OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Exeter College (Oxford)

L'Exeter College (nom complet: The Rector and Scholars of Exeter College in the University of Oxford) és un dels col·legis o facultats de la Universitat d'Oxford, a Anglaterra, concretament el quart més antic d'aquesta universitat.
El college es troba a Turl Street, on va ser fundat el 1314 per Walter de Stapledon, bisbe d'Exeter, fer convertir-se en una escola dedicada a l'ensenyament de clergues. En el moment de la seva fundació, Exeter era popular entre els fills de la classe alta de Devonshire, tot i que en l'actualitat ha estat associada amb un rang més ample d'alumnes, entre els quals destaquen William Morris, J. R. R. Tolkien, Richard Burton, Roger Bannister, Alan Bennett i Philip Pullman.
A data de 2016, Exeter disposa d'un finançament aproximat de £68.7 milions de lliures esterlines.

## Referències

* ↑ «Exeter College Annual Report and Financial Statements Year ended 31 July 2016». Arxivat de l'original el 13 d’octubre 2017.
# Mentone (Alabama)

Mentone és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 451 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mentone tenia 451 habitants, 201 habitatges, i 127 famílies. La densitat de població era de 37 habitants/km².
Dels 201 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones hi havia 90,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.625 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.411 $ mentre que les dones 17.656 $. La renda per capita de la població era de 13.561 $. Aproximadament el 13,5% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Papamosques ventreblanc

El papamosques ventreblanc (Cyornis pallidipes) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmic de les muntanyes dels Ghats occidentals, al sud-oest de l'Índia. Els mascles són de color blau fosc, amb les celles una mica més clares, i el ventre blanc. En canvi, les femelles tenen les parts superiors verda olivàcies, el rostre grisenc i el pit de color canyella. El seu estat de conservació és de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques ventreblanc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 698. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-bellied Blue-flycatcher. Cyornis pallidipes» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 3 gener 2021].
# Mir Alí Xer Kani

Mir Alí Xer Kani (Thatta, 1727-1788) fou un historiador musulmà del Sind. El rei kalhora del Sind Ghulam Xah Abbasi (1757-1772) li va encarregar (1761) una història en persa de la dinastia, que es va dir Tarikh-i Abbasiyya, que no va acabar. Va escriure (1766) Tuhfat a-Kiram, una història general en tres volums, que va acabar el 1767. També va escriure poesia i altres obres.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, Vol. IV, pàgina 568.
# Enrique Ernesto Wolff Dos Santos

Enrique Ernesto Wolff Dos Santos (Buenos Aires, 21 de febrer de 1949) més conegut com a Quique Wolff és un exfutbolista internacional argentí de la dècada de 1970.
Va jugar com a defensa a diferents clubs argentins, la UD Las Palmas, el Reial Madrid CF i a la selecció argentina.
Un cop retirat ha destacat com a presentador de televisió a programes com Simplemente Fútbol a l'Argentina (1992-96), a Fox Sports Americas (1998) i ESPN des del 2000.

## Palmarès
### Reial Madrid

* La Liga: 1977–78, 1978–79

## Referències

* ↑ Klappenbach, Alejandro. «¡Simplemente Quique!» (en castellà). Revista interCole, 01-06-2010. Arxivat de l'original el 2016-03-23. [Consulta: 17 març 2018].
* ↑ Enrique Ernesto Wolff Dos Santos a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ www.quiquewolff.com.ar. «Simplemente Fútbol web page at Quique Wolff's web site». Uve Doble Producciones. Arxivat de l'original el 2007-01-02. [Consulta: 2 gener 2007].

## Enllaços externs

* Web oficial de Quique Wolff (castellà)
# Calafate

* Aquest article tracta sobre l'arbust. Si cerqueu el mite, vegeu «Calafate (mite)».
Calafate (Berberis microphylla o Berberis buxifolia) és una espècie d'arbust del gènere Berberis. Dona nom a la població de la Patagònia argentina d'El Calafate. És originari del sud de l'Argentina i Xile. Hi ha una llegenda que diu que qualsevol que mengi els seus fruits tornarà sens dubte a la Patagònia.

## Descripció

Arbust de fulla persistent i espinós que fa fins a 1,5 m d'alt amb les fulles que semblen les del boix. Les flors són petites i grogues i floreix a l'estiu. Els fruits són comestibles.

## Usos

Es cultiva de manera comercial, pel fruit, com a planta medicinal o ornamental. Es pot menjar cru i cuit en melmelada o preparacions similars.

## Enllaços externs

* Calafate at Flora Chilena.
# Mas els Plans

El Mas els Plans és una masia de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta quadrangular amb la teulada de dos vessants. Té el pis inferior dedicat a les feines pròpies d'una casa de pagès, mentre que el primer pis és destinat a l'habitatge, i les golfes a magatzem. És una construcció de pedra de complexitat arquitectònica que fa pensar en un possible doble ús agrícola i defensiu (casa forta). A l'estructura original s'hi ha afegit un cos a la part de tramuntana, a través del qual es pot accedir també a la casa, malgrat que actualment hom hi entri per la façana del sud, precedida per una era. Té també una galeria adossada a la part de llevant.

## Història

Per bé que aquesta casa és actualment una masoveria destinada a l'explotació agrícola i ramadera, anteriorment havia complert les funcions de casa forta. Encara que es parli d'ella en textos del segle xvi, l'edifici actual data possiblement del xvii, amb reformes del xviii. En una data no coneguda va ser modificada l'entrada principal, tot tapiant part de l'arcada de mig punt, amb la consegüent reducció de l'obertura. Sens dubte la seva proximitat al camí ral ha influït en la seva configuració arquitectònica, donant-li un caire de casa forta.

## Referències

* 1 2 «Mas els Plans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Pere Monge

Pere Monge o Pere Mogge (grec antic: Πέτρος ὁ Μογγὸς; llatí: Petrus Mongus o Moggus) va ser patriarca monofisita d'Alexandria al segle v. Va portar també el malnom de Bles o Tartamut.
Diòscor, successor de Ciril d'Alexandria, que va ser patriarca durant set anys (444-451), el va ordenar diaca. Va participar en les accions violentes de Diòscor i li va donar suport quan el Concili de Calcedònia el va deposar. El seu successor, Proteri, va donar suport a les decisions del concili. Pere es va unir a l'oposició encapçalada per Timoteu Eluros i altres. Proteri els va condemnar a deposició i excomunió.
Proteri els va poder desterrar i Pere va acompanyar a Timoteu fora d'Alexandria i va convertir-se en el seu principal suport. Quan va morir l'emperador Marcià, van tornar a Alexandria i van matar Proteri o van incitar els disturbis que van portar a la seva mort, l'any 475.
Timoteu Elure va pujar al patriarcat, però poc després l'emperador Lleó I el Traci el va desterrar i Pere també va haver de fugir. Timoteu Salofaciol va ser nomenat patriarca. Durant la usurpació de Basilisc, Timoteu Elure va tornar de l'exili i va anar a Alexandria a recuperar la seu (476), i Pere se li va unir. Salofaciol va ser expulsat i es va refugiar en un monestir a Conopus i Timoteu va tornar a ocupar el càrrec patriarcal.
A la caiguda de Basilisc, Zenó, que va recuperar el poder, va permetre a Timoteu, ja molt vell, de restar com a patriarca, però a la seva mort, poc després (477), els bisbes monofisites del país van elegir a Pere (que mentrestant havia estat ascendit a ardiaca), i l'emperador es va indignar i va decidir matar el nou patriarca. Tanmateix, passats els primers moments de ràbia, l'emperador va perdonar la vida a Pere, tot i que el va privar del patriarcat en el qual va ser restaurat Salofaciol.
Aquest va morir no molt de temps després i Joan de Tabenna, conegut com a Joan de Talaia o Talaida, va ser nomenat patriarca, però al cap d'un temps, per orde de Zenó, va ser deposat, i va cridar a Pere Monge pel càrrec. Pere era al seu exili a Eucaita, al Pont, i va poder tornar com a patriarca l'any 482, sembla que com a part de la política religiosa de Zenó, i acceptant les doctrines que aquest imposava. Joan Talaia va fugir a Roma, on el papa Simplici I li va donar suport.
Fèlix III, que va succeir a Simplici l'any 483, el va mantenir en el càrrec. Per sostenir-se contra aquest perill, Pere va anatematitzar les doctrines del Concili de Calcedònia que el seu rival sostenia (així es guanyava el bàndol monofisita), i per evitar un conflicte amb Acaci de Constantinoble i la cort, va negar haver-ho fet. Mentrestant, el nou patriarca de Constantinoble, Eufemi, es va declarar contrari a Pere i va donar suport al Papa.
Llavors va morir Pere, el 490, poc abans de morir Zenó. El va succeir el monofisita Atanasi II d'Alexandria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Petrus Mongus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 2 gener 2023].
# Aur

