OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hemidesmosoma

Els hemidesmosomes (HD) són unes estructures d'unió molt petites situades a la superfície basal de cèl·lules com els queratinòcits de l'epidermis de la pell. Vistos al microscopi electrònic s'assemblen als desmosomes. Ara bé, mentre que els desmosomes mantenen dues cèl·lules juntes, els hemidesmosomes uneixen una cèl·lula amb la membrana basal (laminina). En lloc d'usar desmogleïnes, els hemidesmosomes utilitzen desmopenetrines com a proteïnes d'unió cel·lular. Els hemidesmosomes són asimètrics.

## Vegeu també

* Adhesió focal
* Desmosoma

## Referències

* ↑ Ross, Michael H.; Pawlina, Wojciech. Histología, Texto y Atlas color con Biología Celular y Molecular. Editorial Médica Panamericana, 2007. (castellà)
# Hemigenia

Hemigenia és un gènere d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies. Aquest gènere està format per 50 espècies.

## Descripció

Les plantes del gènere Hemigenia són arbustos o arbustos amb fulles simples que es disposen en parells oposats o en verticils. Les flors estan disposades individualment o en grups a l'aixella superior de les fulles, sovint semblant formar una espiga de flors. Hi ha cinc sèpals que s'uneixen a la seva base per formar un tub. Els cinc pètals formen un tub amb dos "llavis": un llavi superior amb dos lòbuls i un inferior amb tres. Hi ha quatre estams.
Les plantes d'aquest gènere es poden distingir de les de l'hemiandra semblant i estretament relacionat per les seves fulles menys odoríferes i de Prostanthera, Microcorys i Westringia per les diferències tècniques en els seus estams.

## Taxonomia

El gènere Hemigenia va ser descrit formalment per primera vegada l'any 1810 per Robert Brown i la descripció es va publicar a Prodromus Florae Novae Hollandiae. Brown va designar Hemigenia purpurea com a espècie tipus. El nom del gènere deriva de les paraules gregues antigues hemi  i genias que significa "una barba"  fent referència a una part de les anteres.

## Distribució

Les espècies d'Hemigènia són majoritàriament endèmiques d'Austràlia Occidental, però H. cuneifolia es troba a Nova Gal·les del Sud i Queensland, H. biddulphiana creix a Queensland i H. purpurea a Nova Gal·les del Sud.

### Llista d'espècies

La següent és una llista d'espècies d'Hemigènia acceptades pel cens de plantes australià al novembre de 2020:
| Hemigenia argentea Hemigenia barbata Hemigenia brachyphylla Hemigenia canescens Hemigenia coccinea Hemigenia conferta Hemigenia curvifolia Hemigenia dielsii Hemigenia diplanthera Hemigenia divaricata Hemigenia drummondii Hemigenia eutaxioides | Hemigenia exilis Hemigenia glabrescens Hemigenia humilis Hemigenia incana Hemigenia macphersonii Hemigenia macrantha Hemigenia microphylla Hemigenia obovata Hemigenia obtusa Hemigenia parviflora Hemigenia pedunculata Hemigenia pimelifolia | Hemigenia platyphylla Hemigenia podalyrina Hemigenia pritzelii Hemigenia ramosissima Hemigenia rigida Hemigenia saligna Hemigenia scabra Hemigenia sericea Hemigenia teretiuscula Hemigenia tysonii Hemigenia viscida Hemigenia westringioides |

## Referències

* ↑ «Hemigenia». FloraBase. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Hemigenia». APNI. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ Brown, Robert. Prodromus Florae novae Hollandiae, 1810, p. 502.
* ↑ Brown, Roland Wilbur. The Composition of Scientific Words. Washington, D.C.: Smithsonian Institution Press, 1956.
* ↑ Brown, Roland Wilbur. The Composition of Scientific Words. Washington, D.C.: Smithsonian Institution Press, 1956.
* ↑ «Hemigenia». FloraBase. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Hemigenia». Royal Botanic Gardens Sydney: plantnet. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Hemigenia biddulphiana». The State of Queensland (Department of Environment and Heritage Protection). Arxivat de l'original el 2 de febrer 2017. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Hemigenia». Australian Plant Census. [Consulta: 10 novembre 2020].
# Guiouaé

Guiouaé fou una localitat del nord-oest de la moderna Nigèria, la importància de la qual deriva que fou capital de l'antic regne haussa de Maouri.
El sobirà local portava el títol de Serky i gairebé només governava a la població de Guiouaé doncs a la resta els caps locals sovint només l'obeïen depenent de l'autoritat moral del serky. Era tributari del serky de Kabbi.

