OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell de Sagunt

El castell de Sagunt és una fortalesa situada dalt la muntanya que protegix la ciutat de Sagunt (Camp de Morvedre, País Valencià).
La presència del castell és tan antiga com l'origen de la ciutat i ja els ibers van establir allí el seu primer assentament (Arse). Tradicionalment, es parla del castell romà, fent referència a la civilització que més ha marcat aquest monument. Tot i això, actualment, al castell queden poques restes d'origen romà i és un mosaic de cultures i civilitzacions (ibers, romans, gots, àrabs).
En 1810, durant la guerra del Francès, per recomanació de l'oficial britànic Charles William Doyle, Joaquín Blake feu que els treballadors espanyols van restaurar les antigues muralles omplint els buits amb blocs de pedra de les antigues ruïnes. El teatre romà, relativament intacte fins a aquest moment, es va desmuntar per proporcionar materials de construcció. Tot i això, l'obra encara estava inacabada quan l'exèrcit de Suchet va avançar. El castell va estar utilitzat pels francesos en la Guerra de la Independència al llarg del segle xix.
Està dividit en set places o recintes independents: la plaça d'Almenara, la plaça d'Armes, la plaça de la Conillera, la plaça de la Ciutadella, la plaça Dos de Maig, la plaça de Sant Ferran i Estudiants. En l'interior de les muralles del castell, que s'estenen uns mil metres al llarg de la muntanya, en el Antiquarium Epigràfic s'oferix la contemplació d'una selecció d'una de les col·leccions epigràfiques més importants de la península Ibèrica. Aquestes inscripcions aporten informació sobre els aspectes més significatius de la societat saguntina al llarg dels segles.
Existixen multitud de galeries subterrànies que no són visitables de moment, però que demostren la grandesa d'aquest patrimoni.
Cal incloure en el monument el teatre romà de Sagunt.
El 1931 fou declarat Monument Nacional.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1346. Data de consulta: 8 setembre 2023.
* ↑ Oman, 1996, p. 10-13.

## Bibliografia

* Oman, Charles. A History of the Peninsular War. vol.3. Mechanicsburg, Pennsylvania: Stackpole, 1996. ISBN 1-85367-223-8.

## Vegeu també

* Saguntum

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament.
* www.saguntoweb.com
# Tour de Qatar de 2005

El Tour de Qatar de 2005 fou la quarta edició del Tour de Qatar. La cursa es disputà en cinc etapes entre el 31 de gener i el 4 de febrer de 2005. Lars Michaelsen guanyà la classificació final, mentre que Tom Boonen aconseguia la dels punts, Matti Breschel la dels joves i el Team CSC la dels equips.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 31 de gener | Al Kohr - Doha | 143,0 km | Tom Boonen | Tom Boonen |
| 2a etapa | 1 de febrer | Camel Track Race - Doha | 167,5 km | Tom Boonen | Tom Boonen |
| 3a etapa | 2 de febrer | Al Wakra - Al Kohr | 194,0 km | Lars Michaelsen | Lars Michaelsen |
| 4a etapa | 3 de febrer | Al Zabarah - Doha | 169,0 km | Mario Cipollini | Lars Michaelsen |
| 5a etapa | 4 de febrer | Sealine Beach Resort - Doha | 153,0 km | Robbie McEwen | Lars Michaelsen |

## Classificació general final

| # | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Lars Michaelsen | Team CSC | 18h 30' 06" |
| 2 | Matti Breschel | Team CSC | + 1' 14" |
| 3 | Fabrizio Guidi | Team CSC | + 1' 28" |
| 4 | Tom Boonen | Quick Step | + 5' 17" |
| 5 | Maarten Tjallingii | Marco Polo Cycling Team | + 5' 43" |
| 6 | Thomas Bruun Eriksen | Team CSC | + 8' 50" |
| 7 | Giovanni Lombardi | Team CSC | m. t. |
| 8 | Magnus Bäckstedt | Liquigas-Bianchi | + 12' 24" |
| 9 | Manuel Quinziato | Saunier Duval-Prodir | + 12' 30" |
| 10 | Marco Bos | Shimano-Memory Corp | + 32' 06" |

