OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Żurrieq

Żurrieq és una ciutat de la Regió del Sud de Malta. És una de les ciutats més antigues del país, i té una població d'11.823 habitants al març de 2014. Żurrieq és una de les 10 parròquies que es documenten l'any 1436 i està dedicada a Santa Caterina. L'illa de Filfla és administrativament una part de la ciutat. La ciutat s'estén des de Nigret fins a Hal Far. Antigament la ciutat tenia frontera amb Żejtun. El poble de Qrendi va formar part de la parròquia de Żurrieq fins al 1618 quan es va convertir en parròquia pròpia.
Żurrieq forma part del Districte 5 i vota per l'ajuntament cada cinc anys. El consistori està format per nou membres, un d'ells és l'alcalde. L'actual alcaldessa de Żurrieq és Rita Grima. L'arxiprestat parroquial és mossèn Daniel Cardona, ajudat per mossèn Raymond Cassar i mossèn Karm Camilleri.

## Referències

* ↑ «Estimated Population by Locality 31st March, 2014». Government of Malta, 16-05-2014. Arxivat de l'original el 21 June 2015.
* ↑ «Iż-Żurrieq» (en maltès). Parroċċi – Arċidjoċesi ta' Malta. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Church» (en anglès). Parrocca Santa Marija Qrendi, 15-08-2017. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Electoral Commission of Malta Electoral Divisions». electoral.gov.mt. [Consulta: 23 febrer 2022].
# Agreci

Agreci (llatí: Agroecius), bisbe de Sens, fou un gramàtic romà del segle v autor d'un treball titulat De Orthographia et Differentia Sermonis, que es conserva transmès pels manuscrits com a suplement a una altra obra de Flavi Caper dedicada al bisbe Euqueri de Lió.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Agroecius». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 82.
# Agravain

Agravain és un personatge de la matèria de Bretanya. És un cavaller de la Taula Rodona germà de Galvany presentat com valent però arrogant. A mesura que avancen els textos artúrics la seva imatge és més negativa, ja que és el responsable de revelar l'amor secret i adúlter de la Reina Ginebra i Lancelot malgrat els advertiments d'altres cavallers. Un dels primers epítets que l'acompanyen és "el de mà dura".
Agravain odia Lancelot, a qui enveja, i per això decideix revelar l'adulteri al seu oncle i junts planegen una trampa per descobrir en el moment els encontres dels amants. En els textos més tardans, aquest odi és atiat per Mordred. En altres passatges sembla que l'origen és l'enveja que té per no ser respectat l'ordre de naixença i els privilegis que li correspondrien, fet que el fa tornar venjatiu. Apareix com un home ressentit capaç d'usar paraules irades A les obres modernes apareix com assassí de la seva mare.
La seva mort canvia segons les obres de referència, en algunes d'elles és Lancelot qui el mata escapant de la trampa o bé tractant de rescatar la reina quan la fan presonera.

## Referències

* ↑ Virginie Elisabeth Greene, Le sujet et la mort dans La Mort Artu, Librairie A-G Nizet, 2002 (ISBN 2707812749, EAN 9782707812742)
* ↑ Nathalie Koble, « Agravain dans les suites du Merlin », dins Suites romanesques du Merlin en prose, vol. 65 de Medievalia, Caen, Paradigme, 2007 (ISBN 9782868782700)
* ↑ Walsh, John Michael. "Malory's Arthur and the Plot of Agravain." Texas Studies in Literature and Language 23.4, 1981
# Xot de les Banggai

El xot de Banggai (Otus mendeni; syn: Otus manadensis mendeni) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita la selva humida de les illes de Banggai i Sula, a l'est de Sulawesi. El seu estat de conservació es considera de vulnerable.

## Taxonomia

Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon tindria la categoria d'espècie.
Altres obres taxonòmiques, el consideren una subespècie del xot de Sulawesi. Tanmateix, el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 11.2, juliol 2021), reconegué que es tracta d'una espècie diferenciada.

