OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cornelis de Witt

Cornelis de Witt (Dordrecht, Províncies Unides dels Països Baixos, 15 de juny de 1623 - La Haia, Províncies Unides dels Països Baixos, 20 d'agost de 1672) va ser un polític neerlandès.

## Família

Cornelis era fill de Jacob de Witt i el germà gran de Johan de Witt, a més a més de ser nebot del regent i estatúder dels Països Baixos Cornelis de Graeff i del seu germà Andries de Graeff.
Va contreure matrimoni amb Maria van Berckel (1632-1706). La parella va tenir una filla, Wilhelmina de Witt (1671-1702), que es va casar amb el seu cosí i fill de Johan de Witt (1662-1701), del mateix nom que el seu pare, i que va arribar a ésser secretari de Dordrecht.

## Biografia

El 1650 es va convertir en alcalde de Dordrecht i en membre dels Estats d'Holanda i Frísia Occidental. Més tard va ser nomenat ruwaard o governador de Putten i Baljuw o batlle senyorial de Beierland.
Es va associar estretament amb el seu germà Johan, que tenia el càrrec de Gran Pensionari, i el va recolzar en la seva carrera amb gran habilitat i vigor. El 1667 va ser el diputat dels Estats d'Holanda elegit per acompanyar el lloctinent-almirall Michiel de Ruyter en la seva famosa incursió en el Medway. Cornelis de Witt es va distingir en aquesta ocasió per la seva fredor i valentia. El 1672 va tornar a acompanyar a De Ruyter i va prendre part en la gran batalla de Solebay contra les flotes angleses i franceses. Obligat a abandonar la flota a causa d'una malaltia, en tornar a Dordrecht es va trobar que el partit orangista augmentava la seva influència i ell i el seu germà van ser els objectes de les sospites i l'odi popular. Va ser arrestat per acusacions falses de traïció, però no va confessar malgrat les fortes tortures, sent finalment condemnat il·lícitament a l'exili.
Va ser assassinat pel mateix populatxo que havia donat mort al seu germà el dia que havia estat posat en llibertat, víctima d'una conspiració organitzada pels orangistes Johan Kievit i el lloctinent-almirall Cornelis Tromp. Tots dos cossos van ser mutilats horriblement i els seus cors van ser arrencats per ser mostrats com a trofeus. Avui dia és vist pels neerlandesos com l'acte més vergonyós a la història de la política neerlandesa.

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Inca

«Inca» té aquests significats:
* Toponímia: Inca (Mallorca), municipi de Mallorca
* Història:
** Imperi Inca, Estat precolombí corresponent aproximadament a l'actual Perú
** Sapa inca, títol que rebien els governants de l'Imperi Inca
* Etnologia: Inca (ètnia), habitants oriünds de la regió central dels Andes del Perú
# Cova del Relliguer

La Cova del Relliguer és una cova del municipi d'Hostalric (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cova situada al nucli urbà, al carrer del Relliguer. Actualment l'entrada està tapada amb una reixa i l'accés és restringit. Està excavada a la gresa i després de 26 m de recorregut, s'arriba a una petita sala de 6 m de profunditat. La cova és fàcil de veure, però és complicat caminar per l'interior.

## Història

Es creu que aquest cova podria haver estat utilitzada com a lloc de reunió per les deu famílies jueves que vivien a Hostalric entorn el 1331. Aquestes passaren poc temps a la població a causa de la mala relació amb les famílies cristianes.

## Referències

* 1 2 3 «Cova del Relliguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 novembre 2014].
# Cova del Roure

La cova del Roure o galeria del Roure és una cavitat i jaciment prehistòric que es troba a Morella la Vella, al municipi de Morella, al País Valencià. En ella s'hi poden trobar representades 28 figures, entre antropomorfes i zoomorfes i en elles, s'hi representa un grup de quatre arquers que encercla un altre grup de tres arquers. Algunes veus suggereixen que podria ser la representació més antiga de la guerra. Foren descobertes el 1917 per José Senent Ibáñez. El 2018 se'n feu una restauració. Aquestes pintures daten de fa entre 7200 i 7400 anys.

## Vegeu també

* Abric de les Dogues

## Referències

* ↑ Christensen J. 2004. "Warfare in the European Neolithic", Acta Archaeologica 75, 129–156.
* ↑ «The Origins of War» (en anglès), 09-04-2018. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ «Morella la Vella». Museu de la Valltorta. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ Press, Europa. «Comienza la restauración de las pinturas rupestres de la Cueva del Roure de Morella la Vella», 05-06-2018. [Consulta: 9 març 2019].
# IN-LE i VI-LE

* Estratègies del crim organitzat
* VI-SO
* IN-SO
* IN-LE i VI-LE
* EL-LE
Són els dos termes amb què la Europol (i per extensió totes les policies europees) denomina aquell tipus d'estratègies o comportaments dels grups criminals que es caracteritzen per interferir les decisions de les institucions judicials i/o policials mitjançant una influència corrupta (IN-LE) o exercint directament la violència (VI-LE) sobre elles. Provenen dels termes anglesos influence against law enforcement i violence against law enforcement. Aquestes estratègies també serveixen a l'Europol per classificar els grups criminals que les utilitzen.

## Característiques

Una estratègia IN-LE és aquella que a través de petits i mitjans suborns o amenaces pretén corrompre l'administració judicial o policial perquè facin "els ulls grossos" i evitar així que el grup criminal sigui detectat, o fins i tot per obstaculitzar els processos judicials en marxa.
En canvi es parla de VI-LE quan els grups criminals agredeixen testimonis o víctimes que els han denunciat a les autoritats. Quan un grup criminal fa aquest salt qualitatiu d'advertir les víctimes perquè no els denunciïn (que seria una estratègia VI-SO) a castigar-les un cop ja ho han fet és perquè tenen plena confiança en el seu potencial. Cal tenir en compte que la causa de les reticències per denunciar aquests grups no és només la seva violència directa que hagin pogut exercir sobre una persona sinó també la reputació general que s'hagin guanyat en la societat, és a dir: la por.
Un grau encara més alt de VI-LE és la violència exercida sobre el personal judicial o policial. Quan el grup criminal és expert en les dues estratègies per influir i agredir policies i tribunals també se'l pot qualificar d'IN-VI-LE. En aquests casos és molt probable que exerceixi també habitualment la VI-SO.

## Notes

* 1 2 3 4 Avaluació de les amenaces del crim organitzat 2009 Arxivat 2010-10-26 a Wayback Machine., informe anual sobre el crim organitzat a Europa: p. 41 (anglès)
# Hugo F. Sonnenschein

Hugo Freund Sonnenschein (Nova York, 14 de novembre de 1940 – 15 de juliol de 2021) va ser un professor, degà i economista nord-americà, especialista en microeconomia i teoria dels jocs.
Llicenciat de la Universitat de Rochester i doctorat en Economia de la Universitat Purdue (1964). Va treballar a la Universitat de Pennsylvania, on va ser degà de la Facultat d'Arts i Ciències; professor de la Universitat de Princeton entre 1977 i 1988, va passar a la Universitat de Chicago, de la qual va ser polèmic president entre 1993 i 2000 i on segueix ensenyant.
Va rebre diversos títols honoris causa, entre ells l'any Doctorat Honoris Causa de la Universitat Autònoma de Barcelona. El 2009 va rebre el Premi Fundació BBVA Fronteres del Coneixement en Economia, Finances i Gestió d'Empreses juntament amb Andreu Mas-Collel, per estendre i ampliar la Teoria de l'Equilibri General i establir la Teoria Moderna de la Demanda Agregada.
Estava casat amb Elizabeth 'Beth' Gunn Sonnenschein, doctora en medicina.
Era conegut especialment pel teorema de Sonnenschein-Estovalles-Debreu que va formular a partir de 1972. Aquest teorema té com a antecedent el concepte de "temptejos" (tâtonnements) de Léon Walras i pot enunciar així: "les ofertes i demandes del model de competència perfecta, tal com va ser establert per Kenneth Arrow i Gerard Debreu, poden assumir qualsevol forma ". Això significa en la pràctica que no necessàriament ha una correlació entre oferta i demanda i no sempre es pot deduir que la demanda d'un bé disminuirà si el seu preu augmenta, o que l'oferta variarà en la mateixa direcció que el preu. Entre les explicacions donades a aquest resultat està l'efecte de factors com les variacions de l'ingrés, la publicitat, els gustos i les expectatives dels actors econòmics.