## Enllaços externs

* Web oficial
* (anglès) Participants i resultats a Cyclingnews.com
* Resultats a sitiodeciclismo.net
# Tour de Qatar

El Tour de Qatar és una cursa ciclista per etapes que es disputa cada any per les carreteres de Qatar. Es disputa des de l'any 2002 i és organitzada per l'Amaury Sport Organisation, la societat organitzadora del Tour de França. És una de les poques curses per etapes en què els esprínters són els clars favorits de cara a aconseguir la victòria a la classificació general.
El primer vencedor fou l'alemany Thorsten Wilhelms i el ciclista amb més victòries és el belga Tom Boonen, amb quatre.
A finals del 2016 anunciaren la cancel·lació de l'edició del 2017 per manca de patrocinadors.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2002 | Thorsten Wilhelms | Damien Nazon | Rudie Kemna |
| 2003 | Alberto Loddo | Olaf Pollack | Ján Svorada |
| 2004 | Robert Hunter | Robbie McEwen | Tom Boonen |
| 2005 | Lars Michaelsen | Matti Breschel | Fabrizio Guidi |
| 2006 | Tom Boonen | Erik Zabel | Aurélien Clerc |
| 2007 | Wilfried Cretskens | Tom Boonen | Steven de Jongh |
| 2008 | Tom Boonen | Steven de Jongh | Greg Van Avermaet |
| 2009 | Tom Boonen | Heinrich Haussler | Roger Hammond |
| 2010 | Wouter Mol | Geert Steurs | Tom Boonen |
| 2011 | Mark Renshaw | Heinrich Haussler | Daniele Bennati |
| 2012 | Tom Boonen | Tyler Farrar | Joan Antoni Flecha Giannoni |
| 2013 | Mark Cavendish | Brent Bookwalter | Taylor Phinney |
| 2014 | Niki Terpstra | Tom Boonen | Jürgen Roelandts |
| 2015 | Niki Terpstra | Maciej Bodnar | Alexander Kristoff |
| 2016 | Mark Cavendish | Alexander Kristoff | Greg Van Avermaet |

## Referències

* ↑ «Tour of Qatar and Ladies Tour of Qatar cancelled». cyclingnews.com. [Consulta: 6 gener 2017].
* ↑ «La ampliación del WorldTour se tambalea: cae el Tour de Qatar». Marca, 28-12-2016 [Consulta: 8 gener 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Tour de Prince Edward Island

El Tour de Prince Edward Island, conegut també com a Tour de Pei va ser una competició ciclista femenina per etapes que es disputava a l'Illa del Príncep Eduard, al Canadà. Creada al 2007, va durar fins al 2009, i formà part del calendari de l'UCI.

## Palmarès femení

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2007 | Diana Žiliūtė | Olivia Gollan | Alexandra Burchenkova |
| 2008 | Kori Seehafer | Nathalie Bates | Trine Schmidt |
| 2009 | Tara Whitten | Bridie O'Donnell | Moriah Jo Macgregor |

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Tour de Qatar de 2008

El Tour de Qatar de 2008 fou la setena edició del Tour de Qatar. La cursa es disputà en sis etapes, una d'elles contrarellotge per equips, entre el 27 de gener i l'1 de febrer de 2007.
Tom Boonen guanyà la classificació final, tres de les sis etapes i la classificació dels punts, Greg Van Avermaet la dels joves i el Quick Step-Innergetic la dels equips.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 27 de gener | Doha - Doha (CRE) | 6,0 km | Quick Step-Innergetic | Matteo Tosatto |
| 2a etapa | 28 de gener | Al Zubarah - Doha Golf Club | 137,5 km | Tom Boonen | Tom Boonen |
| 3a etapa | 29 de gener | Camel Race Track - Qatar Foundation | 147,5 km | Tom Boonen | Tom Boonen |
| 4a etapa | 30 de gener | Khalifa Stadium - Al Khor Corniche | 131,5 km | Alberto Loddo | Tom Boonen |
| 5a etapa | 31 de gener | Al Khor Academy - Al Khor Corniche | 170,0 km | Danilo Napolitano | Tom Boonen |
| 6a etapa | 1 de febrer | Al Wakra - Doha Corniche | 120,0 km | Tom Boonen | Tom Boonen |

## Classificació general final

| # | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Tom Boonen | Quick Step-Innergetic | 15h 27' 44" |
| 2 | Steven de Jongh | Quick Step-Innergetic | + 27" |
| 3 | Greg Van Avermaet | Silence-Lotto | + 40" |
| 4 | Christopher Sutton | Team Slipstream | + 46" |
| 5 | Jürgen Roelandts | Silence-Lotto | + 50" |
| 6 | Alexandre Pichot | Bouygues Telecom | + 1' 10" |
| 7 | Maarten Tjallingii | Silence-Lotto | + 1' 12" |
| 8 | Alberto Loddo | Tinkoff Credit Systems | + 1' 22" |
| 9 | Wilfried Cretskens | Quick Step-Innergetic | + 1' 31" |
| 10 | Sebastian Siedler | Skil-Shimano | + 1' 41" |

## Enllaços externs

* Web oficial
* (anglès) Participants i resultats a Cyclingnews.com
* Resultats a sitiodeciclismo.net
# Tossal dels Masos

El Tossal dels Masos és una muntanya de 556 metres que es troba al municipi de Figuerola del Camp, a la comarca catalana de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal dels Corbs

El Tossal dels Corbs és el cim de més a llevant del Serrat del Ban, en el terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, del Pallars Jussà. Fa 1.108,9 m. alt.
És a la part nord-oriental de l'enclavament de Toralla i Serradell, al nord-oest del poble d'Erinyà, just a llevant de les Roques, a la zona coneguda com la Rebollera. Constitueix l'extrem de llevant del Serrat del Ban.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal dels Moros (Sarroca de Bellera)

El Tossal dels Moros és una muntanya de 1.682,1 m d'altitud del terme municipal de Sarroca de Bellera, en el Pallars Jussà, però dins de l'antic terme de Benés, que de fet pertany a l'Alta Ribagorça.
És l'extrem sud-occidental de la Serra de la Pala, al nord del poble de Vilancòs i al nord-oest del d'Avellanos.
# Tractat de Bassein (1534)

El tractat de Bassein fou un acord entre el sultà Bahadur de Gujarat i els portuguesos signat a Bassein (Vasai) el 23 de desembre de 1534. Portugal era reconeguda com a sobirana de Bassein i territoris a la rodalia, així com les illes de Bombai: Colaba, 'Ilha da Velha Mulher', Mumbai, Mazagaon, Worli, Matunga, Mahim i Salsette.

## Referència

* ↑ «Història de Vasai». Arxivat de l'original el 2004-02-12. [Consulta: 12 febrer 2004].

## Enllaços externs

* Bhattacharya, Pallavi. «Mumbai – The Cosmopolitan City» (en anglès). [Consulta: 29 desembre 2012].
# Transportador (desambiguació)

«Transportador» té aquests significats:
* Transport
* Transportador ABC
* Transportador d'angles
* Transportador de corrons
* Transportador de glucosa
# Trachycephalus imitatrix

Trachycephalus imitatrix és una espècie de granota que es troba a l'Argentina i al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Segalla, M.V., Kwet, A., Baldo, D. & Faivovich, J. 2004. Trachycephalus imitatrix. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Tuc der Òme

El Tuc der Òme és una muntanya de 2.732 metres d'altitud, amb una prominència de 197 m, que es troba als Pirineus, entre el municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) i el departament de l'Arieja (França).

## Referències

* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Val d'Aran, Esc. 1:40.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 2001. ISBN 84-8090-048-2.
* 1 2 Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Treviana

Treviana és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta.

