OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Llúcia Sacosta

Santa Llúcia Sacosta és una església del municipi de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Primitivament era una petita església de 8 m de llargada per 5 m d'amplada. Amb l'ampliació del segle xvi esdevé una església de planta quadrada amb tres naus separades per columnes cilíndriques de poc gruix i molt baixes. L'absis és rectangular així com la portada que té un gran porxo hi ha la llinda del temple. El campanar, destruït per un llamp, fou restaurat al segle xix, afegint-se un cos molt estret d'estil modernista. S'hi puja per una escala de cargol, des d'una capçalera, fins a la casa del sagristà que té entrada per una part del campanar.

## Història

Segurament havia estat un temple de Venus que els cristians van dedicar al seu culte en temps de Constantí. És possible que la primitiva església fos edificada al s. VIII. Reedificació al s. XII, fou parròquia i tenia com a sufragània a l'església de Campdorà, estant sota l'advocació de Santa Eulàlia de Mèrida. Durant temps hi va haver un prostíbul. El 13 de juliol de 1336 Pere el Cerimoniós prohibeix que les dones públiques exerceixin "fora de la costa de Sta. Eulàlia". El bisbe Arnau volia que expulsessin les dones públiques d'aquell indret, però el rei ratificà la decisió municipal. Va partir greus desperfectes durant el setge de 1809.

## Referències

* 1 2 «Santa Llúcia Sacosta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Funció (desambiguació)

«Funció» té aquests significats:
* Biologia: Funció de relació
* Informàtica: Subrutina, Funció d'aptitud (algorisme genètic)
* Lingüística: Funció sintàctica
* Matemàtiques:
** Funció matemàtica
** Funció lineal
** Funció contínua
** Funció real
# Iúlia Ilinikh

Iúlia Ilinikh (en rus: Юлия Ильиных) (6 d'octubre de 1985) va ser una ciclista russa, professional de 2007 al 2015. S'ha proclamat Campiona nacional en ruta el 2009.

## Palmarès

* 2009
** Campiona de Rússia en ruta
* 2012
** 1a al Trofeu Govern de La Rioja
* 2014
** 1a al Gran Premi de Maikop
* 2015
** 1a al Gran Premi Muniadona

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Premi Nacional d'Investigació Alejandro Malaspina

El Premi Nacional d'Investigació Alejandro Malaspina és un premi de Ciències i tecnologies dels recursos naturals convocat pel Ministeri d'Educació i Ciència d'Espanya.
El premi es va instaurar en 2001 i pertany juntament amb altres nou premis als Premis Nacionals d'Investigació. La dotació puja a 100.000 €.
L'objectiu de tots aquests premis és el reconeixement dels mèrits de les científics o investigadors espanyols que realitzen «una gran labor destacada en camps científics de rellevància internacional, i que contribueixin a l'avanç de la ciència, al millor coneixement de l'home i la seva convivència, a la transferència de tecnologia i al progrés de la Humanitat».

## Premiats

| Any | Investigador | Treball |
| 2001 | Carlos Herrera Maliani | Ecologia evolutiva, conservació dels ecosistemes mediterranis |
| 2003 | Joaquim Tintoré Subirana | moviment de la mesoescala a ls Mediterrània, explotació sostenible dels recursos naturals |
| 2005 | Miguel Delibes de Castro | aportacions al coneixement de la biologia i ecologia dels mamífers |
| 2007 | Carlos Manuel Duarte Quesada | aportacions a l'estudi del canvi global, a partir del seu coneixement dels organismes marins |
| 2009 | Santiago Castroviejo Bolíbar | Per la seva contribució en el camp de la Botànica sistemàtica |
| 2011 | Jordi Bascompte i Sacrest | Teoria de xarxes en l'estudi de l'arquitectura de la biodiversitat |

## Referències

* 1 2 «Entrega de los Premios Nacionales de Investigación 2011». Página oficial de la Casa de Su Majestad el Rey, 03-11-2011. [Consulta: 15 agost 2012].
* ↑ «Cinco científicos obtienen los Premios Nacionales de Investigación». El País, 13-11-2009. [Consulta: 13 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Premis Nacionals d'Investigació (Ministeri de Ciència i Innovació) Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine.
# Guaduella

Guaduella és un gènere de bambús de la família de les poàcies. És originari d'Àfrica tropical i l'únic gènere de la tribu Guaduellieae. El gènere fou descrit per Adrien René Franchet i publicat a Bulletin Mensuel de la Société Linnéenne de Paris 1: 676. 1887.

## Taxonomia

* Guaduella densiflora Pilg.
* Guaduella dichroa Cope
* Guaduella foliosa Pilg.
* Guaduella humilis Clayton
* Guaduella ledermannii Pilg.
* Guaduella longifolia E.G.Camus
* Guaduella macrostachyus (K.Schum.) Pilg.
* Guaduella marantifolia Franch.
*** Guaduella marantifolia var. brevifolia Franch.
*** Guaduella marantifolia var. duparqueti Franch.
*** Guaduella marantifolia var. marantifolia
* Guaduella milbreadii Pilg.
* Guaduella oblonga Hutchinson ex Clayton
* Guaduella zenkeri Pilg.

## Referències

* ↑ ) Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 3 febrer 2010].
* ↑ Guaduella a PlantList
* ↑ «Guaduella». Tropicos.org. Jardí Botànic de Missouri. [Consulta: 24 gener 2013].

## Bibliografia

* Clayton, W. D. & S. A. Renvoize. 1986. Genera graminum. Grasses of the world. Kew Bull., Addit. Ser. 13: 1–389.
* Missouri Botanical Garden. MO Generic Names in Use
* Zon, A. P. M. v. 1992. Graminées du Cameroun. Wageningen Agric. Univ. Pap. 92–1(2): 1–557.

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Salari d'un dòlar

Diversos alts executius de grans empreses reben un salari d'un dòlar. En lloc d'un salari, els executius reben opcions sobre accions. El primer executiu per rebre $1 de sou va ser Lee Iacocca com a president de Chrysler el 1978, com a part d'un moviment de reducció de costos.
Aquest enfocament d'impacte fiscal personal, perquè tot i concessió d'accions i opcions es graven en les taxes dels ingressos federals (en general al voltant del 15%), que estan exempts d'impostos sobre la nòmina (en general al voltant del 35%) que s'utilitza per finançar la Seguretat Social i Medicare.
Els executius sostenen que la remuneració a través d'accions en comptes de la gestió del rendiment salarial crea llaços amb els seus beneficis financers.
Se suposa que els preus d'accions es reflecteix el valor real d'una empresa, que reflecteixen els resultats de la gestió de l'empresa. La falla és quan aquest incentiu és a curt termini en lloc de plantejar a llarg termini.

## Homes d'un dòlar a l'any

Els "homes d'un dòlar a l'any" eren executius de negocis que va ajudar el govern a impulsar l'economia nacional dels EUA durant els períodes de guerra, especialment durant la Primera Guerra Mundial. La llei prohibeix que el govern de l'acceptació de serveis gratuïts de ningú. En conseqüència, els homes capaços que efectivament donaven els seus serveis com a voluntari, però rebien un salari nominal. Típicament, aquests individus se'ls paga un dòlar a l'any pel seu treball. Per exemple, el governador de Massachusetts Alvan T. Fuller.

## Assalariats d'un sol digit

Les següents persones estan actualment a la llista amb un sol dígit al salari:
* Steve Jobs (Apple)
* Jerry Yang (Yahoo!)
* Sergey Brin (Google)
* Larry Page (Google)
* Eric Schmidt (Google)
* Arnold Schwarzenegger
* Michael Bloomberg (alcalde de Nova York)
* Henry Samueli (Broadcom Corporation)
* Richard Kinder (Kinder Morgan)
* James Li (Syntax-Brillian)
* Sehat Sutardja (Marvell Technology Group)
* Pantas Sutardja (Marvell Technology Group)
* John Mackey (Whole Foods Market),, un cas inusual en el qual no pren cap manera alternativa d'indemnització, ja sigui, el 2007, Mackey escriure: "He arribat a un lloc en la meva vida en què ja no vull treballar pels diners, però simplement per l'alegria de l'obra en si i per respondre millor a la crida al servei que em sento tan clarament en el meu propi cor."

## Referències

* ↑ «10-Q Watch: Yahoo’s Acquisitions; Yang Salary | paidContent.org». Arxivat de l'original el 2009-02-10. [Consulta: 25 juny 2011].
* 1 2 3 Google SEC Filing 2006
* ↑ Compensation for Henry Samueli, BROADCOM, Chairman of the Board of Directors (effective May 21 2003
* 1 2 Marvell Tech's CEO, Acting COO Take Salary Cut, Each To Be Paid $1, January 16, 2008.
* ↑ "Whole Foods - a retail phenomenon", BBC News, June 6, 2007.
# Chrysichthys ogooensis

Chrysichthys ogooensis és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M. 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Self Bank by Singular Bank

Self Bank —actualment amb el nom de SelfBank by Singular Bank— és el servei de banca en línia Self Bank, que avui dia pertany al banc espanyol Singular Bank, S.A.U.
Des del febrer de 2019, la banca en línia Self Bank és propietat de Warburg Pincus —fons de capital risc estatunidenc— i de Javier Marín Romano, exconseller delegat del Banc Santander.
L'any 2014, va ser premiat com el millor banc en línia d'Espanya, en el certamen de premis anual organitzat per la revista Capital Finance International.
Història
L'any 2000, Self Trade —d'origen francès i amb accionistes com el grup Rothschild, el banc alemany Salomon Oppenheim i el holding d'inversions de la família Agnelli (amos de Fiat)— obrí sucursal a Espanya. A les acaballes d'aquell mateix any, Self Trade fou comprat per Direkt Anlage Bank (DAB), el primer banc en línia d'Alemanya.
El 2003, Boursorama, el broker en línia de Société Générale, comprà Self Trade.
El 2009, CaixaBank adquirí el 49% de Self Bank. Se sol·licità llicència bancària i l'entitat es convertí en un banc espanyol.
El 2015, l'entitat actualitzà la seva imatge corporativa.
El juny de 2015, CaixaBank anuncià la venda de la seva participació del 49% de Self Bank a Boursorama.
El juny de 2018, Société Générale anuncià la venda del 100% del capital a Warburg Pincus —fons de capital risc estatunidenc— i a Javier Marín Romano, exconseller delegat de Banco Santander, per 40 milions d'euros.
El febrer de 2019, es completà l'esmentada adquisició.
El gener de 2020, canvià la denominació a Singular Bank, S.A.U., mantenint l'activitat de banca en línia però amb la denominació SelfBank by Singular Bank.

## Referències

* ↑ «Warburg Pincus completa la compra de SelfBank tras la aprobación del BCE» (en castellà). Finanzas.com. Arxivat de l'original el 2020-01-19. [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ elEconomista.es. «Self Bank, premiado como mejor banco 'online' de España - elEconomista.es» (en castellà). [Consulta: 22 juliol 2020].
* ↑ «Historia de Self Bank». Arxivat de l'original el 2020-07-22. [Consulta: 22 juliol 2020].
* ↑ Press, Europa. «Caixabank vende sus participaciones en Boursorama y Self Trade por 251,5 millones y plusvalías de 38 millones», 18-06-2015. [Consulta: 22 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Web de Self Bank by Singular Bank
* Web de Singular Bank
# Llista de chasmata de Rea

    En aquest article només es mostra els noms oficials aprovats per la Unió Astronòmica Internacional (UAI).
Aquesta és una llista de chasmata amb nom de Rea. Les chasmata de Rea porten els noms de personatges i llocs dels mites de la creació.
La latitud i la longitud es donen com a coordenades planetogràfiques amb longitud oest (+ Oest; 0-360).
| Chasma | Coordenades | Diàmetre (km) | Epònim | Ref. |
| Avaiki Chasmata | 25° N, 279° O﻿ / ﻿25°N,279°O﻿ / 25; -279 | 580 | Inframón de la mitologia de les Illes Cook (Polinèsia), llar de la mare de Vatea, l'ancestre dels déus i dels humans. | WGPSN |
| Galunlati Chasmata | 38° N, 290° O﻿ / ﻿38°N,290°O﻿ / 38; -290 | 740 | Cúpula sobre el cel dels mites de Cherokee (USA), on vivia tot el que era viu abans de la creació de la Terra. | WGPSN |
| Pulag Chasma | 33° 00′ S, 266° 30′ O﻿ / ﻿33°S,266.5°O﻿ / -33; -266.5 | 190 | Muntanya de la mitologia Igorot (Illa de Luzon, Filipines), al cim de la qual es troba el palau del déu creador Lumawig. | WGPSN |
| Vaupas Chasma | 35° S, 260° O﻿ / ﻿35°S,260°O﻿ / -35; -260 | 280 | Lloc mític del riu Cuebo (Columbia), on van néixer els Cuebo. | WGPSN |
| Yamsi Chasmata | 28° 00′ S, 280° 30′ O﻿ / ﻿28°S,280.5°O﻿ / -28; -280.5 | 380 | Llar provisional del vent del nord al mite dels Klamath (USA), on el déu creador Kemush va dormir durant la creació del món. | WGPSN |

## Referències

* ↑ Nomenclature Search Results: Rhea > Chasma / chasmata. usgs.gov. Gazetteer of Planetary Nomenclature – International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
* ↑ Categories for Naming Features on Planets and Satellites. usgs.gov. Gazetteer of Planetary Nomenclature – International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN).
* ↑ «Coordinate Systems for Planets and Satellites» (en anglès).
# Gunter Pauli

Gunter Pauli (Anvers, 1956) és un empresari, economista i escriptor belga. És conegut per la seva obra principal, “La Economía Blava”.
Pauli és membre del Club de Roma i va servir tres anys des del 2017 com a membre electe del Comité Executiu.
Pauli ha servit com assessor de governs a Espanya, Argentina i Itàlia.
També ha treballat com a autor, notablement de La Economía Blava. Va assistir a Aurelio Peccei, fundador del Club de Roma des de 1979 a 1984 i més tard va escriure una biografia d’ell.
El 1989 va ser triat com a suplent independent al Parlament Europeu, però mai va ocupar l'escò.
El 1994 Pauli va fundar la Recerca i Iniciatives de Zero Emissions, Zero Emissions Research and Initiatives (ZERI).

## Referències

* ↑ «Interview with Gunter Pauli: next generation innovation and the Blue Economy», 14-07-2015.
* ↑ «Members».
* ↑ «Tiny Spanish Island Nears Its Goal: 100 Percent Renewable Energy».
* ↑ Cala, Andrés. «Tiny Spanish Island Has a Huge Stake in the Future (Published 2011)», 19-01-2011.
* ↑ «El Hierro: Island of Hope | visionews.net». Arxivat de l'original el 2020-11-21. [Consulta: 30 novembre 2020].
* ↑ «Plan A» (PDF). [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Cómo es el Plan A de la "economía azul" que aspira a transformar la Argentina».
* ↑ «Se abbiamo fallito abbiamo diritto a chiedere perché: parola di Gunter Pauli».
* ↑ «hypothesis.it».
* ↑ Crols, Frans. «Blauwe, rode of groene economie in de Lage Landen?», 29-11-2016.
* ↑ «Zero Emissions Research and Initiatives».
# Habitatge al carrer Estolt, 16 (Tossa de Mar)

L'edifici situat al Carrer Estolt, 16 és una obra del municipi de Tossa de Mar (Selva). És un edifici de planta basilical que consta de planta baixa i dos pisos superiors, cobert amb una teulada de dues aigües de vessants a laterals. L'immoble està ubicat al carrer Estolt, però simultàniament fa cantonada amb dos carrers més, com són el carrer de Sant Josep i el carrer de les Flors. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana principal és la que dona al carrer Estolt i està estructurada internament basant-se en tres crugies. La planta baixa consta de tres obertures: per una banda tenim dues obertures rectangulars, equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i cobertes amb un enrreixat de ferro forjat, que flanquejen un gran portal adovellat d'arc de mig punt amb unes dovelles de gran mida molt ben escairades.
El primer pis o planta noble, contempla tres obertures de similar tipologia, és a dir tres finestres rectangulars equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Sota de l'ampit de les tres, trobem la solució arquetípica que consisteix en la disposició de dues o tres pedres, com a mesura de reforç en la sustentació de la pesant finestra. El segon pis que podria executar les tasques de golfes o d'altell, s'ha projectat en la façana en una finestra de mida mitjana, equipada amb llinda monolítica i muntants de pedra.
Cal remarcar dues qüestions: per una banda, que la casa presenta una morfologia bastant irregular en la base, pel fet d'adaptar-se i alhora salvar el desnivell del carrer. Mentre que per l'altra, que en els laterals s'ha deixat la pedra vista.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Carrer Estolt, 16». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Hakea multilineata

Hakea multilineata és una espècie d'angiosperma de la família de les proteàcies (Proteaceae) que es distribueix pel sud i sud-oest d'Austràlia, normalment entre bruguerars, és a dir, matollars de bruc (Erica multiflora).
H. multilineata és molt similar a les espècies del mateix gènere, Hakea francisiana i Hakea bucculenta que tenen les mateixes necessitats de cultiu i requeriments. No és una espècie considerada en perill d'extinció ni tampoc en risc de desaparèixer a la natura.

## Descripció

Hakea multilineata és un arbust mitjà o alt o també es podria considerar un arbre de mida petita, d'uns 3 a 5 metres d'alçada amb branques ascendents. La capçada és més aviat oberta o poc densa. Les fulles són de tipus linear, llargues, d'uns 18 cm de llarg amb unes 15 venes longitudinals.
Les flors creixen en raïms d'uns 50-70 mm de llarg que es veuen en les aixelles de les fulles a l'hivern i primavera. El color de la flor és generalment de color rosa brillant. Tot i que les flors es produeixen dins el fullatge, l'hàbit obert de la planta significa que es mostren bé, que sempre atrauen l'atenció. Les flors són seguides per beines de fruits d'uns 20 mm de llarg que conté dues llavors alades, el nombre habitual per a totes les espècies Hakea. Les beines no llancen la llavor fins a ser estimulat per les condicions ambientals (per exemple, després d'un incendi forestal).

## Cultiu

Aquesta espècie ha estat cultivada durant molts anys, però és sobretot adequat per a zones de baixa humitat de l'estiu. A les zones humides pot créixer amb èxit des de fa alguns anys, però pot col·lapsar durant la nit. L'espècie és tolerant a gelades moderades i les flors són atractives per aquelles aus que també s'alimenten de nèctar i pol·len. L'espècie creix i floreix millor en un molt bon drenatge, en llocs assolellats però tolerarà una mica d'ombra. Tolera sòls relativament durs, és a dir, de tipus calcari; tolera també les gelades moderades.

## Taxonomia

Hakea multilineata va ser descrita per Meisner, Carl Daniel Friedrich i publicada a Plantae Preissianae 2: 261. 1848. (Pl. Preiss.)

## Etimologia

* Hakea: el nom genèric és en referència a Baron Christian Ludwig von Hake (1745 - 1818), va ser un horticultor alemany, un dels patrons de la botànica.
* multilineata: epítet específic compost de les paraules llatines multus, que vol dir "molts" i lineatus que vol dir "amb línies paral·leles" referint-se a les múltiples venes que hi ha a les fulles.

## Referències

* ↑ «Hakea multilineata a EOL» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Hakea multilineata a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Hakea multilineata». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ Gledhill, David. «Glosari». A: The Names of Plants (en anglés). 4a ed.. United States of America: Cambridge, 2008, p. 189. ISBN 9780521685535.
* ↑ «Hakea multilineata» (en anglès). Australian Native Plants Society (Australia). Arxivat de l'original el 2021-03-29. [Consulta: 15 gener 2021].
# Heterogenita

L'heterogenita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom del grec, i significa "d'un altre tipus", incidint en com el mineral difereix pel que fa a la seva composició d'altres minerals similars.

## Característiques

L'heterogenita és un òxid de fórmula química CoO(OH) o Co$^{3+}$O(OH), tot i que la fórmula HCoO₂ podria ser més correcta. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'heterogenita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H₂O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, portlandita, pirocroïta, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, lepidocrocita, grimaldiïta, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxihita, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

Es troba com a producte de la meteorització de la smaltita a Schneeberg, Alemanya; també com un producte d'alteració de la linneïta, el que constitueix un important mineral de cobalt, tal com es troba a Shaba, a la República Democràtica del Congo. Es troba de manera generalitzada en sòls residuals per sobre de roques ultramàfiques. Va ser descoberta a les mines de Wolfgang Maaßen, al districte de Schneeberg, a les Muntanyes Metal·líferes (Saxònia).
Als territoris de parla catalana se n'ha trobat a la mina Solita, situada a Peramea (Pallars Sobirà, Lleida), a la mina Linda Mariquita d'el Molar (Priorat, Província de Tarragona), a la mina Atrevida, a Vimbodí (Conca de Barberà, Província de Tarragona), a les mines Brezal, a Pavías (Castelló), així com a La Soulanette i a les mines de Costabona, a Prats de Molló-la Presta (Pirineus Orientals).

## Referències

* ↑ «Heterogenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener 2017].
* ↑ «Heterogenite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 gener 2017].