## Referències

* ↑ «Xot de les Banggai». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 258. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Banggai Scops-owl. Otus mendeni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 15 febrer 2023].
* ↑ «Species Updates.» (en anglès). IOC Version 11.2. International Ornithologists' Union, 10-07-2021. [Consulta: 15 febrer 2023].
# Adrienne Arsht Center for the Performing Arts

El Adrienne Arsht Center for the Performing Arts, antigament el Carnival Center for the Performing Arts, comunament anomenat l'Arsht Center, és el centre d'arts escèniques més gran de l'estat de Florida i està situat al Biscayne Boulevard al centre del districte Omni de Miami, als Estats Units. És el segon teatre més gran dels Estats Units per àrea (no per seients), després que del Lincoln Center de Nova York.

## Referències

* ↑ Muench-Pace, Dawn. «Adrienne Arsht Center for the Performing Arts». About Travel. Arxivat de l'original el 26 de desembre 2015. [Consulta: 3 gener 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.
# Óscar Alarcón Mora

Oscar Alarcón Mora (Barcelona, 25 de juliol de 1972) és un exjugador de bàsquet català. Amb els seus 1.97 metres d'alçada jugava en la posició d'aler.

## Carrera esportiva

Alarcón es va formar a les categories inferiors del SESE Barcelona. Va passar a format part del júnior del Joventut la temporada 1990-91, temporada en que també va debutar amb el primer equip de la Penya a la lliga ACB. El seu debut a la màxima categoria del bàsquet nacional es va produir a l'Olímpic davant el Caja Canàries. Aquell any es va proclamar campió de Lliga i de la Copa Príncep d'Astúries. La temporada 91-92 també va guanyar la Lliga amb el Joventut, i la temporada següent se'n va anar a jugar a Segona Divisió amb el Sant Josep de Badalona, assolint l'ascens a Primera i jugant una altra temporada en aquesta categoria. Després va jugar dos anys a EBA amb el CB Montcada i una darrera amb el Viatges Aliguer Pineda a la lliga LEB.

## Referències

* ↑ Óscar Alarcón Mora jugador a l'ACB
# Yann Pivois

Yann Pivois (Le Mans, Maine i Loira, 20 de gener de 1976) és un ciclista francès, que va ser professional del 2005 al 2009.

## Palmarès

* 2001
** 1r al Gran Premi des Grattons
* 2002
** 1r al Trophée des Champions
* 2004
** 1r al Tour Nivernais Morvan
** 1r al Premi des Moissons
** Vencedor d'una etapa al Tour de Nova Caledònia
* 2005
** Vencedor d'una etapa a l'Essor breton
* 2007
** 1r al Gran Premi de Fougères
* 2008
** Vencedor d'una etapa al Tour de la Manche
* 2009
** 1r a la Classique Champagne-Ardenne

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Yves Cochet

Yves Cochet (15 de febrer de 1946) és un polític francès, membre d'Europe Écologie–The Greens. Va ser ministre al govern de Lionel Jospin. El 6 de desembre de 2011 va ser elegit diputat al Parlament Europeu (MEP).
Va estudiar matemàtiques i va esdevenir investigador- conferenciant a l'Institut National des Sciences Appliquées de Rennes el 1969. El juny de 1971, en equip amb Maurice Nivat, va obtenir un doctorat per la seva recerca sobre « Sur l’algébricité des classes de certaines congruences définies sur le monoïde libre »

## Referències

* ↑ Yves Cochet European Parliament MEP and Incoming-Outgoing
# Yves Brayer

Yves Brayer (Versalles, 18 de novembre de 1907 - París, 29 de maig de 1990) fou un pintor, dibuixant i escenògraf francès, conegut per les seves pintures de la vida quotidiana.

## Biografia

Va néixer a Versalles i va arribar a adquirir cert renom entre la Primera Guerra Mundial i la Segona Guerra Mundial. Va estudiar a París, a les acadèmies a Montparnasse a partir de 1924, i després a l'École des Beaux-Arts.
Va exposar per primera vegada en els salons de 1927, i després va viatjar a Espanya, on les obres mestres del Museu del Prado van tenir una profunda influència sobre ell. Després d'una estada al Marroc, va anar a Itàlia, on va guanyar el Gran Premi de Roma el 1930. El 1931 va fer una llarga estada a Cadaqués, on va trobar-se amb Salvador Dalí.
Va tornar a París 1934 i va organitzar la seva primera exposició individual. Va romandre al París ocupat durant la Segona Guerra Mundial. Després de la guerra, va viatjar molt a Mèxic, Egipte, Iran, Grècia, Rússia, els Estats Units i Japó, tractant de capturar la llum i els colors de cada país.
Va ser elegit membre de l'Acadèmia de Belles Arts el 1957. També va ser president del Salón d'Automne durant cinc anys i comissari de l'Museu Marmottan a París durant 11 anys. Va morir a París.

## Obra

Tot i que era independent i no pertanyia a una escola, era amic de Francis Gruber, el fundador del Nouveau Realisme. Estava interessat en les tècniques del gravat i la litografia sobre placa de coure i va produir il·lustracions per a les edicions d'autors com Charles Baudelaire i Paul Claudel. També va crear pintures murals i adorns de paret, cartrons per a tapissos, maquetes, jocs i disfresses per al Théâtre Français i les òperes de París, Amsterdam, Niça, Lyon, Tolosa, Bordeus i Avinyó.

## Referències

* ↑ Tharrats, Joan Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007. ISBN 84-95554-27-5.
# Yves Brunet

Yves Brunet, Papé, (Paretstortes, 25 d'agost del 1950) va ser un jugador nord-català de rugbi a 15. Feia 1,75 m. i 84 kg. i jugava en la posició de taloner. El club de la seva vida fou la USAP; va ser seleccionat dues vegades per França. De professió era viticultor.
El seu germà Lambert Brunet també va estar a les files de la USAP (juga amb el primer equip en la temporada 1969-70 en la posició de pilar, i posteriorment es dedicà al rugbi a 13, arribant a ser convocat per la selecció francesa). El fill de l'Yves, François Brunet, ha jugat d'afeccionat amb els cadets (menors de 17 anys) i Crabos (menors de 19 anys) de la USAP, amb el Ribesaltes (de la categoria Fédérale 2) i el Torrelles de la Salanca; i la seva filla Lucie Luce Brunet, estudiant d'infermeria, va guanyar el concurs Nouvelle Star (la "Operación Triunfo" francesa) el 2010.

## Carrera
### De club

* 1970-1981 USAP

### De selecció

* 21.6.75 contra l'equip d'Àfrica del Sud
* 25.6.77 contra l'Argentina
* Selecció del Languedoc-Rosselló contra Nova Zelanda

## Palmarès

* Finalista del campionat de França 1977
* Copa René Crabos 1967 i 1969

## Bibliografia

* Gilles Navarro, J. Michel Canet, Marc Tournaire USAP 100 ans de passion Canet de Rosselló: Trabucaire, 2001 (Yves Brunet i Jean-Louis Got expliquen la temporada 1975)

## Enllaços externs

* Biografia i fotografia (francès)
* Fitxa de Lambert Brunet (francès)
# Abd al-Karim Munxi

Abd al-Karim Munxi (Munxi Mawlawi Muhàmmad Abd al-Karim Alawi) fou un historiador persa del segle xix, mort a tot tardar el 1851, probablement entre 1848 i 1851.
Va viure a Lucknow. Va traduir de l'àrab al persa la Tarikh al-Khulafa i la Tharik Misr de Suyuti. Les seves obres principals són la Muharabva-i Kabul wa-Kandhar, sobre la guerra afganesa fins al 1842, la Tarikh Pandjab tuhfatan li-l-ahbab, sobre la primera i segona guerra anglo-sikh, i la Tarikh-i Ahmad, història dels Durranis. Els tres llibres foren litografiats a Lucknow el 1848, 1849 i 1850.

## Referències

* N. H. Zaidi, “'Abd-Al-Karim 'Alavi,” Encyclopædia Iranica, I/2, p. 121; una versió actualitzada d'aquest article està disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abd-al-karim-alavi-early-19th-century-indo-persian-historian-d-ca-1851 (consultat el 18 de maig de 2016).
* S̲h̲afīʿ, Muḥammad. «ʿAbd al-Karīm Muns̲h̲ī». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 18 de maig del 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abd-al-karim-munshi-COM_0005>
# Al-Utbí

Abu-Nasr Muhàmmad ibn Abd-al-Jabbar al-Utbí (àrab: أبو نصر محمد بن عبد الجبار العُتبي, Abū Naṣr Muḥammad b. ʿAbd al-Jabbār al-ʿUtbī; persa: ابونصر محمدبن عبدالجبار عُتبی) (Rayy, 961-?) fou un historiador persa dels segles x i xi.
Va néixer a Rayy el 961 i era nebot del secretari samànida Abu-Nasr al-Utbí mercès al qual va entrar a treballar per la cort a Nixapur; va ocupar alguns llocs menors i va esdevenir secretari del general turc Abu-Alí as-Simjurí, del ziyàrida !abus ibn Wuixmaguir, i finalment de Sebüktigin; més tard va treballar al servei de Mahmud de Ghazna. El 999 el sultà el va designar representant al Ghardjistan i va fer amistat amb el visir Àhmad ibn Hàssan al-Maymandí; després fou enviat a Badghis però fou allunyat per les intrigues del governador local. Es va retirar i va morir en una data incerta entre 1036 i 1040.
L'única obra conservada és el Kitab al-Yamani, que relata els regnats de Sebüktigin i de Mahmud de Ghazna.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, X, 1022
# Ainhoa Etxaide Amorrortu

Ainhoa Etxaide Amorrortu (Hondarribia, 1972) és una sindicalista i exsecretària general de Langile Abertzaleen Batzordeak (LAB).
Etxaide és llicenciada en Dret i fou durant dos anys membre de la direcció del sindicat estudiantil Ikasle Abertzaleak. El 1996 entrà a formar part del secretariat nacional de LAB en representació de l'ala juvenil, LAB-Gazteak. L'any 2000 coordinà la comissió executiva sobre política social i fou escollida sotssecretària. L'any 2008, al congrés de Barakaldo, fou escollida secretària general rellevant a Rafa Díez, fins al maig de 2017 que passà a ser-ho Garbiñe Aranbaru. Des del sindicat ha estat vinculada a l'esquerra abertzale, com ho demostra la seva presència en la candidatura de Herri Batasuna a Hondarribia a les eleccions municipals de 1995 i a les autonòmiques de 2001. En pla personal forma parella amb Izaskun Guarrotxena (Bilbao, 1975) i tenen un fill, Aner.

## Referències

* 1 2 Legasa, Adrián; Garcia, Ainara «Etxaide deja la dirección de lab tras nueve años». Noticias de Guipuzcoa, 12-11-2016. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2017 [Consulta: 9 setembre 2017]. Arxivat 10 de setembre 2017 a Wayback Machine.
* ↑ «Ainhoa Etxaide dejará la secretaría general de LAB en mayo del año que viene». El Correo, 11-11-2016 [Consulta: 9 setembre 2017].
* ↑ Asensio Lozano, Maite. «Gurasotasuna eta zaintza (IV) Izaskun Guarrotxena eta Ainhoa Etxaide Adostua, eraikia, partekatua». Berria, 29-08-2014. Arxivat de l'original el 2017-09-09. [Consulta: 9 setembre 2017].
# Alegre ma non troppo

Alegre ma non troppo és una pel·lícula del gènere comèdia romàntica espanyola dirigida el 1994 per Fernando Colomo i protagonitzada per Penélope Cruz i Jordi Mollà. Fou rodada a Santander, Cantàbria.

## Argument

Pablo és un jove homosexual de vint anys que vol ser músic per tal de ser apreciat per la seva mare i trobar una parella amb la que pugui compartir el seu amor. En troba un, però a causa del seu comportament exigent, aviat es troba de nou sol. Intenta relacionar-se amb un trompetista francès de l'Orquestra Nacional Juvenil d'Espanya, però l'examinador resulta ser el seu pare, que viu a part de la seva família i no accepta les tendències sexuals de Pablo. Una vegada que Pablo falla al seu examen, se sent molt deprimit. Quan un altre trombonista francès de València no té un lloc on dormir, Pablo el porta a casa seva. L'endemà al matí, però, troba una noia anomenada Salome dins del seu llit.

## Repartiment

* Penélope Cruz - Salome
* Pere Ponce - Pablo
* Óscar Ladoire - Pablo Padre
* Rosa Maria Sardà - Asun
* Jordi Mollà - Vicente
* Nathalie Seseña - Izaskun
* Edmon Colomer - Raimon
* Andoni Gracia - Pablo
* Boriana Borisova - Boriana Borisova
* Luis Ciges - Abuelo
* Lola Lemos - Abuela
* Jordi Milán - Psiquiatra
* Daniel Schopfer - James
* Ramón Lillo - Conductor

## Premis

* Fotogramas de Plata 1994
** Penélope Cruz - Nominada - Millor Actriu de Cinema
* IX Premis Goya (1995)
** Óscar Ladoire - Nominat - Millor actor de repartiment
* Festival de Cinema de París (1995)
** Fernando Colomo - Premi Especial del Jurat
* Festival de Cinema de Comèdia de Peníscola(1994)
** Pere Ponce - Premi al Millor Actor
** Fernando Colomo, Joaquín Oristrell - Premi al millor guió

## Referències

* ↑ Fernando Colomo presenta una comedia sentimental sobre la confusión sexual de los 90, El País, 12 d'abril de 1990
* ↑ Alegre ma non troppo a Fotogramas
* ↑ Alegre ma non troppo al web dels Premis Goya
# Alegia

Alegia és un petit municipi de la província de Guipúscoa, de la comarca de Tolosaldea en el País Basc.

## Eleccions municipals 2007

Tres partits van presentar candidatura en aquest municipi en les passades eleccions; EAE-ANB, PSE-EE i PP. Aquests van ser els resultats:
* Eusko Abertzale Ekintza - Acció Nacionalista Basca : 499 vots (8 escons)
* Partit Socialista d'Euskadi - Euskadiko Ezkerra : 67 vots (1 escó)
* Partit Popular : 33 vots (0 escons)
D'aquesta manera, EAE-ANB va accedir a l'ajuntament, amb majoria absoluta a l'aconseguir 8 escons, dels 9 possibles. El restant escó va ser aconseguit pel PSE-EE, mentre que PP va quedar sense cap representació en l'ajuntament.

## Etimologia

El nom tradicional de la localitat en castellà és Alegria; però a causa de l'existència d'altres localitats homònimes com Alegria d'Àlaba, a principis del segle xx li va ser afegit l'apel·latiu de Oria para distingir-lo d'aquestes, sent el riu Oria que travessa Alegia. El nom tradicional en euskera és Alegia o Alegi (es pronuncien com Aleguia o Alegui). Per la seva similitud sembla clar que ambdós noms estan relacionats i que un es deriva de l'altre, però existeixen discrepàncies en els experts per determinar si el nom basc deriva del castellà o viceversa.
Al llarg de la història els noms oficials han estat Alegria i posteriorment, Alegria d'Oria. El 1980 el municipi va acordar canviar la seva denominació oficial per la d'Alegia. El 1989 va ser publicada en el BOE i és actualment l'única denominació oficial a nivell de tot l'estat. El gentilici dels seus habitants és alegiarra, que deriva del nom basc de la localitat. Els seus veïns reben també el sobrenom de txintxarris (txintxarriak). Aquest sobrenom es deu al fet que antigament era típica de la localitat la fabricació d'esquelles (en euskera txintxarri). Encara que aquesta artesania es va perdre fa temps, el malnom s'ha conservat.

## Persones il·lustres

* Juan Joxe Agirre (1930): monjo benedictí i bibliotecarii. Ha creat al monestir benedictí de Lazkao un arxiu amb tota mena de documentació política generada al País Basc durant els últims 50 anys.
* Luis Haranburu (1947): escriptor en basc.
* Arantxa Iturbe (1964): escriptora en basc.

## Enllaços externs

* Alegia a la Enciclopedia Auñamendi - Bernardo Estornés Lasa (Euskomedia Fundazioa)
Alegia a Google Maps
# Abó (lloc històric)

Abó és un conjunt de ruïnes índies de Nou Mèxic que es conserven com a part del Monument Nacional Missions Poble de Salines. Les ruïnes es troben a uns 14 km a l'oest de Mountainair, a 1.859 m sobre el nivell de la mar, i daten del segle xiv. En el seu temps era un important nucli comercial. Hi ha un punt de contacte per als visitants, una sendera de 400 m a través de les ruïnes de la missió, i una sendera de 800 m al voltant de les ruïnes no excavades del poble. El jaciment fou declarat Monument Històric Nacional el 1962.
Abó també és un indret d'interés geològic per l'anomenada Formació Abo, que es compon de formacions de llits de gres roig, exposades al nord-oest de les ruïnes d'Abó.