## Història

Fa tan sols uns anys, es va trobar un as romà del segle i, en un lloc paral·lel al riu, a poc més d'un quilòmetre del poble. També de l'època romana són les restes del traçat de calçada romana que queden en el terme de Santiago, que se suposa enllaçaven amb la calçada d'Obarenes cap a Briviesca.
La primera notícia escrita que coneixem sobre Treviana data de l'any 873. Procedeix del Cartulario de San Millán i tracta una donació en la qual apareix el Monestir de San Andrés de Trepeana (Treviana). En 1151 Alfons VII de Castella va incloure Treviana en el fur de Cerezo. Segons sembla, encara en el segle xiv hi havia una sinagoga i una mesquita, a més de les esglésies cristianes. En 1162 era alcalde de Treviana Sancho Díaz, fill de Diego López I d'Haro. Els terrenys dels poblats desapareguts de Junquera i Arto van passar a pertànyer a Treviana en quedar aquests despoblats. En el segle xiv pertanyia a Cerezo i s'esmenta l'existència d'una sinagoga.
En el segle xvi seguia pertanyent a l'arxiprestatge de Cerezo. En el segle xviii era una zona molt pròspera, on existia molta activitat relacionada amb les labors del camp. A partir de 1950 s'ha anat produint un paultino descens de la població.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Tuggurt

Tuggurt (amazic: ⵜⵓⴳⵓⵔⵜ, literalment ‘la porta’, ‘l'accés’; àrab: تقرت, Tuqqurt o Tuggurt; francès: Touggourt) és una ciutat d'Algèria, a la província de Ouargla, situada en un oasi de la zona sahariana, amb notable producció de dàtils al seu palmerar. Antigament, estava rodejada per una rasa que els francesos van tapar. Tota la zona de l'oasi és prou fèrtil. Una carretera la uneix a través del desert amb El Oued i una altra amb Témacine. La regió s'anomena Oued Righ, i inclou les poblacions de M'Rara, Djamaa, El M'Ghair i Temacine; la regió és un centre de comerç i turisme destacat i hi resideixen 120.000 habitants. A 9 km al sud-est, hi ha l'aeroport de Touggourt-Sidi Mahdi. Té estació de ferrocarril.

## Història

Segons Ibn Khaldun, una fracció de la tribu amaziga dels Righa es va apoderar de la regió entre Biskra i Ouargla, on es va barrejar amb altres poblacions del grup zeneta; també hi havia algunes comunitats de jueus. La ciutat de Tuggurt va estar sota dependència dels sobirans d'Ifríqiya o dels governadors de Biskra.

### Sultanat de Tuggurt

La dinastia dels Bani Djellab va governar a la regió de Tuggurt entre 1414 i 1854, establint-hi un soldanat que va subsistir sota els otomans i fins al 1854, quan fou suprimit pels francesos. Aquell any el darrer soldà, Sulayman IV, fou deposat. Es coneixen les llistes de noms dels soldans resultats de tradicions orals, però únicament els dels darrers anys es poden més o menys ubicar cronològicament, tot i que encara les dates són força incertes.

## Bibliografia

* Pierre Fontaine, Touggourt. Capitale des oasis, París, Dervy, 1952.
* Sultans de Touggourt, histoire d'une dynastie et d'un royaume saharien d'après le folklore et les documents contemporains, Magalie Boisnard, éditions Geuthner, 150 pàgs, 1933.
* Richesses de la France, gener de 1962, Revue du Tourisme de l'Économie et des Arts número 50 1r trimestre 1962, 235 pags, imprimeries Delmas Bordeaux.
* L'Algérie du Sud et ses peintres 1830-1960, Marion Vidal-Bué, Éditions Paris Méditerranée-Edif 2000, París i Alger, febrer 2003, ISBN 2-84272-175-6.
* Amyntas - Feuilles de route de Biskra à Touggourt, André Gide, NRF Gallimard.
* La ville et le désert: le bas-Sahara algérien, Marc Coté, Karthala, ISBN 2-84586-733-6.
* Encyclopædia Britannica 11è edició (domini públic).
* WorldStatesmen - Algèria.
# Tuggen

Tuggen és un municipi del cantó de Schwyz, situat al districte de March.

## Història

Segons Walafrid Estrabó els missioners irlandesos Columbà i Gall van arribar a Tuggen al voltant de l'any 610. Van pretendre quedar-s'hi, però van fugir després que Gall hagués cremat un lloc sagrat pagà. Sant Gall és avui en l'escut d'armes del municipi.

## Geografia

Tuggen té una àrea de 13,6 km². D'aquesta àrea, el 62,7% es fa servir per propòsits agrícoles, mentre el 22,1% és bosc. De la resta de la terra, l'11,6% són assentaments (edificis o carreteres) i la resta (3,6%) és no-productiva (rius, glaceres o muntanyes). El turó Buechberg és localitzat en el municipi.
L'evolució de la població es veu en la taula següent:
| Any | Població |
| 1950 | 1.409 |
| 1960 | 1.551 |
| 1970 | 1.851 |
| 1980 | 1.914 |
| 1985 | 2.044 |
| 1990 | 2.220 |
| 2000 | 2.682 |
| 2005 | 2.671 |
| 2007 | 2.774 |

## Llocs de patrimoni d'importància nacional

El castell Grynau i l'històric encreuament de pont sobre el riu Linth són a la llista del patrimoni d'importància nacional.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
* ↑ «Swiss Federal Statistical Office».
* ↑ «KGS-Inventar» (en alemany). Federal Office of Civil Protection. Arxivat de l'original el 2010-06-28. [Consulta: 8 novembre 2014].
# Trema-roques

El Trema-roques és una muntanya de 922 metres que es troba al municipi de Sora, a la comarca d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trelleborgs FF

El Trelleborgs FF és un club de futbol suec de la ciutat de Trelleborg. El club és afiliat a la Skånes Fotbollförbund.

## Història

El club va ser fundat el 6 de desembre de 1926. Fins a l'any 2017 el club ha jugat 17 temporades a la màxima divisió sueca (Allsvenskan). A més es arribà a classificar-se per la copa de la UEFA 1994-95.

## Palmarès

* Segona divisió sueca de futbol (Superettan):
** 2006
* Tercera divisió sueca de futbol (Division 1 Södra):
** 1991, 2015

## Referències

* ↑ «Trelleborgs FF A-lag herrar» (en swedish). Trelleborgs FF. [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Kontaktuppgifter och tävlingar – Skånes Fotbollförbund – Svenskfotboll.se». [Consulta: 12 gener 2011].
* ↑ All time table, a rsssf
* ↑ 2007, a rsssf
* ↑ 2008, a rsssf
* ↑ 2009, a rsssf
* ↑ 2010, a rsssf
* ↑ 2011, a rsssf
* ↑ «UEFA Cup 1994-95». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Trelleborgs FF
* True Blues
* Ståplats
# Tolc

El Tolc és una bèstia foguera del barri del Clot, Barcelona. Pertany a la secció de cultura de l'Orfeó Martinenc, juntament amb els gegants i la resta de figures d'imatgeria festiva i popular del barri. Representa una gàrgola alada i actua posant en funcionament una dotzena de punts de foc, repartits entre els queixals, les mans i les ales.
La figura és feta de fibra de vidre i té una estructura de ferro que l'aguanta. Es mou sobre quatre rodes, empesa per dos portadors que s'han d'anar rellevant perquè és molt feixuga –pesa uns 200 quilograms, aproximadament.
En Tolc va néixer el 1995 per substituir el drac vell de la colla dels Diables del Clot, una peça de roba que circulava des del principi dels vuitanta i que amb el pas dels anys havia quedat malmesa pel foc. La construcció de la nova bèstia fou encarregada a l'imatger Xavier Jansana i li posaren el nom de Tolc –Clot a l'inrevés–, que fou l'opció que va resultar guanyadora en un concurs popular al barri.
La bèstia, portada sempre per la colla de l'Orfeó Martinenc, és protagonista de l'espectacle de foc que es fa cada any durant la festa major del barri, per Sant Martí, i també es deixa veure en més actes i celebracions de la ciutat, acompanyada dels diables i dels ritmes dels Tabalers del Clot.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Tolc». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
Viccionari
# Toledo (Illinois)

Toledo és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.166 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Toledo tenia 1.166 habitants, 510 habitatges, i 314 famílies. La densitat de població era de 562,7 habitants/km².
Dels 510 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 19,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.094 $ i la renda mediana per família de 29.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 16.898 $. La renda per capita de la població era de 14.246 $. Aproximadament el 18% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Toledo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Toledo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Toledo (Cerro Largo)

Toledo és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al sud-est del departament de Cerro Largo.
Es troba a 121 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 100 habitants.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Torrent de l'Espluga (Sant Quirze Safaja)

El torrent de l'Espluga és un torrent dels termes municipals de Sant Martí de Centelles (Osona) i Sant Quirze Safaja (Moianès).