## Referències

* Mission dans le Dendi (Bénin et Niger) Rapport d'activités mars 2012, per O Gosselain
# Constitucions Apostòliques

Les Constitucions Apostòliques són un recull de textos on es prescriu el cànon, la litúrgia i la moral cristiana, als quals se'ls ha pretés donar origen en els apòstols de Jesús. Probablement és una obra elaborada a Síria a finals del segle iv, i se n'ha conservat el seu text original escrit en grec. La col·lecció és formada per vuit llibres: els sis primers segueixen la Didascàlia del segle iii, el setè tracta sobre la Didakhé, del segle i, i el darrer és una reconstrucció i refosa de la tradició d'Hipòlit de Roma. Després dels vuit llibres, les Constitucions finalitzen amb els Cànons Apostòlics, que són obra del mateix autor.

## Referències

* ↑ «Constitucions Apostòliques». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 24 març 2015].
# Hendaia

Hendaia (en francès i oficialment Hendaye) és una localitat francesa del departament dels Pirineus Atlàntics en el territori basc de Lapurdi al País Basc del Nord. Limita al nord amb la mar Cantàbrica, a l'est amb la commune d'Urruña al sud amb Biriatu i a l'oest amb el riu Bidasoa i la badia de Txingudi. El nom significa "gran badia" i la ciutat és un important port pesquer, així com seu de l'estació ferroviària internacional entre França i Espanya. A més, la ciutat compta amb un balneari molt conegut i que ha donat grans moments històrics a la localitat. Té 12.596 habitants.
La ciutat està al curs mitjà del Bidasoa, a prop hi ha l'Illa dels Faisans un lloc carregat d'història, ja que el 1463 el rei francès Lluís XI de França va tenir una trobada amb Enric IV de Castella. El 1526 Francesc I de França, que havia estat fet presoner a la batalla de Pavia, va ser alliberat en aquesta illa a canvi de dos dels seus fills que van estar empresonats durant 4 anys. El 1615 hi va tenir lloc un intercanvi d'infantes reials, Isabel, germana de Lluís XIII, promesa amb el fill de Felip III i Anna d'Àustria, germana d'aquest últim que era la promesa de Lluís XIII. El 1659 s'hi va signar la Pau dels Pirineus de conseqüència nefasta per a la història de Catalunya, juntament amb l'acord nupcial entre Lluís XIV i Maria Teresa, filla de Felip IV. A partir del tractat de 1856, l'Illa dels Faisans pertany tant a França com a Espanya i des de 1901 ambdós països mantenen la sobirania per torns, sis mesos cada un.
El 23 d'octubre de 1940 va tenir lloc a Hendaia la famosa entrevista entre Franco i Hitler per debatre la participació espanyola a la II Guerra Mundial.

## Evolució demogràfica

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 481 | 241 | 295 | 340 | 409 | 432 | 470 | 438 | 466 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 427 | 456 | 617 | 1 084 | 1 453 | 1 806 | 2 019 | 2 050 | 2 039 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 215 | 3 331 | 4 213 | 4 632 | 5 653 | 6 939 | 6 436 | 6 251 | 6 933 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 7 204 | 8 006 | 9 470 | 10 572 | 11 578 | 12 596 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1953-1965 | Laurent Pardo | |
| 1965-1981 | Jean-Baptiste Errecart | PS |
| 1981-2001 | Raphaël Lassallette | PS |
| 2001-2008 | José-Louis Écénarro | PS |
| 2008- | Jean-Baptiste Sallaberry | |

## Agermanaments

* Viana do Castelo
* Peebles

## Vegeu també

* Eleccions municipals a Iparralde de 2008

## Enllaços externs

* Web del municipi (basc) (francès)
* Oficina de turisme (basc) (anglès) (castellà) (francès)
| Etapa precedent Donibane Lohitzune | Camí de Sant Jaume Via de Solac | Etapa següent Irun |
# Henclová

Henclová és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1344.
# Hipenins

Els hipenins (Hypeninae) són una subfamília de lepidòpters ditrisis de la família dels erèbids (Erebidae). Abans formava part de la família Arctiidae.
Una espècie notable és Mecistoptera griseifusa, que viu únicament sobre les gotes d'aigua que beu amb la probòscide.

