OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ina Kersten

Ina Kersten (Hamburg$_,$ 1946) és una matemàtica alemanya i antiga presidenta de la Societat Alemanya de Matemàtiques. La seva recerca està centrada en l'àlgebra abstracta incloent-hi la teoria d'extensions de cossos i els grups algebraics. És professora emèrita de la Universitat de Göttingen.
Kersten va néixer a Hamburg, i va obtenir el seu doctorat a la Universitat d'Hamburg l'any 1977. La seva dissertació, p-Algebre über semilokalen Ringen (p-àlgebres en anells semilocals), va ser supervisada per Ernst Witt. Va completar l'habilitació a la Universitat de Ratisbona l'any 1983.
Kersten fou presidenta de la Societat Alemanya de Matemàtiques de 1995 a 1997, convertint-se en la primera dona a encapçalar la societat i, a data de 2020, en l'única presidenta que hi ha hagut. Sota la seva presidència, la societat va fundar la revista Documenta Mathematica.

## Referències

* ↑ Birth date from German National Library catalog entry, retrieved 2020-01-06
* 1 2 3 von Randow, Thomas. Ästhetik der Algebra (en alemany), 20 gener 1995.
* ↑ Ina Kersten al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Habilitationen von Frauen» (en alemany). [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ Abele, Andrea E.; Neunzert, Helmut; Tobies, Renate. Traumjob Mathematik!: Berufswege von Frauen und Männern in der Mathematik (en alemany). Springer-Verlag, 2013, p. 5. ISBN 9783034879637.
* ↑ Jackson, Allyn «The Slow Revolution of the Free Electronic Journal». Notices of the American Mathematical Society, 47, 9, 01-10-2000, p. 1053–1059.

## Enllaços externs

* Lloc web principal Arxivat 2021-10-27 a Wayback Machine.
# Ina (mitologia)

En mitologia polinèsia, Ina (en tahitià i hawaià Hina; en samoà Sina) és una deïtat lunar, filla de Kui o Vaitere que va mantenir una anguila en un pot, però aquest de seguida va esdevenir el déu-anguila tuna, que va intentar violar-la. La gent d'Upolo la va rescatar i sentenciar a mort. Conforme a la seva petició ella va enterrar el seu cap en la sorra del que en va créixer el primer cocoter. Està casada amb Marama, el déu de la nit. Ella viu en el cel durant les hores de llum quan el seu marit no és visible. Té una filla anomenada Aroture. En la mitologia tahitiana, Hina és la primera dona, esposa de Ti'i, que vivia a la Lluna.
# Huete

Huete és un municipi de la província de Conca a la comunitat autònoma de Castella la Manxa que està situat a la zona nord-oest de la província, a 54 km de Conca. En el cens de 2005 tenia 2024 habitants. El codi postal és 16500. Comprèn les pedanies de Valdemoro del Rey, Moncalvillo de Huete, Saceda del Río, Bonilla, Caracenilla, Verdelpino de Huete, La Langa .

## Vegeu també

* Pàgina web de l'ajuntament
* Pàgina amb informació del municipi Arxivat 2008-01-11 a Wayback Machine.
# Hèrmies

Hèrmies és el nom dels següents personatges:
* Hèrmies d'Atarneu (segle IV aC), tirà de les ciutats d'Atarneus i Assos a Mísia
* Hèrmies de Cària (segle III aC), ministre selèucida
* Hèrmies de Cúria (segle IV aC), poeta iàmbic grec
* Hèrmies de Fenícia, filòsof neoplatònic grec
* Hèrmies de Metimna, historiador grec
* Hèrmies (escriptor), escriptor grec cristià del segle II
* Hèrmies (heretge), eclesiàstic i fundador de la secta herètica dels henneians o seleucians, al segle iv aC
* Hèrmies Sozomen, historiador de l'església
# Ibn Makula

Els Banu Makula o Al-e Makula foren una família noble persa que va tenir un paper destacat a Bagdad al segle xi.
Entre els seus membres destaquen:
* Abu-Abd-Allah ibn Makula, jurista
* Abu-Alí al-Hàssan ibn Makula, visir buwàyhida
* Hibat-Al·lah ibn Makula, visir buwàyhida
* Alí ibn Makula, tradicionista i genealogista
* Abu-Sad Abd-al-Wàhid ibn Makula, visir buwàyhida

## Bibliografia

* D. M. Dunlop, “Al-E Makula,” Encyclopædia Iranica, I/7, pp. 761-762; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/al-e-makula-a-persian-noble-family-prominent-at-baghdad-in-the-5th-11th-century-including (consultat el 16 de juny del 2016).
# I Wish You Love

I Wish You Love és el dissetè disc de Gloria Gaynor, i el seu primer disc internacional en 18 anys. Representa un retorn a les seves arrels en música Club/Dance, junt amb Urban contemporary i Contemporary R&B. L'àlbum inclou dos èxits dels últims temps (2001) "Just Keep Thinking About You" (#1 a la llista Club Play de la revista Billboard) i (2002) "I Never Knew" (també #1 Club Play, #30 Hot Adult Contemporary Tracks). Fou llançat primer a Europa al setembre 2002 i posteriorment als Estats Units a l'abril de 2003.

## Llista de cançons

* "Gotta Be Forever" – 3:33 (Linda Clifford, Kathy Brown, Pelle Ankarberg, Niclas Molinder, Joachim Persson)
* "Stronger" – 3:20 (Mary Brown, Fusari, Karl Kimmel)
* "I Wish You Love" – 3:43 (Bill Lee, Balewa Muhammed, Calvin Gaines, Rob Fusari, Eritza Laues)
* "Let It Rain" – 5:13 (Andy Goldmark, Jason Hess, Mark Mueller)
* "Gone Too Long" – 3:02 (Lamont Dozier, Jorgen Elofsson)
* "Just No Other Way" – 4:00 (D. Deviller, S. Hossein, J. Kugell)
* "I Never Knew" (versió LP) – 4:26 (Kasia Livingston)
* "Just Keep Thinking About You" – 3:06 (G. Catchey, H. Johnson)
* "No One Can Love You More" – 4:11 (Kevin Clark, Berny Cosgrove, Tim Hegarty)
* "You Keep Running" – 3:03 (M. Brown, Fusari)
* "All The Man That I Need" – 3:42
* "I Never Knew" (Hex Hector, HQ2 remix) – 4:16 (Livingston)
* "Pena" - 4:13 (Duet with Alexandre Pires)

## Fonts

* Chart history
* Billboard entry
# Intersindical Nacional Galega

Intersindical Nacional Galega (ING) va ser un sindicat nacionalista gallec format al març de 1977 de la unió del Sindicato Obreiro Galego, UTEG, UTSG, UTBG i el SGTM. Francisco García Montes va ser el seu secretari general. Va celebrar el seu primer Congrés a l'octubre de 1977. En les primeres eleccions sindicals de 1978 la ING es va convertir en el tercer sindicat de Galícia amb 722 delegats (13,5%). El setembre del 1980 es va fusionar amb la Central de Traballadores Galegos per a denominar-se, a partir de 1981, Intersindical Nacional dos Traballadores Galegos (INTG). A les eleccions sindicals de 1980 va augmentar la seva representació fins a 1.679 delegats (17,5%).
# Il·lusió de Jastrow

La Il·lusió de Jastrow és una il·lusió òptica descrita pel psicòleg estatunidenc Joseph Jastrow el 1892.
A la imatge de sota, les dues figures són idèntiques, a despit que la inferior sembla més llarga. Això passa perquè la banda curta de la figura superior és comparada amb la banda llarga de la figura inferior.
Aquesta il·lusió sovint es fa servir en trucs de màgia, i n'hi ha diferents versions que es venen en botigues de màgia.
* Amb els costats arrenglerats, la figura inferior sembla més llarga
* Si movem la figura superior cap a la dreta, es veu més clar que són de mida idèntica

## Referències

* ↑ Jastrow, J. (1892). Studies from the Laboratory of Experimental Psychology of the University of Wisconsin. II. The American Journal of Psychology, 4(3), 381. {{format ref}} http://doi.org/10.2307/1411617

## Enllaços externs

* Reference to the illusion in World of Wonders; A Record of Things wonderful in Nature, Science and Art, Cassel, Petter & Galpin, London, 1873, p. 11.
* The train tracks optical illusion
* Prevos, Peter (2016). The Jastrow Illusion in Magic Arxivat 2016-05-16 a Wayback Machine. (Llista de publicacions i trucs de màgia a la venda).
# Instituto de Estudios Altoaragoneses

Instituto de Estudios Altoaragoneses (IEA) és una institució cultural fundada a Osca el 1949 amb el nom d'Instituto de Estudios Oscenses per Virgilio Valenzuela Foved, Ricardo del Arco, Salvador María de Ayerbe, Miguel Dolç, Antoni Duran i Gudiol i Federico Balaguer, amb la finalitat d'estudiar temes de l'Alt Aragó. Des del 1977 és adscrit a la Diputació Provincial d'Osca amb el seu nom actual i està vinculat al CSIC. Des del 1950 edita la revista Argensola, d'història i ciències socials. També edita les revistes Alazet (des de 1989), de filologia, Lucas Mallada (des de 1988) de ciències, i Bolskan d'arqueologia. A Alazet s'hi publiquen treballs en català, aragonès i castellà.

## Finalitats

La seva finalitat és la defensa, estudi, investigació i divulgació de la cultura i recursos de la província d'Osca, a través de les següents tasques:
* Defensa del patrimoni cultural altoaragonès
* Estudi i investigació de la cultura i recursos de l'Alt Aragó.
* Divulgació de la cultura altoaragonesa
* Coordinació amb altres entitats similars

## Altres activitats

El febrer de 1997 organitzà la I Trobada de Estudios y Rechiras arredol de l'Aragonés y a suya Literatura, i el 1999 organitzà la II Trobada. Des de 1999 també col·labora amb l'Instituto Bibliográfico Aragonés en l'actualització del Fitxer Bibliogràfic Aragonès i està treballant en els projectes Archivo de Tradición Oral, Tresoro d'a luenga aragonesa i el Centro de Información del Patrimonio cultural del Alto Aragón (CIPCA).

## Direcció

El Consell Rector dirigeix les activitats culturals i científiques de l'IEA, canalitzades a través de la Comissió Assessora. Des de l'any 2000 fins al 2020 Fernando Alvira Banzo n'ha estat el director i Francho Nagore Laín el vicedirector. Des del 1985 convoca ajudes per a la investigació sobre qualsevol camp referent a l'Alt Aragó. Els directors han estat:
* Virgilio Valenzuela Foved (1949-1978)
* Agustín Ubieto
* Antonio Durán Ubiol (-1994)
* Bizén d'o Río (1995-2000)
* Fernando Alvira Banzo (2000-2020)
* Domingo Sabio Alcutén (2020-)

## Referències

* ↑ Instituto de Estudios Altoaragoneses: setenta años. IEA
* ↑ El Instituto de Estudios Altoaragoneses concede 50.000 euros en ayudas a la investigación, Cadena SER, 2 de novembre de 2022
* ↑ Fernando Alvira deja la dirección del Instituto de Estudios Altoaragoneses tras 20 años y le sustituirá Alberto Sabio, El Heraldo, 26 de maig de 2020

## Enllaços externs

* Pàgina de l'IEA
# Indosiar

PT Indosiar Visual Mandiri, conegut comunament com a Indosiar, és una cadena de televisió indonesia gratuïta. Emet a tot el país per UHF i es pot rebre a tot l'arxipèlag indonesi en televisors analògics PAL, establerts l'11 de gener de 1994, i es va emetre des de l'11 de gener de 1995. És propietat d'Elang Mahkota Teknologi des del 2011 i, finalment, opera sota la seva filial de Surya Citra Media des de l'1 de maig de 2013.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Indosiar
# Isaac Jiménez

Isaac Jiménez (província de San José, 19 de maig de 1918) fou un futbolista costa-riqueny de la dècada de 1940.
Fou internacional amb la selecció de Costa Rica. Pel que fa a clubs, destacà a Club Sport Herediano, Club Sport La Libertad, club amb el que fou camió nacional el 1942 i 1946, i Club Sport Cartaginés.

## Referències

* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 16 d'agost de 2011. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 16 d'agost de 2011. [Consulta: 17 gener 2012].
* ↑ «Perfil a salfadeco.or.cr». Arxivat de l'original el 2016-07-30. [Consulta: 14 maig 2019].
# Jaafra

Jaafra (àrab: الجعافرة, al-Jʿāfra; amazic: ⵊⵄⴰⴼⵕⴰ) és una comuna rural de la província de Rehamna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 10.896 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jaan Einasto

Jaan Einasto (nascut el 23 de febrer 1929, a Tartu) és un astrofísic estonià i un dels descobridors de l'estructura a gran escala de l'Univers. Ell és un patriòtic estonià; el nom "Einasto" és un anagrama d'"Estònia"
Nascut a Tartu, va assistir a la Universitat de Tartu, on va rebre el Doctorat en Filosofia equivalent el 1955 i un doctorat de recerca sènior el 1972. Des de 1952, ha treballat com a científic a l'Observatori de Tartu (1977-1998). Cap del Departament de Cosmologia; el 1992-1995, va ser professor de Cosmologia a la Universitat de Tartu. Durant molt de temps, va ser Cap de la Divisió d'Astronomia i Física de l'Acadèmia de Ciències d'Estònia a Tallin. Einasto és membre de l'Academia Europaea, l'European Astronomical Society i la Royal Astronomical Society; que ha rebut tres Premis Nacionals de Ciències d'Estònia.
* 1947 Núm. 1 de l'Escola Secundària de Tartu
* 1952 Universitat de Tartu
* 1955 Cand. en ciències en física i matemàtiques
* 1972 Doctor en ciències en física i matemàtiques
* 1992 Professor
* 1991 Membre de l'Acadèmia Europaea
* 1994 Membre de la Royal British Society of Astronomy
L'asteroide (11577) Einasto, descobert el 1994, va ser anomenat en el seu honor.

## Referències

* ↑ «Jaan Einasto received the Gruber Foundation Cosmology Prize». University of Tartu. Arxivat de l'original el 2020-08-05. [Consulta: 27 gener 2015].
* ↑ «Jaan Einasto» (en anglès). Physics Today, 2017. DOI: 10.1063/PT.5.031422 [Consulta: 9 març 2022].
* ↑ Einasto, Jaan, Dark Matter and Cosmic Web Story, World Scientific Publishing, 2013. ISBN 978-981-4551-05-2

## Vegeu també

* Perfil d'Einasto
* Vera Rubin - el seu descobriment de les "corbes de rotació planes" és l'evidència més directa i sòlida de la matèria fosca.

## Enllaços externs

* Jaan Einasto pàgina de l'Observatori de Tõravere
# Integral de Bochner

En matemàtiques, la integral de Bochner estén la definició de la integral de Lebesgue a funcions que prenen valors en un espai de Banach.
La teoria de les funcions vectorials és una part del càlcul, implicada en la generalització a funcions que prenen valors en un espai de Banach, o de forma més general en un espai vectorial topològic, de les nocions de sèrie infinita i integral. Inclou com a cas particular la idea de funcions el valor de les quals són operadors, que són bàsiques en la teoria espectral, i aquest cas és el que va motivar la motivació pel seu desenvolupament al voltant de 1930. Quan els vectors pertanyen a un espai de dimensió finita, qualsevol cosa típica es pot fer component per component.
Sumes infinites de vectors en un espai de Banach B, els quals són a fortiori espais mètrics complets, convergeixen precisament quan són successions de Cauchy respecte de la norma de l'espai. Aquest cas, des dels nombres naturals a B, no presenten cap dificultat nova. Una integral d'una funció vectorial respecte a una mesura sovint és anomenada una integral de Bochner, en honor de Salomon Bochner. Els desenvolupaments moderns de la integral de Lebesgue sovint inclouen aquest cas, que no necessita modificacions importants de la teoria basada en funcions reals, suposant que el desenvolupament de la integració no abusa de les propietats d'ordenació de la línia real.

## Referències

* Bochner, Solomon Integration von Funktionen, deren Werte die Elemente eines Vectorraumes sind, Fundamenta Mathematicae 20 (1933). pp.262-276
# Internacional (política)

* No s'ha de confondre amb Internacionalisme.
El terme internacional és concepte polític que fa referència als afers que sorgeixen de la interacció entre més d'una nació o a la construcció d'una estructura institucional o agrupació formada per socis de dos o més estats. Sovint també es fa servir la paraula internacional amb el significat de "fora del país" com, per exemple, quan a un periòdic es parla de notícies internacionals.
El terme global és comunament utilitzat com un sinònim de internacional, però aquest ús sol ser incorrecte, ja que global implica "un món" com una sola unitat, mentre que internacional reconeix els diferents pobles, cultures, llengües, nacions, fronteres, les economies i els ecosistemes existents.

## Vegeu també

* Diplomàcia
* Nació
* Internacionalisme
* Nacions Unides
* Globalització
# Scipio (Utah)

Scipio és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 290 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scipio tenia 290 habitants, 112 habitatges, i 91 famílies. La densitat de població era de 131,7 habitants per km².
Dels 112 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,3% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 18,8% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 14,8% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 27,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.227 $ i la renda mediana per família de 35.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.714 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 14.003 $. Cap de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scipio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scipio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Madog ap Maredudd

Madog ap Maredudd va ser un príncep de Powys que visqué al segle xii.
# Radio Euskadi

Radio Euskadi és una emissora de ràdio dependent del grup de comunicació públic basc EiTB. Emet la seva programació en castellà i té la seu a Bilbao.

## Programació

Radio Euskadi manté una programació comercial en la qual insereix publicitat. Presta principal atenció als programes informatius i d'actualitat, així com als esports.
Destaquen en la seva graella aquests programes:
* Boulevard abierto, és un espai de debat polític en què participen, en tertúlia, diferents invitats.
* Boulevard Magazine, amb contingut informatiu i d'actualitat, amb una crònica diària i testimonis dels oients.
* Crónica de Euskadi 2, informatiu.
* Kultura.COM, el programa cultural de l'emissora.
* Kirolaldia, informatiu esportiu.
* La jungla sonora, és un programa de divulgació musical.
* Graffitti, un programa magazín en què destaca la cultura i l'opinió, així com l'actualitat.
* La casa de la palabra, dedicat a l'aventura, els viatges i les vivències personals.
* Ganbara, informatiu de tipus magazín.
* Fuera de juego, programa esportiu que resumeix la informació diària.
* La noche despierta, el programa nocturn, de tipus magazín de l'emissora.
* Boulevard crónica de Euskadi, informatiu del matí.
* Más que palabras, magazín que ocupa els matins dels dissabtes i diumenges.
El caràcter de servei públic fa que sigui el canal radiofònic de la informació i els esdeveniments oficials dels organismes que componen el govern i el Parlament Basc, així com d'altres institucions públiques de poder i decisió del país.

## Enllaços externs

* Web oficial de Radio Euskadi Arxivat 2009-01-07 a Wayback Machine. (castellà)
# Manuel Mariano Ribera

Fra Manuel Mariano Ribera (Cardona, 20 de novembre de 1652 - Barcelona, 21 de novembre de 1736) fou un religiós mercedari i cronista. Prengué l'hàbit el 10 d'agost de 1675, va ser tres cops prior de Barcelona i després provincial, definidor general, i secretari del vicari general de l'ordre, i nomenat en Corts especulador del reial arxiu de Barcelona. Home instruït no només en les ciències eclesiàstiques, sinó també en la història profana, fou elegit cronista general de la religió el 1718 a Saragossa, ocupació que exercí molts anys. Va escriure les següents obres:
* «Milicia mercenaria, o tratado de la institución de la orden», un volum imprès a Barcelona per Pablo Campins el 1726.
* «Real patronato de la leal y militar orden de N. S. de la Merced» (Pablo Campins, Barcelona, 1725);
* «Real capilla de Barcelona» (Barcelona, Jaume Suriá 1698).
Aquestes obres estan plenes de documents trets del reial arxiu de Barcelona. Serra al seu llibre de «Finezas de los ángeles» diu que tenia per imprimir moltes altres obres entre elles esmenta:
* «La vida de Sta. Maria de Cervello. Apología o vindicias de la patria de Sta. Isabel reina de Portugal»; on postula que és filla de Barcelona. Serra diu que va veure aquest manuscrit a l'arxiu de la Mercè,
* «Perla de Barcelona, imagen de N. S. de la Merced» (Barcelona, 1737)
* «Tratado de la inmemorial devoción de Cataluña al misterio de la Concepción»;
* «Tratado de las Excelencias y grandezas de la ilustre villa de Cardona»;
* «Gozos de María al pie de la cruz» (Barcelona, 1727);
* «Memorias para la canonizacion de S. Serapio, S. Pedro Armengol, y Sta. María de Socós»;
* «Del origen de las barras de Aragón» tractat manuscrit.
* Genealogia de la nobilissima familia de Cervellón (en castellà). Barcelona: Pablo Campins Impressor, 1733.
Al «Diario de los literatos de España» hi ha l'elogi sepulcral que li va fer Serra i Postius, amb un índex de les seves obres. En temps de Torres i Amat es conservaven al convent de la Mercè quatre toms manuscrits de les diverses obres del mestre Ribera i entre elles «Alegación apologética en defensa del religioso estado de S. Pedro Pascual mártir, obispo de Jaén contra D. Juan de Ferraras» impresa a Barcelona 1720.

## Bibliografia

* Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 539 [Consulta: 21 octubre 2013].
# Scipione Gonzaga

Scipione Gonzaga (Màntua, 11 de novembre de 1542 – San Martino dall'Argine, 11 de gener de 1593), va ser un cardenal italià.

## Biografia

Scipione va néixer a Màntua, pertanyent a la branca dels ducs de Sabbioneta, de la Família Gonzaga. La seva joventut va passar amb el Cardenal Ercole Gonzaga, aprenent ràpidament grec i Llatí. A Bolonya, i més tard a Pàdua, va estudiar matemàtiques i filosofia, En aquesta última ciutat va fundar a Accademia degli Eterei.
Al llarg de la seva vida, va ser patró de la literatura i de les lletres. Torquato Tasso va buscar el seu consell sobre el Jerusalem alliberada, així com Guarino, que li va dedicar el seu Pastor Fido.
A la casa de Scipione, a Roma, el Palazzo Aragona Gonzaga, era un local de trobada de músics i intel·lectuals.
El cardenal Gonzaga intervé en els conclaves de 1590 (elecció de Urbà VII i de Gregori XIV), de 1591 (elecció d'Innocenci IX) i de 1592 (elecció de Climent VIII).

## Referències

* ↑ «GONZAGA, Scipione in "Dizionario Biografico"» (en italià). [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ «Gonzaga 8». [Consulta: 21 maig 2020].
* ↑ «Scipione Gonzaga». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. Nova York: Robert Appleton Company, 1913.
* ↑ «Scipione Cardinal Gonzaga [Catholic-Hierarchy]». [Consulta: 21 maig 2020].
# Serrat Gros (Agramunt)

El Serrat Gros és una serra situada als municipis d'Oliola a la comarca de Noguera i d'Agramunt a la de l'Urgell, amb una elevació màxima de 483 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Galaktombúreko

El galaktombúreko (en grec: γαλακτομπούρεκο), són unes postres de la cuina grega, fet a base de llet, sucre i sèmola de blat. Amb aquestos ingredients principalment i, de vegades, una mica de pell de taronja ben tallada, es fa una crema que s'envolta amb pasta fullada i es fa al forn durant 40 minuts. En traure-ho, es banya amb un xarop fet a base de sucre fos, aigua i unes gotes de llima. Es pot menjar calent o fred.
El seu nom prové de les paraules gala (γάλα, llet, en grec) i börek (pastís, en turc), per la qual cosa galaktombúreko vol dir "pastís de llet".

## Vegeu també

* Laz böreği

## Referències

* ↑ Milona, Marianthi (2007). Culinaria Grecia. La cocina griega. Barcelona: Könemann, p. 45. ISBN 9783833134371
# Rasets de l'Osca

Els Rasets de l'Osca és un indret de la carena del Montsec d'Ares, a cavall dels termes municipals d'Àger, a la Noguera, i Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà.
Està situat a prop i al sud-est del Pas de l'Osca i a ponent del Tossal de la Cova dels Pobres, a l'extrem occidental del Serrat de Fontfreda.