OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jacopo Melani

Jacopo Melani (Pistoia, 6 de juliol de 1623 - Pistoia, 18 d'agost de 1676) fou un compositor i violinista italià de l'època barroca. Va ser el germà del compositor Alessandro Melani i del cantant castrato Atto Melani, el més conegut.

## Òperes

* 1655-6: Intermedi (amb La donna più costante), Florència, Cocomero
* 1657: Il potestà di Colognole (La Tancia) (llibret G. A. Moniglia), dramma civile rusticale, Florència, Teatro della Pergola
* 1657: Scipione in Cartagine (llibret Moniglia?), dramma musicale, Florència, Cocomero
* 1658: Il pazzo per forza (llibret G. A. Moniglia), dramma civile rusticale, Florència, Teatro della Pergola
* 1659: Il vecchio balordo (Il vecchio burlato) (llibret Moniglia), dramma civile, Florència, Teatro della Pergola
* 1661: Ercole in Tebe (llibret G. A. Moniglia), festa teatrale, Florència, Teatro della Pergola
* 1663: Amor vuol inganno (La vedova, ovvero Amor vuol inganno) (llibret G. A. Moniglia), dramma civile, Florència
* 1668: Girello (llibret Filippo Acciaiuoli), dramma musicale burlesco with a prologue by Alessandro Stradella, Roma, Palazzo Colonna
* 1669: Il ritorno d'Ulisse (llibret Moniglia), dramma musicale, Pisa, Palazzo dei Medici
* 1670: Enea in Italia (llibret Moniglia), dramma musicale, Pisa, Palazzo dei Medici
* 1674: Tacere et amare (llibret Moniglia), dramma civile musicale, Florència, Cocomero

## Referències

* ↑ «Biografia i obres a operone.de».
* ↑ «Biografia a idt.paris-sorbonne.fr». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Jakob Friedrich Ehrhart

Jakob Friedrich Ehrhart (Holderbank, Aargau, 1742 – 1795) va ser un botànic alemany, deixeble de Carl von Linné a la Universitat d'Uppsala, i més tard director del jardí botànic de Hannover, on produí treballs importants de botànica de 1780 a 1793. Ehrhart va ser el primer botànic a utilitzar el nivell de subespècies i publicà moltsnoms subespecífics entre 1780 i 1789.
La seva abreviació com a botànic és: Ehrh.

## Referències

* ↑ Chater A.O., Brummitt R.K. (1966). Subspecies in the works of Friedrich Ehrhart. Taxon 15:95-106.
# Jakob Emanuel Handmann

Jakob Emanuel Handmann (16 d'agost de 1718, Basilea - 3 de novembre de 1781, Berna) fou un pintor suís, conegut com a retratista. Una de les seves obres més famoses és el retrat del cèlebre matemàtic Leonhard Euler, pintat l'any 1753.

## Vida i obra

Jakob Emanuel Handmann era el novè fill de Johann Jakob Handmann, un forner i després agutzil de Waldenburg, i de la seva dona Anna Maria Rispach. Entre 1735 i 1739 va ser aprenent a Schaffhausen del pintor i estucador Johann Ulrich Schnetzler. Va fer viatges d'estudis a París, Roma i Nàpols. A París va treballar en l'estudi de Jean Restout II, qui va influir en el seu treball. El 1742 Handmann va viatjar per França, i va entrar a treballar en l'estudi del retratista Hörling, amb el qual es va associar. Handmann era gairebé sempre el responsable de pintar els rostres dels clients. A Itàlia va treballar entre altres en els estudis de Marco Benefial i Pierre Subleyras a Roma, dedicat principalment a copiar obres mestres de l'antiguitat clàssica i del renaixement.
El juny de 1746 va tornar a Suïssa, i l'any 1747 es va establir a Basilea, on va obrir el seu propi estudi. Molts dels seus clients eren patricis de la ciutat i de l'àrea de Berna. Gràcies al suport del noble estonià Carl Friedrich von Staal, Handmann es va convertir en membre de l'Accademia Clementina de Bolonya en 1773. Un viatge a Alemanya en 1753 va ser l'última vegada en què va sortir del seu país natiu.
Va ser contemporani i compatriota dels pintors Anton Graff, Jean Preudhomme, Angelika Kauffmann, Johann Jakob Schalch, Johann Caspar Füssli i del seu fill Johann Heinrich Füssli.

## Galeria

* Leonhard Euler, 1753.Kunstmuseum Basel.
* Johanna Margaretha Frisching, 1758 (parent de Franz Rudolf Frisching)
* Niklaus von Tscharner, 1755
* Johann Ludwig Aberli, 1751

## Referències

* ↑ Ficha. Kunstmuseum Basel. Consultat el 14 de febrer de 2016.
* 1 2 Biographie universelle, ancienne et moderne
* ↑ Enciclopedia online Treccani

## Bibliografia

* Thieme-Becker: Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Leipzig: Seemann, 1907–1950; Taschenbuchausgabe: München: DTV (1992) ISBN 3-423-05908-7
* Freivogel, Thomas: Emanuel Handmann 1718–1781 – Ein Basler Porträtist im Bern donis ausgehenden Rokoko, Licorne-Verlag (2002) ISBN 3-85654-855-6
* Freivogel, Thomas: Emanuel Handmann – beliebtester Porträtist der Familie Tscharner! (On-line Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine.)
* Freivogel, Thomas: Zwei Friedrich-Bildnisse von Emanuel Handmann. En: Jürgen Ziechmann (Hrsg.): Fridericianische Miniaturen Bd. 2 (OLDENBURG 1991), S. 189-201

## Enllaços externs

* Handmann, Jakob Emanuel in the SIKART dictionary and database
* Bibliografia relacionada amb Jakob Emanuel Handmann al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
* http://www.khist.unizh.ch/static/biblio/fv/eh_buchanzeige.htm Arxivat 2013-01-01 at Archive.is (en alemany)
# Iniàssevo

Iniàssevo (en rus: Инясево) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 337 habitants. Pertany al districte municipal de Romànovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Романовского муниципального района Саратовской области». Официальный сайт Министерства строительства и жилищно-коммунального хозяйства Саратовской области. Arxivat de l'original el 2020-10-31.
* ↑ «Alekseyevskiy». GeoNames. Arxivat de l'original el 2020-10-30.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Catedral de Dubrovnik

La catedral de Dubrovnik és un edifici religiós a Grad o ciutat vella de Dubrovnik (Croàcia), construït el 1713 després de la destrucció de l'antiga catedral pel terratrèmol de 1667.
El bisbat de Ragusa era sufragani de Lara i tenia 45 parròquies principals i 11 de secundàries.
# Channel Islands Beach

Channel Islands Beach és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 3.142 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Channel Islands Beach tenia 3.142 habitants, 1.362 habitatges, i 784 famílies. La densitat de població era de 3.032,8 habitants per km².
Dels 1.362 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,9% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 42,4% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,1% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 39,1% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 9,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.306 $ i la renda mediana per família de 60.577 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.083 $ mentre que les dones 39.946 $. La renda per capita de la població era de 34.088 $. Entorn del 6,2% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Channel Islands Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Channel Islands Beach». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Centrolene fernandoi

Centrolene fernandoi és una espècie de granota que viu a Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Rodríguez, L., Martinez, J.L., Monteza, J.I., Angulo, A., Lehr, E., Neira, D. & Aguilar Puntriano, C. 2004. Centrolene fernandoi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 25 d'abril del 2008.
# Cercle d’il·luminació

El cercle d'il·luminació és la secció del con de llum, generat per una lent, que es projecta al pla focal, a conseqüència de la intersecció entre el feix de llum i la superfície plana perpendicular. En altres paraules, el cercle d'il·luminació és l'àrea il·luminada per la llum projectada al pla focal.
La il·luminació d'aquest cercle és menor cap a les bores, al principi gradualment i després molt dràsticament. A més a més, la definició de la imatge en aquest cercle es deteriora des del centre cap a les bores degut a la presència d'aberracions a les lents.
La denominació del cercle d'il·luminació prové de la forma circular de l'àrea il·luminada que es projecta al pla focal de la lent. No obstant això, aquesta àrea no és sempre circular. Les lents anamòrfiques, com també les lents amb built-in baffles, i altres lents, poden il·luminar una àrea diferent a un cercle.

## Vegeu també

* Cercle d'imatge
* Angle de cobertura
* Angle de visió

## Referències

* 1 2 Savazzi, Enrico. Digital Photography for Science (en anglès), 2011.
* ↑ E Jacobson, F Ray,Geoffrey, G Attridge, R Axford. The manual of Photography: Photographic and Digital Imaging (en anglès). 9. Focal Press, 2000.
# Central Island

Central Island, també anomenada Crocodile Island, és una illa volcànica al mig de llac Turkana en territori kenyata. És també protegit sota la figura del parc nacional Central Island, el qual és governat pel Servei de la Vida Silvestre de Kenya. La formen més d'una dotzena de cràters i cons volcànics, tres dels quals són ocupats per llacs petits. Els dos llacs més grans omplen parcialment cràters de fins a un quilòmetre d'amplària i una vuitantena de metres, amb els llits propers al nivell marítim. El punt més alt de la predominantment illa basàltica assoleix els 550 m, uns 190 m per sobre la superfície de llac. Una petita cadena de cràters d'explosió alineats en sentit est-oest talla el costat oriental del l'illa de tres quilòmetres d'amplària. Moltes de les petites illes al sud-est representen cràters parcialment submergits, i altres cons i colls volcànics jauen sota la superfície del llac a prop de l'illa.
Els tuffs i laves més recents de Central Island daten de l'Holocè (Karson i Curtis, 1992). L'activitat de fumaroles es concentra al llarg dels marges nord-est i sud-est del cràter central, i als anys 1930 s'observaren esprais de sofre sortint de les fumaroles. El 1974 s'observà una emissió intensa de sofre fos i núvols de vapor.

## Notes

* ↑ «Kenya Wildlife Service – Central Island National Park». Arxivat de l'original el 2011-06-05. [Consulta: 3 agost 2015].
* ↑ «Smithsonian Global Volcanism Program». Arxivat de l'original el 2020-11-14. [Consulta: 3 agost 2015].

## Enllaços externs

* Kenya Wildlife Service – Central Island National Park Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine.
# Charles Judson Wallace

Charles Judson Wallace (31 de desembre de 1982, Atlanta, Geòrgia) és un jugador de bàsquet estatunidenc, nacionalitzat congolès. Fa 2,06 metres d'alçada, i juga d'aler pivot. Es va formar a la Universitat de Princeton. Actualment es troba sense equip, després de pertànyer al FC Barcelona Regal, on hi va arribar procedent del CB Gran Canària.

## Trajectòria

Wallace es va formar en la Universitat de Princeton on hi va jugar un total de 102 partits promitjant 10,6 punts i 4,8 rebots per partit.
Posteriorment va fitxar per l'Eisbaeren Bremerhaven alemany, amb el qual va jugar les temporades 2005/06 i 2006/07 amb unes mitjanes d'11,5 punts i 6 rebots per partit.
En el següent exercici, Wallace es va traslladar a Itàlia. Va formar part de la Pierrel Capo d'Orlando i en la temporada 2008-09 va jugar al Benetton Treviso italià, equip amb el qual va despuntar tant a la Lega com a l'Eurocopa.
El seu periple a l'ACB es va iniciar al CB Gran Canària la temporada 2010-11, on hi promitjà 10,5 punts i 6,2 rebots per partit (ACB), i 11,4 punts i 5, 8 rebots en la competició continental (Eurocopa).
El 7 se setembre de 2011, es va fer oficial el seu fitxatge pel FC Barcelona Regal per 2 temporades. El jugador va poder signar pel quadre català després d'haver aconseguit la nacionalitat congolesa. Com a nou ciutadà de la República del Congo, Wallace es beneficia de l'Acord de Cotonou, pel qual 78 estats d'Àfrica, del Carib i del Pacífic mantenen un conveni amb la Unió Europea i els jugadors d'aquests països, des d'aquesta temporada, no ocupen plaça d'extracomunitaris a la Lliga ACB.

## Clubs

* High School: Atlanta
* 2001-05: Princeton (NCAA)
* 2005-07: Eisbären Bremerhaven (Alemanya)
* 2007-08: Pierrel Capo d'Orlando (Itàlia)
* 2008-10: Benetton Treviso (Itàlia)
* 2010-11: CB Gran Canaria (Espanya)
* 2011-13 : FC Barcelona Regal (Catalunya)
* 2013-Actualitat: EA7 Emporio Armani Milan (Itàlia)

## Referències

* 1 2 Tras intentar ser albanés Wallace se convierte en congoleño para poder fichar por el Barça (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa a ACB.com Arxivat 2011-08-31 a Wayback Machine.
* Estadístiques a l'Eurocup
* Perfil a Doudiz Basket Arxivat 2010-12-03 a Wayback Machine.
# Christian August Hausen

Christian August Hausen fou un matemàtic i físic alemany del segle xviii, conegut pels seus experiment amb electricitat.

## Vida i Obra

Hausen era fill d'un pastor protestant de Dresden de no idèntic al seu; per això en algunes ocasions se'l cita com Christian August Hausen el Jove, Després d'estudiar a la seva ciutat natal, va ingressar a la universitat de Wittenberg on va ser deixeble de l'erudit Johann Christoph Wichmannshausen. El 1713 va rebre el seu doctorat i a l'any següent va ser nomenat professor extraordinari de matemàtiques a la universitat de Leipzig. La seva carrera acadèmica es va desenvolupar en aquesta institució, esdevenint successivament professor ordinari de matemàtiques (1726), degà de la Facultat d'Arts (1731) i, finalment, rector de la universitat.
A part dels seus llibres de text de matemàtiques, Hausen és conegut pels seus experiments amb l'electricitat que, segons sembla, va començar cap al final de la seva vida. El 1743 es va publicar de forma pòstuma (el prefaci és signat per la seva vídua) el seu Novi profectus in historia electricitatis en el que explica els experiments portats a terme amb la màquina inventada anys abans pel físic britànic Francis Hauksbee. La seva concepció del fenomen elèctric és la d'un efluvi, influenciada per la concepció newtoniana. Distingeix tres formes diferents de llum elèctrica: espurnejant, pintada i brillant.
Els seus llibres més rellevants són:
* 1713, Wittenberg: De Hierosolymis aureis
* 1714, Leipzig: De demonstratione existentiae dei, de ellipsibus infinitis propositiones geometricae
* 1726, Leipzig: Theoria motus solis circa proprium axera, quam disputatane pro loco in amplissima … proposuit
* 1734, Leipzig: Elementa matheseos
* 1743, Leipzig: Novi profectus in historia electricitatis

## Referències

* ↑ Heilbron, pàgina 270.
* ↑ Heilbron, pàgines 271-2.
* ↑ Newton Harvey, pàgina 285.

## Bibliografia

* Gerhard-Multhaupt, Reimund «Biographies of contributors to the early investigation of electrical phenomena» (en (anglès)). Transactions on Electrical Insulation, Vol. 26, Num, 1, 1991, pàg. 85-130. DOI: 10.1109/14.68232. ISSN: 0018-9367.
* Heilbron, J.L.. Electricity in the 17th and 18th Centuries: A Study of Early Modern Physics (en (anglès)). University of California Press, 1979. ISBN 0-520-03478-3.
* Newton Harvey, Edmund. A history of luminescence from the earliest times until 1900 (en (anglès)). American Philosophical Society, 1957. Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Schneider, Martin. «Hausen, Christian August». Institut für Sächsische Geschichte, 2008., Sächsische Biografie (Consultat 1 març 2015) (alemany)
# Claro Open Colombia 2014

El Torneig de Bogotà 2014, oficialment conegut com a Claro Open Colombia 2014, és una competició tennística jugada sobre pista dura que està inclosa dins de les sèries 250 de l'ATP. La segona edició del torneig es va celebrar entre el 14 i el 20 de juliol de 2014 al Centro de Alto Rendimiento de Bogotà, Colòmbia.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Gasquet | 7 | 7 |
| | S. Groth | 6$^3$ | 6⁵ | 1 | R. Gasquet | 3 | 4 |
| | P. Polansky | 4 | 1 | 8 | Estrella Burgos | 6 | 6 |
| 8 | Estrella Burgos | 6 | 6 | | | | | 8 | Estrella Burgos | 6² | 7 | 6⁵ |
| 3 | V. Pospisil | 7 | 7 | | | | | WC | B. Tomic | 7 | 6⁵ | 7 |
| | A. Kuznetsov | 5 | 5 | 3 | V. Pospisil | 4 | 4 | | | | | |
| WC | B. Tomic | 6 | 7 | WC | B. Tomic | 6 | 6 | | | | | |
| 5 | A. Falla | 1 | 6² | | | | | | | | | | WC | B. Tomic | 7 | 3 | 7 |
| 6 | A. González | 6 | 6 | | | | | | | | | | 2 | I. Karlović | 6⁵ | 6 | 6$^4$ |
| | T. de Bakker | 3 | 4 | 6 | A. González | 4 | 4 | | | | | |
| | G. Pella | 6² | 2 | 4 | R. Štěpánek | 6 | 6 | | | | | |
| 4 | R. Štěpánek | 7 | 6 | | | | | 4 | R. Štěpánek | 4 | 6 | 4 |
| Q | J. Ward | 3 | 1 | | | | | 2 | I. Karlović | 6 | 3 | 6 |
| | J. Wang | 6 | 6 | | J. Wang | 3 | 6⁶ | | | | | |
| | D. Sela | 6$^8$ | 6⁵ | 2 | I. Karlović | 6 | 7 |
| 2 | I. Karlović | 7 | 7 | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Vasek Pospisil Radek Štěpánek | | |
| WC | Carlos Salamanca Eduardo Struvay | w/o | | WC | Carlos Salamanca Eduardo Struvay | 6 | 4 | [7] |
| | Víctor Estrella Burgos Adrian Mannarino | 5 | 4 | | Nicolás Barrientos Juan Sebastián Cabal | 4 | 6 | [10] |
| | Nicolás Barrientos Juan Sebastián Cabal | 7 | 6 | | | | | | | Nicolás Barrientos Juan Sebastián Cabal | 6⁵ | 7 | [9] |
| | Sanchai Ratiwatana Sonchat Ratiwatana | 6⁵ | 5 | | | | | | 3 | Sam Groth Chris Guccione | 7 | 6$^3$ | [11] |
| 3 | Sam Groth Chris Guccione | 7 | 7 | 3 | Sam Groth Chris Guccione | 7 | 4 | [19] |
| | Marcelo Demoliner Purav Raja | 2 | 4 | | Adil Shamasdin Divij Sharan | 6⁶ | 6 | [17] |
| | Adil Shamasdin Divij Sharan | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Bogotà :
2013
2014
2015 :
ATP World Tour 2014
< 2013
2015 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Clarmont d'Erau

Clarmont d'Erau (nom occità, en francès Clermont-l'Hérault) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània. L'any 1999 tenia 6.532 habitants.
# Cetruminants

Els cetruminants (Cetruminantia) són un clade que reuneix els whippomorfs i els remugants, els seus parents evolutius més propers.
| Cetartiodactyla | Tylopoda  Artiofabula   Suina   Cetruminantia   Ruminantia  Whippomorpha   Hippopotamidae  Cetacea |

## Referències

* ↑ A higher-level MRP supertree of placental mammals
# Chlorella

Chlorella és un gènere d'algues verdes unicel·lulars. Són de forma esfèrica i de 2 a 10 micròmetres de diàmetre. Conté els pigments clorofil·la a i b en el seu cloroplast. Es multiplica ràpidament amb pocs requeriments de nutrients. El nom de Chlorella prové del grec chloros, que significa 'verd' i del diminutiu llatí -ella, que significa 'petit'. Otto Heinrich Warburg obtingué el premi Nobel de Medicina o Fisiologia, l'any 1931, estudiant la respiració d'aquestes algues, el Nobel de química l'obtingué el 1961 Melvin Calvin pels seus estudis sobre l'assimilació de carboni d'aquestes algues. Chlorella s'ha emprat com a organisme model pels avantatges en l'estudi de la genètica de la seva manca de cicle sexual. La seva eficiència fotosintètica pot, en teoria, arribar al 8% i podria ser una font futura d'aliment. S'ha plantejat el seu ús com aliment, però el seu cultiu ha presentat més problemes dels que estaven previstos inicialment. Chlorella pot ser un problema en aquaris per formar zones verdes i opaques si hi ha molta llum i massa fòsfor i nitrats.

## Referències

* ↑ Scheffler, John «Underwater Habitats» (en anglès). Illumin, vol.9, núm.4, 03-09-2007 [Consulta: 27 juliol 2013].
* ↑ I. Zelitch, Photosynthesis, Photorespiration and Plant Productivity, Academic Press, 1971, p.275.
# Christopher Stevens

John Christopher Stevens (Califòrnia, Estats Units 1 d'abril de 1960 - Bengasi, Líbia, 11 de setembre de 2012) va ser un diplomàtic ambaixador dels Estats Units a Líbia.

## Estudis i Servei Exterior dels Estats Units

Va néixer i es va criar al nord de Califòrnia. El 1977 va ser estudiant d'intercanvi a Espanya a través de l'associació American Field Service (AFS-Intercultura), de 1983 a 1985 professor d'anglès al Marroc com a voluntari del Cos de Pau. El 1982 es va graduar en Història per la Universitat de Berkeley, Califòrnia, el 1989 en Dret a l'Escola de Lleis Hastings de la universitat pública de Califòrnia, i el 2010 a l'Escola Nacional de Guerra de la Universitat de Defensa. Parlava àrab, francès i anglès.
Abans d'incorporar-se al Servei Exterior el 1991, va ser un advocat de comerç internacional a Washington DC.
Les seves assignacions anteriors a l'estranger inclouen: oficial principal adjunt i cap de la Secció Política a Jerusalem, oficial polític a Damasc, cònsol al Caire i cònsol a Riad. A Washington, Stevens es va exercir com a director de l'Oficina multilateral d'Afers Nuclears i Seguretat, Pearson Fellow amb el Comitè de Relacions Exteriors del Senat, assistent especial del secretari d'Assumptes Polítics Baix, Iran responsable geogràfic i personal auxiliar a l'Oficina d'Assumptes d'Orient Pròxim.

## Missió diplomàtica a Líbia i mort

Va arribar a Trípoli al maig de 2012 com ambaixador dels Estats Units a Líbia. Va servir dues vegades anteriorment a Líbia, en qualitat de representant especial del Consell Nacional de Transició de març a novembre de 2011 durant la guerra civil líbia.
Al setembre de 2012 va resultar mort (s'investiga si assassinat o asfixiat pel fum de l'incendi provocat pels atacants) durant l'assalt de milicians islamistes radicals al consolat dels Estats Units a Bengasi, Líbia, on es trobava de visita des de la capital, Trípoli. Tres empleats de la representació diplomàtica van morir també a conseqüència de l'atac dels manifestants, enfurismats per la recent emissió als Estats Units de la pel·lícula La innocència dels musulmans, en la qual un actor representava al profeta Mahoma en diferents situacions vexatòries per a la ultrasensibilitat religiosa musulmana.
Els altres tres morts van ser l'especialista en tecnologia Sean Smith i els SEAL Glen Doherty i Tyrone Woods.

## Referències

* ↑ http://www.state.gov/r/pa/ei/biog / 193075.htm
* ↑ http://www.afs-intercultura.org/
* ↑ http://www.bbc.co.uk/news/world-africa-19570254 |
# Charles Davenport

Charles Benedict Davenport (1 de juny de 1866 – 18 de febrer de 1944), biòleg i eugenista estatunidenc, destacat per liderar i impulsar l'eugenèsia als Estats Units que va portar a l'esterilització de 60.000 nord-americans i va proporcionar fonaments per posteriorment crear l'Holocaust a Europa.

## Referències

* ↑ Lelliott, Joff «War Against the Weak: Eugenics and America's Campaign to Create a Master Race». BMJ, 328, 7436, 12-02-2004, pàg. 411.2. DOI: 10.1136/bmj.328.7436.411-a. ISSN: 0959-8138.
# Clotilde Crespo de Arvelo

Clotilde Crespo de Arvelo (Los Teques, 1887 - 1959) va ser una poeta i novel·lista veneçolana.
Afiliada al Centre Nacional de Dames Catòliques, va viure a la Plaça Sucre de Caracas. Entre les seves obres s'inclouen Impresiones de viaje por los Estados Unidos (1915), Flores de invernadero (1921), A través de los Andes (1926), De los predios del Senor (1927) i Visiones de Europa (1928). Es va casar amb Enrique Arvelo, agent sud-americà de Chalmers Automobile de Detroit (Estats Units d'Amèrica).

## Referències

* ↑ Who's Who in Latin America (en anglès). Part III, Columbia, Ecuador and Venezuela. Stanford University Press, 1951, p. 119. ISBN 978-0-8047-0726-8.
* ↑ Rodríguez, Ramón Armando. Diccionario biográfico, geográfico e histórico de Venezuela (en castellà), 1957.
* ↑ Motor Age. 26, 1914, p. 45.