## Taxonomia

La subfamília Hypeninae va estar classificada prèviament en la família Noctuidae. Diversos gèneres que van ser classificats prèviament en aquesta subfamília s'han traslladat a les subfamílies Rivulinae i Boletobiinae de la família Erebidae, deixant Hypeninae com un grup de gèneres estretament relacionats amb el gènere tipus Hypena.

## Gèneres

* Aethalina
* Arrade
* Artigisa
* Avirostrum
* Britha
* Calathusa
* Catada
* Catadoides
* Colobochyla
* Dichromia
* Elaphristis
* Epitripta
* Esthlodora
* Foveades
* Goniocraspedon
* Goniophylla
* Harita
* Hypena
* Hypenarana
* Hypertrocta
* Lophotoma
* Lysimelia
* Mecistoptera
* Meyrickella
* Naarda
* Panilla
* Paonidia
* Parilyrgis
* Paurophylla
* Pherechoa
* Philogethes
* Prionopterina
* Rhodina
* Rhynchina
* Rhynchodontodes
* Sandava
* Sarobela
* Stenopaltis
* Synolulis
* Tigrana

## Galeria

* Hypena baltimoralis
* Hypena crassalis
* Hypena rostralis
* Hypena strigata

## Referències

* ↑ Fibiger, Michael; Lafontaine, J. Donald (June 29, 2005). "A review of the higher classification of the Noctuoidea (Lepidoptera) with special reference to the Holarctic fauna". Esperiana 11: 7–92.
* ↑ Zahiri, Reza; et al. (2011). "Molecular phylogenetics of Erebidae (Lepidoptera, Noctuoidea)". Systematic Entomology. doi:10.1111/j.1365-3113.2011.00607.x

## Enllaços externs

* SCIBː Hypeninae.' (fr)
* Biodiversidad Virtualː Hypeninae. (castellà).
# Contalmaison

Contalmaison és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 119 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Contalmaison era de 119 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 47 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 1 estava desocupat. 45 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 43 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 6 tenien tres cambres, 15 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 41 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Contalmaison el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 62 eren actives i 16 eren inactives. De les 62 persones actives 58 estaven ocupades (34 homes i 24 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 16 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Contalmaison hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Contalmaison a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Contalmaison a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Isòtops del livermori

El livermori (Lv) no té cap isòtop estable.

## Taula

| Símbol del núclid | Z(p) | N(n) | massa isotòpica(u) | període de semidesintegració | Espín nuclear |
| rang de variació natural (fracció molar) |||
| $^{289}$Lv | 116 | 173 | 289.19886(117)# | 10# ms | 5/2+# |
| $^{290}$Lv | 116 | 174 | 290.19859(91)# | 15(+26-6) ms | 0+ |
| $^{291}$Lv | 116 | 175 | 291.20001(91)# | 6.3(+116-25) ms | |
| $^{292}$Lv | 116 | 176 | 292.19979(92)# | 18.0(+16-6) ms | 0+ |
| $^{293}$Lv | 116 | 177 | | 61(+57-20) ms | |

### Notes

* Els valors marcats amb # no estan derivats únicament de dades experimentals, sinó que en part es basen en tendències sistemàtiques. Els espins amb arguments d'assignació febles es troben entre parèntesis.
* Les incerteses es troben en forma concisa entre parèntesis després dels últims dígits corresponents. Els valors d'incertesa indiquen una desviació estàndard, tret de la composició isotòpica i la massa atòmica estàndard de la IUPAC, que utilitzen incerteses expandides.

