OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 29a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 29a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 12 de juny de 1985, patrocinada per Ràdio Nacional d'Espanya.
La cerimònia d'entrega es va dur a terme a Scala Barcelona i fou presentat per Joan Lluch i Charo Espinosa, amb música d'acompanyament de Joan Pineda i Sirvent. Abans de l'entrega es van produir enfrontaments entre la policia i una trentena de militants de CNT que demanaven l'alliberament dels condemnats pel Cas Scala. Hanna Schygulla va recollir personalment el premi, i el concedit pòstumament a Truffaut el va recollir en nom seu l'actor Jean Pierre Léaud.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | ¿Qué he hecho yo para merecer esto? | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrangera | París, Texas | Wim Wenders |
| Millor actor espanyol | Fernando Fernán Gómez | La noche más hermosa Feroz Los zancos |
| Millor actriu espanyola | Victoria Abril | La noche más hermosa Río abajo |
| Millor actor estranger | Marcello Mastroianni | La Nuit de Varennes Storia di Piera |
| Millor actriu estrangera | Hanna Schygulla | La Nuit de Varennes Storia di Piera |
| Premi Especial del Jurat | François Truffaut | - |

## Referències

* ↑ «La gran fiesta del cine» ABC, 11 de juny de 1985
* ↑ Premis Sant Jordi del 1985 a "Memòries de la ràdio", rtve.es a la carta, minut 4:55
* ↑ Anoche fueron entregados los premios Sant Jordi de cine, La Vanguardia, 13 de juny de 1095
* ↑ La intérprete de “El matrimonio de María Braun” y el actor de “Los cuatrocientos golpes”, figuras de los premios Sant Jordi, La Vanguardia, 12 de juny de 1984

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1984
* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 1984
* III Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1985 a IMDB
# Àlgebra de Dirichlet

En matemàtiques, una àlgebra de Dirichlet és un tipus particular d'àlgebra associada a un espai compacte de Hausdorff X. És una subàlgebra tancada de C(X), l'àlgebra uniforme de funcions contínues acotades en X, les parts reals de les quals són denses en l'àlgebra de funcions reals contínues acotades en X. El concepte va ser introduït per Andrew Gleason el 1957.

## Exemple

${\mathcal {R}}(X)$ deixa de ser el conjunt de totes les funcions racionals que són contínues en $X$; en altres paraules, funcions que no tenen pols en $X$. Aleshores
    ${\mathcal {S}}={\mathcal {R}}(X)+{\bar {{\mathcal {R}}(X)}}$
és una *-subàlgebra de $C(X)$, i de $C\left(\partial X\right)$. Si ${\mathcal {S}}$ és dens en $C\left(\partial X\right)$, diem que ${\mathcal {R}}(X)$ és una àlgebra de Dirichlet.
Es pot demostrar que si un operador $T$ té $X$ com un conjunt espectral, i ${\mathcal {R}}(X)$ és una àlgebra de Dirichlet, llavors $T$ té una dilació límit normal. Aquest teorema generalitza la dilatació de Sz.-Nagy, que pot ser vist com una conseqüència en permetre-ho
    $X=\mathbb {D} .$

## Referències

* Gleason, Andrew M. «Function algebras». A: Seminars on analytic functions: seminar III : Riemann surfaces ; seminar IV : theory of automorphic functions ; seminar V : analytic functions as related to Banach algebras. 2. Institute for Advanced Study, Princeton, 1957, p. 213–226.
* Nakazi, T. Michiel Hazewinkel (ed.). Dirichlet algebra. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Springer, 2001. ISBN 978-1-55608-010-4.
* Completely Bounded Maps and Operator Algebras Vern Paulsen, 2002 ISBN 0-521-81669-6
* Wermer, John «Andrew M. Gleason 1921–2008». Notices of the American Mathematical Society, 56, 10, 01-11-2009, p. 1248–1251. «Gleason's work on Banach algebras».
# Čáry

Čáry és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país. El 2023 tenia 1.277 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.

## Referències

* ↑ «Trnavský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 23 juny 2024].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Ajuntament de Čáry. [Consulta: 23 juny 2024].
# Ču

«Ču» té aquests significats:
* Riu Ču, vegeu Txu
* Ču, ciutat del Kazakhstan
* Província de Chuy (Ču), Kirguizstan
# Abd-al-Hussayn (nom)

Abd-al-Hussayn és un nom masculí teòfor àrab islàmic xiïta (àrab: عبد الحسين, ʿAbd al-Ḥusayn) que literalment significa ‘Servidor d'al-Hussayn’, en referència a l'imam al-Hussayn ibn Alí ibn Abi-Tàlib. Si bé Abd-al-Hussayn és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abdul Hussain... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen musulmans xiïtes no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Notes

* ↑ Estrictament no es tracta d'un nom teòfor, ja que l'imam al qual fa referència el nom —l'imam al-Hussayn ibn Alí ibn Abi-Tàlib— no és una divinitat, sinó un ésser humà, però com que, segons els xiïtes, és un ésser humà excepcional es pot interpretar aquest nom com un nom teòfor, establint un paral·lelisme amb els nombrosos noms teòfors àrabs que inclouen la partícula Abd.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Abd-al-Ilah (nom)

Abd-al-Ilah és un nom masculí teòfor àrab (àrab: عبد الإله, ʿAbd al-Ilāh) que literalment significa ‘Servidor del Déu’, essent al-Ilah un arcaisme de la forma contracte i més usual de referir-se a Déu, Al·lah. Si bé Abd-al-Ilah és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Abd al-Ilah, Abdelilah, Abdul Ielah... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a teòfor, també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.

## Referències

* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. "أله". ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. "أله" (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Alguns musulmans consideren al-Ilah com un atribut de Déu, no inclòs en els «canònics» 99 atributs divins.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Abd-al-Hayy ibn Abd-ar-Razzaq

Abd-al-Hayy ibn Abd-ar-Razzaq Sarem Awrangabadi (1729-1782) fou un funcionari i poeta indi musulmà.
El 1749 el nizam de l'Estat de Hayderabad, Nàssir-Jang (1748-1750) el va nomenar governador civil de Berar; després sota Salabat-Jang fou governador de Awrangabad i comandant de la fortalesa de Daulatabad; va perdre el càrrec quan el seu pare Abd-ar-Razzaq va deixar el govern; va rebre el títol de Xamxam-al-Mulk xamxam-jang a la mort del seu pare (1758); fins llavors portava el de Xamxam-ad-Dawla delavar-jang.
El 1757 el nizam Alí-Khan (1175-1217) el va nomenar governador civil del Dècan. Va morir en aquest càrrec el 28 d'abril de 1782 després d'una curta malaltia. Fou enterrat a Hayderabad.
Les seves poesies no es conserven. Va escriure també 730 biografies de nobles mogols.

## Referències

* M. Baqir, “'Abd-Al-Hayy Awrangabadi,” Encyclopædia Iranica, I/2, p. 116; una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abd-al-hayy-awrangabadi
# 49 d'Andròmeda

49 d'Andròmeda (49 Andromedae) és una estrella de la constel·lació d'Andròmeda. Té una magnitud aparent de 5,27.

## Referències

* ↑ «Intensities of isotopic C bands in the spectra of 12 N-type stars». Annales d'Astrophysique, 1958, pàg. 67.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* 1 2 3 Jesus Maldonado «The metallicity signature of evolved stars with planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-06-2013, pàg. 84–84. DOI: 10.1051/0004-6361/201321082.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Evolved stars and the origin of abundance trends in planet hosts» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-04-2016. DOI: 10.1051/0004-6361/201527883.
* ↑ David W. Latham «Rotational and radial velocities for a sample of 761 Hipparcos giants and the role of binarity» (en anglès). Astronomical Journal, 1, 07-12-2007, pàg. 209–231. DOI: 10.1088/0004-6256/135/1/209.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ SIMBAD, 49 Andromedae (consultat el 29 de desembre de 2012)
# Żurek

Żurek (pronunciat en català júrec) és una sopa molt popular de la gastronomia polonesa. Té un sabor lleugerament àcid i es fa amb farina de sègol i carn (sovint salsitxes de carn de porc o trossos de salsitxa fumada, cansalada o pernil). A més de la carn sol haver-hi altres ingredients típics, com pastanagues, cebes, patates i ou bullit.

## Característiques

El plat es serveix molt calent i és molt popular no només a Polònia, sinó també a altres països eslaus com Eslovènia. A Polònia se sol servir amb un tassó de patates cuites i pa de sègol. La recepta varia molt a cada regió del país, tot i que un dels ingredients més comuns arreu de Polònia que duu aquesta sopa és l'ou dur picat. A la zona de la Baixa Silèsia és molt comú foradar un gran pa de pagès de sègol ben cuit i ficar-hi la sopa żurek a dins. És una sopa que se sol menjar sempre amb pa.
# Żejtun

Żejtun o Città Beland és un municipi del sud de Malta. Té una població d'11.410 habitants i una superfície de 5.4 km². Està situat a la zona oriental de l'illa. El Gran Mestre Ferdinand von Hompesch zu Bolheim va elevar la població a ciutat i aquesta va prendre el nom de la seva mare per tal de recordar-lo.
El nom Zejtun prové del mot àrab per designar oliva, de la mateixa menera que en castellà o portuguès.
# Żydowski Związek Wojskowy

La Unió Militar Jueva (en polonès: Żydowski Związek Wojskowy (ŻZW) (en hebreu: ארגון צבאי יהודי) era una organització clandestina de la resistència jueva sionista que va funcionar durant la Segona Guerra Mundial en l'àrea del gueto de Varsòvia i que va lluitar durant l'aixecament del ghetto de Varsòvia. L'organització va ser formada per antics oficials de l'Exèrcit polonès a finals de 1939 (poc després del començament de l'ocupació alemanya de Polònia) a més de membres destacats del Betar, cèl·lules del Irgun i altres membres independents. El comandant de l'organització era Paweł Frenkiel. Degut als seus lligams amb l'Armia Krajowa (AK), després de la guerra les autoritats comunistes de la Polònia popular van suprimir la publicació de llibres i articles sobre el ŻZW, perquè el seu paper en la revolta del ghetto fos infravalorat, en comparació de l'organització jueva esquerrana Żydowska Organizacja Bojowa (organització jueva de combat), el paper del qual en la lluita contra els nazis es cobreix millor en monografies modernes.

## Enllaços externs

* Article sobre el ŻZW (castellà)
# Vall Grana

Val Grana és una de les Valls Occitanes de la província de Cuneo (Piemont), situada entre la Val Maira i la Val d'Estura, no té frontera amb França. Surt de Caraglio, a la planura, per a arribar a Colle Fauniera (2.511 m). Rep el nom del torrent Grana, que travessa la vall

## Cims

* Mont Tibert (2.647 m)
* Mont Viridio (2.498 m)
* Mont Bram (2.357 m)

## Municipis

* Caraglio
* Valgrana
* Monterosso Grana
* Pradleves
* Castelmagno
Formen part de la Comunitat Muntanyenca Vall Grana

## Llocs d'interès

* Santuari de San Magno

## Enllaços externs

* Web de la vall
# Estada

Estada és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca del Somontano de Barbastre.
La temperatura mitjana anual és de 13,3° i la precipitació anual, 550 mm.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Estada». Arxivat de l'original el 2021-10-16. [Consulta: 17 setembre 2016].
Viccionari
# Ever Hernández

Ever Hernández (Santiago de María, 11 de desembre de 1958) és un exfutbolista salvadorenc de la dècada de 1970.
Fou 28 cops internacional amb la selecció del Salvador.
Pel que fa a clubs, destacà a Santiagueño i FAS.

## Referències

* ↑ Video Histórico: El Salvador 1 - 0 México. Resumen del partido de la Hexagonal rumbo a España 82 Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. - Masconazo (castellà)
* ↑ Owsianski, Jarek. «El Salvador - Record International Players». RSSSF, 18-04-2004.
* ↑ Ever Hernández Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Biography Arxivat 2012-08-04 a Wayback Machine. - La Tribuna (castellà)
# Fengita

La fengita és una varietat dioctaèdrica de mica de composició K(AlMg)₂(OH)₂(SiAl)₄O$_{10}$, similar a la moscovita però amb un contingut superior de magnesi. El mineral no està reconegut per la IMA. El contingut de sílice de la fengita s'ha proposat per a realitzar geotermobarometria en esquists de baix grau de metamorfisme.

## Etimologia

La fengita va ser anomenada per primer cop l'any 1841 per Johann Friedrich August Breithaupt com un grup de les miques amb propietats òptiques biaxials, el nom se solia aplicar a totes les miques biaxials. L'origen del nom prové de l'alemany feurig que significa brillant o de foc, possiblement degut a la lluïssor del mineral; aquest terme va ser traduït al grec φλογερός (pronunciat flogerós). L'any 1853, Franz von Kobell va descartar el terme fengita com a nom genèric i l'utilitzà per a referir-se a la varietat de moscovita amb un alt contingut de sílice. James D. Dana va criticar l'ús del terme fengita l'any 1854 i von Kobell va deixar d'utilitzar el nom. Alexander N. Winchell va tornar a utilitzar el terme de la mateixa manera a la que ho feia von Kobell. Alguns autors com Guidotti (1984) anomenaren la moscovita hipersilícica com a muscovita fengítica o simplement fengita si el contingut de sílice era major a 3,5 pfu. L'any 1998 la fengita va ser descrita com una varietat de moscovita d'alt contingut en sílice.

## Referències

* 1 2 3 «Amethyst» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 novembre 2015].
* ↑ Mineralienatlas: Phengit
* ↑ M. E. Fleet and R. A. Howie, Rock-Forming Minerals, Vol. 3A: Micas, Geological Society of London; 2nd ed, 2006, p. 132, ISBN 1-86239-142-4 (accessed through Google books)
# Fenice

«Fenice» té aquests significats:
* La Fenice, teatre operístic venecià (Itàlia).
* Fenice (Epir), ciutat de Caònia, al nord de Butrot.
* Tractat de Fenice o Pau de Fenice, pacte que va posar fi a la primera guerra Macedònica.
* Fenice, òpera de Heinrich Hugo Pierson
Viccionari
# Ets meva

Ets meva (títol original en anglès: You Belong to Me) és una pel·lícula estatunidenca de 1941 dirigida per Wesley Ruggles, i doblada al català.

## Argument

Un playboy milionari troba en unes vacances a la neu una seductora doctora, de la qual no triga a enamorar-se.
Es casen gairebé immediatament però absorbida per la seva professió de metge, la seva esposa ni tan sols pot passar la seva nit de noces en la seva companyia. La seva dona continua treballant nit i dia, no triga a provar la gelosia quan es fixa que la majoria dels seus pacients són joves i bells homes.
Per canviar les idees, és contractat com a empleat en uns grans magatzems però als seus col·legues els costa acceptar la presència d'un home que no necessita treballar per viure. Finalment, el milionari comprarà un hospital que dirigirà amb la seva dona.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Dr. Helen Hunt
* Henry Fonda: Peter Kirk
* Edgar Buchanan: Billings
* Roger Clark: Frederick Vandemer
* Ruth Donnelly: Emma
* Melville Cooper: Moody
* Ralph Peters: Joseph
* Maude Eburne: Ella
* Renie Riano: Minnie
* Ellen Lowe: Eva
* Gordon Jones: Robert 'Oily' Andrews
* Paul Harvey: Attorney Barrows
* Larry Parks: Blemish (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Ets meva. esadir.cat.
* ↑ «You belong to me». The New York Times.
# Fira de Sant Isidre

«Fira de Sant Isidre» té aquests significats:
* Fira de Sant Isidre de Solsona
* Fira de Sant Isidre de Sant Joan de les Abadesses
* Fira de Sant Isidre de Cardedeu
* Fira de Sant Isidre de Madrid
# Le Malade hydrophobe

Le Malade hydrophobe és una pel·lícula muda de la productora francesa Star Film Company de l'any 1900 del director Georges Méliès. Es troba numerada com la n° 315 en els seus catàlegs.

## Supervivència

John Frazer, expert en l'obra cinematogràfica de Méliès, mai va poder obtenir una còpia de la pel·lícula. No obstant això, ha especulat que existiria una actualment a Belgrad.

## Referències

* ↑ Frazer, John. Artificially Arranged Scenes: The Films of Georges Méliès. Boston: G. K. Hall & Co., 1979. ISBN 0816183686.
# Fljótsdalshreppur

Fljótsdalshreppur és un municipi d'Islàndia. Es troba a la regió oriental d'Austurland i al comtat de Norður-Múlasýsla.

## Territori i població

Té una àrea de 1.516 quilòmetres quadrats i el 2019 tenia 74 habitants, per a una densitat de 0,05 hab./km², molt per sota de la mitjana nacional, que és gairebé de 3 hab./km². És el menys poblat dels municipis de Austurland i un dels menys habitats a tot Islàndia.

## Personatges il·lustres

* Gunnar Gunnarsson (Fljótsdalshreppur, 18 de maig de 1889 - Reykjavík, 21 de novembre de 1975), escriptor i novel·lista islandès.

## Enllaços externs

* Web de l'administració local

## Referències

* ↑ «Fljótsdalshreppur». Store norske leksikon. [Consulta: 22 setembre 2019].
* ↑ «Fljótsdalshreppur». Icelandic Association of Local Authorities. [Consulta: 22 setembre 2019].
# Libuna

Libuna és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per Frederic Moore en 1886. Conté només una espècie, Libuna solitella, descrita per Francis Walker el 1866, que es troba a Sri Lanka.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Federació de Cines d’Espanya

La Federació de Cines d'Espanya (FECE) és una associació empresarial nascuda el 1977 sense ànims de lucre que representa i defineix els interessos dels empresaris del sector de l'exhibició cinematogràfica d'Espanya.
Està presidida per D. Juan Ramón Gómez Fabra i està formada tant per empreses com per altres associacions regionals d'exhibició. Els seus socis són empresaris de cine, empreses d'exhibició cinematogràfica, associacions i agrupacions empresarials i entitats associatives que puguin integrar les categories anteriors. En el seu conjunt integren i representen el 80% del total de pantalles del país.
També impulsa iniciatives per fomentar el sector audiovisual, com per exemple "La Festa del Cine", i elabora estudis i informes sobre la situació actual dels cinemes a Espanya.

## Referències

* ↑ «Federación de Cines de España» (en espanyol). [Consulta: 19 desembre 2019].
* 1 2 «La Federación de cines de España presenta datos de taquilla desde que se incrementó el IVA» (en espanyol). [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «Asociaciones profesionales españolas. Exhibidores» (en espanyol). [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «FECE, FEDICINE y el ICAA dan a conocer todos los detalles de la nueva edición de la Fiesta del Cine» (en castellà), 31-05-2019. [Consulta: 19 desembre 2019].
* ↑ «FECE publica su nuevo dossier sobre las cifras de las salas de cine» (en castellà), 08-05-2019. [Consulta: 19 desembre 2019].
# Foce

Foce (en cors Foce) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 110 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 28 | 51 | 60 | 82 | 94 | 110 |
# Font lambertiana

En física, una font lambertiana és una font que no irradia energia directament, sinó que la irradia per difusió. La radiació, en realitat, és emesa per una font primària que incideix sobre la font lambertiana, que irradia per difusió la radiació que incideix sobre aquesta.
El concepte de font lambertiana és lleugerament diferent de superfície de Lambert perquè hi ha casos (com per exemple el marbre polit) en què la font lambertiana (de la reflexió difusa) no és la superfície sinó les partícules interiors; per tant, no es pot parlar de superfície lambertiana.

## Exemples

* La reflexió difusa produïda per la neu és el cas més típic de font lambertiana.
* Certs models mats de pantalla de cinema en són un altre tipus d'exemple.

## Vegeu també

* Flux de radiació.
* Superfície lambertiana.
* Llei de Lambert-Beer.
* Factor de projecció.
* Estereoradian.
* Llei de Lambert.
* Llei de Lambert-Beer.

## Referències

* ↑ Keith R. McCloy. Resource Management Information Systems: Remote Sensing, GIS and Modelling, Second Edition. CRC Press, 1 de maig de 1995, p. 29–. ISBN 978-0-7484-0120-8.
* ↑ Neil Gordon Alldrin. Models and Methods for Recovering Shape, Reflectance, and Illumination from Images. ProQuest, 2008, p. 42–. ISBN 978-0-549-73920-3.
* ↑ Hannu Karttunen; Pekka Kröger; Heikki Oja Fundamental Astronomy. Springer Science & Business Media, 9 d'agost de 2007, p. 151–. ISBN 978-3-540-34144-4.

## Enllaços externs

* (en italià) "Sorgente Lambertiana Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine.".
* (en italià) "S. Lambertiana".
# Font pica de la plaça de Joanet

La Font pica de la plaça de Joanet és una obra d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una font pública que surt d'una mina exterior, situada al bell mig del nucli de Joanet. L'aigua de la font surt a través d'una aixeta que se situa en un lateral de la mina, i va a parar en una pica de pedra que és el més rellevant de la font. Aquesta pica és de forma octogonal per la part exterior i circular per la paret interior, i es troba adossada a la paret de la mina. Al costat hi ha una mena de banc per seure.
La mina està coberta amb arc de mig punt, formant un bloc compacte de ciment. A la part frontal i sota l'arc hi ha una placa de fang amb la inscripció “ A 1896 M”, per la part posterior hi ha adossada una de les cases del poble, anomenada “Can Camas”.

## Història

La pica que recull l'aigua de la font és possible que provingués de l'església de Sant Mateu de Joanet o d'algun altre temple de les rodalies, ja que per la forma i el material en què està construïda, sembla una pica baptismal. No se sap la seva procedència però que es tracta d'un element reaprofitat és evident.
La font va ser restaurada l'any 1931 tal com indica una placa de matraquilat que diu “Font de la plaça de Joanet Reformada 1931”

## Referències

* 1 2 3 4 «Font pica de la plaça de Joanet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].