## Història

Abó era el lloc de la tribu nadiua americana coneguda com a indis pueblo. Els tompiros, parlants del grup kiowa-tano, arribà a uns 1.600 habitants cap a l'any 1641. L'idioma tompiro probablement estava relacionat amb el piro, així com amb el tiwa, que encara ara es parla, als pobles d'Isleta i Sandia a l'oest d'Abó.
Els indis pueblo eren sedentaris i vivien de l'agricultura. La seua regió té més de 1.800 m d'altura, a prop del límit climàtic màxim per al conteu de dacsa. Tenien poca aigua superficial per a reg, la pluja era escassa i esporàdica, i els hiverns freds. Els pobles de tompiros es van fer viables per la proximitat als dipòsits de sal de Salinas i als ramats de bisons de les Grans Planes. Els tompiros eren importants comerciants i mitjancers entre els indis de les planes i els pobles de la vall del riu Bravo gràcies a la sal, la pell i la carn de bisó. També caçaven animals, especialment cérvols i conills, i recol·lectaven aliments silvestres, com ara els pinyons.
Abó sembla tenir el primer registre històric documentat el 1583, quan l'explorador espanyol Antonio de Espejo anotà una visita a un llogaret que es creia que era Abó. L'obra missional espanyola hi començà al 1622, i la construcció de la primera església al 1629. El poble fou abandonat al voltant del 1672, sembla que a causa de la sequera i pels atacs dels apatxes. Els espanyols van registrar que els habitants d'Abó es traslladaren a la vall del riu Bravo, on després es van posar del costat dels espanyols en la rebel·lió dels indis pueblo del 1680.
El lloc d'Abó va ser adquirit per l'estat el 1938, que el va conservar com un lloc històric estatal. El 1981 el va assumir el Servei de Parcs Nacionals com a part del Monument Nacional Gran Quivira, que després canvià de nom, com a Monument Nacional Missió Salinas Pueblo.(3)

## Referències

* ↑ «National Historic Landmarks Survey, New Mexico» (en anglés).
* ↑ Newman, Stanley «American Indian Linguistics in the Southwest». American Anthropologist, 56, 4, 1954, pàg. 626–634, 631. DOI: 10.1525/aa.1954.56.4.02a00180.
* ↑ «National Register of Historic Places Inventory-Nomination» (en anglés). National Park Service, 01-09-1957.
# Zundert

Zundert ( pronunciació (?·pàg.)) és un municipi del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. Està situat 15 km al sud-oest de la ciutat de Breda, i 35 km al nord-est d'Anvers, Flandes. Zundert està envoltat pels municipis d'Etten-Leur i Breda al nord, Hoogstraten (Flandes) a l'est, Wuustwezel (Flandes) al sud, Kalmthout (Flandes) al sud-oest, i Essen (Flandes) i Rucphen a l'oest. És la població on va néixer i criar-se Vincent van Gogh.

## Centres de població

* Zundert (7.520)
* Rijsbergen (6.210)
* Klein-Zundert (2.850)
* Wernhout (2.570)
* Achtmaal (1.680)

## Composició de l'ajuntament

Resultat de les eleccions locals de 2006 :
| Partit | Regidors |
| CDA | 4 |
| Nieuw Zundert & Werknemersbelangen (NZ&W) | 4 |
| VVD | 3 |
| 3D Partij | 2 |
| Agrarisch Belang (AB) | 2 |
| Dorpsbelangen (DB) | 2 |
| PvdA | 2 |

## Esdeveniments
### Desfilada Floral

Disposa de la desfilada floral més antiga (des de 1936) i elaborada d'Europa, celebrada cada primer diumenge de setembre. Depenent del temps, un mínim 50.000 persones assisteixen a l'acte. Grans camions recorren la ciutat amb impressionants escultures de milers de dàlies al damunt. Cada un dels districtes de Zundert construeix la seva pròpia entrada. Per a més informació visiteu www.bloemencorsozundert.nl.

### Triatló

Anualment hi ha un triatló internacional a Zundert, actualment anomenat 'Triathlon De Bode', a causa del seu patrocinador més gran. L'edició de 2006 d'aquesta competició no es disputà degut a problemes amb la qualitat de l'aigua.

## Galeria

* Nínxol de Vincent van Gogh
* Ajuntament

## Personalitats
### Naixements

* Vincent van Gogh: (1853-1890) pintor neerlandès.
# Aljaraque

Aljarque és un municipi de la província de Huelva, a la comunitat autònoma d'Andalusia

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 9.587 | 9.743 | 10.298 | 10.806 | 11.626 | 13.009 | 14.060 | 14.846 | 15.617 | 16.368 |

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Aljaraque
* Aljaraque - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia