OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elgeseter

Elgeseter és una zona de Trondheim, Noruega situada al sud-est del riu Nidelva, concretament al sud de Midtbyen, a l'est de Nidarø, a l'oest de Singsaker i nord de Lerkendal. El nom prové de Helgeseter, el nom del Priorat de Helgeseter, una abadia agustiniana situat a Elgeseter durant l'edat mitjana.
Elgeseter és el centre de la tecnologia de Trondheim, que alberga l'Hospital Universitari de Sant Olaf, la Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia i algunes facultats de la Universitat de Sør-Trøndelag. La zona es divideix en àrees de treballs intensius, en una sèrie d'empreses de tecnologia que es troba a Elgeseter. A més, hi ha alguns habitatges a la zona. A l'extrem sud d'Elgeseter hi ha l'estadi de l'equip noruec Rosenborg BK, el Lerkendal Stadion. Al nord d'Elgeseter hi ha Studentersamfundet, la casa de representació d'estudiants a Trondheim.
La zona és la que compta amb més mitjans de transport de Trondheim. Ja en l'edat mitjana hi havia un pont sobre el riu, i quan el primer ferrocarril de Trondheim, Trondhjem-Størenbanen va ser inaugurat el 1863. Des d'aquest pont s'ha transferit als cotxes l'any 1884, després als tramvies el 1913 i finalment el 1951 s'hi va construir l'actual pont d'Elgeseter. El tramvia de Trondheim tenia una línia a part, d'Elgeseterlinjen, que del 1913 fins al 1983 connectava el centre de la ciutat amb Elgeseter. La ruta europea E06 passa per Elgeseter.

## Referències

* ↑ Christiansen, Per R. Hus med hedersmerke (en noruec). Abril de 2009. Trondheim: Trondheim, Tapir, 2009, p. 119. ISBN 978-82-519-2475-7.
* ↑ Norsk stadnamnleksikon (en noruec), p. 99.
* ↑ Støren, Wilhelm K. Sted og navn i Trondheim (en noruec). Trondheim, Brun, 1983, p. 190. ISBN 82-7028-471-8.
# Elgin

«Elgin» té aquests significats:
* Toponímia:
** Elgin (Arizona)
** Elgin (Carolina del Sud)
** Elgin (comtat de Lancaster), concentració de població designada pel cens del Comtat de Lancaster (Carolina del Sud, EUA)
** Elgin (Dakota del Nord)
** Elgin (Iowa)
** Elgin (Kansas)
** Elgin (Minnesota)
** Elgin (Moray), ciutat catedralícia al Consell de Moray, a Escòcia
** Elgin (Nebraska)
** Elgin (Ohio)
** Elgin (Oklahoma)
** Elgin (Oregon)
** Elgin (Texas)
** South Elgin a Illinois
* Biografies:
** Horace Elgin Dodge (1868-1920), creador de la marca de cotxes Dodge
** Suzette Haden Elgin (1936-2015), poeta, feminista i escriptora estatunidenca de ciència-ficció
** Elgin Baylor, (1958-1971), jugador de bàsquet nord-americà
# Elmer Bennett

Elmer James Bennett (Evanston, Illinois, 13 de febrer de 1970) és un exjugador de bàsquet que jugava en la posició de base.

## Carrera esportiva

Bennett va ser triat en el Draft de 1992 per Atlanta Hawks en el lloc 38 de la 2a ronda. No obstant això, no va aconseguir un contracte NBA, de manera que va haver de foguejar-se en la CBA. La temporada 1996-97 va ser campió i MVP de la CBA amb l'Oklahoma City Cavalry. Després de passar per diferents equips tant de la CBA com de l'NBA va decidir començar la seva aventura europea.
En la temporada 1997-98, després de petites experiències en el bàsquet italià, Elmer Bennett recala a la Lliga ACB de la mà del TAU Vitòria, destacant ràpidament com un base ràpid i anotador. A Vitòria va guanyar dues copes del Rei i un títol de lliga. Va romandre a Espanya durant 11 temporades jugant també per al Reial Madrid (sent campió de lliga) i Joventut de Badalona (guanyant l'Eurocopa de la FIBA). Va destacar com un dels millors bases de la Lliga ACB a l'última década1 sent líder en assistències de la Lliga ACB durant cinc temporades, quatre d'elles de manera consecutiva (1998-2002). Transcorregudes tan sols 4 jornades de la temporada 2008-09, a les files del Cajasol, Bennett va anunciar la seva retirada als 38 anys.