Aur (en marshallès: Or) és un atol de l'oceà Pacífic que forma un districte legislatiu de la cadena de Ratak de les Illes Marshall. Comprèn 42 illes i illots, té una superfície terrestre de tan sols 5,6 km² i envolta una llacuna amb una superfície de 240 km². El 2011 la seva població era de 499 habitants.

## Història

L'atol va ser reclamat per l'Imperi Alemany, juntament amb la resta de les Illes Marshall, el 1884. Després de la Primera Guerra Mundial va quedar sota el domini de l'Imperi Japonès. Després de la Segona Guerra Mundial va quedar sota el control dels Estats Units. Forma part de les Illes Marshall des de la seva independència, el 1986.

## Referències

* ↑ Marshallese-English Dictionary - Place Name Index
* ↑ «Marshall Islands - Aur», 23-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-23. [Consulta: 10 novembre 2020].
* 1 2 «Marshall Islands Municipalities». [Consulta: 10 novembre 2020].
# Bik'at HaYarden

El consell regional de Bik'at Hayarden (en hebreu: מועצה אזורית בקעת הירדן, Mo'atza Azorit Bik'at Hayarden), també és anomenat Aravot Hayarden (en català: Planes del Jordà) és un consell regional que cobreix 21 assentaments israelians en la vall del Jordà a Cisjordània. El territori municipal del consell comença a Mehola en el nord, prop de la vall de Bet-Xean, i arriba fins a Jericó en el sud. La majoria dels assentaments se situen en els dos principals camins nord-sud que travessen el territori del consell. El camí d'Alon a l'oest i la carretera 90 a l'est. La ciutat de Ma'ale Efraim, un consell local, es troba dins de les fronteres del consell regional, però constitueix un municipi independent. Les oficines del consell regional es troben en el centre regional Shlomtzion. En 2006, Dovi Tal era el cap del consell regional.

## Assentaments

| Argaman (moixav) Beka'ot (moixav) Gilgal (quibuts) Gitit (moixav) Hamra (moixav) Hemdat (poble) Maskiot (poble) Masua (moixav) Mehola (moixav) Mekhora (moixav) Mevo'ot Yericho (poble) | Netiv HaGdud (moixav) Niran (quibuts) Na'omi (moixav) Petza'el (moixav) Ro'i (moixav) Rotem (poble) Shadmot Mehola (moixav) Tomer (moixav) Yafit (moixav) Yitav (moixav) |

## Enllaços externs

* Pàgina web (hebreu)
# Fusell automàtic Browning

El fusell automàtic Browning o BAR (acrònim del nom original en anglès Browning automatic rifle) és part d'una sèrie de fusells automàtics i metralladores lleugeres (o fusells metralladors emprats pels Estats Units i molts altres estats durant el segle xx. La principal variant d'aquesta sèrie va ser el M1918, calibrat per al cartutx .30-06 i dissenyat en 1917 per John Browning per al Cos Expedicionari estatunidenc a Europa com un reemplaçament dels Chauchat CSRG i Hotchkiss M1909 Benet-Mercie francesos.
El BAR fou dissenyat per a ser dut pels soldats que avançaven, penjat del muscle i disparat des del maluc, una idea anomenada "foc sobre la marxa" i que es considerà necessària per al soldat durant la guerra de trinxeres. Però en la pràctica, sovint era emprat com a metralladora lleugera i disparat des d'un bípode (introduït en models posteriors). La versió original del M1918 va ser i serà la metralladora més lleugera que emprà el cartutx .30-06 Springfield, encara que la capacitat del seu carregador estàndard de vint cartutxos li limitava la utilitat en aquell rol.

## Referències

* ↑ Chinn, George M.: The Machine Gun, Volume I: History, Evolution, and Development of Manual, Automatic, and Airborne Repeating Weapons, p. 175. Bureau of Ordnance, Department of the Navy, 1951.
* 1 2 Bishop, Chris: The Encyclopedia of Weapons of World War II, p. 239. Sterling Publishing, 2002.

## Enllaços externs

* Les metralladores lleugeres sueques (anglès)
* 90th Infantry Division Preservation Group - Grup de recreació històrica que inclou 4 manuals del BAR (anglès)
# Mekhitar I de Grner

Mekhitar I de Grner o de Gerner fou patriarca de l'església armènia del 1341 al 1355.
Fou escollit en un moment de forta confrontació. Els nakharark hostils als llatins i els sectors religiosos nacionalistes havien assassinat al rei Lleó V d'Armènia Menor, però no tenien prou força per imposar els seus punt de vista, i la corona va passar a Guiu de Lusignan, hereu testamentari del mort, que lògicament encara era més favorable a la unió de les esglésies. El camarlenc Joan de Lusignan fou assassinat el 1343 i el mateix rei el 17 de novembre de 1344. El tron va passar a un nakharar armeni de la família reial hethumiana, Constantí V, nacionalista i oposat a la unió, que quan va ser al poder es va veure abocat a fer el mateix que els seus antecessors. Mekhitar va convocar un concili a Sis (1345) on nominalment fou reconeguda la primacia de l'església romana, però els llegats del papa Climent VII d'Avinyó no van poder obtenir de Mekhitar un conjunt de declaracions teològiques i retraccions que se li exigien.
Va morir el 1355 i el seu successor, Mesrob I d'Artaz, no fou escollit fins al 1359.
# Le Mans Union Club 72

El Le Mans Football Club és un club de futbol francès de la ciutat de Le Mans.

## Història

* 1900: Fundació del Union Sportive du Mans
* 1908: Creació de la secció de futbol
* 1985: Creació del Le Mans UC72 per la fusió de ¡'Union Sportive du Mans i Stade Olympique du Maine

## Palmarès

* Campionat DH Quest (2): 1961, 1965
* Coupe Gambardella (1): 2004

## Futbolistes destacats

| José Arribas Laurent Bonnart Jean Calvé Daniel Cousin James Fanchone Yannick Fischer Christian Gourcuff Fabrice Pancrate Stéphane Samson Francis Smerecki Olivier Thomas | Olivier Thomert Hassan Yebda Rudi Vata Grafite Tulio De Melo Jacques Songo'o Chiguy Lucau Zvonimir Deranja Ismaël Bangoura Mohammed Sylla | Georges Ba Dagui Bakari Didier Drogba Romaric Daisuke Matsui Dan Eggen Sergiu Radu Thabang Molefe Davide Chiumiento Alexandre Comisetti |

## Entrenadors

| 1945-1946 : Braustein 1946-1948 : ? 1948-1951 : Émile Rummelhardt 1951-1952 : Choulet 1952-1953 : ? 1953-1957 : Camille Libar 1957-1964 : André Grillon 1964-1976 : René Dereuddre 1976-1979 : Alain Laurier 1979-1981 : Michel Rodriguez 1981-1985 : Guttierez 1985-1986 : Bernard Deferrez | 1986-1989 : Christian Gourcuff 1989-1994 : Christian Létard 1994-1997 : Thierry Froger 1997-1997 : Slavo Muslin 1997-2000 : Marc Westerloppe 2000-2000 : Alain Pascalou 2000-2004 : Thierry Goudet 2004-2004 : Daniel Jeandupeux 2004-2007 : Frédéric Hantz 2007-2008 : Rudi Garcia 2008-: Yves Bertucci |

## Enllaços externs

* Web oficial del club (francès)
# Perlesta xube

Perlesta xube és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Nord-amèrica: Iowa, Illinois, Dakota del Nord i Nebraska.

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Canad. Ent. 38:222.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Rhodes, 1997. Ent. News 108(2):92.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ The University of Iowa (anglès)
* ↑ Just How Imperiled Are Aquatic Insects? A Case Study of Stoneflies (Plecoptera) in Illinois Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana (anglès)
* ↑ Checklist of Known Illinois Plecoptera (Stoneflies) (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States - Stoneflies of Nebraska (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
# Pau II d'Èmesa

Pau II d'Èmesa (grec antic: Παῦλος, llatí: Paulus) fou un bisbe d'Èmesa del segle v. Va estar entre els bisbes que al concili general d'Efes del 431 es va unir al patriarca Joan I d'Antioquia en favor de Nestori, patriarca de Constantinoble. Era nadiu de Tessalònica.
Durant les negociacions entre Joan i els bisbes orientals amb Ciril d'Alexandria (351), Pau fou enviat per Joan a negociar amb Ciril, però no es va arribar a cap acord fins que Pau va presentar unes homilies i una confessió de fe on es donava a la verge Maria la qualificació de θεοτόκος i es condemnaven les doctrines de Nestori; després les negociacions foren satisfactòries.
Va escriure:
* Λίβελλος ἐιδοθεὶς τῷ ἀρχιεπισκόπᾳ Κυρίλλῳ παρὰ Παύλου ἐπισκόπου Ἐμέσης τοῦ ἀποσταλέντος παρὰ Ἰωάννου Ἀντιοχείας ἐπισκόπου, Libellus quem Paulus Fpeiscopus Emetenses Cyrillo Archiepiscopo Alexandriae obtulit, a Joanne Antiocheno Episcopo missus
* Ὁμιλία Παύλου ἐπισκόπου Ἐμίσης εἰς τὴν γέννησιν τοῦ Κυρίου καὶ Σωτῆρος ἡμῶν Ἰησοῦ Χριστοῦ, καὶ ὅτι θεοτόκος ἡ ἁγία παρθένος Μαρία, καὶ ὅτι οὐ δύο υἱοὺς λέγομεν ἀλλ' ἕνα υἱον καὶ Κύριον τὸν Χριστόν, Homilia Pauli Episcopi Emiseni de Natiuitate Domini et Saluatoris nostri Jesu christi, et quod beata Virgo Maria sit Dei Genitrix, et quod non duos, sed unum Filium et Dominum Christum dicamus, etc.
* Τοῦ αὐτοῦ ὁμιλία εἰς τὴν ἐπανθρώπησιν τοῦ Κυρίου καὶ Σωτῆρος ἡμῶν, Ejusdem Pauli Homilia in Christi domini et Saluatoris nostri Natiritatem.

## Referències

* ↑ Paulus, bishop of Emesa a Dictionary of Christian Biography and Literature, de Henry Wace. també a ccel.org
* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
* ↑ Paulus of Emesa a biblicalcyclopedia.com
# El Semis de Coaner

El Semis de Coaner és una masia del municipi de Sant Mateu de Bages (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil. Masia constituïda per un enorme cos central de tres pisos. L'edifici té una part més antiga que és bàsicament el celler i la part més estreta de la casa on hi ha el portal d'accés (lateral), adovellat i amb un gros finestral tapiat a sobre. La casa va ser engrandida en el s.XVI i posteriorment en el XVIII (1708). La coberta del primer pis està feta amb volta i la dels altres és de llinda.
Enfront lde a casa hi ha una sèrie d'edificis tots ells destinats a guardar utillatge i granja. Un gors caseriu, situat a l'esquerra de la casa, avui en dia graner li fa costat.

## Història

La casa ja consta en un document del 1117 en relació a una donació del monestir de Ripoll. El citat document es guarda en la casa, i fins ara no s'ha pogut esbrinar exactament la relació que hi havia amb el citat monestir.

## Referències

* 1 2 3 «Masia el Semis de Coaner». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2015].
# Ca l'Oncle (Bigues)

Ca l'Oncle, en la versió normativa del nom, o Ca l'Onclo (pronunciat Ca l'Onclu), en la versió popular més usual en aquest cas, és una masia del veïnat de Vallroja i el Pla, a Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental. També s'utilitza la forma amb n' en comptes de l'.
Està situada en el veïnat de Vallroja i el Pla, al nord-oest del Rieral de Bigues, a llevant del Pla del Vermell. És la casa situada més en posició central del veïnat. Format aquest veïnat amb les masies de Can Benet, Can Joan, Can Lleuger, Can Lluís i Can Margarins, quasi agrupades, Can Vermell i les restes de Can Puça una mica més al sud, i Can Piler, més al nord-est.
És una construcció del segle xvi segons consta en l'arxiu parroquial de mossèn Ramón Segalès rector de Bigues entre 1881 i 1886.
Està inclosa en el «Catàleg de masies i cases rurals» de Bigues i Riells.
El seu accés és per una pista rural en bon estat que arrenca cap al nord-est del punt quilomètric 23,8 de la carretera BP-1432, a prop de l'extrem nord del Rieral de Bigues. En 800 metres seguint aquesta pista s'arriba al costat de ponent de Ca l'Oncle.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 22 febrer 2011].
# Estació de Stratford

Estacions de Stratford :
Stratford és una estació de ferrocarril de National Rail, metro de Londres, London Overground (LO) i Docklands Light Railway (DLR) a Stratford, districte de Newham (East London). Està servit per les línies del metro Central i Jubilee i les altres línies ja anomenades anteriorment. Per diferenciar-la de l'estació Stratford-upon-Avon, National Rail l'anomena Stratford (London) i a vegades Stratford Regional per diferenciar-la de l'estació Stratford International que es troba a 370 metres.
| Anterior estació | Metro de Londres | Següent estació |
| Mile Enddirecció Ealing Broadway o West Ruislip | Central Line | Leytondirecció Epping, Hainault o Woodford via Hainault |
| West Hamdirecció Stanmore | Jubilee Line | Terminal |
| DLR |||||
| Pudding Mill Lane direcció Lewisham | Docklands Light Railway | Terminal |
| London Overground |||||
| Hackney Wickdirecció Richmond | North London Line | Terminal |
| National Rail |||||
| London Liverpool Street | National Express East Anglia Great Eastern Main Line | Romford |
| London Liverpool Street | National Express East Anglia Shenfield Metro | Maryland |
| Terminus | National Express East Anglia Lea Valley Lines | Tottenham Hale |
| London Liverpool Street | National Express East Anglia London-Braintree | Shenfield |
| London Liverpool Street | National Express East Anglia London-Southend and Southminster | Shenfield |
| London Liverpool Street | c2c Liverpool Street - Barking | Barking |
| London Liverpool Street | Dutchflyer London-Amsterdam | Shenfield |

## Futurs serveis

| Anterior estació | DLR | Següent estació |
| Stratford International Terminal | Docklands Light Railway | Stratford High Street direcció Beckton o Woolwich Arsenal |
| Crossrail |||||
| Whitechapel direcció Maidenhead o Heathrow Airport | Crossrail | Maryland direcció Shenfield |
# Mekhelta

Mekhelta (en rus: Мехельта) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3.314 habitants. És seu del districte rural homònim.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»