OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estigonematals

Les estigonematals (Stigonematales) són un ordre de cianobacteris filamentosos, amb filaments proveïts d'una ramificació veritable i recoberts per una beina aparent formada per diverses capes de mucílag. Presenten hormogonis i la majoria de les espècies també heterocists; rarament hi ha acinets.
El monofiletisme de les estigonematals s'ha posat en dubte en alguns estudis basats en anàlisis d'ADN, que arriben a la conclusió que són un grup polifilètic.

## Classificació

L'ordre Stigonematales inclou les següents famílies:
* Caposiraceae
* Fischerellaceae
* Loriellaceae
* Mastigocladaceae
* Nostochopsidaceae
* Stigonemataceae

## Referències

* ↑ Llimona, X. et al., 1985. Plantes inferior. Història Natural dels Països Catalans, 4. Enciclopèdia Catalana, S. A., Barcelona, p. 558. ISBN 84-85194-64-0
* ↑ Gugger, M.F. & Hoffmann, L. (2004). "Polyphyly of true branching cyanobacteria (Stigonematales)". Int. J. Syst. Evol. Microbiol., 54: 349-357 Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine. DOI 10.1099/ijs.0.02744-0
* ↑ Encyclopedia of Life - "Stigonematales"
# Kumara Dathusena

Kumara Dathusena (o Kumara Dass o Kumaradatusena) fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) del 515 al 524, fill i successor de Moggallana I.
Al pujar al tron va considerar convenient establir bones relacions amb Xina i va enviar allí una ambaixada amb regals anunciant la seva pujada al tron.
Fou un apassionat de la literatura. Va convocar una assemblea de monjos erudits i va revisar els escrits sagrats del budisme, purgant-los de les alteracions i addicions que s'hi havien fet. El famós poeta indi Pandita Kaalidaas va visitar el país en el seu regnat i allí fou assassinat per un cortesa. Quan el poeta era a la pira funerària, el rei, angoixat, va caure allí i va morir; cinc de les seves esposes es van tirar a la pira espontàniament. El seu regnat havia durat nou anys.
Fou un escriptor elegant i un notable poeta, deixant diversos escrits dels quals només es conserva un poema anomenat el Janakeebarana. Un mercader grec (resident a Egipte) de nom Cosmas va deixar un relat sobre Ceilan obtingut de un altre mercader grec anomenat Sopatar que es va trobar a Adulis a la costa de Eritrea; el relat esmenta que és una gran illa de l'oceà de la mar Índia, anomenada Suelendib pels indis però Taprobane pels grecs.
Al morir fou succeït pel seu fill Kirti Sena.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.

## Referències

* ↑ no s'ha de confondre amb Rishi Kaalidaas, dit el Shakespeare de l'Est
# Francisco Antonio Andrés Sancho

Francisco Antonio Andrés Sancho (Ares dels Oms, 13 d'abril de 1913 – 24 de gener de 1985) va ser un ciclista valencià que fou professional entre 1932 i 1947. Els seus principals èxits esportius els aconseguí a la Volta a Espanya, on aconseguí tres etapes i a la Volta a Catalunya, que guanyà el 1941. També fou dues vegades campió d'Espanya.

## Palmarès

* 1939
** Campió d'Espanya
** 1r de la Volta a Aragó
* 1940
** 1r del Trofeu Masferrer
* 1941
** Campió d'Espanya
** 1r i vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1942
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1943
** 1r de la Volta a Llevant
* 1944
** 1r del Trofeu Masferrer
* 1946
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1935. 18è de la classificació general
* 1941. 5è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1942. 3r de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1945. 19è de la classificació general
* 1946. 7è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Francisco Antonio Andrés». ProCyclingStats. [Consulta: 24 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa de Francisco Antonio Andrés Sancho a www.sitiodeciclismo.net
# Trofeu d'Or femení