## Referències

* Masses isotòpiques de l'Ame2003 Atomic Mass Evaluation Arxivat 2008-09-23 a Wayback Machine. by G. Audi, A.H. Wapstra, C. Thibault, J. Blachot and O. Bersillon in Nuclear Physics A729 (2003).
* Composicions isotòpiques i masses atòmiques estàndard de Atomic weights of the elements. Review 2000 (IUPAC Technical Report). Pure Appl. Chem. Vol. 75, No. 6, pp. 683–800, (2003) and Atomic Weights Revised (2005) Arxivat 2008-03-05 a Wayback Machine..
* Semivida, espín i dades d'isomers triades d'aquestes fonts:
** Audi, Bersillon, Blachot, Wapstra. The Nubase2003 evaluation of nuclear and decay properties, Nuc. Phys. A 729, pp. 3–128 (2003).
** National Nuclear Data Center, Brookhaven National Laboratory. Information extracted from the NuDat 2.1 database (consultat Set. 2005).
** David R. Lide (ed.), Norman E. Holden in CRC Handbook of Chemistry and Physics, 85th Edition, online version. CRC Press. Boca Raton, Florida (2005). Section 11, Table of the Isotopes.
Index de pàgines d'isòtops · Taula de núclids :
| Isòtop més lleuger | Isòtop actual | Isòtop més pesant |
| Isòtops del moscovi | Isòtops del livermori | Isòtops del tennes |
# Francesc-Lluís Bordons i Gatuelles

Francesc-Lluís Bordons i Gatuelles (Solsona?, ca 1610 – Terrassa, 1650) va ser orguener.

## Biografia

Descendent d'una família d'orgueners solsonins activa des de mitjan segle xvi (Pierre/Pere i Antoni Bordons dues generacions enrere, Josep Bordons el seu oncle i Francesc Bordons el seu pare), Francesc-Lluís Bordons està documentat només per les seves obres: acabà l'orgue de Santa Eulàlia d'Esparreguera (1627 ) que havia començat el seu pare, va fer alguna reparació al del monestir de Montserrat, feu l'orgue de la Capella del Claustre de Solsona, el de l'església dels Sants Just i Pastor (Barcelona) (1632) i, després de moltes intervencions en diversos llocs (catedral de Solsona, reestructuració el 1630, catedral de Barcelona, reparació el 1646), emprengué l'obra del gran orgue del Sant Esperit de Terrassa (1630-1649), a sota del qual va ser enterrat a petició pròpia.

## Referències

* ↑ «Els orgueners que han treballat als orgues de Montserrat». Arxivat de l'original el 2010-02-02. [Consulta: 29 juliol 2009].
* ↑ Aliaga i Figueras, Neus. «Els Orgues a les Esglésies de Sant Esperit i Sant Pere de Terrassa (Història i evolució)». Arxivat de l'original el 2009-10-14. [Consulta: 24 agost 2013].

## Bibliografia

* Tasies i Planas, Jordi «Els Bordons: Una família de mestres de fer orgues de Solsona (s. XVI-XVII)». Oppidum, I, 2001, pàg. 113-118 [Consulta: 2 setembre 2020].
* Salisi i Clos, Josep Maria «Els Borodons, destacada nissaga d'orgenueners i la seva aportació a l'orgueneria catalana (segles xv-xvii)» (pdf). Revista Catalana de Musicologia, 2017, pàg. 15-44.
* Oranias i Orga, Ramon «Els orgues grans de Montserrat (I): des del segle xvi fins al 1811». Revista Catalana de Musicologia, 2018, pàg. 63–81. ISSN: 2013-3960.
# Blémerey (Vosges)

Blémerey és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 16 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Blémerey era de 16 persones. Hi havia 12 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles) i 4 parelles sense fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 13 habitatges, 12 eren l'habitatge principal de la família i 1 era una segona residència. Tots els 13 habitatges eren cases. Dels 12 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 2 tenien quatre cambres i 10 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 1 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Blémerey el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 10 persones, 7 eren actives i 3 eren inactives. Les 7 persones actives estaven ocupades(3 homes i 4 dones).. De les 3 persones inactives 2 estaven jubilades i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Blémerey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Blémerey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Adalsenda

Adalsenda o Adalsinda d'Hamage és una santa catòlica del segle VII. La seua festivitat se celebra el 5 de maig. És especialment venerada a Douai (França). Era filla de Rictruda de Marchiennes i Adalbert I d'Ostrevent, duc de Douai. Els seus germans Clotsinda, Mauranci i Eusèbia són també sants precongregacionals.