## Referències

* ↑ Jackson, M.O.; McLennan, A. (eds). «A Brief Biographical Sketch of Hugo F. Sonnenschein». A: Foundations in microeconomic theory : a volume in honor of Hugo F. Sonnenschein. Berlín: Springer, 2008, p. 5-7. ISBN 978-3-540-74057-5 [Consulta: 27 setembre 2018].
* ↑ «Sonnenschein, Hugo F.». Treccani - Dizionario di Economia e Finanza, 2012 [Consulta: 27 setembre 2018].
* ↑ «Doctor Honoris Causa de la Universitat Autònoma de Barcelona». Universitat Autònoma de Barcelona.
* ↑ Llibret de l'acte d'investidura de Hugo F. Sonnenschein.
* ↑ «PREMIOS FUNDACIÓN BBVA Fronteras del Conocimiento». BBVA. Arxivat de l'original el 2016-08-22. [Consulta: 4 juliol 2016].
* ↑ Sonnenschein H.F. (1972) "Market excess demand functions"; Econometrica 40:549-563. (1973) "Do Walras identity and continuity characterise the class of excess demand functions?"; Journal of Economic Theory 6:345-354.
# Inguiniel

Inguiniel (en bretó An Ignel) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.011 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 027 | 2 112 | 1 896 | 1 997 | 2 204 | 2 313 | 2 384 | 2 482 | 2 419 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 530 | 2 474 | 2 599 | 2 383 | 2 550 | 2 657 | 2 632 | 2 676 | 2 684 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 2 676 | 2 745 | 2 756 | 2 741 | 2 825 | 2 748 | 2 785 | 2 868 | 2 468 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 552 | 2 309 | 2 115 | 2 030 | 1 968 | 1 890 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1981 | Louis Le Moénic |
| 1981-1985 | François Carreric |
| 1985-2001 | Michel Huilizen |
| 2001-2008 | René Courric |
| 2008- | Jean-Louis Le Masle |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ Inguiniel sur le site de l'Insee
# Coal Creek

«Coal Creek» té aquests significats:
* Coal Creek (Fremont County, Colorado)
* Coal Creek (Comtat de Boulder)
# Ionad Chaluim Chille Ìle

Ionad Chaluim Chille Ìle (Centre Columba d'Islay) és un college que té per llengua vehicular el gaèlic escocès situat a la riba del Loch Indaal a l'illa d'Islay (Escòcia). Es va fundar l'any 2002 com a part de la University of the Highlands and Islands, i està supervisat per Sabhal Mòr Ostaig (Skye). El centre imparteix llengua, cultura i patrimoni gaèlic, així com cursos de gaèlic irlandès per a parlants de gaèlic escocès i a l'inrevés. Disposa d'una biblioteca tant per estudiants com per visitants amb materials didàctics, documents antics i manuscrits
El nom del campus pot portar a confusió, atès que un dels campus de Skye es coneix com a "Arainn Chaluim Chille".

## Referències

* ↑ «Short courses». Arxivat de l'original el 2007-10-09. [Consulta: 25 agost 2010].
* ↑ «College Facilities». Arxivat de l'original el 2007-10-09. [Consulta: 25 agost 2010].

## Enllaços externs

* Ionad Chaluim Chille Ìle Arxivat 2007-02-09 a Wayback Machine.(gaèlic escocès)(anglès)
# Crenichthys baileyi

Crenichthys baileyi és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes. Es troba a Nord-amèrica: el sud-est de Nevada (els Estats Units).

