OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Festa de L'Humanité

La Festa de L'Humanité, Festa de l'Humà, Fête de L'Huma o Fête de L'Humanité és un festival de música i de rencontre festiu que organitza anualment el diari francès L'Humanité. Hi convida a les seccions de cada regió francesa i del món, així com a representants d'altres causes afins, com l'ecologisme, el conflicte de Palestina, els republicans espanyols, els pobles sense Estat, etc. La festa que es fa a La Courneuve (París) és la més multitudinària i coneguda, però també se'n fan de més petites en altres ciutats, per exemple, per l'estiu a Tolosa de Llenguadoc. Està esponsoritzada per empreses de tota mena i la majoria de gent que hi treballa ho fa com a voluntari.
Des del 1930, el diari organitza cada any, el segon cap de setmana de setembre (sol caure al pont de l'onze de setembre), a París, una gran festa-fira que dura tres dies i on es troben representants de la majoria d'organitzacions, partits, associacions i sindicats de pensament comunista de França i d'altres països del món.
A la festa de L'Humanité es troben paradetes de la majoria de països d'arreu del món, inclosa una d'Espanya i una de la Catalunya nord, però cada any poden variar segons els que vunguin anar. A les paradetes es venen articles, menjar i begudes locals a preus populars, es fan contactes, etc. També hi ha un dens programa de conferències i debats lliures. L'entrada l'any 2008 costava 17 € per als tres dies. Molta gent hi va simplement com si es tractés d'un festival de música, ja que hi ha concerts contínuament en tres grans escenaris alhora, més altres de petits al mig de les paradetes, d'artistes de tota mena. L'any 2007, per exemple, hi havia Iggy pop i el 2008 formacions com Supertramp o el perpinyanenc Balbino Medellin. El 2008 hi van anar unes 500.000 persones. També hi ha teatre, titelles, tallers, exposicions (per exemple, de Picasso els anys 1967, 1973 i 1982), cinema, etc. Al costat de la festa hi ha una zona d'acampada i petits autobusos que porten al centre de la ciutat.

## Edició 2009

El 2009 van actuar Deep Purple, els Wampas i Manu Chao, entre d'altres, i van assistir unes 600.000 persones. Entre altres convidats hi havia Martine Aubry, primera secretària del Partit Socialista i Marie-George Buffet, presidenta del Partit Comunista. També s'ha aprofitat per celebrar el 150è aniversari del naixement de Jean Jaurès, el fundador del diari L'Humanité.

## Vegeu també

* Le Travailleur Catalan és un diari català, publicat a la Catalunya Nord en francès, de caràcter comunista, que organitza un festival de rock similar, la Fête du Travailleur Catalan

## Referències

* 1 2 CITin, 14 setembre 2009
* 1 2 3 Le point, 13 setembre 2009

## Enllaços externs

* Web del diari L'Humanité (francès)
* Festa de L'Humanité (francès)
# Bifora

* Per a altres significats, vegeu «Bífora».
Bifora és un gènere de plantes de distribució cosmopolita dins la família de les apiàcies. Té 3 o 4 espècies. Als Països Catalans es presenten les espècies: Bifora testiculata i Bifora radians.

## Taxonomia

* Bifora americana
* Bifora radians
* Bifora testiculata

## Referències

* ↑ Bifora a PlantList
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/Taxonomy/Browser/wwwtax.cgi?lin=s&p=has_linkout&id=48029
* http://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search_value=29597
# Peatge

Un peatge és un punt de la carretera destinat a efectuar el pagament per tenir el dret de circular per una carretera. En termes més generals s'associa el concepte de peatge a la taxa o tarifa que es cobra a un mitjà de transport terrestre, fluvial o marítim per a obtenir el dret a transitar per una infraestructura de la respectiva via de comunicació; per exemple els automòbils per a poder circular per una autopista, o els vaixells per a poder travessar per un canal de navegació o una hidrovia, on el'edat mitjana, d'accedir a les ciutats on hi havia mercats. En la majoria dels casos la ruta marítima subjecta a peatge permet als usuaris estalviar temps de viatge i reduir els seus costos d'operació, respecte al trànsit per vies o rutes alternatives lliures de peatge.
* Peatge de l'autopista AP-7 situat als afores de Barcelona
* Peatge de la C-33
* Hongkong
* Bangkok, Tailàndia (Circulació per l'esquerra i la dreta)
* Ciutat Hồ Chí Minh, Vietnam

## Referències

* ↑ Muir, Richard. The Yorkshire Countryside: A Landscape History (en anglès). Keele University Press, 1997, p. 182. ISBN 1853311987.

## Vegeu també

* Peatge a l'ombra
* No vull pagar
* Vinyeta de circulació
# Pena de mort a Gibraltar

La pena de mort a Gibraltar va ser present al país fins a l'any 1952, quan es va procedir amb l'última sentència de mort. Fins al 1864 va considerar l'execució en públic. Sota la llei britànica, la pena capital es va abolir quasi completament el 1965, al mateix temps que la pràctica anàloga al Regne Unit. A data de 2001, Gibraltar encara preveia la pena de mort per pirateria marítima.

## Història

Abans de la fundació del Jardí botànic de Gibraltar l'any 1816, la seva ubicació (la Grand Parade, un terreny situat al sud de la ciutat, a l'altre costat de les Southport Gates) era el lloc on es duien a terme les execucions públiques. Durant el segle xix, les execucions a la forca militars públiques es duien a terme a la Grand Casemates Square; l'última tingué lloc el 1864.
L'última execució a la forca de Gibraltar per càstig d'assassinat va ser el 3 de juliol de 1931, quan Ernest Opisso, de 31 anys, va ser penjat a la forca. Va ser condemnat per l'assassinat del seu superior en el pis de sobre la botiga on tots dos treballaven. Va ser la primera execució a Gibraltar des del 1896.

### Segona Guerra Mundial

Dos espanyols de La Línea de la Concepción reclutats pel servei d'intel·ligència alemany (Abwehr), Luis López Cordón Cuenca (de 23 anys) i José Martín Muñoz (de 19 anys), foren penjats l'11 de gener del 1944 per infraccions comeses durant la Segona Guerra Mundial. Les execucions es van dur a terme pel botxí britànic Albert Pierrepoint, qui havia viatjat clandestinament a Gibraltar expressament per això.

### Postguerra

La pena de mort fou abolida quasi completament el 8 de novembre de 1965, al mateix temps que al Regne Unit (vegeu pena de mort al Regne Unit). De totes maneres, les sentències judicials es van passar per darrer cop a Gibraltar el 1952. A data de 2001, Gibraltar encara preveia la pena de mort per pirateria marítima.

## Vegeu també

* Pena de mort

## Referències

* 1 2 3 «National Coalition to Abolish the Death Penalty - Today in Capital Punishment History». Arxivat de l'original el 2008-05-10. [Consulta: 16 juliol 2012].
* ↑ Ellicott, Dorothy. Our Gibraltar (en anglès). Gibraltar Museum Committee, 1975, p. 106.
* ↑ The Sydney Morning Herald - The Original Rock Star (15 de febrer de 2009)
* ↑ Jackson, William. The Rock of the Gibraltarians. A History of Gibraltar (en anglès). Second. Grendon, Northamptonshire, Regne Unit: Gibraltar Books, 1990, p. 239. ISBN 0-948466-14-6.
* 1 2 Capital punishment in Europe (anglès)
* ↑ Security Service MI5: Cuenca and Muñoz: Gibraltar saboteurs (anglès)
* ↑ FCO Update to FAC: Second Report: Dependent Territories Review: Interim Report (anglès)

## Enllaços externs

* 7 Days interview amb Tito Vallejo Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine. (castellà)
# La promesa (pel·lícula de 2013)

La promesa (títol original, A Promise) és una pel·lícula dramàtica francobelga del 2013 dirigida per Patrice Leconte i escrita per ell mateix juntament amb Jérôme Tonnerre. L'argument es basa en la novel·la de Stefan Zweig El viatge al passat i és protagonitzada per Rebecca Hall, Alan Rickman, Richard Madden i Maggie Steed. Es va presentar en la secció "presentació especial" del Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2013. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Argument

A l'Alemanya del 1912, un enginyer acabat de graduar d'origen modest, Friedrich Zeitz, es converteix en la mà dreta de Karl Hoffmeister. Per qüestions de feina, Friedrich l'ha de visitar sovint a casa seva. Aquest contacte l'acostarà a Charlotte, la jove i bella esposa de Hoffmeister. El jove enginyer se n'enamora de seguida, sense adonar-se que el sentiment és mutu. Just quan descobreixen que se senten atrets l'un per l'altre, Friedrich ha de marxar per representar Hoffmeister a Mèxic. Mentrestant, la salut de Hoffmeister comença a empitjorar i finalment es mor. L'inici de la Primera Guerra Mundial mantindrà Friedrich allunyat d'Alemanya durant molt temps. Només en acabar el conflicte bèl·lic i després de molts anys separats, Friedrich i Charlotte podran, finalment, retrobar-se.

## Repartiment

* Rebecca Hall - Charlotte "Lotte" Hoffmeister
* Alan Rickman - Karl Hoffmeister
* Richard Madden - Friedrich Zeitz
* Maggie Steed - Frau Hermann
* Shannon Tarbet - Anna
* Jean-Louis Sbille - Hans
* Toby Murray - Otto Hoffmeister
* Christelle Cornil
* Jonathan Sawdon - enginyer

## Referències

* ↑ «A Promise». TIFF. Arxivat de l'original el 2013-08-16. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Toronto Adds 75+ Titles To 2013 Edition». Indiewire. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «La promesa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 24 agost 2024].

## Enllaços externs

* Official English Press Kit
# B2

«B2» té aquests significats:
* Riboflavina
* Nivell intermedi d'un idioma al Marc europeu comú de referència per a les llengües, requisit per a molts llocs de treball
* Un tipus d'estrella
* Marussia B2
* Classificació paralímpica
Viccionari
# Cala Sant Vicenç

Cala Sant Vicenç, Cala Sant Vicent o simplement Sant Vicent és una urbanització del nord de Mallorca, al municipi de Pollença. Té una població de 262 habitants (2006) i està situat entre les puntes de Coves Blanques i la de l'Altar d'en Vaquer.
Les primeres edificacions d'aquest nucli urbà daten del 1956. S'hi troben habitatges unifamiliars, hotels i restaurants. El principal atractiu turístic són les seves quatre platges. D'oest a est: la Cala Barques, la Cala Clara, la Cala Molins i la Cala Carbó, exposades al vent del nord. Molt a prop del nucli es troba la necròpoli de Cala Sant Vicenç, amb les coves prehistòriques de l'Alzinaret, que daten de l'any 1600 aC, aproximadament, en l'Edat del Bronze Mitjà, també conegut com a període pretalaiòtic.
Cala Sant Vicenç ofereix una de les imatges més característiques del nord de l'illa, el Cavall Bernat, una serra dentada que per aquesta vessant compta amb uns penya-segats d'uns 300 metres d'altura, i és un dels llocs més reflectits en els quadres dels artistes que han passat per Pollença.

## Referències

* ↑ «Cala Sant Vicenç». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 16. Palma: Promomallorca, p. 10-12. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Necròpoli de Cala Sant Vicenç».
* 1 2 «Cala Sant Vicenç». Ajuntament de Pollença. Pollença intro. Arxivat de l'original el 2020-10-30. [Consulta: setembre 2019].
# Peatge de congestió de Londres

El Peatge de congestió de Londres (en anglès London Congestion Charge) és una taxa que s'aplica a determinats conductors de vehicles motoritzats que circulen per la zona central de Londres, zona designada com Zona de Tarifa de Congestió (en anglès Congestion Charge Zone, CCZ). Els principals objectius de la taxa són reduir la congestió de trànsit i aconseguir fons per invertir en el sistema de transport públic de Londres.
El 17 de febrer de 2003 la zona de Tarifa de Congestió començà a funcionar a parts de Londres Central i s'estengué per l'Oest de Londres el 19 de febrer de 2007. No és el primer sistema d'aquest tipus al Regne Unit, però sí el més gran quan es va introduir, i es manté com una de les zones de peatge d'aquest tipus més grans del món. El pagament és de 8 lliures per dia, tant a l'entrar com per circular per aquesta àrea de 7 del matí a 7 de la tarda.
L'organització responsable de gestionar el peatge és Transport for London; i Capita Group l'opera sota contracte. El sistema funciona mitjançant bases automàtiques utilitzant CCTV i recognició automàtica del número de matrícula.
La zona d'ultra baixes emissions (ULEZ) es va introduir a principis del 8 d'abril de 2019 durant el mandat de Sadiq Khan, cobrint el centre de Londres, la mateixa àrea que que tenia el peatge de congestió de Londres. L'octubre de 2021, Khan va ampliar la ULEZ per cobrir l'àrea dins de les carreteres North Circular i South Circular i el 29 d'agost de 2023 es va ampliar per cobrir tot el Gran Londres, cobrint més de 1.500 quilòmetres quadrats i aproximadament 9 milions de persones.

## Referències

* ↑ «Sadiq Khan elected London mayor for third term in further boost for Labour» (en anglès). The Guardian, 04-05-2024. [Consulta: 4 maig 2024].
Transport for London :
Metro de Londres  · London Rail  · London Overground  · Docklands Light Railway  · London Trams  · Tramlink  · London Buses  · London Dial-a-Ride  · London River Services  · London Streets  · Public Carriage Office  · Victoria Coach Station  · Peatge de congestió de Londres  · London low emission zone  · Oyster card :
# Flo (aplicació)

Flo és una aplicació de mòbil gratuïta dirigit al sector femení amb l'objectiu de tenir un seguiment sobre el cicle menstrual o la menopausa. Va ser fundada al 2015 per Yuri Gurski i Dmitry a Minsk, Belarús, i el seu ús principal inclou rastrejar el període menstrual i calcular els dies d'ovulació i els dies fèrtils d'embaràs de la dona. És l'aplicació número 1 de salut de la dona, amb més de 100 milions de descàrregues.
És la primera aplicació sobre el cicle menstrual que utilitza l'Aprenentatge Automàtic (AA). L'aplicació té un sistema operador compatible amb iOS i Android.

## Característiques

* Proporciona un calendari de seguiment dels períodes segons el registre del cicle menstrual o el de la monopausa.
* Consulta més de 70 símptomes i activitats per obtenir la predicció de l'ovulació i el període més precisa.
* Ofereix articles d'experts en àmbits saludables.
* Disposa d'un fòrum de preguntesFlo is a CES 2019 Innovation Awards Honoree in the Software and Mobile Applications category. i enquestes relacionades amb la salut i la higiene de la dona per entendre millor el propi cos.
* Proporciona un calendari amb els dies de més fertilitat segons l'ovulació.
* Fa un seguiment del desenvolupament del nadó en cas d'ambaraç per tal d'informar de fonaments bàsics per ser mare amb articles visuals i articles especials desenvolupats per experts mèdics.
* Programa recordatoris per l'arribada del cicle, l'ovulació, per recordar de registrar el pes, el son, la temperatura o beure aigua, per prendre medicaments o anticonceptius.

## Premis

Flo ha guanyat el premi de CES 2019 Innovation Awards Honoree en la categoria de Software i Aplicacions per a mòbil.

## Referències

* ↑ «Flo Calendario Menstrual» (en espanyol europeu). [Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ «Calendario Menstrual de Ovulación y Fertilidad Flo - Apps en Google Play» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2019].
* ↑ «Flo - ovulation calendar, period tracker, and pregnancy app» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2019].
* ↑ «CES 2019 Innovation Awards» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2019].
# Laatatra

Laatatra (àrab لعطاطرة) és una comuna rural de la província de Sidi Bennour de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 17.593 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Avis

«Avis» té aquests significats:
* Avis (municipi de Portugal)
* Avis (fregesia)
* Avis (Pennsilvània)
* Avis plural d'avi
* Avis (portuguès) o Orde d'Avís
* Avis (portuguès) o dinastia Avís
Viccionari
# Campionat britànic de trial 2016

La temporada de 2016 del Campionat britànic de trial fou la 66a edició d'aquest campionat, organitzat per l'ACU. El calendari oficial constava d'11 proves puntuables, celebrades entre el 16 d'abril i el 2 d'octubre.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | James Dabill | Vertigo | 217 |
| 2 | Jack Price | Gas Gas | 163 |
| 3 | Jack Sheppard | Beta | 161 |
| 4 | Iwan Roberts | Beta | 121 |
| 5 | Michael Brown | Gas Gas | 115 |
| 6 | Dan Peace | Gas Gas | 105 |
| 7 | Ross Danby | TRRS | 93 |
| 8 | Toby Martin | Beta | 86 |
| 9 | Sam Haslam | Gas Gas | 80 |
| 10 | Alexz Wigg | Gas Gas | 58 |

## Referències

* «Great Britain - 2016» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 19 març 2023].
# Bluff (pel·lícula)

Bluff és una pel·lícula colombiana del 2007, escrita i dirigida per Felipe Martínez Amador.

## Sinopsi

Nicolás, un fotògraf reeixit d'una revista, troba a la seva casa a la seva promesa, Margarita, a punt de ser-li infidel amb l'amo de la revista, Pablo Mallarino. Pablo acomiada Nicolás, la seva promesa el fa fora i la seva vida dona un gir inesperat. Sense un pes a la butxaca i emocionalment infringit, jura venjar-se i fa xantatge al seu excap. No obstant això, Nicolás es veu sorprès quan Pablo li ofereix una proposta impensable.

## Repartiment

* Federico Lorusso ... Nicolás
* Víctor Mallarino ... Pablo Mallarino
* Catalina Aristizábal ... Margarita
* Luis Eduardo Arango ... Walter Montes
* Carolina Gómez ... Alexandra
* Felipe Botero ... Ricardo Perez
* Verónica Orozco ... Rosemary
* Juan Felipe Cano ... Empleado Motel

## Premis Nacionals

* Producció de Llargmetratges-Fons per al Desenvolupament Cinematogràfic.

## Premis Internacionals

* Premi del Públic-Festival de Cinema de Miami-EUA-2007
* Tous els Cinémas du Monde-Cannes Festival-França-2007

## Referències

* 1 2 3 4 Proimagenes Colombia. «BLUFF» (en castellà). [Consulta: 27 maig 2014].
* ↑ FilmAffinity. «Bluff (2007)» (en castellà). [Consulta: 27 maig 2014].
* ↑ Mora, Orlando «Bluff». El Colombiano [Consulta: 27 maig 2014].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a Vimeo
# Font mystica y sagrada del paradis de la iglesia

Font mystica y sagrada del paradis de la iglesia, és un cèlebre llibre religiós del segle xviii escrit pel Pare franciscà Francesc Baucells. Era un llibre divulgatiu, en català, que explicava de manera breu i entenedora tota la doctrina cristiana perquè la poguessin aprendre la gent més humil. La primera edició data de 1704, sent reeditada una dotzena d'ocasions més fins al 1765; 7 en català i posteriorment 5 traduïdes al castellà per Thomas Piferrer. El seu èxit va fer, precisament, que es reedités cinc vegades a Barcelona, i una altra a Girona i Figueres per diferents estampadors, impressors i llibreters (Joseph Texidò, Joseph Brò, Joseph Giralt, Ignaci Porter) al llarg de varies dècades: 1711, 1737, 1747, 1762.

## Referències

* ↑ «El franciscà Francesc Baucells publica Font mystica i sagrada del paradís de la Iglesia (1704)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Blanco Fernández, Carlos. La literatura franciscana en las imprentas de la Cataluña moderna, pàgs. 982-985 [Consulta: 5 novembre 2022].
# Pena de mort a França

La pena de mort a França és la pena capital, a l'Estat francès al llarg de la seva història i fins a l'actualitat. A França, la pena de mort existeix des de l'origen del país, a l'època medieval, va prendre una gran importància a partir del segle xviii, amb l'ús massiu de la coneguda guillotina, i no es va abolir fins a l'any 1981, ja que era condició necessària i obligatòria perquè França romangués a la Comunitat Europea, i tot i així va ser el darrer dels seus membres a abolir-la.
Tot i que, en 1985, França va haver de signar el protocol número 6 de la Convenció Europea de Drets Humans, segons el qual es compromet a no restablir la pena de mort, hi ha hagut des d'aleshores, i ja llavors va tenir opositors a la signatura, diverses temptatives de restablir la pena capital. Alguns partits i personalitats que es declaren públicament i lluiten pel restabliment de la pena de mort a França són, per exemple, el Front Nacional (FN), liderat per Jean-Marie Le Pen, que va obtenir el 10,44% de vots a les eleccions presidencials de 2007 i té el 4,17% de diputats francesos al parlament europeu des del 2009; el partit Moviment per França, liderat per Philippe de Villiers i que va obtenir el 4,80% de vots francesos a les eleccions europees de 2009; o també l'antic Ministre de l'Interior francès Charles Pasqua.
Un sondeig fet l'any 2006 mostra que el 42% dels francesos són favorables a restablir la pena de mort. Els votants dels partits d'esquerres (partits socialista i comunista) són els menys favorables, però així i tot en són a favor el 30% i el 29% respectivament. L'any 1998 un 46% de la població francesa no es considerava "hostil" a la pena de mort. En canvi, l'opinió pública francesa sol mostrar-se contrària a les penes capitals imputades a francesos a l'estranger, quan cometen delictes en estats on aquesta encara es fa servir.

## Referències

* ↑ Sondeig realitazat en setembre de 2006 per TNS Sofres. 42% dels francesos a favor Arxivat 2008-12-20 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Sondage IFOP-France Soir Arxivat 2006-01-11 a Wayback Machine. sondeig realitzat el 5 i 6 de febrer de 1998 per l'institut IFOP. La pregunta concreta va ser "Vosté personalment, desitjaria que es restablís la pena de mort a França?" (francès)
# Peter Pieters

Peter Pieters (Zwanenburg, Haarlemmermeer, 2 de febrer de 1962) és un exciclista neerlandès, que fou professional entre 1984 i 1996. Durant aquests anys aconseguí una cinquantena de victòries, moltes d'elles en pista, especialitat que combinà amb la carretera. Les seves principals victòries foren la París-Tours i el Campionat dels Països Baixos en ruta, ambdues el 1988.
El seu germà Sjaak i els seus fills Amy i Roy també s'han dedicat al ciclisme.

## Palmarès en ruta

* 1983
** Vencedor d'una etapa de l'Olympia's Tour
* 1984
** 1r a l'Omloop van Zeeuws-Vlaanderen i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
* 1986
** Campió dels Països Baixos de CRE
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
* 1988
** Campió dels Països Baixos en ruta
** Campió dels Països Baixos de CRE
** 1r a la París-Tours
** 1r a la Ronde van Midden-Zeeland
** 1r a la Ronde van Friesland
** 1r al Premi d'Hengelo
** 1r al Premi d'Heerhugowaard
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1989
** 1r a la Fletxa Côtière
** 1r al Premi d'Hengelo
* 1990
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
** 1r al Premi d'Almelo
* 1991
** Campió dels Països Baixos de CRE
** 1r al Premi de Berghem
** 1r al Premi d'Haaften
* 1992
** 1r al Premi de Woerden
** 1r al Premi d'Alsmeer
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Suècia
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oise
* 1993
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
** 1r al Premi d'Aalen
* 1994
** 1r al Premi de Göppingen
* 1996
** 1r a la Ronde van de Haarlemmermeer

### Resultats al Tour de França

* 1985. 140è de la classificació general
* 1989. Fora de control (10a etapa)
* 1992. Abandona (15a etapa)

## Palmarès en pista

* 1985
** Campió dels Països Baixos de puntuació
* 1986
** Campió dels Països Baixos de persecució per equips
* 1992
** 1r als Sis dies de Bordeus (amb Pascal Lino)
* 1993
** 1r als Sis dies de Bremen (amb Urs Freuler)
* 1994
** Campió dels Països Baixos de persecució
* 1995
** Campió d'Europa en Òmnium Endurance
** Campió dels Països Baixos de persecució
** Campió dels Països Baixos de puntuació
* 1996
** Campió dels Països Baixos de persecució
** Campió dels Països Baixos de puntuació
* 1997
** Campió dels Països Baixos de Madison (amb Robert Slippens)
** 1r al Premi de Maastricht (darrere derny)
* 1998
** Campió dels Països Baixos de puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 1996
** 1r a Cottbus, en Madison

## Enllaços externs

* Fitxa de Peter Pieters a sitiodeciclismo.net