## Referències

* ↑ «saintpatrickdc.org». Arxivat de l'original el 2011-04-08. [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «Litany from Douai 14th cent.», 28-03-2015. Arxivat de l'original el 2015-03-28. [Consulta: 10 novembre 2017].
# Jaume Rigual i Ramos

Jaume Rigual i Ramos (Barcelona, 11 de gener de 1918 - Barcelona, 16 de febrer de 2010) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Va fitxer pel FC Barcelona, procedent de la Penya Casellas l'any 1937. Jugà dues temporades al club durant la guerra, disputant una quarantena de partits i guanyant el Campionat de Catalunya i la Lliga Catalana la temporada 1937-38. Després de la guerra jugà dues temporades a Castella, al Reial Valladolid i al Palencia CF. L'any 1941 retornà a Catalunya, jugant a nombrosos equips modestos, com el Girona FC, Lleida Balompié, CD Tortosa, Reus Deportiu, SD Espanya Industrial, CF Igualada, FC Martinenc, CE Europa i UE Tàrrega.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1937-38
* Lliga Catalana de Futbol:
** 1937-38

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Mor Jaume Rigual, exjugador dels anys 30». FC Barcelona. Arxivat de l'original el 2017-02-15. [Consulta: 17 febrer 2010].
# Agató de Constantinoble

Agató (grec antic: Ἀγάθων, llatí: Agathon) va ser un clergue que primer va ocupar el càrrec de lector i després el de bibliotecari a Constantinoble.
L'any 680 com a primer lector va ser notari al Concili general de Constantinoble, convocat per l'emperador Constantí IV Pogonat, que va condemnar l'heretgia monotelista. D'aquest Concili en va enviar les còpies de les actes als cinc patriarques, el papa de Roma, el patriarca de Constantinoble, el patriarca d'Alexandria, el patriarca d'Antioquia i el patriarca de Jerusalem. Va escriure un opuscle l'any 712 en contra de l'Emperador Filípic Bardanes que va regnar entre el 711 i el 713 i que volia restaurar el monotelisme.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Agathon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 gener 2021].
# Bonneuil-sur-Marne

Bonneuil-sur-Marne és un municipi francès, situat al departament de la Val-de-Marne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Saint-Maur-des-Fossés-2 i del districte de Créteil. I des del 2016, de la divisió Grand Paris Sud Est Avenir de la Metròpoli del Gran París.
# Josep Lletget Sardà

Josep Lletget Sardà (Reus, ? - Barcelona, 1919) va ser un periodista i polític català, fill de Tomàs Lletget Cailà.
El 1873 era funcionari a Madrid del Ministeri d'Ultramar. Va viure molts anys a Londres, on va ser apoderat del banquer de Bilbao Aberoa, qui intervingué en la construcció del ferrocarril de Girona a Olot el 1895. Orador eloqüent, va escriure articles a La Publicidad i a La Redención del Pueblo, i va ser diputat del Partit Republicà Democràtic Federal pel districte de La Bisbal a les eleccions generals espanyoles de 1899 i per la Unió Republicana al districte de Sant Feliu de Llobregat a les eleccions generals espanyoles de 1903. Posteriorment fou corresponsal de guerra a la Primera Guerra Mundial. Va morir durant l'epidèmia de grip espanyola que assolà Barcelona el 1918-1919.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 391.

## Enllaços externs

* Memòries de la família Lletget i López, 1876 - 1942
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Bodegraven-Reeuwijk

Bodegraven-Reeuwijk és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos amb una població de 35.278 al 2021. Es va crear l'1 de gener de 2011 amb la fusió dels antics municipis de Bodegraven i Reeuwijk.

## Referències

* ↑ «Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Oficina Central d'Estadística, 06-08-2021. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ «BEKNOPTE GESCHIEDENIS VAN BODEGRAVEN-REEUWIJK» (en neerlandès). RHC Rijnstreek en Lopikerwaard. [Consulta: 26 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial