OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cruinniú na nÓg

Cruinniú na nÓg (lit. ‘Trobada de la joventut’) és una diada nacional d'activitats creatives gratuïtes per a infants i joves menors de 18 anys que se celebra anualment a Irlanda.

## Història

L'esdeveniment se celebra anualment des del 2018. A causa de la pandèmia de COVID-19, els esdeveniments de 2020 i 2021 es van organitzar com una sèrie d'activitats virtuals principalment en línia. Els esdeveniments del programa de 2022 van tornar a ser presencials i en directe per primera vegada des de 2019, amb més de 450 actes creatius gratuïts per a joves d'Irlanda. L'any 2023 es van oferir més de 750 activitats.
«The Spark», una cançó feta originalment per la diada, es va convertir en un èxit viral del 2024.

## Referències

* 1 2 «Cruinniú na nÓg celebrates children’s creativity this summer» (en anglès). Creativeireland.gov.ie. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ «About - Cruinniú na nÓg» (en anglès). Cruinniu.creativeireland.gov.ie. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ «Cruinniú na nÓg 2019» (en anglès). Creativeireland.gov.ie. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ «Cruinniú na nÓg set to take place on 13 June» (en anglès). RTE.ie, 21-05-2020. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ «Young people to get creative for Cruinniú na nÓg 2020 – Online» (en anglès). RTE.ie, 10-06-2020. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ «Irish Embassy - Press Release - Cruinniú na nÓg 2021» (en anglès). DFA.ie. [Consulta: 10 novembre 2021].
* ↑ «Cruinniú na nÓg 2022 – a day of free creative activity for young people» (en anglès). RTE.ie, 01-06-2022. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ «Cruinniú na nÓg: Save the date! It's all happening on 11 June!!» (en anglès). RTE.ie, 17-05-2022. [Consulta: 23 juliol 2024].
* ↑ «Cruinniú na nÓg» (en anglès). Creativeireland.gov.ie. [Consulta: 19 maig 2024].
* ↑ Browne, Niamh. «Kabin Crew officially release viral hit 'The Spark' today» (en anglès). Hotpress.com. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ «Did a Group of Irish Tweens Write the Song of Summer?» (en anglès). NYTimes.com, 06-06-2024. [Consulta: 16 juny 2024].

## Enllaços externs

* Cruinniú na nÓg - Lloc web oficial
# Crema de castanya

La crema de castanya és un dolç occità a base de castanyes. Es tracta d'una mena de pasta untable de color marró, més aviat dura i enganxosa si la comparem amb una melmelada, bastant similar a un codonyat, que s'utilitza per a untar en pa, per a menjar-la tal qual o com a ingredient en postres més o menys senzills. Es pot fer casolana, considerada com una forma més de conservar aquest fruit tan abundant, o també n'existeixen diverses marques comercials que les venen als supermercats de tota França i en alguns de l'estranger.
La versió industrial es diu que és originària de Clément Faugier, que l'hauria creada el 1885 per aprofitar les restes de castanyes confitades (marron glacé), que es trenquen amb molta facilitat a la seva elaboració i que, trencades, ja no es podien vendre. Avui en dia no és només un subproducte sinó que s'elaboren industrialment també directament com a producte final.
La crema de castanyes, a Occitània, es menja típicament barrejada amb petit suisse natural. Unes postres senzilles molt típiques són les figues fresques tallades a quarts al llarg i cobertes d'aquesta mescla.
# Cuaespinós emplomallat

El cuaespinós emplomallat (Leptasthenura platensis) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).

## Hàbitat i distribució

Terrenys amb arbres i arbusts a les terres baixes i muntanyes del sud-est del Brasil, Uruguai i Argentina.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós emplomallat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/03/2021(català)
# Còmics ambulants

Còmics ambulants va ser pintat per Francisco de Goya el 1793 i es conserva al Museu del Prado de Madrid.
Durant una convalescència per una malaltia patida, Goya va realitzar entre 1792 i 1794 una sèrie de petites obres pintades sobre planxes de llauna, algunes de les quals presenten escenes taurines i d'altres sis amb diversos temes entre els quals es troba Còmics ambulants.

## Descripció

Aquesta planxa de llauna recull una representació d'una companyia d'actors de la Comèdia de l'art. Una cartel·la amb la inscripció «ALEG. MEN.» al peu de l'escenari relaciona l'escena amb l'al·legoria menandrea o sàtira clàssica.
En un alt escenari i envoltats d'un anònim públic, actuen Colombina, un Arlequí i un Pierrot de caracterització bufa que contemplen, juntament amb un pulcre aristòcrata d'opereta, un senyor Putxinel·li nan i beverri, mentre que uns nassos, (possiblement de Pantaleó) apareixen entremig del cortinatge que serveix de teló de fons.

## Referències

* Soriano, Joan i Vado, Carmen del. Grandes Maestros de la pintura:Goya. Barcelona, Editorial Sol 90, 2008. ISBN 978-84-9820-756-9.
# Daria Kaleniuk

Daria Kaleniuk és una periodista i activista de la societat civil ucraïnesa i directora executiva del Centre d'Acció Anticorrupció, amb seu a Kíev.
Kaleniuk va estudiar dret a la Universitat Nacional de Dret Yaroslav Mudryi i té un màster en Dret de Serveis Financers de la Facultat de Dret de Chicago-Kent, amb el suport del Programa d'Estudiants Estrangers Fulbright. És membre dels Young Global Leaders.
Durant la invasió russa d'Ucraïna el 2022, Kaleniuk va tenir cert protagonisme mediàtic internacional quan va preguntar al primer ministre britànic Boris Johnson en una conferència de premsa a Varsòvia per què alguns oligarques russos amb seu a Londres no havien estat objectiu de sancions i per què no donava suport a l'establiment d'una zona d'exclusió aèria sobre Ucraïna.

## Referències

* ↑ Miller, Christopher «In Ukraine, Many Wake Up To 'Nightmare' Of Trump Victory». Radio Free Europe/Radio Liberty, 09-11-2016 [Consulta: 2 març 2022].
* 1 2 «Daria Kaleniuk». Anti-Corruption Research and Education Centre. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Olearchyk, Roman «Judge in spotlight as Ukraine's anti-corruption drive hits buffers». Financial Times, 15-09-2020 [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Zhuk, Alyona «Daria Kaleniuk: She leads campaign to stop corruption in Ukraine, no matter who tries to block her». Kyiv Post, 01-12-2016 [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Five Ukrainian Alumni Selected as "Prominent Ukrainians Under 30"». U.S. Department of State, 30-12-2016 [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Young Global Leaders». Young Global Leaders [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Mason, Rowena «Ukrainian activist berates Boris Johnson over Russia response». The Guardian, 01-03-2022 [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ Morrison, Hamish «Who is Daria Kaleniuk? Boris Johnson stunned by Ukrainian journalist». The National, 01-03-2022 [Consulta: 2 març 2022].
# David Clotet i Roca

David Clotet i Roca (Granollers, 1 de desembre de 1972) és un futbolista català, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Després de jugar amb el Martinenc, passa a la UE Atlètica Gramanet, la qual militava a la Segona B. Clotet destaca en el conjunt colomenc i és fitxat pel València CF per jugar amb el seu filial. Tot i formar part del primer planter valencianista la temporada 94/95, no arribaria mai a debutar amb els de Mestalla, i a l'estiu de 1995 fitxa pel CD Logroñés.
Amb els riojans debuta a la Segona Divisió la temporada 95/96, i a l'any següent, a la màxima categoria. Clotet seria titular els quatre anys que romandria al conjunt de Las Gaunas.
La temporada 99/00 marxa al Rayo Vallecano, la qual cosa suposa el seu retorn a primera divisió, però no comptaria massa al conjunt madrileny. De fet, la temporada 01/02 tan sols juga 47 minuts repartits en 2 partits.
Posteriorment, el defensa jugaria amb el CD Leganés i el Xerez CD a la categoria d'argent, i en el Blanes de les divisions inferiors catalanes.

## Referències

* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa de Clotet
# Darkhad

Els darhad (mongol: Дархад), d'acord amb la transliteració Darkhad anglosaxona, són una tribu mongol, que viuen principalment als districtes de Bajanzùrh, Ulaan-Uul, Rėnčinlhùmbė i Cagaannuur la província de Hövsgöl. Al nord-oest de la província, van prendre el seu nom de la vall del Darkhad (Дархадын хотгор, Darhadyn hotgor).
Els Darhad eren originalment part de la tribu i Hotgojd Ojrad. Entre 1549 i 1686 van viure al Aimag Zasagt Khan i Hotgojd Altan Khan. El 1786 va passar a formar part de la Gran Shabi Jebtsundamba Khutuktu. En aquest moment se'ls coneixia com els Negres darhad. Molts Xamans practicaven Darhad. En el cens de 2000, 16.268 persones es van identificar com Darhad.
# Dendoraïta-(NH₄)

La dendoraïta-(NH₄) és un mineral de la classe dels minerals orgànics.

## Característiques

La dendoraïta-(NH₄) és un oxalat de fórmula química (NH₄)₂NaAl(C₂O₄)(PO₃OH)₂(H₂O)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional el 2021, sent publicada el mateix any. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 75275.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Rowley, a la localitat de Theba, dins el districte miner de Painted Rock del comtat de Maricopa (Arizona, Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Dendoraite-(NH4)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 març 2022].
* ↑ Kampf, Anthony R.; Cooper, Mark A.; Celestian, Aaron J.; Ma, Chi; Marty, Joe «Dendoraite-(NH4), a new phosphate–oxalate mineral related to thebaite-(NH4) from the Rowley mine, Arizona, USA: Special Issue dedicated to Peter Williams». Mineralogical Magazine, undefined/ed, pàg. 1–8. DOI: https://doi.org/10.1180/mgm.2021.98 [Consulta: 15 març 2022].
# Cròcia de Java

La cròcia de Java (Laniellus albonotatus) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos a les terres altes de Java occidental i central.

## Referències

* ↑ «Cròcia de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Denise Affonço

Denise Affonço (Phnom Penh, 1944) és una escriptora cambodjana. De pare francès i mare vietnamita. Treballava com a secretària a l'ambaixada francesa a Phnom Penh quan es va produir el cop d'estat dels khmers rojos el 1975. Affonço va decidir romandre a Cambodja al costat del seu marit i els seus fills; aviat van ser deportats al camp, on van patir tota mena de penalitats i la seva filla i el seu marit van morir. El 1979 la invasió vietnamita va alliberar el país del règim dels khmers rojos i, al cap de pocs mesos, Affonço va testificar en el judici contra Ieng Sary i Pol Pot, líders del règim, que es va celebrar a Phnom Penh. Les notes que va escriure durant la preparació del seu testimoni van ser la base d'El infierno de los jemeres rojos, publicat a França el 2005. Avui Denise Affonço viu a París.

## Referències

* ↑ «Denise Affonço». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Davide Martinelli

Davide Martinelli (Brescia, 31 de maig de 1993) és un ciclista italià, professional des del 2016 i fins al 2023. Combina el ciclisme en pista amb la carretera. En el seu palmarès destaquen tres campionats nacions de contrarellotge sub-23 i una etapa a la Volta a Polònia de 2016

## Palmarès

* 2011
** Campió d'Itàlia de persecució júnior
** 1r al Memorial Davide Fardelli júnior
** 1r al Trofeu Emilio Paganessi
* 2012
** 1r a la Copa del Grano
* 2013
** Campió d'Itàlia de contrarellotge sub-23
* 2014
** Campió d'Itàlia de contrarellotge sub-23
* 2015
** Campió d'Itàlia de contrarellotge sub-23
** 1r a la Coppa Caduti Nervianesi
** 1r a la Parma-La Spezia
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour La Provence
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Polònia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 153è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Ciclobreves internacionales octubre 2023» (en castellà). ciclo21, 18-10-2023. [Consulta: 19 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Davide Torosantucci

Davide Torosantucci (Lanciano, 3 de novembre del 1981) és un ciclista italià, que fou professional des del 2005 al 2011. Del seu palmarès destaca la Volta a Sèrbia de 2009.

## Palmarès

* 2005
** 1r a la Gara Ciclistica Montappone
** 1r al Trofeu internacional Bastianelli
** 1r al Giro del Cigno
** 1r al Trofeu Tosco-Umbro
* 2008
** 1r al Gran Premi ciclista de Gemenc i vencedor d'una etapa
* 2009
** 1r a la Volta a Sèrbia
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Sud-àfrica

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Cultura de Majiayao

La cultura de Majiayao fou un grup de comunitats neolítiques que vivien principalment a la regió xinesa del curs alt del riu Groc a l'est de Gansu, Qinghai i nord de Sichuan. La cultura va existir entre el 3300 i 2000 ae. La cultura de Majiayao suposa la primera població significativa de la zona del curs alt del riu Groc, per comunitats agrícoles, i és famosa per la seua ceràmica pintada, que és vista com l'esplendor de la manufactura ceràmica d'aquell temps.

## Història

El jaciment arqueològic fou descobert al 1924 prop del poble de Majiayao, al comtat de Lintao (Gansu), per l'arqueòleg suec Johan Gunnar Andersson, que el considerà part de la cultura de Yangshao. Seguint el treball de Xia Nai, el fundador de l'arqueologia contemporània en la República Popular Xina, ha estat considerada una cultura diferent, i se l'ha anomenat com el jaciment. Aquesta cultura va evolucionar de la fase mitjana de Miaodigou, mitjançant la fase intermèdia Shilingxia. Es divideix usualment la cultura en tres fases: Majiayao (3300–2500 ae), Banshan (2500–2300 ae) i Machang (2300–2000 ae).
Al final del III mil·lenni ae, la cultura Qijia succeí a la cultura Majiayao en jaciments de tres zones geogràfiques principals: est de Gansu, centre de Gansu, i oest de Gansu-est de Qinghai.

## Ceràmica

* Muestras de cerámica Majiayao de diferentes fases
* Fase Majiayao
* Fase Banshan
* Fase Banshan
* Fase Machang
* Fase Machang

## Bronze

L'objecte de bronze més antic trobat a la Xina fou un ganivet descobert en un jaciment Majiayao a Dongxiang, Gansu, i es datà entre el 2900 — 2740 ae. Han aparegut altres objectes de coure i bronze als jaciments del període Machang de Gansu. La metal·lúrgia es propagà a la regió mitjana i baixa del riu Groc al final del tercer mil·lenni ae.

## Canvis climàtics

Els acadèmics han arribat a la conclusió que el desenvolupament de la cultura Majiayao estigué estretament relacionat amb els canvis climàtics. A la Universitat de Lanzhou investigaren els canvis climàtics durant la cultura Majiayao i els resultats indiquen que el clima fou humit fa 5.830-4.900 anys, la qual cosa promogué el creixement de la cultura mitjana de Majiayao a l'est de la província de Qinghai. Fa 4.900-4.700 anys, però, el clima patí sequeres en aquesta àrea, les quals poden ser responsables del declivi i el trasllat cap a l'est de les cultures prehistòriques durant el període de transició de la cultura primerenca-mitjana de Majiayao a la tardana.

## Vegeu també

* Cultura de Yangshao.

## Referències

* 1 2 Liu i Chen, 2012, p. 232.
* ↑ Dong, G. «The spatiotemporal pattern of the Majiayao cultural evolution and its relation to climate change and variety of subsistence strategy during late Neolithic period in Gansu and Qinghai Provinces, northwest China». Quaternary International, 316, 2013, pàg. 155–161. DOI: 10.1016/j.quaint.2013.07.038.
* ↑ Neolithic period Arxivat 2013-08-17 a Wayback Machine., Princeton University Art Museum
* ↑ Bai, 2003, p. 157.
* ↑ Liu i Chen, 2012, p. 234.
* ↑ Liu, 2005, p. 224.
* ↑ «Climate Change; Researchers from Lanzhou University Describe Findings in Climate Change». , Feb 20, 2012 [Consulta: 4 abril 2014].
# Dadulazda

Dadulazda (en rus: Дадулазда) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 28 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Dadupanthi

Els dadupanthis (singular dadupanthi) són una secta de l'Índia, principalment al Rajasthan. El 1901 eren 8.871 dels quals el 97% estaven a l'entorn de Jaipur. El seu quarter general és a Naraina.
La secta fou fundada per Dadu, que hauria viscut en temps d'Akbar i hauria mort el 1603 a Naraina. El seu ensenyament establia la igualtat entre tots els homes, ser vegetarià, abstenció de licors, i celibat. Els seus preceptes foren compilats en un llibre anomenat Bani guardat al santuari de Dadudwara. A la mort de Dadu els seus seguidors es van dividir en dues tendències: els viraktes (sigular virakta) que consideraven que havien renunciat al món i als seus plaers per dedicar-se a una vida contemplativa i dedicada a l'ensenyament de la doctrina de Dadu, que es caracteritzen per una faixa de roba vermella; i els sadhus o swamis amb un grup especial anomenat "naga" (que vol dir "despullats", i se'ls donaven perquè només portaven un petit dhoti). En ser celibes recluten els seus membres per adopció entre les classes baixes hindús.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Naraina
# Discurs sobre la Ogdòade i la Ennèade

El Discurs sobre la Ogdòade i la Ennèade, es el sisè llibre del Còdex VI dels Manuscrits de Nag Hammadi. És un text hermètic escrit en llengua copta encara que originàriament va ser escrit en grec, i es pot datar cap a l'any 200, ja que presenta paral·lelismes amb idees neoplatòniques. No rebutja la religió egípcia, però la fa més espiritual. L'hermetisme és un camí, no una religió.
No se sap quin era el seu títol real. En algunes traduccions se l'anomena Discurs de l'octava i la novena, però normalment es manté el nom d'Ogdòade i Ennèade, els noms greco-coptes amb aquest significat que es llegeixen a la primera línia del text conservat. Es creu que es va escriure a Egipte, perquè menciona la ciutat de Diòspolis i a déus amb cara d'animal. Menciona les ensenyances d'Hermes Trismegist (associat al déu Thot) L'Octava i la Novena part fan referència als Eons del cel que rodegen la terra.

## Contingut

El text és un diàleg entre Hermes Trismegist i un deixeble. Fa referència bàsicament a l'ascens a regnes superiors d'il·luminació espiritual. Després de la mort, l'ànima haurà de viatjar a través de set esferes i després arribarà al vuitè i novè nivell, on l'ànima podrà experimentar la felicitat i l'èxtasi verdader. Sembla que el tractat parlaria d'una esfera més alta, la desena, però el text conservat no ho deixa clar. El deixeble no és un principiant, i Hermes Trismegist li parla només de l'etapa final, que consisteix en conèixer i comprometre la seva persona. La iniciació permet la regeneració i sorgeix un nou ésser humà inspirat directament per l'intel·lecte diví. El llibre no és una transmissió de coneixements sinó la mostra d'una experiència o una actitud espiritual, una predisposició interior. La part central del text està formada per oracions, visions extàtiques i instruccions del mestre que fan referència a la pedagogia de l'oració. Aquest diàleg permet conèixer en detall els ritus d'iniciació i les pràctiques de les comunitats gnòstiques.

## Referències

* ↑ Brashler, James (et al.). "The discourse of the Eighth and Ninth". A: The Nag Hammadi Library in english. Leiden: E.J. Brill, 1977, p. 292
# Discípulos de Otilia

Discípulos de Otilia fou un grup barceloní de música ska fundat l'any 1992. El grup comptà des dels seus orígens amb dos cantants i una actitud festiva i punk sobre els escenaris, fet que es reflectí en les seves lletres on tractaren temes com l'antiimperialisme, l'antimilitarisme o l'ecologisme, i els portà a realitzà centenars de concerts arreu d'Europa, sud-Amèrica i Japó. Al llarg de la seva carrera col·laboraren amb músics com Frances Ribera «Titot», Fermín Muguruza o l'excantant The Specials, Neville Staple.

## Discografia

* Otílicos perdidos (Tralla Records, 1997)
* Otiliamina pura! (Tralla Records, 1999)
* Ska Zone (Tralla Records, 2002)
* Wateke (Ventilador Music, 2004)
* Blanco y negro (Soul Panda Records, 2007)

## Referències

* ↑ Loops!. «Escena Ska a Catalunya». Canal 33, 14-03-2007. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ «Entrevista: Discípulos de Otilia vs Costo Rico». Nativa, 05-03-2004. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Discípulos De Otilia». Discogs. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Otílicos anónimos» (en castellà). MondoSonoro, 30-04-1999. [Consulta: 13 abril 2019].
* ↑ «Llega el ‘ska’ de los Discípulos de Otilia» (en castellà). 20 Minutos, 19-04-2007. [Consulta: 13 abril 2019].
# (10042) Budstewart

(10042) Budstewart és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides i va ser descobert el 14 d'agost de 1985 per Edward L. G. Bowell des de l'Estació Anderson Mesa, a Flagstaff, als Estats Units.
Inicialment es va designar com a 1985 PL. Posteriorment, el 2001, va ser anomenat en honor de l'astrònom nord-americà Bud Stewart (1903-1979).
Budstewart orbita a una distància mitjana del Sol de 2,573 ua, podent acostar-s'hi fins a 1,995 ua i allunyar-se'n fins a 3,151 ua. Té una inclinació orbital de 12,76 graus i una excentricitat de 0,2245. Empra 1508 dies a completar una òrbita al voltant del Sol. El moviment de Budstewart sobre el fons estel·lar és de 0,2388 graus per dia. La magnitud absoluta de Budstewart és 13 i el període de rotació de 3,695 hores.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides (10001-11000)
* Cos menor del sistema solar

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=10042.
* 1 2 3 4 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «New names of minor planets» (en anglès). Minor Planet Circulars, 2001, pàg. 43043 [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ «(10042) Budstewart» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 29 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «(10042) Budstewart» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 29 novembre 2018].
# Ace Alzheimer Center Barcelona

Ace Alzheimer Center Barcelona és una entitat privada, sense ànim de lucre, dedicada al diagnòstic, tractament, recerca i ajuda a les persones amb la malaltia d'Alzheimer o altres demències. Va ser fundada l'any 1995 pel psicòleg Lluís Tàrraga i la neuròloga Mercè Boada i Rovira.
Ace Alzheimer Center, junt el holding farmacèutic Grifols, van acordar impulsar un centre on aplicar el programa clínic Àmbar.

## Referències

* ↑ Garrido Granger, Gemma. «Agustín Ruiz: "A partir de los 55 años se tendría que poder hacer a todo el mundo una prueba para saber si tiene riesgo de sufrir alzhéimer"» (en castellà). Diari Ara, 03-06-2022. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Fundadora de ACE, premiada en reconocimiento a la lucha contra el Alzheimer». La Vanguardia, 14-05-2015 [Consulta: 4 juny 2016].
* ↑ EFE. «Desarrollan un test digital para detectar el Alzheimer precozmente» (en castellà). COPE, 15-06-2021. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ Escales, Carme. «Mercè Boada y Lluís Tárraga: "El Alzheimer está en la calle, en la playa, en el restaurante"» (en castellà). El Periódico, 14-08-2019. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ Rius, Mayte. «Abre en Barcelona un centro pionero para tratar el alzheimer con recambio de plasma» (en castellà). La Vanguardia, 19-05-2021. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Grifols y ACE impulsan un Ambar Center en Barcelona para el estudio del Alzheimer» (en castellà). Europa Press, 19-05-2021. [Consulta: 14 octubre 2022].