OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Futbol a Guinea Equatorial

El futbol és l'esport més popular a Guinea Equatorial. Fou introduït al país durant l'època colonial espanyola.

## Competicions

* Lligues:
** Lliga equatoguineana de futbol
** Segunda División de Guine Equatorial
* Copes:
** Copa equatoguineana de futbol
** Supercopa equatoguineana de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* CD Elá Nguema
* Akonangui FC
* Atlético Malabo
* Deportivo Mongomo
* Renacimiento FC
* Dragón FC Bata
* Leones Vegetarianos FC
* AD Racing de Micomeseng
* The Panthers FC
* Unión Vesper FC
* CD Unidad Malabo
* Cano Sport Academy

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadio de Bata | 35,700 | Bata |
| 2 | Nuevo Estadio de Malabo | 15.250 | Malabo |
| 3 | Estadio de Mongomo | 15.000 | Mongomo |

## Vegeu també

* Federació Equatoguineana de Futbol
* Selecció de futbol de Guinea Equatorial

## Referències

* ↑ Phil Minshull. «BBC SPORT | Football | African | Equatorial Guinea import success». BBC News, 29-05-2007. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Equatorial Guinea: How Africa's 41st best footballing nation came to host the ACoN - Africa Cup of Nations 2012». FourFourTwo. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Equatorial Guinea: Naturalisation at a new level». Espn Fc. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Red Card: Why Is Spain's National Football Team Playing Friendly In Corrupt, Impoverished Equatorial Guinea?». Ibtimes.com, 12-11-2013. [Consulta: 3 desembre 2013].
* ↑ Jonathan Wilson. «Cup hosts Equatorial Guinea bank on the wealth of Nations - International - Football». The Independent, 22-01-2012. [Consulta: 15 agost 2013].
* ↑ «Equatorial Guinea – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Equatorial Guinea - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Futbol a Gàmbia

El futbol és l'esport més popular a Gàmbia, i creixent en popularitat.

## Selecció

La selecció de futbol de Gàmbia és coneguda com els escorpins (The Scorpions) i representa el país en les competicions internacionals. És regida per la Gambia Football Association. Mai s'ha classificat per una Copa del Món de Futbol o per la fase final de la Copa d'Àfrica de Nacions.

## Competicions

Les principals competicions del país són:

### Lliga Masculina

* GFA League First Division: primera divisió de Gàmbia. Està formada per 12 clubs.
* GFA League Second Division: segona divisió de Gàmbia. Està formada per 10 clubs.
* 3rd Division Triangular Tournament: torneig de promoció a segona divisió.
* GFA League Third Division: tercera divisió de Gàmbia.

### Lliga Femenina

* National Football League Division One: primera divisió femenina de Gàmbia.
* National Football League Division Two: segona divisió femenina de Gàmbia.

### Copes

* Copa gambiana de futbol
* Supercopa gambiana de futbol

## Principals Clubs

Fins al 2018, els clubs amb més títols nacionals són:
| Club | Ciutat | Títols | Darrer títol |
| Wallidan | Banjul | 16 | 2008 |
| Real de Banjul | Banjul | 12 | 2014 |
| Gambia Ports Authority | Banjul | 6 | 2016 |
| Augustinians | Bathurst | 3 | 1986-87 |
| Armed Forces | Banjul | 3 | 2016-17 |
| Adonis | Bathurst | 2 | 1972-73 |
| GAMTEL | Banjul | 2 | 2017-18 |
| Hawks | Banjul | 2 | 1995-96 |
| White Phantoms | | 1 | 1968-69 |
| Starlight Banjul | Banjul | 1 | 1979-80 |
| Brikama United | Brikama | 1 | 2011 |
| Steve Biko | Bakau | 1 | 2013 |

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Independència (Gàmbia) | 30.000 | Bakau |
| 2 | Estadi Box Bar | 10.000 | Banjul |