## Recorregut

Es forma en el terme de Sant Martí de Centelles, en el vessant nord-est dels Turons del Fabregar, a 908 metres d'altitud, al sud-est de la masia del Fabregar i al nord de la del Pou, des d'on davalla cap al nord-oest per anar girant de seguida cap a ponent. Passa a migdia de la Font del Fabregar, de la masia del mateix nom i dels camps d'aquesta masia, i al cap d'un quilòmetre i cent metres abandona el terme de Sant Martí de Centelles per entrar en el de Sant Quirze Safaja.
Entra en el terme de Sant Quirze Safaja a prop i a llevant de la masia de Barnils, a migdia de la qual discorre, i al nord-oest del Collet del Marçó. En aquest lloc el torrent de l'Espluga inflexiona clarament cap al sud-oest, i va a buscar l'espai entre la Serra de Bernils, que queda al nord-oest, i la Serrat de la Codina (Sant Quirze Safaja), al sud-est, passant per la Coma Alta i obrint entre ambdues serres una vall estreta i profunda. Al final de la vall arriba a llevant del poble de Sant Quirze Safaja, on s'aboca en el Tenes, a ponent del Cerdà i al sud-oest de Can Torrents.

## Referències

* ↑ El torrent de l'Espluga i el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trilobitoïdeus

Els trilobitoïdeus (Trilobitoidea) foren artròpodes del període Cambrià. Juntament amb els trilobits formarien part del subembrancament dels trilobitomorfs, en una classificació inicial. Actualment són totalment extints, sense cap mena de descendència evolutiva coneguda, i només els podem trobar en estat fòssil. Alguns dels seus espècimens són les marelles, Marella splendens, i el gènere Sidneyia.
Ha existit controvèrsia en la seva classificació. En un primer moment se'ls va considerar una classe; però la diversitat morfològica de les seves espècies i el fet que no semblen tenir un parentiu proper als trilobits o entre elles mateixes, ha comportat que actualment se'ls classifiqui en subfilums independents dins dels artròpodes.

## Referències

* ↑ Raymond Cecil Moore, Curt Teichert. Treatise on Invertebrate Paleontology (en anglès). Geological Society of America, 1959, p. 22-23.
* ↑ Pinna, Giovanni. The Dawn of Life (en anglès). World Publishing, 1972, p. 50. ISBN 9780529048240.
# Trill (Star Trek)

Els trill són unes formes de vida simbiòtiques de l'univers fictici de Star Trek. La seva primera aparició va ser a la sèrie Star Trek: La Nova Generació i són part integral de la sèrie Star Trek: Deep Space Nine. Els hostes són humanoides, es diferencien dels humans per un seguit de taques que van del front als peus en una franja vertical que hi ha entre les celles i les orelles. Els simbionts són una mena de cucs gruixuts amb una llarga vida, quan un hoste mor el simbiont passa a un altre hoste. No es diu quan poden arribar a viure però a Deep Space Nine, hi ha un simbiont que viu fins a 9 vides trill, més de 300 anys. Pels trill poder arribar a la unió amb un simbiont és la fita més gran a la que poden arribar, es segueix un seguit d'estricte de proves per unir, només 1 de cada 1000 trills tenen les condicions necessàries per la unió. Això no obstant, la realitat és que la meitat de la població està capacitada per la unió però no es fa públic, ja que els simbionts (els quals només hi ha 1 per cada 1000 trills) en ser tan apreciats serien robats i venuts al mercat negre.

## Referències

* ↑ Primer capítol de la primera temporada de Star Trek: Deep Space Nine Emissary Arxivat 2010-02-07 a Wayback Machine.
* ↑ Quart capítol de la tercera temporada de Star Trek: Deep Space Nine Equilibrium Arxivat 2010-01-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial - Trill(anglès)