## Referències

* ↑ «Elmer Bennet anuncia su retirada» (en castellà). Diario As, 21-10-2008 [Consulta: 4 juny 2018].

## Enllaços externs

* Elmer Bennett jugador a l'ACB
# Ausièla

Ausièla (francès Auzielle) és un municipi occità del Lauraguès en el Llenguadoc, situat en el departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Elkton (Dakota del Sud)

Elkton és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 677 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elkton tenia 677 habitants, 267 habitatges, i 185 famílies. La densitat de població era de 168,6 habitants per km².
Dels 267 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 27,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 20,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.667 $ i la renda mediana per família de 47.969 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.313 $ mentre que les dones 21.667 $. La renda per capita de la població era de 18.912 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elkton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Enrique Fernando Ortiz Moruno

Enrique Fernando Ortiz Moruno (Azuaga, 2 de juliol de 1977) és un exfutbolista extremeny, que ocupava la posició de migcampista.
Va començar a jugar a diversos equips d'Extremadura i Andalusia, com el CP Cacereño, l'Algeciras CF o el Motril CF. El 2004 fitxa pel Cadis CF, amb qui debuta a la Segona Divisió.
El migcampista ha estat una peça fonamental del conjunt gadità en la segona meitat de la dècada dels 2000. La temporada 05/06, que el Cádiz va jugar a primera divisió, va ser un dels jugadors més emprats en eixa temporada, amb 36 partits.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# BA.2.86

BA.2.86, coneguda també com a variant Pirola, és una subvariant òmicron del virus SARS-CoV-2, el qual és responsable del COVID-19. La BA.2.86 es distingeix per presentar més de trenta mutacions. Aquesta subvariant, detectada inicialment en una mostra a Dinamarca el 24 de juliol de 2023, és preocupant a causa del seu gran salt evolutiu, similar a l'aparició inicial de la variant Òmicron, més contagiosa però generalment menys virulenta. És una mutació de la variant BA.2, la qual, en si mateixa, és una mutació molt primerenca que va sorgir de la família. La BA.2.86 va ser designada com a variant sota vigilància per part de l'Organització Mundial de la Salut el 17 d'agost de 2023.

## Nomenclatura

Els mitjans de comunicació han utilitzat el nom col·loquial "pirola" per a descriure la variant. La Red Mundial de la Salut (que no s'ha de confondre amb l'Organització Mundial de la Salut) ha recomanat l'ús d'un nom de l'astronomia, donada l'àmplia gamma de noms en aquest camp. L'usuari de Twitter @JPWeiland va suggerir l'obscur asteroid joviano 1082 Pirola, "per la seua singularitat" i la possibilitat de canviar la nomenclatura a Pi o Rho si fos necessari.

## Referències

* ↑ «Resum de l'avaluació de riscos per a la sublinia BA.2.86 del SARS-CoV-2», 23-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* 1 2 Abdiel Sepúlveda. «COVID-19: Què es sap de la variant "Pirola" que l'OMS té sota vigilància?». El Universal, 07-09-2023.
* ↑ «Seguiment de les variants de SARS-CoV-2». Organització Mundial de la Salut, 17-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Aquesta darrera variant de la COVID podria ser la millor evitant la immunitat». Washington Post, 25-08-2023 [Consulta: 30 agost 2023].
* 1 2 «Variant del virus de la COVID altament mutada BA.2.86 que apareix en diversos països». CBC, 22-08-2023 [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ «Actualització Epidemiològica Setmanal de la COVID-19 (Edició 156 publicada el 17 d'agost de 2023)». Organització Mundial de la Salut, 17-08-2023. [Consulta: 30 agost 2023].
* ↑ Looi, Mun-Keat «Covid-19: Els científics alerten sobre la nova variant BA.2.86 "Pirola"» (en anglès). BMJ, 382, 24-08-2023, pàg. 1964. DOI: 10.1136/bmj.p1964. ISSN: 1756-1833. PMID: 37620014.
* ↑ «X de JP Weilland».
* ↑ «L'OMS està vigilant estretament una altra nova variant de la COVID-19, anomenada Pirola. Ací teniu el que sabem de la BA.2.86». ABC News, 20-08-2023.

## Enllaços externs

* Mapa de brots amb ubicacions de les primeres 23 mostres positives de manera cronològica.
# Assentament

* Per a altres significats, vegeu «assentament (física)».
Un assentament és el lloc on s'estableix una persona o una comunitat. El terme assentament pot fer referència a una entitat de població permanent o temporal en què les persones viuen o han viscut, sense ser específic quant a grandària, població o importància. Per tant, un assentament pot variar en grandària des d'un petit nombre d'habitatges agrupats a la més gran de les ciutats i àrees urbanitzades. El terme pot incloure llogarets, pobles i ciutats.
També pot referir-se al procés inicial a la colonització de terres, o les comunitats que en resulten; (vegeu: colon). En el context d'un territori ocupat, un assentament és una presència civil permanent protegida per militars.

## Vegeu també

* Assentament de tipus urbà
* Assentaments israelians
* Assentament indi
* Assentament espacial
* Assentaments antics a Turquia

## Referències

* ↑ «Assentament». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Enshin kaikan

Enshin kaikan (円心会館?) és un estil de full contact karate, fundat el 1988 per diferents dojos per karatekes de diferents països del món. L'enshin kaikan se centra molt en l'ús del tai sabaki, un sistema de tècniques que s'empren amb l'objectiu de convertir la força de l'oponent i l'impuls en contra el reposicionament de si mateix per a guanyar-lo.

## Tècnica

Les tècniques o kihon del enshin inclouen molts dels altres tipus de tècniques de karate, com puntades, cops de puny, cops, bloquejos i moviments defensius. No obstant això, a diferència de molts altres estils de karate, en l'enshin "també inclou: escombrats, agarraments, agarris i enderrocs que es poden trobar sovint en el judo, jiu-jitsu, i altres estils que inclouen el combat a terra.

## Bibliografia

* Ashihara, Hideyuki. Fighting Karate. Kodansha Ltd, 1985. ISBN 0-87011-742-4.
* Ashihara, Hideyuki. More Fighting Karate. Kodansha Ltd, 1989. ISBN 0-87011-872-2.
* Ninomiya, Joko; Ed Zorensky. Sabaki Method: Karate in the Inner Circle. Berkeley, California: Frog, Ltd, 1998. ISBN 1-883319-74-9.
* Ninomiya, Joko; Ed Zorensky. My Journey in Karate- The Sabaki Way. Berkeley, California: Frog, Ltd, 2000. ISBN 1-58394-017-0.
# Eleccions legislatives senegaleses de 2001

El 29 d'abril de 2001 es van celebrar eleccions legislatives al Senegal per a triar als membres de l'Assemblea Nacional. Van ser les primeres celebrades en virtut de la nova constitució aprovada en referèndum a l'inici de l'any. Després de la victòria d'Abdoulaye Wade en les eleccions presidencials de febrer-març de 2000, la Coalició Sopi, que inclou al Partit Democràtic Senegalès de Wade i els seus aliats, va obtenir una àmplia majoria.
Després de ser elegit president, Wade va entrar en una situació de cohabitació amb el Partit Socialista, que continuava tenint una aclaparadora majoria d'escons en l'Assemblea Nacional. Wade tenia prohibit constitucionalment dissoldre l'Assemblea Nacional i convocar noves eleccions parlamentàries, però va decidir revisar la Constitució i va dir que mentrestant no emprendria iniciatives polítiques. Com no pretenia promulgar noves lleis, no va necessitar arribar a un compromís amb l'Assemblea Nacional, que es va limitar a aprovar el pressupost i aixecar la sessió. El Partit Socialista no es va oposar als canvis constitucionals de Wade, que incloïen atorgar al president el dret a dissoldre l'Assemblea Nacional, i la nova constitució va ser aprovada sense problemes en un referèndum celebrat el gener de 2001. Wade va dissoldre llavors l'Assemblea Nacional i va convocar noves eleccions parlamentàries. La cambra alta del Parlament, el Senat, controlada pels socialistes, va ser abolida pel referèndum.
Encara que la constitució de gener de 2001 prohibia a Wade donar mítings durant la campanya electoral i a la Coalició Sopi no se li permetia utilitzar la seva foto en les paperetes, Wade va participar activament i destacada en la campanya de Sopi, la qual cosa li va valer les crítiques dels seus oponents. Wade va instar la població a votar a la Coalició Sopi per a poder governar eficaçment amb una majoria segura.

