OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gigantorínquids

Els gigantorínquids (Giganthorhynchidae) són una família d'acantocèfals, l'única de l'ordre Gigantorhynchida. Són cucs paràsits que s'aferren a la paret intestinal de vertebrats terrestres

## Gèneres i espècies
### Gigantorhynchus

* Gigantorhynchus echinodiscus (Diesing, 1851)
* Gigantorhynchus lopezneyrai Diaz-ungria, 1958
* Gigantorhynchus lutzi Machado, 1941
* Gigantorhynchus ortizi Sarmiento, 1954
* Gigantorhynchus pasteri Tadros, 1966
* Gigantorhynchus ungriai Antonio, 1958

### Mediorhynchus

* Mediorhynchus alecturae (Johnston & Edmonds, 1947)
* Mediorhynchus cambellensis Soota, Srivastava, Glosh, 1969
* Mediorhynchus centurorum Nickol, 1969
* Mediorhynchus colluricinclae
* Mediorhynchus conirostris Ward, 1966
* Mediorhynchus corcoracis Johnston & Edmonds, 1950
* Mediorhynchus edmondsi Schmidt & Kuntz, 1977
* Mediorhynchus emberizae (Rudolphi, 1819)
* Mediorhynchus empodius (Skrjabin, 1913)
* Mediorhynchus gallinarum (Bhalerao, 1937)
* Mediorhynchus giganteus Meyer, 1931
* Mediorhynchus grandis Van Cleve, 1916
* Mediorhynchus indicus George, et al, 1981
* Mediorhynchus edmondsi * Mediorhynchus kuntzi Ward, 1960
* Mediorhynchus lagodekhiensis Kuraschvili, 1955
* Mediorhynchus leptis Ward, 1966
* Mediorhynchus lophurae Wang, 1966
* Mediorhynchus mattei Marchand & Vassiliades, 1982
* Mediorhynchus meiringi Bisseru, 1960
* Mediorhynchus micranthus (Rudolphi, 1819)
* Mediorhynchus mirabilis (Marval, 1905)
* Mediorhynchus muritensis Lundstrom, 1942
* Mediorhynchus najasthanensis Gupta, 1976
* Mediorhynchus numidae (Baer, 1925)
* Mediorhynchus orientalis Belopolskaya, 1953
* Mediorhynchus oswaldocruzi Travassos, 1923
* Mediorhynchus otidis (Miescher, 1841)
* Mediorhynchus papillosus Van Cleve, 1916
* Mediorhynchus passeris Das, 1951
* Mediorhynchus pauciuncinatus Dollfus, 1959
* Mediorhynchus petrochenkoi Gvosdev & Soboleva, 1966
* Mediorhynchus pintoi Travassos, 1923
* Mediorhynchus rajasthanensis Gupta, 1976
* Mediorhynchus robustus Van Cleve, 1916
* Mediorhynchus rodensis Cosin, 1971
* Mediorhynchus sharmai Gupta & Lata, 1967
* Mediorhynchus sipocotensis Tubangui, 1935
* Mediorhynchus taeniatus (Linstow, 1901)
* Mediorhynchus tanagrae (Rudolphi, 1819)
* Mediorhynchus tenuis Meyer, 1931
* Mediorhynchus textori Barus, et al, 1978
* Mediorhynchus turnixena (Tubangui, 1931)
* Mediorhynchus vaginatus (Diesing, 1851)
* Mediorhynchus vancleavei (Lundstrom, 1942)
* Mediorhynchus wardi Schmidt & Canaris, 1967
* Mediorhynchus zosteropis (Porta, 1913)

## Referències

* ↑ Monks, S. & Richardson, D. J. 2011. Phylum Acanthocephala Kohlreuther, 1771. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa, 3148: 234–237.
# Joana Juárez i Roura

Joana Júarez Roura (Barcelona, 5 d’agost de 1980) és un gimnasta catalana, especialitzada en gimnàstica artística.
Entrenada per Montse Ubia, va ser campiona d'Espanya el 1994 en categoria júnior. Amb la selecció espanyola, va participar a dos Campionats del Món (1995 i 1996) i a les finals del concurs general individual i per equips dels Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, on va acabar setena en la prova per equips. Aquell mateix any va proclamar-se campiona d'Espanya del concurs general i en terra, i als Campionats d'Europa va aconseguir la medalla bronze en terra, essent la primera gimnasta catalana en aconseguir una medalla en una competició europea.

## Palmarès
### Campionats d'Europa

* 1 medalla de bronze en la prova de salt: 1996

### Campionats d'Espanya

* 1 Campionat d'Espanya en el concurs general individual: 1996
* 1 Campionat d'Espanya en la prova de terra: 1996

## Referències

* ↑ «Joana Juárez i Roura». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Punk in drublic

Punk in drublic és el cinquè àlbum d'estudi del grup estatunidenc de hardcore melòdic NOFX. Es va publicar el 19 de juliol de 1994 a través d'Epitaph Records. El títol és un contrapet de drunk in public.
Punk in drublic va ser l'àlbum més reeixit de NOFX arribant al número 12 de la llista Heatseekers de Billboard. L'àlbum va rebre crítiques favorables i és considerat un àlbum de punk clàssic. Sis anys després del seu llançament es va convertir en l'únic disc d'or del grup amb vendes superiors a les 500.000 còpies als Estats Units d'Amèrica. A tot el món, el disc ha venut més d'un milió de còpies.
L'àlbum va tenir una gran influència en treballs posteriors d'altres grups com Cheshire Cat (1995) de Blink-182, Oz Factor (1996) d'Unwritten Law, Let's Talk About Feelings (1998) de Lagwagon, All Killer No Filler (2001) de Sum 41 i The General Strike (2012) d'Anti-Flag.

## Equip de gravació

* Fat Mike: veu i baix
* Eric Melvin: guitarra
* El Hefe: guitarra
* Erik Sandin (Herb Reath Stinks): bateria
* Mark Curry: veu addicional a «Perfect Government»
* Kim Shattuck: veu addicional a «Lori Meyers»
* Chris Dowd: trombó a «Dig»
* Kenny Lyon: guitarra addicional
* Mr. Rojers: tambors metàl·lics a «My Heart Is Yearning»
* New Jew Revue: cors a «The Brews»
* Ryan Greene: producció
* Ryan Greene: enginyeria de so
* Steve Kravac: enginyer ajudant

## Curiositats

* «Linoleum» fa referència a l'episodi pilot de One Tree Hill, quan el protagonista Lucas Scott veu un adhesiu de NOFX en una de les carpetes de Peyton Sawyer i canta la frase that's me inside your head. Més endavant, va ser inclosa com a contingut descarregable al videojoc musical Guitar Hero World Tour.
* «Leave It Alone» fa referència a una altra cançó, «Bringing In the Sheaves», escrita el 1874 per Knowles Shaw. És una cançó gòspel popular associada al protestantisme. També va aparèixer a la banda sonora del videojoc Watch Dogs 2.
* La cançó «Jeff Wears Birkenstocks?» es va incloure al videojoc d'EA Sports NCAA Football 06.
* La pista 17 conté una part oculta que comença després de tres minuts de silenci en què El Hefe imita personatges de dibuixos animats com Yosemite Sam i Popeye.

## Referències

* ↑ «NOFX - Punk in Drublic Album Reviews, Songs & More» (en anglès). AllMusic. [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ Vila, Sergi. «NOFX - Punk in Drublic: 25 años de un disco histórico» (en castellà). Science of Noise, 31-07-2019. [Consulta: 24 agost 2023].
* ↑ Rob Spectre. «(d)N0t » Blog Archive » Dream Not Of Today – On The Shitter With Fat Mike by Rob Spectre». Dreamnotoftoday.com, 25-05-2009. Arxivat de l'original el 2012-03-14. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ Sayce, Rob «Hall of Fame: Punk in Drublic». Rock Sound, 01-09-2014. ISSN: 1465-0185.
# Josep Peirats Valls

Josep Peirats Valls (La Vall d'Uixó, Plana Baixa, 1908-1989) fou un dirigent anarquista valencià. De petit emigrà amb la seva família a l'Hospitalet de Llobregat on va treballar de rajoler als vuit anys. El 1922 s'afilià a la CNT. Per la seva activitat propagandista i les col·laboracions amb els periòdics anarcosindicalistes fou empresonat per la dictadura de Miguel Primo de Rivera el 1927.
El 1932 ingressà a les Joventuts Llibertàries de Catalunya però s'enfrontà amb els grups més radicals de la CNT-FAI, com Los Solidarios, i el 1934 fou redactor de Solidaridad Obrera. Va assistir al IV congrés confederal de la CNT de Saragossa celebrat el maig de 1936 com a representant de l'Hospitalet de Llobregat.
El 19 de juliol de 1936 participa en l'assalt de la caserna del Bruc. Vençuts els militars revoltats s'allistà voluntari a la columna Durruti, que partí cap al front d'Aragó. Fou molt crític amb la participació de la CNT en els governs republicans. Exiliat amb la seva divisió el 1939, va ser internat en els camps de concentració de Vernet i Cognac, fins que embarcà cap a Santo Domingo i després a l'Equador, Panamà i Veneçuela. El 1947 fou nomenat secretari de la CNT-MLE a l'exili i entrà clandestinament a Espanya per assistir a una reunió amb les Joventuts Llibertàries a Madrid. Més tard s'establí a França on dues vegades ocupà el càrrec de Secretari general de la CNT a l'exili. El 1976 tornà a Espanya. Va col·laborar en nombrosos periòdics llibertaris i és autor d'una notable bibliografia sobre l'anarquisme i l'anarcosindicalisme.

## Obres

* La CNT en la revolución española (3 volums 1952-1953).
* Breve Historia del Sindicalismo Libertario Español (1962)
* Los anarquistas en la crisis política española (Alfa, Buenos Aires, 1964; Júcar, Madrid, 1977)
* Cipriano Mera un anarquista en la guerra de España (1976)
* Figuras del movimiento libertario (1977)
# Stefano Cattai

Stefano Cattai (Portogruaro, província de Venècia, 29 de novembre de 1967) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1990 i 2001.

## Palmarès

* 1989
** 1r a la Milà-Rapallo

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1990. 66è de la classificació general
* 1992. 133è de la classificació general
* 1995. 17è de la classificació general
* 1996. Abandona
* 1998. 67è de la classificació general
* 2000. 41è de la classificació general
* 2001. 67è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1994. 89è de la classificació general
* 1999. 51è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1996. 22è de la classificació general
* 1999. 66è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# (1194) Aletta

Aletta és l'asteroide número 1194. Va ser descobert per l'astrònom Cyril V. Jackson des de l'observatori de Johannesburg (República Sudafricana), el 13 de maig de 1931. La seva designació provisional era 1931 JG.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1194.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 22 gener 2021].
Viccionari
# Gigapassus

Gigapassus octarine és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Gigapassus.
Fou descrit per primera vegada per J. A. Miller l'any 2007,

## Distribució

És un endemisme de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Miller, J. A. «Review of erigonine spider genera in the Neotropics (Araneae: Linyphiidae, Erigoninae).». Zoological Journal of the Linnean Society, vol. 149, 2007, pàg. 1–263. DOI: 10.1111/j.1096-3642.2007.00233.x.
* ↑ «Gen. Gigapassus Miller, 2007». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION
* Nomenclator Zoologicus
# Marta

«Marta» té aquests significats:
* Marta (espècie), espècie de mamífer de la família dels mustèlids
* Marta (nom), nom propi femení d'origen hebreu
* Toponímia:
** Riu Marta, riu de la Província de Viterbo
** Marta (municipi d'Itàlia), municipi de la Província de Viterbo
** Marta (Nepal), municipi del Nepal
** Marta (pel·lícula), pel·lícula de 1971 dirigida per José Antonio Nieves Conde
Viccionari
# Punk (revista)

Punk va ser un fanzín i una revista musical creada pel dibuixant John Holmstrom, l'editor Ged Dunn i el resident punk Legs McNeil el 1975. El seu ús del terme «punk rock», encunyat pels escriptors de la revista Creem uns anys abans per a descriure l'estil simplista i cru de les bandes de rock de garatge dels anys 1960, va ajudar a popularitzar-lo.

## Història

Els fundadors de Punk es van veure influenciats pels còmics i la música de The Stooges, New York Dolls i The Dictators. Holmstrom més endavant la va anomenar «la versió impresa de The Ramones». També va ser la primera publicació que va popularitzar l'escena del CBGB, la mítica sala de concerts de Nova York.
Punk va publicar 15 números entre 1976 i 1979, així com un número especial el 1981 (The D.O.A. Filmbook), un especial del 25è aniversari el 2001 i 3 números finals el 2007.
Punk va ser un instrument per a documentar l'escena musical underground de Nova York, en especial el punk rock present en clubs com CBGB, Zeppz i Max's Kansas City. Va barrejar dibuixos animats a l'estil Mad de Holmstrom, Bobby London i un jove Peter Bagge, amb el periodisme popular talment Creem. També va acollir les escriptores, artistes i fotògrafes que havien quedat fora d'una escena editorial dominada pels homes. Va aplegar escriptors com ara Mary Harron, Steve Taylor, Lester Bangs, Pam Brown (molts dels quals es publicaven per primera vegada), els artistes Buz Vaultz, Anya Phillips i Screaming Mad George, i els fotògrafs Bob Gruen, Barak Berkowitz, Roberta Bayley i David Godlis. Després que Ged Dunn marxés a principis de 1977 i Legs McNeil abandonés poc després, Bruce Carleton (director d'art, 1977–1979), Ken Weiner (col·laborador, 1977–79) i Elin Wilder es van fer càrrec del projecte.

## Referències

* ↑ Taylor, Steven. False Prophet: Field Notes from the Punk Underground. Wesleyan University Press, 2003, p. 15–17. ISBN 9780819566683.
* ↑ McNeil, Legs. «Why Don't We Call It Punk». A: Cateforis. The Rock History Reader. Routledge, 2013, p. 167–172. ISBN 9780415892124.
* ↑ Morgan, Jeffrey. «John Holmstrom: Floating in a bottle of formaldehyde». Metro Times, February 4, 2004. [Consulta: March 11, 2015].
* ↑ Hannon, Sharon M. Punks: A Guide to an American Subculture. ABC-CLIO, 2010, p. 99–100. ISBN 9780313364563.
* ↑ Derienzo, Paul «Punk party brings back '70 scenesters and memories». The Villager, January 24, 2013 [Consulta: April 10, 2015].
* ↑ «Punk Magazine». [Consulta: September 16, 2019].
# Síndic (dret)

El síndic és una persona triada per una comunitat o corporació per cuidar dels seus interessos. Com a tal, té diferents accepcions en diferents branques del Dret.
En tot cas, el treball del síndic sol consistir a fiscalitzar el funcionament d'una entitat amb la finalitat de protegir els interessos dels seus representats.

## Dret públic

El síndic és una autoritat triada pel poble, per cuidar dels seus interessos, immiscint-se a l'Ajuntament i fent d'intermediari entre el poble i les autoritats per salvaguardar la legalitat, honradesa i eficiència.

## Dret privat
### Dret concursal

En un concurs de creditors o en una fallida, el síndic és l'encarregat de liquidar l'actiu i el passiu del deutor. Després de la declaració de la situació concursal es procedeix al seu nomenament, i des d'aquest moment té tots els poders d'un administrador sobre el patrimoni que va a ser objecte de liquidació.
Té l'obligació de protegir els interessos dels creditors, tractant d'obtenir el major benefici possible dels béns del deutor per satisfer el major percentatge possible de deutes impagats.

### Dret de societats

Existeixen diverses figures en Dret societari. Aquests són alguns exemples:
* Síndic de la cooperativa: fiscalitza l'administració de l'entitat amb la finalitat de protecció dels socis.
* Síndic de les societats emissores d'obligacions: Figura que apareix per fiscalitzar a aquestes societats amb la finalitat de protegir els interessos dels obligacionistes.
# Josep Pena i Roca

Josep Pena i Roca (Montblanc, Conca de Barberà, 16 d'abril de 1825 – Barcelona, 22 de juliol de 1886) fou un jurista català, president de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya.
Nascut en el si d'una família originària de Montblanc, i casat amb Carme Costa Álvarez (1845-1894), tingué tres fills i dues filles. Un dels seus fills, Joaquim Pena i Costa (1873-1944), fou un destacat musicòleg i crític musical. Pena i Roca destacà com a magistrat català. Va pertànyer al Col·legi d'Advocats de Barcelona, i a l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya, de la qual fou el seu president entre els anys 1875 i 1877, succeint en el càrrec a Estanislau Reynals i Rabassa, i sent succeït, al seu torn, per Amador Guerra i Gifre-Trobat. El gener de 1877, durant la sessió pública inaugural del curs acadèmic de l'Acadèmia, llegí el discurs titulat Observaciones sobre el recurso de casación.

## Referències

* ↑ Vila, Montserrat «Joaquim Pena i Germaine de Aranda: la família de Joaquim Pena: Josep Pena Roca». Revista Wagneriana en catalán. Associació Wagneriana de Barcelona, Núm. 39, 2013 [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «Relació dels presidents de l'acadèmia desde 1840 fins nostres dies». Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2021].
* ↑ «Anunci de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Barcelona». Arxiu de la Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona. Reial Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, 1877. [Consulta: 6 febrer 2021].
# Sonda

«Sonda» té aquests significats:
* Toponímia:
** Illes de la Sonda, a Indonèsia
** Illes Petites de la Sonda Occidentals, província Indonèsia
** Illes Petites de la Sonda Orientals, província Indonèsia
** Estret de la Sonda, estret entre Java i Sumatra
** Placa de la Sonda, part de la placa continental del sud-est d'Àsia
** Regne de Sonda o Sunda, regne de l'oest de Java entre el segle VII i el XVI
** Sonda (Índia), població de l'Índia i antic regne
** Sonda (Estònia), ciutat d'Estònia
* Tecnologia:
** Sonda espacial
** Sonda nàutica
** Sonda d'hibridació
** Sonda (medicina), tub introduït per tal de treure o d'introduir substàncies
# (11764) Benbaillaud

(11764) Benbaillaud és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides, descobert el 24 de setembre de 1960 per Cornelis Johannes van Houten en conjunt a la seva esposa també astrònoma Ingrid van Houten-Groeneveld i l'astrònom Tom Gehrels des de l'Observatori Palomar, Estats Units.
Designat provisionalment com 6531 P-L. Va ser anomenat Benbaillaud en honor de l'astrònom francès Benjamin Baillaud, que va ser director de l'Observatori de Tolosa de Llenguadoc i de l'Observatori de París. Va fundar l'Observatori Pic du Midi i va exercir com a primer president de la Unió Astronòmica Internacional.
Benbaillaud està situat a una distància mitjana del Sol de 2,194 ua, podent allunyar-se'n fins a 2,345 ua i acostar-s'hi fins a 2,044 ua. La seva excentricitat és 0,068 i la inclinació orbital 4,706 graus. Emplea 1187 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.
Pel que fa a les característiques físiques, la magnitud absoluta de Benbaillaud és 14,7. Té 3,133 km de diàmetre i té una albedo estimada de 0,26.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides del (11701) al (11800)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* 1 2 3 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 30 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=11764.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 12 febrer 2024].
* ↑ Minor Planet Center. «(11764) Benbaillaud» (en anglès).
* ↑ JPL. «(11764) Benbaillaud» (en anglès).
# Grea

Grea (en grec, Γραία) és un topònim que apareix al Catàleg de les naus, de la Ilíada, referit a una de les ciutats de Beòcia de les que va sortir el contingent dels beocis que es dirigiren cap a Troia. Segons Pausànias, Grea era el nom antic de Tànagra. Del nom dels habitants de Grea que colonitzaren el sud d'Itàlia deriva el gentilici Graii o Grai i Graeci, en català grecs, nom amb el qual els romans colonitzaren els hel·lens.

## Notes

* ↑ «…Esquenos, Escolos, la molt muntanyosa Eteonos, Tèspia, Grea, ...». Ilíada, II, 497-498. Traducció de Montserrat Ros, pàg. 73

## Referències

* 1 2 Ilíada, FBM, Traducció de Montserrat Ros, nota 48, pàgina 73, de Joan Alberich i Mariné

## Bibliografia

* Homer; Ros i Ribas, Montserrat (trad.); Alberich i Mariné, Joan (notes). «Cant II (catàleg de les naus)». A: Ilíada. Vol. I. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2005, pàgs. 73 a 92. ISBN 9788472258570 [Consulta: 8 octubre 2017].
# Mereret

Mereret, o Meret, (Mrrt) va ser una princesa egípcia de la XII Dinastia. Tenia el títol de Filla del Rei, tot i que no se sap del cert qui era el seu pare. Només se la coneix pel seu enterrament a Dashur.
Mereret en jeroglífic :
Al costat nord de la piràmide del rei Senusret III (1878 aC - 1839 aC) hi havia una filera de quatre piràmides pertanyents a les esposes del rei. Aquestes piràmides estaven connectades per una galeria subterrània. Al costat oest de la galeria hi havia altres enterraments preparats per a dones que tenien el títol de Filla del Rei. Aquestes dones van ser enterrades en sarcòfags que es van introduir en nínxols. Tots els enterraments es van trobar saquejats. No obstant això, els lladres van perdre dues caixes plenes d’adorns personals que van ser trobades el 1894 per l'egiptòleg francès Jacques de Morgan. Ambdues caixes contenien una excel·lent col·lecció de joies i se les va anomenar el "primer" i el "segon" tresor de Dashur. Una d’aquestes caixes, trobada el 8 de març de 1894, pertanyia segurament a la filla d’un rei anomenada Sithathor, l’altra caixa a una altra filla d’un rei amb el nom de Mereret o Meret.
No se sap gaire més de Mereret. El seu nom, amb diferents grafies, apareix a diversos segells d'escarabat trobats a una de les caixes, on se la identifica amb el títol de la Filla del Rei. Des de la posició del seu enterrament, es podria concloure que era filla del rei Senusret III. Entre els seus adorns personals també hi havia peces amb el nom de rei Amenemhet III, que indicarien que podria haver mort durant el govern d'aquest rei (que probablement era el seu germà).

## Referències

* ↑ Arnold, 2001, p. 68-75.
* ↑ de Morgan, 1895, p. 64-72, pls. xix-xxv.
* ↑ Hawass, 2004, p. 48-49.
* ↑ Craig Patch, 2015, p. 112-114.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Arnold, D. The Pyramid Complex of Senwosret III at Dahshur, Architectural Studies (en anglès). Nova York: Metropolitan Museum of Art, 2001. ISBN 978-0300089301.
* Craig Patch, Diana. «Excursus: Concerning Middle Kingdom Pectorals». A: Ancient Egypt Transformed, The Middle Kingdom (en anglès). Nova York: A. Oppenheim, d. Arnold, D. Arnold, Kei Yamamoto (editors), 2015. ISBN 978-1-58839-564-1.
* de Morgan, J. Fouilles à Dahchour (mars-juin 1894) (en francès). Viena: A. Holzhausen, 1895.
* Hawass, I tesori nascosti dell'antico Egitto, National Geographic, White Star, 2005. ISBN 978-8854002890. pp.48-9., Zahi. idden Treasures of Ancient Egypt: Unearthing the Masterpieces of the Egyptian Museum in Cairo (en anglès). National Geographic, 2004. ISBN 978-9774248818.
# Nagólnoie (Stari Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Nagólnoie».
Nagólnoie - Нагольное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 192 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].