El Trofeu d'Or femení (en francès Trophée d'Or féminin) és una competició ciclista per etapes de categoria femenina que es disputa per les carreteres al departament del Cher, al centre de França. La sortida i l'arribada estan situades al municipi de Saint-Amand-Montrond.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1997 | Jeannie Longo | Heidi Van de Vijver | Rasa Polikevičiūtė |
| 1998 | Jolanta Polikevičiūtė | Rasa Polikevičiūtė | Jeannie Longo |
| 1999 | Tracey Gaudry | Jolanta Polikevičiūtė | Alison Wright |
| 2000 | Leontien van Moorsel | Séverine Desbouys | Hanka Kupfernagel |
| 2001 | Edita Pučinskaitė | Julia Martisova | Sara Carrigan |
| 2002 | Tatiana Stiajkina | Emma James | Hayley Rutherford |
| 2003 | Olivia Gollan | Hanka Kupfernagel | Oenone Wood |
| 2004 | Edita Pučinskaitė | Alison Wright | Valentina Polchanova |
| 2005 | Joane Somarriba | Edwige Pitel | Edita Pučinskaitė |
| 2006 | Zulfiya Zabirova | Tatiana Stiajkina | Monia Baccaille |
| 2007 | Noemi Cantele | Nicole Brändli | Giorgia Bronzini |
| 2008 | Emma Johansson | Noemi Cantele | Edwige Pitel |
| 2009 | Diana Žiliūtė | Monica Holler | Pascale Jeuland |
| 2010 | Emma Johansson | Edita Pučinskaitė | Eleonora Patuzzo |
| 2011 | Tatiana Antóixina | Charlotte Becker | Annemiek van Vleuten |
| 2012 | Elena Cecchini | Anna van der Breggen | Marta Tagliaferro |
| 2013 | Marianne Vos | Anna van der Breggen | Lucinda Brand |
| 2014 | Elisa Longo Borghini | Elena Berlato | Ann-Sophie Duyck |
| 2015 | Rachel Neylan | Edwige Pitel | Carlee Taylor |
| 2016 | Élise Delzenne | Claudia Lichtenberg | Daiva Tušlaitė |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-01-11 a Wayback Machine.
* Palmarès a cyclebase.nl Arxivat 2016-09-11 a Wayback Machine.
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu
# Luciano Mendes Teixeira

Luciano Mendes Teixeira (nascut el 10 d'octubre de 1993) és un futbolista professional de Guinea-Bissau que juga com a migcampista defensiu al Coruchense portuguès de lligues regionals. Entre el 2010 i el 2012, va jugar sis partits amb la selecció de Guinea-Bissau.

## Carrera de club

L'11 d'agost de 2012, Teixeira va debutar amb el SL Benfica B en un partit de la Segona Lliga 2012-13 contra el Braga B on va jugar 72 minuts com a migcampista defensiu i va marcar un autogol al minut 63.
Es va incorporar al Metz durant l'estiu de 2013. Un any més tard, es va traslladar al GD Chaves.

## Referències

* ↑ Luciano Mendes Teixeira a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ , 11-08-2012 [Consulta: 13 agost 2012].
* ↑ «Luciano Teixeira au FC Metz». PeupleGrenat.fr, 12-06-2013 [Consulta: 12 juny 2013]. Arxivat 24 de desembre 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ «Luciano Teixeira chega hoje». Record, 11-07-2014 [Consulta: 17 agost 2014]. Arxivat 19 de juliol 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-19. [Consulta: 15 juny 2022].

## Enllaços externs

* Luciano Mendes Teixeira, fitxa a ForaDeJogo
# Pteronotropis signipinnis

Pteronotropis signipinnis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1935. Notes on South Carolina fresh-water fishes. Contrib. Charleston Mus. v. 7. 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bailey, R. M. & R. D. Suttkus. 1952. Notropis signipinnis, a new cyprinid fish from southeastern United States. Occasional Papers of the Museum of Zoology University of Michigan Núm. 542: 1-15, Pls. 1-2.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991 Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Basidiodendron

Basidiodendron és un gènere del regne dels fongs de l'ordre Auriculariales. El gènere es troba repartit arreu del món i consta de 15 espècies.

## Taxonomia

* Basidiodendron caesiocinereum
* Basidiodendron cinereum
* Basidiodendron cremeum
* Basidiodendron excentrispora
* Basidiodendron eyrei
* Basidiodendron farinaceum
* Basidiodendron luteogriseum
* Basidiodendron minutisporum
* Basidiodendron nikau
* Basidiodendron pini
* Basidiodendron radians
* Basidiodendron rimosum
* Basidiodendron spinosum

## Referències

* ↑ Kirk PM, Cannon PF, Minter DW, Stalpers JA.. Dictionary of the Fungi. 10th. Wallingford, UK: CABI, 2008, p. 77. ISBN 9780851998268.
# Langston (Alabama)

Langston és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 254 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Langston tenia 254 habitants, 109 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 19,5 habitants/km².
Dels 109 habitatges en un 21,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 22,4% entre 25 i 44, un 35% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones hi havia 91 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.333 $ i la renda mediana per família de 42.344 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.750 $ mentre que les dones 29.375 $. La renda per capita de la població era de 16.266 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Jutges

«jutge o jutges» té aquests significats:
* jutge, funcionari de carrera, mentre que en els anglosaxons, a vegades són elegits
* Jutge de pau
* Jutge d'Israel, líder bíblic escollit per dirigir el poble d'Israel entre la conquesta de la Terra Promesa per Josuè i la coronació del primer rei d'Israel, Saül
* Llibre dels Jutges, setè llibre de la Tanakh i de l'Antic Testament cristià
* jutges, sobirans del Jutjat de Torres a l'illa de Sardenya
* jutges, sobirans del Jutjat de Gallura a Sardenya
* jutges, sobirans que governaven el Jutjat d'Arborea, a l'oest de Sardenya
* Els Tres Jutges, muntanya al municipi de Mura, a la comarca del Bages
* Els Setze Jutges, grup de cantants en llengua catalana fundat el 1961 per Miquel Porter i Moix, Remei Margarit i Josep Maria Espinàs
Viccionari
# Trofeu Vila de Gràcia (femení)

El Torneig Vila de Gràcia (femení) és un torneig de futbol femení de caràcter amistós, organitzat anualment per la penya europeista del mateix nom des de la temporada 2003-04. Es juga cada any en el Nou Sardenya a partit únic, entre el primer equip del Club Esportiu Europa (femení) i un equip convidat. Es disputa a finals d'agost o principis de setembre i sol marcar l'inici de la temporada esportiva.
En la seva primera etapa, entre 2003 i 2013, rebé el nom de Torneig Caliu Gracienc en ser organitzat per la Penya Europeista Caliu Gracienc, formada per seguidors del mateix club. Es va recuperar la seva disputa el 2017 amb la denominació actual, similar a la de l'homònim masculí, el Trofeu Vila de Gràcia. Des de llavors s'ha jugat anualment, a excepció de l'edició de 2020 (a causa de la pandèmia) i 2022 (per obres en el camp).

## Historial

| Edició | Anys | Campió | Resultat | Subcampió |
| Disputat com a Torneig Caliu Gracienc |||||
| 1a | 2003 | CE Europa | 1–0 | FC Barcelona B |
| 2a | 2004 | CE Sant Gabriel | 2–0 | CE Europa |
| 3a | 2005 | CE Sant Gabriel | 2–1 | CE Europa |
| 4a | 2006 | CE Europa | 3–1 | FC Barcelona B |
| 5a | 2007 | UE Lleida | 3–0 | CE Europa |
| 6a | 2008 | CD Blanes | 2–2 (pp) | CE Europa |
| 7a | 2009 | CE Europa | 6–0 | Unificació Bellvitge |
| 8a | 2010 | RCD Espanyol B | 3–2 | CE Europa |
| 9a | 2011 | FC Barcelona B | 3–1 | CE Europa |
| 10a | 2012 | UE Sant Andreu | 1–1 (pp) | CE Europa |
| 11a | 2013 | CE Europa | 5–1 | EF Bonaire |
| 2014 – 2016 No es va disputar |||||
| Disputat com a Trofeu Vila de Gràcia |||||
| 12a | 2017 | CE Seagull | 2–1 | CE Europa |
| 13a | 2018 | CE Europa | 4–2 | FC Barcelona B |
| 14a | 2019 | CE Europa | 5–2 | RCD Espanyol B |
| 2020 No disputat a causa de la pandèmia |||||
| 15a | 2021 | AEM Lleida | 3–1 | CE Europa |
| 2022 No disputat per instal·lació de gespa a l'Estadi Nou Sardenya |||||
| 16a | 2023 | Vila-real CF | 4–2 | CE Europa |
| 17a | 2024 | CE Atlètic Balears | 2–2 (pp) | CE Europa |
(pp): guanyador per penals

## Palmarès

* Amb 6 títols: CE Europa
* Amb 2 títols: CE Sant Gabriel
* Amb un títol: UE Lleida, CD Blanes, RCD Espanyol B, FC Barcelona B, UE Sant Andreu, CE Seagull, AEM Lleida, Vila-real CF i CE Atlètic Balears

## Vegeu-ne també

* Trofeu Vila de Gràcia

## Referències

* 1 2 Vergés i Soler, p. 357-358.
* ↑ «El Sant Andreu femení s'emporta el Trofeu Caliu Gracienc després de guanyar als penals l'Europa» (en català). BTV.cat, 11-09-2012.

## Bibliografia

* Vergés i Soler, Ramon. Història d'un històric: CE Europa (1907-2007). Club Esportiu Europa i Ajuntament de Barcelona. Districte de Gràcia, 2009. B-21.803.2009. ISBN 978-84-9850-163-6.
# Basic Instinct 2

Basic Instinct 2 també coneguda com a Basic Instinct 2: Risk Addiction és una pel·lícula estatunidenca, dirigida per Michael Caton-jones i estrenada el 2006.

## Argument

La novel·lista americana Catherine Tramell viu a Londres. La policia britànica sospita que ha mort el seu promès, i decideix enviar el psicoanalista Michael Glass per establir el seu perfil psicològic. Tramell és aviat absolta, però decideix seguir el tractament amb el doctor Glass. Un joc de seducció es crea entre ells, portant Glass a ser barrejat amb un fosc assumpte d'homicidi. Aquesta continuació, contràriament al primer Basic Instinct, va suposar un fracàs comercial, al box office estatunidenc i mundial.

## Repartiment

* Stan Collymore: Kevin Franks
* Sharon Stone: Catherine Tramell
* Neil Maskell: detectiu Ferguson
* David Thewlis: detectiu Roy Washburn
* Jan Chappell: Sol·licitant
* David Morrissey: Michael Glass
* Terence Harvey: Henry Rose
* Hugh Dancy: Adam Towers
* Ellen Thomas: Procurador
* Mark Sangster: Periodista al tribunal 1
* Tim Berrington: Periodista al tribunal 2
* Indira Varma: Denise Glass
* Charlotte Rampling: Milena Gardosh
* Heathcote Williams: Jakob Gerst
* Flora Montgomery: Michelle Broadwin
* Kata Dobó: Magda
* Iain Robertson: Peter Ristedes
* Charlie Simpson: David Bard
* Danielle Lydon: Susan Bard
* Charlotte Purton: Pacient
* Adam Allfrey: Cap rapat
* Vee Vimolmal: Prostituta tailandesa
* Simon Lenagan: Home al bar
* Clar Tebbut: Dona al bar
* Aisling O'Neil: Dona que crida

## Anècdotes

Per tal d'evitar que la pel·lícula fos prohibida als més joves als Estats Units, algunes escenes de sexe van ser suprimides al muntatge. Aquestes escenes són en circulació a Internet, però continuen absents en la versió anomenada «no censurada» del DVD, que reuneix algunes escenes tallades.

## Premis

* Premis Razzie a la pitjor actriu per Sharon Stone
* Premis Razzie a la pitjor pel·lícula
* Premis Razzie al pitjor guió.

### Nominacions

* Premis Razzie al pitjor director per Michael Caton-Jones
* Premis Razzie a la pitjor parella per Sharon Stone
* Premis Razzie al pitjor actor secundari per David Thewlis

## Referències

* ↑ (anglès) Box office/business for Basic Instinct 2 (2006). IMDB.

## Enllaços externs

* Basic Instinct 2 a AlloCiné (francès)
# Leucoblepsis

Leucoblepsis és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Drepaninae.

## Taxonomia

* Leucoblepsis excisa (Hampson, 1892)
* Leucoblepsis fenestraria (Moore, [1868])
* Leucoblepsis neoma (Swinhoe, 1905)
* Leucoblepsis renifera (Warren, 1900)
* Leucoblepsis taiwanensis Buchsbaum & Miller, 2003

## Referències

* ↑ Savela, Markku. «Leucoblepsis Warren in Seitz, 1922» (en anglès). Lepidoptera and Some Other Life Forms.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Leucoblepsis» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.
# Kurt Schwertsik

Kurt Schwertsik (Viena, 25 de juny de 1935) és un compositor austríac contemporani. És famós per crear la "Tercera escola vienesa" i difondre la música clàssica contemporània.

## Biografia

Deixeble de Joseph Marx i Karl Schiske a l'Acadèmia de Música de Viena, posteriorment va estudiar amb Karlheinz Stockhausen a Colònia i Darmstadt. El 1958 fundà el conjunt "die reihe" amb el seu compositor i director d'orquestra Friedrich Cerha (famós per acabar l'òpera Lulu, d'Alban Berg) i més tard, el 1968, el conjunt "MOB art & tone ART" amb Otto Zykan i Heinz Karl Gruber. Va ser corn de lOrquestra Simfònica de Viena (a partir del 1968) mentre ensenyava composició al Konservatorium Wien (del 1979). Entre el 1989 i el 2004 va ser professor de composició a la "Vienna Musikhochschule" (Acadèmia de Música, quan estudiava allà, ara anomenada Universitat de la Música i les Arts Escèniques, Viena). Les seves obres es caracteritzen per la seva particular exploració de la tonalitat i la seva ironia musical i humor. Va rebre el Gran Premi Estatal Austríac (1992), la Decoració Austríaca de Ciència i Art (1997) i nombrosos altres premis.
Kurt Schwertsik és president de la Societat Joseph Marx que es va fundar el 2006 amb l'objectiu d'implementar el Renaixement d'aquest compositor. Així, Schwertsik ha acceptat el càrrec de líder d'una organització per primera vegada en la seva carrera i també s'ha declarat un melodista d'acord amb la filosofia musical desenvolupada i representada per Joseph Marx.

## Premis

* Premi Ciutat de Viena de Música (1980)
* Gran premi estatal austríac de música (1992)
* Decoració austríaca per a la ciència i l'art (1997)
* Medalla de plata pel servei a la ciutat de Viena (2006)

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20160304171020/http://kunstsenat.at/preistraeger-musik.htm/(en alemany). Österreichischer Kunstsenat. Arxivat de l'original (pdf) el 4 de març de 2016. Consultat el 23 de novembre de 2012.
* ↑ https://www.parlament.gv.at/PAKT/VHG/XXIV/AB/AB_10542/imfname_251156.pdf/ Arxivat 2020-11-22 a Wayback Machine. (en alemany). pàg. 1041. Consultat el 23 de novembre de 2012.
# Freddy Kottulinsky

Freddy Kottulinsky (Múnic, 20 de juliol de 1932 - Karlstad, 4 de maig de 2010), també conegut com a Winfried Philippe Adalbert Karl Graf Kottulinsky Freiherr von Kottulin, fou un pilot d'automobilisme.
Va viure a Suècia des de 1955, i va ser allà on va iniciar la seva carrera com pilot en diferents categories de competició com Fórmula 2, Fórmula SuperV i Fórmula 3. Va ser campió de Suècia en F3 el 1966 pilotant un Lotus 35 Cosworth. Al costat de Ronnie Peterson i Torsten Palm va guanyar el 1970 la Copa d'Europa de F3 per equips. El 1974 va vèncer en la Copa d'Or d'Europa de Fórmula SuperV al volant d'un Lola T320. A partir de 1973, va començar a participar en carreres de ral·lis.
El 1980 es va convertir en vencedor del Ral·li París-Dakar al volant d'un Volkswagen Iltis.
Encara que a un ritme menor, ha continuat lligat al món del motor durant tota la seva vida, prenent part en diverses competicions i exhibicions. La seva filla, Susanne, també és pilot de ral·lis.
Vencedors del Ral·li Dakar - Automòbils :
1979 - Génestier
1980 - Kottulinsky
1981 - Metge
1982 - Marreau
1983 - Ickx
1984 - Metge
1985 - Zaniroli
1986 - Metge
1987 - Vatanen
1988 - Kankkunen
1989 - Vatanen
1990 - Vatanen
1991 - Vatanen
1992 - Auriol
1993 - Saby
1994 - Lartigue
1995 - Lartigue
1996 - Lartigue
1997 - Shinozuka
1998 - Fontenay
1999 - Schlesser
2000 - Schlesser
2001 - Kleinschmidt
2002 - Masuoka
2003 - Masuoka
2004 - Peterhansel
2005 - Peterhansel
2006 - Alphand
2007 - Peterhansel
2008
2009 - De Villiers
2010 - Sainz
2011 - Al-Attiyah
2012 - Peterhansel
2013 - Peterhansel
2014 - Roma
2015 - Al-Attiyah
2016 - Peterhansel
2017 - Peterhansel
2018 - Sainz
2019 - Al-Attiyah
2020 - Sainz
2021 - Peterhansel
2022 - Al-Attiyah
2023 - Al-Attiyah :
# Norbà (cognom)

Norbà (en llatí Norbanus, també Norbannus) era un cognomen romà que van usar diverses gens o famílies. Es van distingir cap a finals de la República Romana.
El personatge més important amb aquest cognom va ser Gai Norbà, cònsol l'any 83 aC, del que no es coneix la seva gens encara que sense proves se li atribuí la Júnia. Sembla que Norbà s'havia convertit en un nom de família i de vegades portaven un cognom afegit (per exemple el cònsol del 83 aC apareix als Fasti amb el cognom Bulb, i altres membres de la seva família amb el cognom Flac).

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1209.
# Magnesionigerita-2N1S

La magnesionigerita-2N1S és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la nigerita. Va ser descrita originalment com pengzhizhongite-6H,sent rebatejada el 2002 segons la nova nomenclatura del grup de la nigerita.

## Característiques

La magnesionigerita-2N1S és un òxid de fórmula química (Mg,Al,Zn)₂(Al,Sn)₆O$_{11}$(OH). Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 8.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la magnesionigerita-2N1S pertany a «04.FC: Hidròxids (sense V o U), amb OH, sense H₂O; octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: bernalita, dzhalindita, söhngeïta, burtita, mushistonita, natanita, schoenfliesita, vismirnovita, wickmanita, jeanbandyita, mopungita, stottita, tetrawickmanita, ferronigerita-2N1S, magnesionigerita-6N6S, ferronigerita-6N6S, zinconigerita-2N1S, zinconigerita-6N6S, magnesiotaaffeïta-6N'3S i magnesiotaaffeïta-2N'2S.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al districte miner de Baiwu, dins el comtat d'Anhua, a Yiyang (Hunan, República Popular de la Xina), tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Magnesionigerite-2N1S» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 març 2021].
# Erythrochlamys

Erythrochlamys és un gènere d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies.

## Taxonomia

* Erythrochlamys cufodontii
* Erythrochlamys fruticosa
* Erythrochlamys kelleri
* Erythrochlamys leucosphaera
* Erythrochlamys nivea
* Erythrochlamys nummularia
* Erythrochlamys spectabilis
# Kurt Schütte

Kurt Schütte (14 d'octubre de 1909, Salzwedel - 18 d'agost de 1998, Múnic) fou un matemàtic alemany que treballà en la teoria de la demostració i en l'anàlisi ordinal. L'ordinal de Feferman-Schüttte, que demostrà ser l'ordinal precís d'impredicativitat, porta el seu nom com a homenatge.

## Publicacions

* Schütte, Kurt. Proof theory. 225. Springer-Verlag, 1977, p. xii+299. ISBN 3-540-07911-4.
* Beweistheorie, Springer, Grundlehren der mathematischen Wissenschaften, 1960, edición revisada al inglés Proof Theory, Springer 1977
* Vollständige Systeme modaler und intuitionistischer Logik, Springer 1968
* amb Wilfried Buchholz: Proof Theory of Impredicative Subsystems of Analysis, Bibliopolis, Neapel 1988
* amb Helmut Schwichtenberg, Mathematische Logik. En: Fischer, Hirzebruch u.a. (ed.) Ein Jahrhundert Mathematik 1890-1990, Vieweg 1990

## Referències

* Pohlers, Wolfram «In Memoriam: Kurt Schütte, 1909-1998». The Bulletin of Symbolic Logic, 6, 1, 2000, p. 101–102.
# Malužiná

Malužiná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1750.