## Subespècies

* Crenichthys baileyi albivallis (Williams & Wilde, 1981)
* Crenichthys baileyi baileyi (Gilbert, 1893)
* Crenichthys baileyi grandis (Williams & Wilde, 1981)
* Crenichthys baileyi moapae (Williams & Wilde, 1981)
* Crenichthys baileyi thermophilus (Williams & Wilde, 1981)

## Referències

* ↑ NatureServe (2014). "Crenichthys baileyi." 2014 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2014. [Consulta: 11 abril 2023]
* ↑ BioLib (anglès)
# Crazy from the Heat

Crazy from the Heat és un EP del cantant estatunidenc David Lee Roth. Va ser el seu primer treball discogràfic com a solista, llançat el 28 de gener de 1985, quan encara era part de la banda Van Halen.

## Llista de cançons

* "Easy street" (Donen Hartman) – 3.45
* "Medley: Just a Gigolo/I Ain't Got Nobody" (Irving Caesar, Leonello Casucci) (Roger Graham, Spencer Williams) – 4.39
* "California Girls" (Brian Wilson, Mike Love) – 2.50
* "Coconut Grove" (John Sebastian, Zal Yanovsky) – 2.52

## Crèdits

* David Lee Roth - veu
* Dean Parks - guitarra
* Eddie Martinez - guitarra
* Sid McGinnis - guitarra
* Willie Weeks - baix
* John Robinson - bateria
* Sammy Figueroa - percussió
* James Newton Howard - teclats
* Edgar Winter - teclats, saxo
* Brian Mann - teclats
* Carl Wilson - cors
* Christopher Cross - cors

## Posicionament
### Àlbum

| Any | Llista | Posició |
| 1985 | The Billboard 200 | 15 |

### Senzills

| Any | Senzill | Llista | Posició |
| 1985 | "California Girls" | Adult Contemporary | 29 |
| 1985 | "California Girls" | The Billboard Hot 100 | 3 |
| 1985 | "California Girls" | Mainstream Rock Tracks | 3 |
| 1985 | "Easy Street" | Mainstream Rock Tracks | 14 |
| 1985 | "Medley: Just a Gigolo/I Ain't Got Nobody" | Mainstream Rock Tracks | 25 |
| 1985 | "Medley: Just a Gigolo/I Ain't Got Nobody" | The Billboard Hot 100 | 12 |
# Illa de la Princesa Thyra

L'illa de la Princesa Thyra (en danès Prinsesse Thyra Ø) és una illa deshabitada que es troba a l'extrem septentrional de Groenlàndia, dins el Parc Nacional del Nord-est de Groenlàndia. És banyada pel mar de Wandel. Duu el nom en record de la Princesa Thyra de Dinamarca.
Es troba a l'est de l'Illa de la Princesa Margaret i al nord-oest de la Princesa Dagmar, al sud del mar de Wandel, a la confluència entre el fiord Danmark i el fiord Independence. Té una superfície de 294,8 km² i un perímetre de 85,7 quilòmetres.

## Referències

* ↑ Compiled by Per Ivar Haug «Islands». Gazetteer of Greenland. UBiT, Universitetsbiblioteket i Trondheim "University Library in Trondheim", 15, 01-08-2005. Arxivat de l'original el 2011-06-15. ISSN: 1502-0800. Arxivat 2011-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ Prinsesse Thyra Ø
* ↑ UNEP
# Isabel d'Orleans-Bragança

Isabel d'Orleans-Bragança, comtessa de París (Eu 1911 - París 2003). Nascuda Princesa del Brasil amb el grau d'altesa imperial es convertí per matrimoni amb la comtessa de París i esposa del pretendent de la Casa dels Orleans al tron de França.
Nascuda al castell d'Eu el 13 d'agost de 1911 era filla del príncep Pere del Brasil i de la comtessa bohèmia Elisabeth Dobrzensky de Dobrzenicz. Era besneta de l'emperador Pere II del Brasil.
El 8 d'abril de 1931 es casà amb el príncep de la casa dels Orleans Enric d'Orleans a Palerm. El comte era fill del príncep Joan d'Orleans i de la princesa Isabel d'Orleans. La parella tingué onze fills:
A partir del seu casament l'any 1931, Isabel col·laborarà amb el seu marit per publicitar el partit orleanista dins de França i arran de la fi de la llei d'exili de l'any 1950, Isabel i el comte de París realitzaren nombrosos viatges a l'interior del país per tal de conèixer la realitat francesa.
Separada del seu marit l'any 1986 s'instal·là en una casa parisenca propietat de la família dels Orleans. Continuà la seva en favor de nombroses causes humanitàries i presidí entre alites el Patronat literari que concedeix el premi Hug Capet.
Entre altres llibres escrigué una autobiografia, una biografia de Blanca de Castella i un llibre anomenat Album de la meva vida.
# Cordó litoral

En geologia, un cordó o barra és l'acumulació de dipòsits que substitueixen als contorns de la costa sota la forma d'un dic o sèrie de dics que presenten un contorn mitjà entre els límits primitius de la costa. És deguda a l'acció combinada de la sedimentació de materials aportats per rius i l'acció de l'onatge i les marees.
El cordó és una de les parts del que en conjunt es denomina en geologia aparell natural i el contorn del mateix és generalment, molt simple, excepte en el cas que el mar present marees molt vives doncs llavors resulta un cordó que correspon a les plenamars ordinàries i un altre que resulta del treball de les marees tempestuoses i equinoccials. El primer dels citats contorns, en cas de ser dobles, presenta en la cara superior de la terrassa un pla inclinat cap a la terra ferma. Si la cresta del cordó litoral està més alta que el nivell de les plenamars ordinàries, la base del mateix sobretot quan està formada per palets està situat a un nivell intermedi entre aquelles i les marees baixes i resulta que aquest cordó separa del mar una part de l'antiga platja impedint l'accés de les aigües a parts banyades per elles abans.
Es realitza una veritable conquesta dels dominis del mar pels cordons litorals per ser aquests produïts pel joc de les marees més altes i de l'onatge més violent, la qual cosa origina que el cordó tinga pels altres efectes una veritable estabilitat. Si la marea arriba tots els dies al peu del cordó tan sols en ocasions excepcionals pot erosionar la resta d'aquest. Una vegada creat un cordó d'alçada suficient, per exemple, pel treball d'una marea viva equinoccial, serà prou alt per no ser destruït més que parcialment per totes les marees següents però que de totes maneres no destruiran l'equilibri total del cordó. Al cap de cert temps, les sorres i els cants amuntegats pel treball de les aigües al llarg d'als costes poden considerar-se, si no com una modificació permanent del relleu terrestre, sí com a element mòbil de la superfície d'aquest.
Quan es desenvolupa una barrera més o menys tancada davant d'una badia, s'està en presència d'un cordó litoral o restinga. Aquest cordó s'origina -en general- d'una fletxa litoral, però també d'un replanell de sorra. A l'interior dels cordons litorals es formen llacunes (albuferes) i la seua connexió amb el mar la constitueix, normalment, una eixida estreta, a través de la qual desemboquen els rius.
Un tómbol es forma quan una illa s'uneix amb la terra ferma per mitjà d'un banc o acumulació de sorra.
* Albufera del Vístula
* Albufera de València
* Mar Menor de Múrcia
* Albufera Pulicat (Índia)

## Vegeu també

* Banc de sorra
* Banc (geografia)
* Barra (relleu)
* Alfac
* Restinga
* Tómbol
* Illa barrera
* Aiguamolls
* Albufera
* Delta fluvial

## Enllaços externs

* «Cordó litoral». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cristilabrum buryillum

Cristilabrum buryillum és una espècie de gastròpode eupulmonat terrestre de la família Camaenidae endèmic d'Austràlia.

## Referències

* ↑ «Cristilabrum buryillum» (en anglès). Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Slack-Smith, S. (1996). "Cristilabrum buryillum." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 21 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Corneli Marcial

Corneli Marcial (en llatí Cornelius Martialis) va ser un tribú militar acusat d'estar implicat en la conspiració de Gai Calpurni Pisó contra l'emperador Neró.
Va ser privat del seu càrrec de tribú pels pretorians l'any any 66. Més tard va servir a l'exèrcit de Flavi Sabí contra les forces de Vitel·li, i va morir en l'incendi del Capitoli l'any 69 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 964.
# Jakob Gimpel

Jakob Gimpel (Lviv, 16 d'abril de 1906 - 12 de març de 1989) ser un pianista i educador polonès.
Jakob Gimpel va néixer a Lvov (llavors a la Galícia polonesa, part de l'Imperi Austríac-Hongarès, i ara Lviv, Ucraïna). El germà petit de Gimpel, Bronislaw Gimpel, era un destacat violinista de concerts, i el seu germà gran, Karol Gimpel, era pianista i director d'orquestra.

## Carrera

Gimpel va començar els seus estudis de piano amb el seu pare, Adolph, i més tard va estudiar piano amb Cornelia Tarnowska i Eduard Steuermann, i teoria de la música amb Alban Berg. Gimpel va fer el seu debut a Viena, Àustria, el 1923, amb lOrquestra Concertgebouw, dirigida per Pierre Monteux. Va tocar el 2n Concert per a piano de Rakhmàninov.
Gimpel va fer una gira amb els violinistes Bronisław Huberman, Erika Morini, Nathan Milstein, i el seu germà, Bronislav. El 1937, Gimpel va ajudar Huberman a fundar lOrquestra Simfònica de Palestina, ara lOrquestra Filharmònica d'Israel. Gimpel va emigrar a Nova York el 1938 i més tard es va traslladar a Los Angeles.

## Crèdits cinematogràfics

Entre els crèdits cinematogràfics de Gimpel es registren aparicions a Gaslight, Possessed, Letter from a Unknown Woman, Strange Fascination, The Story of Three Loves, Planet of the Apes i The Mephisto Waltz. Gimpel també va gravar música per a dos dibuixos animats clàssics: Rhapsody Rabbit i el curt guanyador de l'Oscar per Tom i Jerry del dibuixant Johann Mouse.

## Darrers anys i honors

Gimpel va ser un dels primers artistes europeus-americans a tornar a Europa després de la Segona Guerra Mundial; Va tocar centenars de concerts a Alemanya Occidental el 1954. De 1971 a 1986, Gimpel va ser professor en residència a la Universitat Estatal de Califòrnia, Northridge (CSUN). Va ser guardonat amb l'Orde del Mèrit de l'Alemanya Occidental, Primera Classe, i, el 1975, el Premi Ben-Gurion de l'Estat d'Israel.
El 9 de maig de 1979, Gimpel estava programat per donar un recital conjunt a Los Angeles amb el seu germà Bronislav Gimpel. Bronislav va morir inesperadament diversos dies abans de l'actuació i Jakob va tocar un recital en solitari en memòria del seu germà.

## Filmografia

| Any | Títol | Rol | Notes |
| 1944 | Gaslight | Pianista | |
| 1947 | Possessed | Pianista | |
| 1955 | The Big Combo | Pianista | Uncredited, (final film rol) |

## Referències

* 1 2 "Jakob Gimpel, pianista de concerts, mor als 82 anys". El New York Times. 15 de març de 1989. [Consulta: 4 març 2019].
* 1 2 3 4 5 Gimpel, Peter (2004). Jakob Gimpel: Un assaig biogràfic. Jakob & Bronislaw Gimpel Archives. Arxivat de l'original el 9 octubre 2007.
* ↑ Slonimsky, Nicolas; Theodore Baker (1992). Diccionari Biogràfic de Músics de Baker (Vuitena ed.). El 1997, el govern de Nova York va ser un dels primers a fer-ho.
# J-League Live 64

J-League Live 64 (JリーグLIVE64) és un videojoc de futbol per la Nintendo 64. Es va llançar només al Japó el 1997. El videojoc té la llicència oficial dels jugadors i equips de la lliga japonesa J-League.