OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mar tempestuós

Mar Tempestuós és una pintura sobre tela feta per Ramon Martí Alsina durant l'últim quart del segle xix i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 240 d'ençà que va ingressar l'any 1884, provinent la col·lecció privada de Víctor Balaguer i Cirera.

## Descripció

Marina en la qual un mar tempestuós ocupa el terç inferior de la composició, mentre que el cel ple de núvols de tempesta és en els dos terços superiors d'aquesta. Les ones i el cel són tractats amb un notable sentit èpic. Típic exemple de marina de Martí Alsina, que se centra en temes simples i naturals en la primera part de la seva trajectòria: paisatges, marines i retrats, temes que atreien la burgesia creixent. No està datada però és anterior a l'any d'obertura del Museu. Per les seves dimensions estem parlant d'un projecte ambiciós per part de l'artista que amb el seu dinamisme i la seva tècnica esbossada compagina modernitat i un caràcter agradós al públic.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció "Barcelona, 1825 =Ramon Martí Alsina, Barcelona, 1894. Tempestad en el Mar".

## Referències

* ↑ TRULLEN, 2001: p.115

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.
* Fontbona, Francesc; Manent, Ramon. El Paisatgisme a Catalunya. Barcelona: Destino, 1979. ISBN 84-233-1016-7.
* Boletín de la Biblioteca-Museo Balaguer. 1a época, no. 01, 26 oct. 1884, pàg. 6.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
# Marià Vila d'Abadal Vilaplana

Marià Vila d'Abadal i Vilaplana (Vic, Osona, 8 d'agost de 1921, Barcelona, 15 de desembre de 1988) fou un enginyer agrícola i polític català.

## Família

Marià Vila d'Abadal és fill del metge Lluís Vila i d'Abadal, membre d'Acció Catalana i un dels fundadors d'UDC i del Sindicat de Metges de Catalunya. És pare de Josep Maria Vila d'Abadal i Serra, que fou diputat per CiU i alcalde de Vic.
Alhora, és besnebot de Raimon d'Abadal i Calderó i de Joaquim Abadal i nebot valencià de Ramon d'Abadal i de Vinyals.

## Biografia

Va treballar com a professor de l'Escola d'Enginyeria Tècnica Agrícola de Barcelona i col·laborà en la resistència antifranquista militant a UDC. A les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 fou elegit diputat per CiU a la circumscripció de Barcelona. De 1980 a 1984 fou membre de la Comissió Mixta Diputacions-Generalitat de Catalunya, coordinador de la Subcomissió de Sanitat i Assistència Social i membre de les Subcomissions d'Agricultura i de Cultura del Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Els germans Vila d'Abadal es consagren com a protagonistes de l'actualitat política a aldia.cat, 31 de gener de 2010
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la I Legislatura p. 107
# Marià Vallès

Marià Vallès és el nom dels següents personatges:
* Marià Vallès i Isant (Manresa, 1830 – 1888), músic i compositor
* Marià Vallès i Vallès (Manresa, 1862 – Barcelona, 1919), advocat i propietari
# Marysville (Kansas)

Marysville és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 3.271 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marysville tenia 3.271 habitants, 1.437 habitatges, i 865 famílies. La densitat de població era de 387,4 habitants/km².
Dels 1.437 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,1% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 36,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.250 $ i la renda mediana per família de 40.427 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.065 $ mentre que les dones 18.063 $. La renda per capita de la població era de 19.196 $. Entorn del 5,7% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marysville (Pennsilvània)

Marysville és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del July 2008 tenia 2.425 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Marysville tenia 2.306 habitants, 1.027 habitatges, i 635 famílies. La densitat de població era de 372,5 habitants/km².
Dels 1.027 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 38,1% no eren unitats familiars. En el 31,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.446 $ i la renda mediana per família de 47.094 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.500 $ mentre que les dones 24.964 $. La renda per capita de la població era de 19.604 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Marysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maryville (Missouri)

Maryville és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2004 tenia 10.581 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maryville tenia 10.581 habitants, 3.913 habitatges, i 1.835 famílies. La densitat de població era de 812,2 habitants per km².
Dels 3.913 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,4% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 53,1% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14% tenia menys de 18 anys, un 41,4% entre 18 i 24, un 17,3% entre 25 i 44, un 14,8% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.043 $ i la renda mediana per família de 43.906 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.444 $ mentre que les dones 22.444 $. La renda per capita de la població era de 15.483 $. Entorn del 10,3% de les famílies i el 23,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Marie Podvalová

Marie Podvalová (5 de setembre de 1909 - 16 de maig de 1992) va ser un cantant d'òpera txeca que va tenir una llarga carrera al Teatre Nacional de Praga de 1936-1978. Fou una soprano dramàtica que va sobresortir en el repertori txec i que va obtenir un èxit particular per la seva interpretació de l'heroïna del títol a Libuše de Bedřich Smetana. La seva bellesa física i el seu talent dramàtic van sumar encara més per la seva gran popularitat entre el públic txec.

## Referències

* ↑ «Marie Biography at operissimo.com». Arxivat de l'original el 2018-12-09. [Consulta: 8 desembre 2018].
# Marc Valeri Lactucí Màxim

Marc Valeri Lactucí Màxim (en llatí Marcus Valerius M. F. M. N. Lactucinus Maximus) va ser un magistrat romà dels segles V i IV aC. Formava part de la gens Valèria, una antiga família romana d'origen Sabí.
Va ser elegit tribú amb potestat consular dues vegades: la primera l'any 398 aC i la segona el 395 aC.

## Referències

* ↑ T. Robert S. Broughton: The Magistrates Of The Roman Republic. Vol. 1: 509 B.C. - 100 B.C.. Cleveland/Ohio: Case Western Reserve University Press, 1951. Unveränderter Nachdruck 1968. (Philological Monographs. Hrsg. von der American Philological Association. Bd. 15, Teil 1), zum Jahre 398 v. Chr. siehe S. 85f., zum Jahre 395 v. Chr. siehe S. 89.
# Mas de Faro

El Mas de Faro és una important masia de l'antic nucli dels Masions, de l'antic terme de Fígols de Tremp, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Està situada a la part nord-oest dels Masions, a ran de la carretera C-1311, en el punt quilomètric 5,8. Té propera l'església romànica de Sant Salvador del Mas de Faro.
Es tracta d'una antiga masia composta per l'habitatge, corrals, paller, era, capella i cementiri. La masia, de planta quadrangular, consta de planta baixa, pis i golfes. Està construïda amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. Diverses obertures han estat tapiades i s'han fet reparacions amb material industrial: maons i ciment. A la planta baixa i al pis trobem unes gran obertures que formen una porxada. Al costat dret hi ha la porta adovellada que dona accés a la capella. A la clau de volta hi apareix la data 1700.

## Referències

* ↑ SALAZARMAURI I ROIG, Imma. "Anàlisi dels capítols matrimonials de la segona meitat del segle xviii i darreria del segle xix, d'un mas ribagorçà: el Mas de Faro". A: Collegats. Anuari del Centre d'Estudis del Pallars 1997, 7. Tremp: Centre d'Estudis del Pallars i Garsineu Edicions, 1997. ISBN 84-88294-64-6
* ↑ «Mas del Faro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Mas de Faro al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Marjana Gaponenko

Marjana Gaponenko (1981, Odessa, RSS d'Ucraïna) és una filòloga ucraïnesa. Va estudiar filologia alemanya. Després de passar algunes temporades a Cracòvia (Polònia) i a Dublín (Irlanda), ara (2015) viu entre Magúncia i Viena. Gaponenko escriu en alemany des que tenia 16 anys. El 2000 va debutar amb el llibre de poemes Wie tränenlose Ritter («Com cavallers sense llàgrimes»). El 2009 va ser premiada amb el guardó literari Frau Ava. La seva primera novel·la, Annuschka Blume, es va publicar el 2010 a l'editorial Residenz Verlag. El 2012, la prestigiosa editorial Suhrkamp Verlag li va publicar la segona novel·la Wer ist Martha? («Qui és Martha?»), guanyadora del premi austríac Alpha i de l'Adelbert von Chamisso de la Fundació Robert Bosch, que distingeix autors estrangers que escriuen en alemany.

## Referències

* ↑ «Marjana Gaponenko». Kosmopolis. [Consulta: 17 febrer 2015]. «CCCB via (CCBYSA via) OTRS»
# Marina Bru i Purón

Marina Bru i Purón (Lleó, 1928) és una periodista d'origen lleonès.
El 1954 va començar estudis de periodisme a Madrid i començà a treballar fent crítica cinematogràfica a Informaciones. El 1961 es va casar i va venir a viure a Barcelona.
Ha estat directora de les revistes Materiales i Noche y Día. Vinculada al PSC-PSOE, ha estat cap de premsa de l'Ajuntament de Sant Boi de Llobregat i directora de Ràdio Sant Boi (1989-1991), tinent d'alcalde de relacions institucionals i cooperació (1991-1995), i vicepresidenta del Consell Assessor de RTVE a Catalunya.
Ha col·laborat al Diari de Barcelona i a l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya. És presidenta de l'Associació per a les Nacions Unides i vicepresidenta del Consell Català del Moviment Europeu, ha contribuït sostingudament a l'extensió de les llibertats i a la consolidació del progrés col·lectiu. L'any 2002 l'Associació de Dones Periodistes de Catalunya li va atorgar el Premi Rosa del Desert per la seva trajectòria professional. El 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi i el 2007 va guanyar el Premi Especial Ciutat de Sant Boi.

## Referències

* ↑ Biografia a periodistes en temps difícils
* ↑ «Activitats. Guardons dels premis periodístics». Associació de Dones Periodistes de Catalunya. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ La periodista Marina Bru guanya el Premi Especial Ciutat de Sant Boi 2007 a vilaweb
# Mas del Sebrino

El Mas del Sebrino és un conjunt d'edificis del municipi del Molar (Priorat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un conjunt d'edificis compost per diferents cossos. El principal és de planta quadrada, bastit de maçoneria arrebossada, reforçada als angles i cobert per teulada a dues vessants. Té planta baixa i dos pisos. La façana principal és difícilment practicable a causa de la vegetació i disposa de porta i una finestra a la planta baixa, dues finestres i un rellotge de sol molt malmès. Al primer pis s'obren tres finestrelles al nivell de les golfes. L'entrada s'obre a una paret lateral, amb vuit finestres desigualment repartides.

## Història

L'actual mas del Sebrino fou bastit en la primera meitat del segle xviii, substituint l'antic mas d'en Bas, per Severí Argilaga. La nissaga s'ha perpetuat i encara avui s'exploten algunes parts d'aquella primitiva finca. A principis del segle xix el propietari reclamà totes les parceries i, posteriorment, procedí a parcel·lar les terres de secà, amb la qual cosa el gran predi es reduí i passà a tenir les dimensions actuals. Malgrat que actualment no s'hi viu, hom conserva terres en explotació i hi ha instal·lacions ramaderes en ús.

## Referències

* 1 2 «Mas del Sebrino». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2015].
# Mas del Senan

El Mas del Senan és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida del Matet.
És una de les hisendes importants de la zona. La casa és gran i probablement de finals del XIX. S'hi accedeix per la riera de la Beurada que li queda a uns 300 metres a l'oest-sud-oest. A la vora hi ha el Mas del Gilabert.

## Descripció

El mas és una construcció de planta rectangular i volum senzill, amb dues plantes d'alçada, i coberta amb terrat i torratxa d'accés acabada amb un altre terrat. El cos central és de tres plantes, amb una torratxa que dona accés a la coberta amb terrat. Davant de la façana principal hi ha un porxo amb terrat accessible des de la primera planta, coronat per una barana de balustres. Al darrere del mas s'hi annexa un cos de planta baixa, que fa de terrat, també accessible des de la primera planta. Tot plegat té una composició marcadament acadèmica. La façana principal és ostentosa i s'ordena amb eixos de simetria centrals, per la correcta posició dels buits de les finestres i balconeres de planta pis. Davant del mas hi ha una placeta i un caminal.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 556. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 53-54.
# Mas del Torres (Reus)

El Mas del Torres és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida d'Aigüesverds, al camí del Mas de Guardià. Se'l coneix també com a Mas Nou de Messies, i abans com a Mas de l'Argilaga.

## Descripció

El mas és un conjunt situat de forma lineal. La construcció principal és al centre, té planta rectangular i volum senzill, amb tres plantes d'alçada i una coberta amb teulada a dues aigües. Al costat esquerre, del cos principal, hi ha una ampliació del mas, amb dues plantes d'alçada i una coberta plana. Al costat dret, s'hi annexa un cobert de planta baixa, de forma gairebé quadrada. La façana del cos principal té una composició ordenada per un eix central, que passa per la porta d'accés i les finestres superiors. L'eix acaba al carener de la teulada. Les façanes dels cossos annexats, segueixen l'ordenació marcada per la façana principal. A la finca hi ha una bassa.
L'estat actual del mas i de la bassa, és bo. Davant del mas hi ha una placeta.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 592. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 197-198.
# Mas del Sepulcre

El Mas del Sepulcre és una masia situada al veïnat de les Olives del municipi de Peralada (Alt Empordà). És un edifici construït sobre les dependències d'un priorat de l'Orde del Sant Sepulcre de Jerusalem. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'antiga església del Sant Sepulcre és un temple d'una nau amb absis semicircular. El seu interior està dividit en planta i dos pisos. La part baixa serveix d'estable; el primer pis d'habitatge i la part superior de graner i terrabastall. En aquesta església hi observem dos tipus de construcció clarament diferenciats. L'absis i la part oriental de la nau pertanyen al romànic avançat. El seu aparell és de carreus ben escairats, que s'afileren a la perfecció. La volta del sector oriental de la nau és apuntada i seguida; conserva empremtes de l'encanyissat. L'arc triomfal és de punt rodó i la volta absidal és de quart d'esfera.
Al mur meridional de la nau hi ha una portalada de dos arcs de mig punt en degradació, llinda i timpà. En aquest mur i al centre de l'absis s'hi poden veure dues finestres de doble esqueixada i arcs de mig punt. A l'interior, a la part baixa de l'absis, hi ha un arc cec, de mig punt, quelcom desplaçat cap al sud respecte l'eix de l'edifici. L'extrem occidental de la nau, en uns sis metres de llargada té l'aparell cobert d'arrebossat, el qual sembla que és de pedruscall. El frontis, també amagat per parets tardanes, és d'observació difícil. Posseeix una porta d'un sol arc de mig punt adovellat. Aquest sector occidental de la nau que no és construït amb carreuada és cobert amb un tram d'embigat de fusta sostingut per un arc diafragma apuntat. En els esglaons d'accés a la porta del llenç de migdia hi ha un carreu que posseeix un relleu amb una creu grega inscrita amb un cercle.
Aquesta església presenta dues parts diferenciades, de diferent cronologia. El sector oriental de la nau, amb el seu absis semicircular, correspon a la construcció primitiva (segles XII-XIII), amb aparell de carreuada, volta apuntada, obertures d'arcs de mig punt, absis semicircular. El fragment de l'extrem oriental de la nau, cobert amb embigat de fusta, sobre un arc diafragma, ha de correspondre a una reforma d'època posterior, possiblement d'època gòtica.

## Història

Durant el segle xiii hi va residir una comunitat mixta, que depenia del priorat de Santa Anna de Barcelona, fins que l'any 1435, la comunitat barcelonina va vendre les propietats al covent dels Carmelites de Peralada, que va mantenir el culte al Sant Sepulcre fins a l'exclaustració, moment en què l'església de Sant Martí en va prendre el relleu.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas del Sepulcre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].

## Enllaços externs

* Monestirs de Catalunya
* Pobles de Catalunya
# María Altagarcía García Caceres

* «Maria Garcia» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Maria Garcia Sanchís».
María Altagarcía García Caceres (Concepción de la Vega, 10 d'agost de 1987) és una esportista dominicana que va competir en judo, guanyadora d'una medalla als Jocs Panamericans de 2007, i cinc medalles al Campionat Panamericà de Judo entre els anys 2004 i 2012.
Va participar en dos Jocs Olímpics d'Estiu els anys 2008 i 2012, la seva millor actuació va ser un novè lloc assolit a Londres 2012 en la categoria de –52 kg.

## Palmarès internacional

Jocs Panamericans :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2007 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 3 | –52 kg |
| Campionat Panamericà ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2004 | Illa de Margarita ( Veneçuela) | 3 | –52 kg |
| 2005 | Caguas ( Puerto Rico) | 2 | –52 kg |
| 2007 | Mont-real ( Canadà) | 2 | –52 kg |
| 2008 | Miami ( Estats Units) | 3 | –52 kg |
| 2012 | Mont-real ( Canadà) | 3 | –52 kg |

## Referències

* ↑ María García en Judoinside.com (anglès)
* ↑ María García Arxivat 2012-07-12 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)