## Vegeu també

* Federació de Futbol de Gàmbia
* Selecció de futbol de Gàmbia

## Referències

* ↑ «FIFA reaffirms commitment to develop Gambian football - Daily Observer». Observer.gm, 10-10-2013. Arxivat de l'original el 2013-12-10. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ «Gambia Football Federation – Manifesto - The Point Newspaper, Banjul, The Gambia». Thepoint.gm, 23-07-2013. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ «FIFA to engage in Gambia’s football capacity building - The Point Newspaper, Banjul, The Gambia». Thepoint.gm, 10-10-2013. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ «Swedish national to build state-of-the-art football academy in Gambia - Daily Observer». Observer.gm, 16-09-2013. Arxivat de l'original el 2013-12-10. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ «Football in Gambia: Big dreams from Mustapha Kebbeh». Daily Maverick, 30-09-2013. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ Ceesay, Alieu. «Gambia: GFF President Pledges Support to Female Football». allAfrica.com, 02-01-2013. [Consulta: 6 desembre 2013].
* ↑ «Gambia - List of Champions». rsssf.com.
# Futbol a Ghana

El futbol és l'esport més popular a Ghana i és dirigit per l'Associació de Futbol de Ghana.

## Història

El futbol fou introduït a la regió de la Costa d'Or a finals de segle xix per mercaders europeus. El primer club creat a la regió fou l'Excelsior, fundat el 1903 per Mr. Briton, a Cape Coast.
La selecció de Ghana és una de les més importants del continent, guanyant la copa d'Àfrica en quatre ocasions, fins a 2019. A més participà en les Copes del Món de 2006, 2010 i 2014.

## Competicions

* Lligues:
** Ghana Premier League
** Division 1 League
** Division 2 League
** Division 3 League
** GAFCOA (lligues amateurs)
* Copes:
** Copa ghanesa de futbol
** Supercopa ghanesa de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Kumasi Asante Kotoko SC
* Accra Hearts of Oak SC
* Ashanti Gold SC
* Accra Great Olympics FC
* Aduana Stars FC
* Sekondi Eleven Wise FC
* Real Republicans FC
* Cape Coast Ebusua Dwarfs FC
* Sekondi Hasaacas FC
* Berekum Chelsea FC
* Wa All Stars FC
* Medeama SC
* Kumasi Cornerstone FC
* Bechem United FC

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1950
* Charles Kumi Gyamfi
* Dogo Moro
* Baba Yara
Des de 1960
* Edward Acquah
* Oliver Acquah
* Sam Acquah
* Edward Aggrey-Fynn
* Cecil Jones Attuquayefio
* John Eshun
* Malik Jabir
* Osei Kofi
* Robert Mensah
* Wilberforce Mfum
* Charles Addo Odametey
Des de 1970
* Adolf Armah
* Edward Boye
* James Kuuku Dadzie
* Kwasi Owusu
* Ibrahim Sunday
* John Nketia Yawson
Des de 1980
* George Alhassan
* Joe Carr
* Opoku Nti
* Hesse Odamtten
* Mohammed Polo
* Karim Abdul Razak
Des de 1990
* Anthony Baffoe
* Nii Lamptey
* Abédi Pelé
* Anthony Yeboah
Des de 2000
* Stephen Appiah
* Michael Essien
* Richard Kingson
* Samuel Kuffour
* John Mensah
* Sulley Muntari
* John Paintsil
Des de 2010
* Kwadwo Asamoah
* André Ayew
* Asamoah Gyan

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Baba Yara Stadium | 40.528 | Kumasi |
| 2 | Accra Sports Stadium | 40.000 | Accra |
| 3 | Len Clay Stadium | 30.000 | Obuasi |
| 4 | Tamale Stadium | 21.017 | Tamale |
| 5 | Sekondi-Takoradi Stadium | 20.000 | Sekondi-Takoradi |

## Vegeu també

* Associació de Futbol de Ghana
* Selecció de futbol de Ghana

## Referències

* ↑ «The Politics of Soccer - How Kwame Nkrumah built a team of winners». southerntimesafrica.com. Arxivat de l'original el 2013-12-10.
* ↑ Anaman, Fiifi. «The Last Time: How Ghana managed an unlikely ascension unto the African football throne». [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ «Ghana – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Ghana - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Ghana Greatest All-Time Team». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Subsaharan Africa Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Ghana All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Ghana All Stars». pesstatsdatabase.com. Arxivat de l'original el 2019-08-30. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Four Corners (programa de televisió)

Four Corners és un programa de televisió documental australià d'actualitat i periodisme d'investigació. Emès per ABC TV, es va estrenar el 19 d'agost de 1961 i és el programa de televisió australià més llarg de la història. El programa és un dels cinc únics a Austràlia incorporats a la Logie Hall of Fame. Alguns documentals d'afers internacionals han estat traduïts al català per TV3, com Orfes d'Estat Islàmic (2019, doblat el 2021) o Ucraïna resisteix (2022).

## Referències

* ↑ Bayley, Andrew. «Classic Australian Television Guides». televisionau.com. [Consulta: 26 juny 2007].
* ↑ «"Orfes d'Estat Islàmic", a "60 minuts"». CCMA, 12-11-2021. [Consulta: 6 desembre 2021].
* ↑ «"Ucraïna resisteix", la primavera de sang dels ucraïnesos, a "30 minuts"». TV3, 29-03-2022. [Consulta: 29 març 2022].

## Enllaços externs

* Four Corners - Lloc web oficial
* Four Corners celebrates 40 years — in 90 minutes, abc.net.au. (anglès)
* «Four Corners has faced the wrath of both sides of politics. 60 years on, it's needed more than ever». Four Corners, 14-08-2021.
# Casal Català Republicà

El Casal Català Republicà és una obra de Juncosa (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa, primer pis i golfes. Està fet de grans pedres irregulars després arrebossades de blanc i a la part inferior hi ha un sòcol de pedra. El més característic de l'edifici és la tribuna que ocupa el primer pis i les golfes. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb dues obertures i enmig sobressurt la tribuna que s'alça fins al pis superior; en aquest, la barana imita la textura dels troncs d'un arbre.
A la planta baixa hi trobem dues portades: envoltant la petita, avui transformada en porta de garatge, hi havia un arc amb la data de 1858, que avui ha desaparegut sota l'arrebossat. L'altre, avui única porta d'entrada, és més gran i de portes massisses de fusta. Està cobert a dues aigües amb teula.

## Història

L'edifici era propietat de la família Pubill. Aquesta gent arrendaren l'immoble al poble per fer-ne un casal on hi tenien lloc tertúlies, actes polítics i altres activitats lúdiques. Amb la guerra civil (1936- 1939) el local es precintà quedant sense ús. El propietari aleshores era Isidre Pou Estivill i hi posà una fleca que es mantingué fins a la dècada dels setanta. Entre 1991 i 1998 es remodelà i actualment torna a fer-se servir com a habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Casal Català Republicà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 setembre 2016].
# Husqvarna-ZVVZ

L'equip Husqvarna-ZVVZ (codi UCI: HUS) va ser un equip ciclista txec, que va competir professionalment el 1996. L'any següent es va fusionar amb l'equip Giant-AIS.

## Principals victòries

* Bratislava-Budapest-Belgrad: Slawomir Heger (1996)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1996 | 43è | Frantisek Trkal (132è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilla a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilla i resultats a firstcycling.com
* Plantilla i resultats a cyclebase.nl
# Ombres paral·leles

Ombrs paral·leles (títol original en castellà Sombras paralelas) és una pel·lícula espanyola de fantasiaa dirigida per Gerard Gormezano i Monllor del 1994 amb un guió basat en la novel·la homònima de Vicente Muñoz Puelles. Va ser la seva segona pel·lícula i fou exhibida com a part de la secció informativa al XXVII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Sitges.

## Argument

Cástor i Pólux són dos germans siamesos que s'escapen d'un hospital dels metges que pretenen separar-los contra la seva voluntat, i després d'una odissea acaben vivint en un circ juntament amb altres personatges, considerats per la societat com a fenòmens de fira, i on s'enamoren d'una equilibrista.

## Repartiment

* Pío Fernández - Cástor
* Miquel Fernández - Pólux
* Emma Suárez -Alteria
* Eulalia Campoy - Arpita
* Jorge Rodero - General
* Juan Lagardenia - Doña Barbuda
* Eugeni Soler - Polimorfista
* Joaquín Hinojosa - Basc
* Pep Munné - Edmundo
* Enric Arredondo - Minot
* Jordi Dauder - Comissari

## Referències

* ↑ Tot i que no apareix a la base de dades esadir.cat, hi ha nombroses referències als diaris i bases de dades del seu títol en català (El País, Diccionario Audiovisual Valenciano, GEC, etc).
* ↑ Sombras paralelas a Cervantes Virtual
* ↑ "Hacer cine es cosa de creyentes", El País, 13 d'octubre de 1994
* ↑ Gerard Gormezano al Diccionario Audiovisual Valenciano

## Enllaços externs

* Ombres paral·leles a YouTube
# Pandosia

Pandosia o Pando (en grec antic Πανδοσία) va ser una antiga ciutat grega, a l'Epir.
Era colònia que havien fundat els habitants de Kassope. La població provenia d'Acarnània i d'Etòlia a la part superior prop del riu Aqueront. Demòstenes informa en la seva Setena Filipíca que Filip II de Macedònia va destruir Pandosia i altres ciutats i altres vil·les petites, com Buqueta i Elàtria abans de lliurar-les el seu germà Alexandre I de l'Epir, que es va convertir en rei d'Epir l'any 342 aC. Segons els historiadors romans Titus Livi i Justí en una profecia de l'oracle de Dodona havia advertit de desgràcies en la ciutat.
Correspondria a la moderna Kastri, muntanya que té al seu cim les muralles d'una antiga acròpoli, i restes de la ciutat construïda al peu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pandosia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 gener 2021].
# INCITS

INCITS (acrònim anglès de International Committee for Information Technology Standards, Comitè internacional d'estàndards de la tecnologia de la informació) és una organització acreditada per l'ANSI i que desenvolupa estàndards pel sector de la tecnologia de la informació. Fou creada l'any 1961.

## Comitès tècnics

Comitès tècnics, grups de treball i grups d'estudi:
* Interfície d'emmagatzemament ATA
* Interfície d'emmagatzemament SCSI
* Bigdata
* Biomètrics
* Conjunt de caràcters
* Comtutació en el núvol i plataformes distribuïdes
* Informació multimèdia, imatges i àudio codificat
* Processament d'imatge i gràfics
* Seguretat cibernètica
* Manegament de dades
* Interfície per canals de fibra
* Sistemes d'informació geogràfica (RTLS):
** INCITS 371.1:2003, Tecnologia de la informació - Sistemes de localització en temps real (RTLS) - Part 1: Protocol d'Interfície a 2.4 GHz
** INCITS 371.2:2003, Tecnologia de la informació - Sistemes de localització en temps real (RTLS) - Part 2: Protocol d'Interfície a 433-MHz
** INCITS 371.3:2003, Tecnologia de la informació - Sistemes de localització en temps real (RTLS) - Part 3: Interfície de programació d'aplicacions
* Targetes d'identificació i similars
* Internet de les coses IoT
* Sistemes oberts
* Ciutats intel·ligents

## Vegeu també

* Organització ANSI
* FCC: COmissió federal de COmunicacions
* RTCA: Organització d'estandardització en el sector aeri.
* SAE: Associació dels enginyers d'automòbils

## Referències

* ↑ «INCITS - InterNational Committee for Information Technology Standards» (en anglès). standardsportal.org. [Consulta: 22 febrer 2017].
* ↑ «International Committee for Information Technology Standards (INCITS) Standards | IHS Markit» (en anglès). ihs.com. [Consulta: 22 febrer 2017].
* ↑ «What is the International Committee for Information Technology Standards (INCITS)? - Definition from Techopedia» (en anglès). Techopedia.com, 22-02-2017.
* ↑ «standards INCITS» (en anglès). /standards.incits.org. [Consulta: 22 febrer 2017].
* ↑ «INCITS: INCITS 371.1-2003[S2013: Information technology - Real Time Locating Systems (RTLS) Part 1: 2.4 GHz Air Interface Protocol]» (en anglès). standards.incits.org. [Consulta: 22 febrer 2017].
* ↑ «ANSI INCITS 371.2 - for Information Technology Real Time Locating Systems (RTLS) Part 2: 433-MHz Air Interface Protocol | Engineering360» (en anglès). standards.globalspec.com. [Consulta: 22 febrer 2017].
* ↑ «INCITS: INCITS 371.3-2003[S2013: Information technology - Real Time Locating Systems (RTLS) Part 3: Application Programming Interface]» (en anglès). standards.incits.org. [Consulta: 22 febrer 2017].
# Vicente Tatay Mandingorra

Vicente Tatay Mandingorra fou un empresari i polític valencià, diputat a les Corts espanyoles durant la restauració borbònica.
Era un empresari de farines que cap a la dècada de 1880 arribà a ser regidor de l'ajuntament de València i va fer construir una alqueria a la Malva-rosa. Fou elegit diputat pel districte de Sagunt a les eleccions generals espanyoles de 1896.

## Referències

* ↑ Félix Robillard, tan lejos y tan cerca de la Malva-rosa a la que dio nombre, Levante-EMV
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Vila fortificada de Sant Feliu d'Amunt

La Vila fortificada de Sant Feliu d'Amunt és la vila murada, fortificada, medieval d'estil romànic del poble de Sant Feliu d'Amunt, a la comarca del Rosselló, Catalunya del Nord.
Envoltava la totalitat del poble vell, amb la cellera primigènia en el seu interior.

## Característiques

Es conserva part del recinte murallat de Sant Feliu d'Amunt, sobretot a ponent, on la muralla resseguia el curs de la Comalada, que passa per sota. Hi ha uns quaranta metres de mur, amb una torre de planta circular a cada banda. Al costat de migdia hi ha també un tram de muralla conservada, amb un matacà, però és reconstruït tardanament.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Feliu d'Amunt». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Ponsich, Pere. «Sant Feliu d'Amunt: Vila fortificada de Sant Feliu d'Amunt». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Referències

* ↑ [ La vila fortificada de Sant Feliu d'Amunt en els ortofotomapes de l'IGN]
# Arcs medievals del Call Jueu

Els Arcs medievals del Call Jueu és una obra gòtica de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Dos arcs apuntats al carrer de Talavera formen un passadís d'entrada a l'antic barri jueu. Al número 23 de la Plaça dels Àngels, un arc apuntat medieval que dona pas al porxo d'entrada, i l'arrencada d'un altre.
El porxo comunica per un carreró molt curt amb la plaça del Rovellat.

## Referències

* 1 2 «Arcs medievals del Call Jueu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# François-Édouard Picot

François-Édouard Picot (París, 17 d'octubre de 1786 - París, 15 de març de 1868), fou un pintor francès d'estil neoclàssic.

## Biografia

Alumne de François-André Vincent i de Jacques-Louis David, assolí un segon lloc al Premi de Roma el 1811.
De tornada a París després d'un viatge d'estudis a Roma, va exposar "Cupido i Psique" al Saló de París de 1819, i el mateix any va pintar, "la mort de Safira" per a l'església de Saint-Séverin a París. Va ser elegit membre de l'Acadèmia de Belles Arts el 1836 i continuà exhibint les seves pintures a la Sala fins a 1839. Va decorar amb Hippolyte Flandrin l'església de Saint-Vincent-de-Paul a París i també va fer pintures i frescos per al Museu del Louvre, el castell de Versalles i el Palau de Luxemburg.
És destacable el fresc dels pelegrins d'Emaús, obra pintada a la cera per François-Edouard Picot a l'església de Saint-Denys du Saint-Sacrement a París recentment restaurada. Alhora pintor d'història, retratista i pintor de gènere, François-Édouard Picot va ser més apreciat pels mèrits del seu ensenyament que no pas pel seu talent com a pintor.

## Alumnes

(llista no exhaustiva) Picot va tenir nombrosos alumnes, entre els quals:
* Paul Léon Aclocque,
* Theodor Aman,
* Charles-Alphonse-Paul Bellay, Premi de Roma
* Léon Belly,
* Jean-Achille Benouville,
* François-Léon Benouville,
* Étienne-Prosper Berne-Bellecour,
* William Bouguereau, Premi de Roma
* Guillaume-Charles Brun,
* Ulysse Butin,
* Alexandre Cabanel,
* Philip Hermogenes Calderon,
* Théophile-Narcisse Chauvel,
* Charles-Camille Chazal,
* Édouard Cibot, Georges Clairin,
* Félix-Auguste Clément,
* Charles-Alexandre Coëssin de la Fosse,
* Henri Coroenne,
* Victor-Gustave Cousin,
* Charles Alexandre Crauk,
* Gustave Droz,
* Charles-Antoine Flajoulot,
* Félix Giacomotti,
* Gustave Guillaumet,
* Léon Albert Hayon,
* Jean-Jacques Henner,
* Jozef Israëls,
* Auguste Leloir,
* Jules Eugène Lenepveu,
* Louis Hector Leroux,
* Émile Lévy,
* Henri-Léopold Lévy,
* Henry Stacy Marks,
* Gustave Moreau,
* Victor Mottez,
* Alphonse de Neuville,
* Léon Perrault,
* Isidore Pils,
* Claudius Popelin,
* Antoine Rivoulon,
* Édouard Sain,
* Elihu Vedder,
* Jean-Georges Vibert.

## Galeria d'imatges

* Retrat de Nicolas-Pierre Tiolier (v. 1817)
* 1827, L'Estudi i el Geni desvetllen l'antic Egipte a Grècia.
* Leda (1832)
* Guiu de Lusignan (v. 1843) Sales de les creuades, Castell de Versalles
* Conrad de Montferrat Sales de les creuades, Castell de Versalles

## Notes i referències

* ↑ «Union List of Artist Names (Getty Museum)» (en anglès). getty.edu.

## Enllaços externs

* (anglès) François-Édouard Picot sur Artcyclopedia
* (francès) François-Édouard Picot sur la Base Joconde
# Cerezo de Arriba

Cerezo de Arriba és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 |
| 201? | 240? | 196 | 185 | 208 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Bathyraja magellanica

Bathyraja magellanica és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba entre Xile i l'Argentina: l'Estret de Magallanes.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ishiyama R., 1958. Studies on the rajid fishes (Rajidae) found in the waters around Japan. J. Shimonoseki Coll. Fish. v. 7 (núms. 2-3). 191-394.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Philippi, R. A., 1902. Descripcion de cinco nuevas especies chilenas de l'ordre de los Plagióstomos. Anales de la Universidad de Chile v. 109: 303-315, 1 pl.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Menni, R.C. i L.O. Lucifora, 2007. Condrictios de la Argentina y Uruguay. ProBiota, FCNyM, UNLP, Serie Técnica-Didáctica, La Plata, l'Argentina, 11: 1-15.
* ↑ Cousseau, M.B., D.E. Figueroa, J.M. Díaz de Astarloa, E. Mabragaña i L.O. Lucifora, 2007. Rayas, chuchos y otros batoideos del atlántico sudoccidental :34°S-55°S. Mar del Plata: INIDEP, 2007 102 p.: ill.; 24 x 17 cm.
* ↑ Lloris, D. i J. Rucabado, 1991. Ictiofauna del canal Beagle (Tierra de Fuego), aspectos ecológicos y análisis biogeográfico. Publ. Espec. Inst. Esp. Oceanogr. 8, Madrid, l'Estat espanyol. 182 p.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB