OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luis Foglietti Alberola

Luis Foglietti Alberola (Alacant, 8 d'octubre de 1877 - Madrid, 25 de maig de 1918) va ser un compositor valencià de sarsuela.
Va estudiar amb el seu germà Bernardí, i posteriorment al Conservatori de Madrid. Va ser un compositor precoç; als onze anys ja havia compost algunes peces de saló, i als setze va estrenar dues sarsueles en teatres d'Alacant.
Entre el 1902 i el 1905 va ser director d'orquestra del Teatro de la Zarzuela de Madrid. Posteriorment va ser director musical d'altres teatres, entre ells del Teatre Apolo, bressol del género chico. Justament va viure les últimes raneres d'aquest subgènere, quan ja derivava cap a obres més fàcilment classificables com music-hall o revista, i Foglietti va contribuir a aquesta evolució amb la composició d'obres intranscendents, amb una música despreocupada i hedonista. Igual que Penella i Guerrero es va sentir atret per la cançó, i deixà algunes peces.
Va compondre moltes obres en col·laboració, amb Vicent Lleó, Apolinar Brull, Artur Saco del Valle, Pablo Luna i una llarga llista d'altres mestres.
Entre la seua abundant producció sarsuelística, de més de cent títols, cal destacar els seus grans èxits El club de las solteras (1909), La pajarera nacional (1909), amb més de cinc-centes representacions, El capricho de las damas (1915) i Serafín el pinturero o Contra el querer no hay razones (1916).

## Bibliografia

* Roger Alier. La Zarzuela. Ed. Robinbook, S.L. 2002. Barcelona. ISBN 84-95601-54-0 (castellà)
* Diversos autors. Diccionario de la Música Valenciana. Ed. Iberautor Promociones Culturales, 2006. ISBN 84-8048-705-4 (castellà)
# Maati Bouabid

Mohammed Maati Bouabid (àrab: : المعطي بوعبيد, al-Maʿṭī Būʿabīd) (Casablanca, 11 de novembre de 1927 - Rabat, 1 de novembre de 1996) va ser un polític marroquí, Primer Ministre del Marroc, del 22 de març de 1979 al 30 de novembre de 1983. Va ser també Ministre d'Ocupació i Assumptes Socials al Govern d'Ibrahim Abdellah i Ministre de Justícia entre 1977 i 1981.

## Referències

* ↑ «Political Leaders:Morocco». Arxivat de l'original el 2012-05-25. [Consulta: 7 agost 2012].
# Lowell

* No s'ha de confondre amb Lovell.
«Lowell» té aquests significats:
* Geografia:
** Lowell (Arkansas)
** Lowell (Indiana)
** Lowell (Maine)
** Lowell (Massachusetts)
** Lowell (Ohio)
** Lowell (Oregon)
** Lowell (Vermont)
** Lowell (Wisconsin)
** Lowell Point, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska.
* Biografies:
** Percival Lowell (1855 - 1916), aficionat de l'astronomia convençut que existien canals artificials a Mart.
** Scott Lowell (1965, Denver, Colorado), actor estatunidenc.
* Miscel·lània:
** Observatori Lowell, observatori astronòmic a Flagstaff, Arizona.
** Lowell Observatory Near-Earth-Object Search, programa conjunt de la NASA i el Lowell Observatory a Flagstaff, Arizona.
** Lowell Observatory, Anderson Mesa Station, observatori estel·lar del centre del Lowell Observatory a uns 12 km de la seu central.
# Manel Pérez Cantalosella

Manel Pérez i Cantalosella (Fornells de la Selva, Catalunya), 8 de gener de 1982 és un jugador d'handbol del BM Granollers a la Lliga ASOBAL, que juga a la posició de porter.
No ha aconseguit la titularitat al BM Granollers, sempre a l'ombra de grans porters com Xavi Pérez, Peter Gentzel o Vicenç Álamo, fou protagonista del derbi amb el FC Barcelona de 2006 en el que l'equip del Vallès va aconseguir una èpica victòria por 27 a 26.

## Trajectòria

* 1999-00 BM Granollers B
* 2000-08 BM Granollers
# Mainetti (equip ciclista)

L'equip Mainetti va ser un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta que va competir entre el 1966 i el 1967. Va estar dirigit per l'exciclista Marino Fontana.

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (1966, 1967)
** 3 victòries d'etapa:
*** 1 el 1966: Marino Basso
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilles a sitiodeciclismo.net
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Mangrol (Rajasthan)

Mangrol és una ciutat i municipalitat del Rajasthan, al districte de Baran, situada a 25° 20′ N, 70° 31′ E﻿ / ﻿25.333°N,70.517°E﻿ / 25.333; 70.517 a la dreta del riu Banganga a uns 70 km al nord de Kotah (ciutat). Fou capital d'un districte del principat de Kotah i centre comercial amb una població el 1901 de 5.156 i el 2001 de 21.836 habitants.

## Batalla de Mangrol

Prop de la ciutat es va lliurar la batalla de Mangrol l'1 d'octubre de 1821 entre les forces de Maharao Kishor Singh de Kotah i les del seu ministre Zalim Singh (1740-1826), que tenia el suport d'un destacament britànic. El maharao fou derrotat i el seu germà Prithwl Singh va morir a la lluita. El seu mausoleu encara es conserva a la vora del riu mentre a l'est del riu hi ha la tomba dels dos oficials britànics que van morir, el tinent Clarke i el tinent Read del 4t de Cavalleria Lleugera.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Marc Antisti Labeó

Marc Antisti Labeó (en llatí Marcus Antistius Labeo) va ser un jurista romà fill de Quint Antisti Labeó (Quintus Antistius Labeo). Era membre de la gens Antístia, una família d'origen plebeu.
Era republicà com el seu pare, que havia estat un dels assassins de Juli Cèsar i s'havia suïcidat. Horaci l'esmenta com a Marc però Aule Gel·li diu que el seu nom era Quint. Es va voler dedicar a la política, però els seus antecedents familiars li van dificultar. El seu rival polític, i també jurista, Cateu Capitó, va ser nomenat cònsol quan Marc Antisti reunia totes les condicions per ser-ho. En un any posterior li van oferir el consolat, però el va rebutjar.
A partir d'aquest moment va dedicar tot el seu temps a la jurisprudència, i va estudiar amb Gai Trebaci Testa. Al seu coneixement de la llei, va afegir una àmplia cultura general, estudiant especialment filosofia, lògica i arqueologia. Fins a l'època d'Hadrià el seu nom era probablement el de més gran autoritat en temes jurídics, i diverses de les seves obres van ser resumides i anotades per altres juristes. Els seus llibres van ser seguits per Gai, Ulpià i Juli Paule. Pomponi diu que va ser un innovador (plurima innovate instituit) però en canvi Gel·li diu que va seguir els antics usatges: ratum tamen nil haberet, nisi quod justum sanctumque esse in Romanis antiquitatibus legisset. Sembla que va innovar en llei privada i va ser conservador en llei constitucional. Labeó es considera el fundador de l'escola proculiana, mentre que Cateu Capitó seria el fundador de l'escola rival sabiniana. El més segur és que els veritables fundadors de les dues escoles jurídiques fossin Pròcul i Masuri Sabí, seguidors respectivament dels mètodes d'Antisti Labeó i de Capitó.
De les seves obres Florentí només menciona Πειθανῶν βιβλία ὀκτώ i també els Libri Posteriorum en deu llibres, publicats segurament després de la seva mort, que contenien una exposició sistemàtica del dret comú. Es coneixen també els Libri ad Edictum que contenien comentaris sobre els edictes dels pretors urbans i dels peregrins, i també sobre els dels edils curuls. També es coneix un Probabilium en set llibres, una col·lecció de definicions i proposicions legals axiomàtiques que sembla que havien estat una de les seves produccions més característiques Al Digest queden segurament diversos escrits seus.
Un Labeó (aquest o el seu pare o un altre) va escriure també De Diis Penatibus, De Diis Animalibus, i De Disciplinis Hetruscis Tagetis et Bacchetidis, De Jure Pontificio, De Oficio Augurum (possible part de De Jure Pontificio i alguna altre sobre mitologia.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 692.
* ↑ Aule Gel·li XIII, 12
# Galeria Nacional d'Art Modern d'Escòcia

La Galeria Nacional d'Art Modern d'Escòcia (Scottish National Gallery of Modern Art, en anglés) és una de les cinc Galeries Nacionals escoceses, dedicada a l'art modern i situada a Edimburg. Quan fou inaugurada el 1960, la col·lecció va ser allotjada a l'Iverleith House, al Reial Jardí Botànic d'Edimburg. El 1980 va ser traslladada a la seua ubicació actual, un edifici neoclàssic a l'oest de la ciutat, prop del Water of Leith, construït entre el 1825 i el 1828 per William Burn per al John Watson's Hospital, una escola incorporada a hores d'ara al George Watson's College.
El jardí d'escultures situat al davant de l'edifici conté obres de Henry Moore, Rachel Whiteread, Tony Cragg i Barbara Hepworth. El 2002 la gespa davantera fou convertida en l'escultura gegant Landform per Charles Jencks, en col·laboració amb Terry Farrell i Duncan Whatmore. L'escultura estaria inspirada en la teoria del caos o la pintura de Georges Seurat Un dimanche après-midi à l'Ile de la Grande Jatte. El 2004ok la Galeria va guanyar el Premi Gulbenkian per aquesta escultura.
La col·lecció inclou obres de Pablo Picasso, Georges Braque, Piet Mondrian, Ben Nicholson, Henri Matisse, Andy Warhol, Roy Lichtenstein, el grup The Scottish Colourists, Peter Howson, Levannah Harris, Francis Bacon, Lucian Freud, la Boyle Family i Douglas Gordon. A causa de les restriccions d'espai, es practica la rotació en l'exhibició de les obres. La Galeria acull també exposicions temporals. L'art surrealista i Dadà, així com l'obra d'Eduardo Paolozzi, es troba a la Dean Gallery, adjacent a l'edifici principal de la Galeria Nacional.

## Vegeu també

* Cap de pagès català, obra de Joan Miró conservada al museu.

## Enllaços externs

* Web de les Galeries Nacionals d'Escòcia
* Landform de Charles Jencks
# Péter Bacsó

Peter Bacso (Kosice, 6 de gener de 1928 – Budapest, 11 de març de 2009) va ser un guionista i director de cinema hongarès.
Bacsó va iniciar la seva carrera com a actor i director de teatre, però ben aviat va decidir provar sort amb el cinema i va treballar com a editor de guió i guionista. El 1963, va rodar el seu primer llargmetratge com a director, Nyáron egyszerű l'any 1963. El cinema dels inicis de Bacso és una sàtira política sobre el règim comunista de principis dels anys 50. També va provar, però, a filmar musicals i comèdies.

## Referències

* ↑ «Obituary: Péter Bacsó» (en anglès). The Guardian, 14-03-2009. [Consulta: 28 febrer 2022].
* ↑ «Obituari del diari Avui» (en català). Diari Avui, 15-03-2009. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Boissy-lès-Perche

Boissy-lès-Perche és un municipi francès, situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2017 tenia 498 habitants.

## Demografia

El 2007 la població era de 518 persones que vivien en 267 habitatges i 194 famílies

### Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 343 persones, 255 eren actives i 88 eren inactives.
Dels 19 establiments del 2007, hi havia una empresa extractiva, una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 6 d'empreses de construcció, 6 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa de serveis i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis». Hi havia el 2009, un paleta, una fusteria, tres lampisteries i un restaurant.
L'any 2000 a Boissy-lès-Perche hi havia 26 explotacions agrícoles que conreaven un total de 2.163 hectàrees. Té una escola elemental integrada dins d'un grup escolar

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Boissy-lès-Perche a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Boissy-lès-Perche a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Portada/efemèride juliol 23

Sabine Weiss
« 22 de juliol · 23 de juliol · 24 de juliol »
# Gender/Sexuality Rights Association Taiwan

La Gender/Sexuality Rights Association Taiwan és una organització per a la defensa dels drets de les persones LGBT que va ser fundada el maig del 1999 a Taiwan. El seu treball en la lluita per la igualtat de drets se centra en múltiples àmbits com la família, el sistema educatiu, la legislació, la política i l'economia.
Entre les accions que han realitzat destaquen la protesta en contra algunes mesures governamentals com el sistema de qualificació de les publicacions i els vídeos a Taiwan i la defensa de la llibreria gai Gin Gin quan va ser acusada d'"ofenses contra la moral pública".
Des de 2005 organitzen el Festival asiàtic de cinema i vídeo lèsbic.
La seva secretària general actualment és Wang Ping.

## Referències

* ↑ Premi Utopía a l'organització
* ↑ Artículo Little Sister's vs. Big Brother being replayed in Taiwan. The asian pacific post
* ↑ Bases del festival asiàtic de cine lèsbic
# Loxocrambus

Loxocrambus és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Loxocrambus awemensis McDunnough, 1929
* Loxocrambus canellus Forbes, 1920
* Loxocrambus coloradellus (Fernald, 1893)
* Loxocrambus hospition (Błeszyński, 1963)
* Loxocrambus mohaviellus Forbes, 1920

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 1r febrer 2019].
# Mamadou Tall

Mamadou Tall (Attécoubé, 4 de desembre de 1982) és un exfutbolista de Burkina Faso de la dècada de 2000.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Burkina Faso.
Pel que fa a clubs, destacà a Persepolis i União Leiria.

## Referències

* ↑ Mamadou Tall a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a ESPN
* ↑ Mamadou Tall a FootballDatabase.eu
* ↑ Mamadou Tall Arxivat 2016-03-20 a Wayback Machine. a persianleague
# Marco Maciel

Marco Antônio de Oliveira Maciel (Recife, Pernambuco, 21 de juliol de 1940 - Brasilia, Districte Federal del Brasil, 11 de juny de 2021) fou un polític brasiler, fundador del Partit del Front Liberal, actual Democratas, al que està afiliat, amb base a l'estat de Pernambuco i membre de l'Acadèmia Brasilera de Lletres des de 2003.
Va ser diputat, governador de Pernambuco, senador i vicepresident de la República (de 1995 a 2002).

## Referències

* ↑ Prado, Matheus; Menezes, Noeli «Aos 80 anos, morre o ex-vice-presidente Marco Maciel. Natural de Recife, em Pernambuco, Maciel teve extensa carreira política que culminou no Palácio do Jaburu durante o governo FHC». CNN, 12-06-2021 [Consulta: 12 juny 2021].
# Marco Maronese

Marco Maronese (Motta di Livenza, Província de Treviso, 25 de desembre de 1994) és un ciclista italià. Professional des del 2017, actualment a l'equip Bardiani CSF.

## Palmarès

* 2015
** 1r a la Vicenza-Bionde
** 1r al Gran Premi Somma
* 2016
** 1r al Circuit del Porto-Trofeu Arvedi

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Manuella (eina)

Una manuella és una eina relacionada amb la tècnica constructiva de la pedra en sec. Consisteix en una barra de ferro amb els dos caps acerats i amb un tall. Les mides són d'1,7 m de lIargària i de 2,5 cm de diàmetre i el seu pes és, aproximadament, 6,3 kg.
Es fa servor per a foradar la pedra per a les barrobinades o barrobins i també per a fer tasconeres. La maneja un sol home, la deixa caure sobre el rocam, I'aixeca, la gira lIeugerament i la torna a deixar caure. Fa, així, un moviment circular amb ella fins que realitza un forat prou profund per posar-hi la tasconera (aproximadament d'un pam). Pot arribar-se a foradar uns deu pams per dia i persona.

## Referències

* ↑ Les eines. La formació dels margers
* ↑ Alomar Canyelles, Guillem. La pedra en sec. Materials, eines i tècniques tradicionals a les illes mediterrànies. Vol. 2 Mallorca
# Margaret Bryan

Margaret Bryan (1760? - 1816) va ser una filòsofa, educadora i escriptora de textos científics britànica.
Mestra i directora d'escola, la seva escola, però, es diferenciava respecte a les seves contemporanies, perquè era una anacadèmia on les noies podien aprendre matemàtiques i ciències. A més d'educadora fou filòsofa científica, i va arribar a publicar tres llibres de text científics, que la van convertir en una de les més famoses educadores de la ciència i l'astronomia a finals del segle xviii i principis del segle xix.
El 1797 es publicà a Londres, per Leigh i Sotheby i G. Kearsley, el seu primer llibre, A Compendious System of Astronomy. Compost per deu conferències sobre astronomia, òptica, lleis de Newton, gravetat, òrbites planetàries, moviments de la Lluna, eclipsis, trànsits, estrelles fixes i l'univers, fou escrit en un estil conversacional i amb un llenguatge senzill i clar adaptat a les seves estudiants. Aquest llibre va ser publicat a través d'una subscripció, sistema que avui dia anomenaríem "crowdfunding", recollint els diners necessaris per cobrir els costos de publicació mitjançant contractacions privades. Així, el llibre, després del prefaci, inclou una llista dels subscriptors per ordre alfabètic. Entre aquestes persones es troben científics distingits i membres de l'alta societat, fet que suggereix que podria gaudir de bones connexions, com a membre d'aquest mateix cercle. Per exemple, Charles Hutton, professor de matemàtiques a la Reial Acadèmia Militar de Woolwich, la va presentar a l'astrònom William Herschel. Ambdues edicions van rebre una ajuda de The PRISM Fund i de la Royal Astronomical Society.
El 1806 es va publicar un segon llibre, també a través de subscripció, Lectures on Natural Philosophy, que incloïa tretze conferències sobre hidroestàtica, òptica, pneumàtica i acústica. Finalment, un tercer i últim llibre es titula A Comprehensive Astronomical and Geographical Class Book for the use of Schools and Private Families.

## Referències

* 1 2 3 4 Bernardi, Gabriella. «Margaret Bryan (1760?–1816)». A: The unforgotten sisters: female astronomers and scientists before Caroline Herschel. Chichester, UK: Springer, 2016, p. 151-154. ISBN 978-3-319-26127-0 [Consulta: 5 maig 2020].
* 1 2 3 4 Saridakis, Voula «For ‘the present and future happiness of my dear Pupils':The Astronomical and Educational Legacy of Margaret Bryan». Culture and Cosmos, Vol. 16, Núm. 1-2, 2012, pàg. 241-253 [Consulta: 5 maig 2020].
# Marià Serra Badell

Marià Serra Badell fou alcalde de Vic durant dos períodes, del juliol de 1931 fins al 1934 i del juliol del 1936 fins al 1938.

## Referències

* https://www.vic.cat/ajvic/news/l2019ajuntament-de-vic-reconeix-la-figura-de-l2019alcalde-maria-serra-i-badell%5BEnllaç+no+actiu%5D
* http://www.elpuntavui.cat/societat/article/5-societat/819978-vic-finalment-fara-un-reconeixement-a-lralcalde-republica-maria-serra-badell.html
* https://www.revistadevic.cat/2015/03/lajuntament-de-vic-reconeix-la-figura.html?m=1
* https://el9nou.cat/osona-ripolles/actualitat/vic-reconeixera-finalment-lalcalde-de-la-republica-maria-serra-badell/
* http://locals.esquerra.cat/vic/article/24153/un-dels-nostres-en-record-a-lalcalde-republica-maria-serra-i-badell
# Magdalena (Nou Mèxic)

* Aquest article tracta sobre el poble mexicà. Vegeu-ne altres significats a «Magdalena (pastís)».
Magdalena és un poble del comtat de Socorro, Nou Mèxic (Estats Units d'Amèrica). La població era de 913 al cens del 2000 (vegeu demografia).
L'observatori Very Large Array està situat a prop del poble.
El poble de Magdalena està situat a 34° 6′ 45″ N, 107° 14′ 16″ O﻿ / ﻿34.11250°N,107.23778°O﻿ / 34.11250; -107.23778

## Referències

* ↑ «US Gazetteer files: 2000 and 1990». United States Census Bureau, 03-05-2005. [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ «American FactFinder». United States Census Bureau. Arxivat de l'original el 2012-02-26. [Consulta: 31 gener 2008].
* McKenna, James A.; Leslie, Shane; and Simon, Howard (1936) "Story of the Lost Canyon Diggings", in Black Range Tales: chronicling sixty years of life and adventure in the Southwest Wilson-Erickson, Inc., New York
* Barrington, Jacky (ed.) (1984) Magdalena: celebrating one hundred years of frontier living Magdalena Old Timers' Association, Magdalena, NM, ISBN 0-9617036-2-8

## Enllaços externs

* Cambra de Comerç de Magdalena
Viccionari
# Manuel Chulvi Jover

Manuel Chulvi Jover (1848 - 28 d'agost de 1923) fou un compositor, organista i mestre de cant valencià.
Se'n conserven prop de 40 composicions vocals amb acompanyament d'orgue guardades principalment en Segorb i en Alfara del Patriarca. També se'n guarden tres motets eucarístics a la Catedral de València, que també apareixen en altres arxius.

## Referències

* ↑ «Orguens i Organistes Catedralicis de la Valencia del Sigle XIX». [Consulta: 10 desembre 2019].

## Enllaços externs

* Orguens i Organistes Catedralicis de la Valencia del Segle XIX
* Centenar de la ploma, Manises
# Mary Poppins (personatge)

La Mary Poppins és el personatge protagonista de l'obra homònima de P. L. Travers i de la pel·lícula musical estatunidenca Mary Poppins de 1964 que la va llançar a la fama Es tracta d'una cangur que cuida els nens d'una família de diners i els ensenya bons costums, jocs i cançons i els dona l'amor que els falta per les absències repetides del seu pare. Mary Poppins pot fer màgia i traslladar els infants a un món de fantasia gràcies a la seva bossa i els encanteris. Aquests poders es veuen ampliats als llibres sobre ella amb aventures d'una família excèntrica, mentre que al cinema i les seqüeles posteriors s'accentua el caràcter maternal de la dona. Posteriorment ha aparegut en nombroses adaptacions teatrals i a la pantalla gran. Algunes de les actrius que han encarnat el personatge són Julie Andrews, Laura Michelle Kelly o Emily Blunt. La presència de la cangur mai no és per sempre, ella mateixa declara que accepta la tasca fins que el vent canviï, ja que no vol fixar-se enlloc i ha de repartir la seva màgia entre altres nens. Aquest fet s'associa al caràcter temporal de la infància mateixa, ja que l'etapa on els fills d'una família necessiten cures intensives és breu.

## Referències

* ↑ «Mary Poppins» (en anglès). Variety staff, 31-12-1963. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Maihuenia poeppigii

Maihuenia poeppigii (Otto ex-Pfeiff.) Phil. ex-K.Schum., és una espècie de planta fanerògama que pertany a la família de les cactàcies.

## Distribució

És endèmica de l'Argentina i de Xile. L'espècie es troba al Parc Nacional Laguna del Laja.

## Descripció

És una planta carnosa perenne amb fulles armades d'espines, de color verd, i flors de color groc.

## Taxonomia

Maihuenia poeppigii va ser descrita per (Otto ex-Pfeiff.) Phil. ex-K.Schum. i publicat a Gesamtbeschreibung der Kakteen 755. 1898.

### Etimologia

Maihuenia: nom genèric que deriva de la paraula "maihuén", amb la qual en l'idioma maputxe denominen a la planta.
poeppigii: epítet atorgat en honor del botànic Eduard Friedrich Poeppig.

### Sinonímia

* Opuntia poeppigii Otto ex-Pfeiff.
* Opuntia caespitosa Poepp.
* Opuntia maihuen Gay ex-Foerst..
* Pereskia philippi
* Maihuenia philippi

## Referències

* ↑ «Maihuenia poeppigii». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 25 maig 2015].

## Bibliografia

* Marticorena, C. & M. Quezada. 1985. Catàleg de la Flora Vascular de Xile. Gayana, Bot. 42: 1–157.
* Zuloaga, F. O. & O. Morrone. 1997. Catàleg de les plantes vasculars de la república Argentina. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 74(1–2): 1–1331.
* Zuloaga, F. O., O. Morrone, M. J. Belgrano, C. Marticorena & I. Marchesi. (editors) 2008. Catàleg de les plantes vasculars del Con Sud. Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 107(1–3): i–xcvi, 1–3348.
# Maryville

* No s'ha de confondre amb Mayville.
«Maryville» té aquests significats:
* Maryville (Illinois)
* Maryville (Missouri)
* Maryville (Tennessee)