. Columna Música, 2009.
* ↑ GARCÍA del BUSTO, José Luis. Joan Guinjoan. Catàleg d'obres. Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació, 2006.
* ↑ Fernández García, Rosa María. La obra pianística de Joan Guinjoan. Madrid: Alpuerto, 1996.
# Senyoria de Sureda

La Senyoria de Sureda fou una jurisdicció feudal del Rosselló.
La primera senyora coneguda de Sureda va ser Beatriu de Castellrosselló, vídua de Guillem de Castellnou (mort el 1288), net del vescomte Guillem V de Castellnou. No és aclarit si Beatriu tenia Sureda del cap del seu pare, Ramon de Castellrosselló, o del del seu marit. El 1299 Beatriu fa al rei Jaume II de Mallorca l'homenatge per les justicíes de Sureda, moment en què el rei li confirma la senyoria. El seu fill Arnau de Castellnou va heretar de Sureda i de Castellrosselló. Casat amb Marquesa, tenia un fill Ramon, mort abans del 1337, darrer senyor de Castellrosselló de la nissaga dels Castellnou.

## Referències

* ↑ «Senyoria de Sureda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Vladimir Niederhaus

Vladimir Niederhaus (rus: Владимир Нидергаус) (Kokxetau, 13 d'agost de 1967) és un exfutbolista kazakh de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció del Kazakhstan i amb la selecció de Rússia.
El 19 de setembre de 2008, FC Shakhter i FC Vostok foren desqualificats de la primera divisió del Kazakhstan per arreglar un partit de futbol, essent jugadors i entrenadors suspesos per 60 mesos, inclòs Niederhaus.

## Referències

* ↑ «Players Appearing for Two or More Countries». RSSSF. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Два клуба исключены из чемпионата Казахстана за договорной матч».
# Atemptat d'Ankara del 10 d'octubre del 2015

L'atemptat a Ankara fou un doble atemptat amb bomba que va tenir lloc el 10 d'octubre de 2015 a la capital de Turquia, a Ankara, durant un míting convocat pel Partit Democràtic del Poble, la Unió de Metges Turcs i d'altres forces sindicals i polítiques d'esquerres d'oposició al govern, i al que hi assistien diversos milers de persones, per expressar el seu rebutj a l'augment de violència entre les Forces Armades de Turquia i rebels del Partit dels Treballadors del Kurdistan, tanmateix com a protesta contra les polítiques autoritàries del partit al Govern, el Partit de la Justícia i el Desenvolupament.
Les primeres hipòtesis suggeriren l'existència de dos atacants suïcides al centre de la manifestació, entre la multitud, quan milers de persones intentaven unir-se a la convocatòria davant la principal estació ferroviària de la ciutat, sota el lema «Per la Pau, el Treball i la Democràcia», dues hores abans del seu començament. Segons el Ministre de Salut de Turquia, la xifra de víctimes fou de 109 morts i més de 400 ferits; principalment manifestants pacífics.

## Vegeu també

* Guerra civil siriana
* Atemptat d'Ankara del 17 de febrer del 2016
* Atemptat d'Ankara del 13 de març de 2016

## Referències

* 1 2 «Almenys 97 morts per una doble explosió a Ankara». El Periódico de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «Does Turkey have to learn to live with terror?». Hürriyet Daily News, 16-03-2016 [Consulta: 17 març 2016].
* 1 2 «S'eleven a 86 els morts en l'atemptat cont ara una manifestació d'esquerres a Ankara». Ara [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «At least 97 killed in twin bombings near train station in Turkey's capital». CNN.
* 1 2 «Dues explosions deixen almenys 86 morts al centre d'Ankara en una marxa de l'oposició a favor de la pau». ccma.cat. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 10 octubre 2015].
* 1 2 Berkin, Tumay. «Turquie: la police pointée du doigt après le double attentat d'Ankara». France Médias Monde. [Consulta: 10 octubre 2015].
* 1 2 Mourenza, Andrés «86 muertos en un atentado en un acto por la paz en Ankara». El País [Consulta: 10 octubre 2015].
# Vorógovo (Krasnoiarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Vorógovo».
Vorógovo (en rus: Ворогово) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 856 habitants.

## Referències

* ↑ «Vorogovo» (en castellà). [Consulta: 23 febrer 2024].
# Waldo Alonso Ponce Carrizo

Waldo Alonso Ponce Carrizo (4 de desembre de 1982) és un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 2010.

## Referències

* ↑ Waldo Alonso Ponce Carrizo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Waldo

«Waldo» té aquests significats:
* Biografies:
** Ralph Waldo Emerson (Boston, 1803 – Concord, 1882), assagista, filòsof i poeta estatunidenc.
** Waldo Machado da Silva (Niterói, 1934), futbolista brasiler.
** Waldo Vila Gilabert (Antíbol, 1978), pilotari valencià.
** Waldo David Frank (Long Branch, 1889 - 1967), novel·lista, historiador i crític estatunidenc.
* Geografia:
** Waldo (Alabama)
** Waldo (Arkansas)
** Waldo (Florida)
** Waldo (Kansas)
** Waldo (Maine)
** Waldo (Ohio)
** Waldo (Wisconsin)
# Waldo (Alabama)

Waldo, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 281 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waldo tenia 281 habitants, 102 habitatges, i 74 famílies La densitat de població era de 38,2 habitants/km².
Dels 102 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 21,6% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones hi havia 103,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.563 $ i la renda mediana per família de 31.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.364 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era de 13.743 $. Aproximadament el 19,6% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Xenofont d'Atenes

Xenofont d'Atenes (Xenophon, Ξενοφῶν), fill d'Eurípides, (que no s'ha de confondre amb el poeta tràgic Eurípides), fou un general (estrateg) atenenc.
A aquest general i a algun altre es va rendir la ciutat de Potidea el 429 aC. Més tard al mateix any, va dirigir juntament amb altres dos generals, una expedició contra els calcídics i els beocis, però van ser rebutjats i es van haver de retirar a Potidea, segons diu Tucídides.

## Referències

* ↑ 2.Xenophon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1297
# Xenofont d'Ègion

Xenofont d'Ègion (en llatí Xenophon, en grec antic Ξενοφῶν), fou un militar aqueu nadiu d'Ègion (Aegium).
Va acompanyar el general romà Tit Quinti Flaminí a la conferència amb el rei Filip V de Macedònia feta a Nicea el 198 aC, segons diu Titus Livi. Polibi afegeix que va ser un dels ambaixadors enviats a Roma després de la conferència. Va deixar un fill anomenat Alcit (Alcithus).

## Referències

* ↑ 5.Xenophon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1297
# Xenofont de Xipre

Xenofont de Xipre (grec antic: Ξενοφῶν, llatí: Xenophon) fou un escriptor de l'antiga Grècia natural de Xipre que va escriure una història amb el títol de Κυπριακά ('Cípries').

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Xenofòbia

La xenofòbia (del grec fobos, "por", i xenos, "forasters" o "estrangers") és l'animadversió cap a persones o cultures diferents, o considerades com a estrangeres. És el contrari de l'al·lofília.
Segons la UNESCO, els significats dels termes "xenofòbia" i "racisme" sovint se superposen, però tenen significats diferents:
* La xenofòbia se sol basar en aspectes de cultura (s'oposa, per tant a la interculturalitat), religió (en les nostres societats, les més habituals són la islamofòbia), la cristianofòbia, etc.
* El racisme es basa únicament en la raça, l'etnicitat i ascendència.
Es pot tractar de prejudicis racials, culturals, religiosos o simplement cap a individus. Amb el sorgiment de les ideologies feixistes al segle XX la xenofòbia va arribar a ser un problema molt greu, que encara avui perjudica moltes societats del món, tot i que no és un fenomen d'origen estrictament ideològic.

## Referències

* ↑ «Xenophobia – definition of xenophobia in English from the Oxford dictionary». oxforddictionaries.com. Arxivat de l'original el 2016-07-31. [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Xenophobia – Define Xenophobia at Dictionary.com». Dictionary.com.
* ↑ «Definition of XENOPHOBIA» (en anglès). [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ «Xenophobia». United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization. [Consulta: 18 juliol 2016].

## Vegeu també

* Aporofòbia
* Racisme
* Islamofòbia