## Referències

* 1 2 Marina Ottaway, Democracy Challenged: The Rise of Semi-Authoritarianism (2003), Carnegie Endowment, pages 104–106.
# Eleccions legislatives sueques de 1924

Les eleccions legislatives sueques del 1924 es van celebrar el setembre de 1924. Els més votats foren els socialdemòcrates i Hjalmar Branting fou nomenat primer ministre de Suècia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de setembre de 1924 al Parlament suec
| Partits | Partits | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Suècia Socialdemokraterna | Hjalmar Branting | 749.542 | 41,1 | 104 | +11 |
| | Lliga Electoral General (Allmänna Valmansförbundet) | Arvid Lindman | 461.257 | 26,1 | 65 | +3 |
| | Partit Popular de Pensament Lliure (Frisinnade Folkpartiet) | Carl Gustaf Ekman | 224.212 | 13,0 | 29 | - |
| | Lliga Agrària (Bondeförbundet) | Johann Johansson | 190.403 | 10,8 | 23 | +2 |
| | Partit Liberal de Suècia Sveriges Liberala Parti | Eliel Löfgren | 74.378 | 3,9 | 4 | +4 |
| | Partit Comunista de Suècia Sveriges Kommunistiska Parti | Nils Flyg | 63.601 | 3,6 | 4 | -3 |
| | Partit Comunista de Suècia (Höglund) Sveriges Kommunistiska Parti (Höglund) | Zeth Höglund | 26.301 | 1,5 | 1 | +1 |
| | Total (participació 53,0%) | | 1.770.507 | 100,0 | 230 | |
| Font: Autoritat electoral sueca. |||||||
# Ernest Closson

Ernest Closson (Saint-Josse-ten-Noode, 12 de desembre de 1870 - Saint-Gilles, 21 de desembre de 1950) fou un musicòleg belga.
Va néixer a la família del llibreter Mathieu Jean Léonard Closson i la filla del farmacèutic Cécile Charlotte Flore Gripekoven. Des dels seus anys adolescents, s'havia centrat principalment en la musicologia mitjançant l'autoestudi. Es va fer més conegut com a conservador del Museu d'Instruments Musicals (MIM) de Brussel·les. Després de convertir-se en subcomissari el 1896 sota Victor-Charles Mahillon, el va succeir com a conservador el 1924. A causa de la manca de finançament, gairebé no es va fer cap manteniment i compra durant el seu regnat (1924-1936). El seu fill Hermann Closson el va succeir i es va enfrontar als mateixos problemes financers.
Ernest Closson va fer de professor d'història de la música al conservatori de Brussel·les (de 1912 a 1935) tenint entre els seus alumnes a André Sas Orchassal i, també al conservatori de Mons (de 1917 a 1935). També va ser crític de música a la categoria d'Indépendance Belge (1920-1940). A més, sota Charles Van den Borren, va ser vicepresident de la Société belge en musicologia des de 1946 fins a la seva mort el 1950.
Closson va publicar:
* Siegfried de Richard Wagner (Brussel·les, 1891) gràcies a una col·laboració amb el musical Le Guide dirigit pel estudiós de Wagner, Maurice Kufferath
* Edvard Grieg et la musique scandinave (París, 1892)
* Les concerts populaires de Bruxelles (Brussel·les, 1898)
* Les orígens légendaires de "Feuersnoth" de R. Strauss (Brussel·les, 1902)
* L'instrument de lusique comme document etnographique (Brussel·les, 1902)
* un Nocturn per a flauta i piano i el va dedicar a Adolphe Léonard (Gebr. Schott, Brussel·les)
* Chansons populaires des provinces belges (Schott, Brussel·les, 1905; i diverses reimpressions; també publicades a Leipzig) es van dividir en Chansons nacionals a partir dels Wilhelmus, els flamands de Chansons i els Valsons de Chansons.
* Les noëls wallons (Brussel·les, 1909 i reimprès el 1938)
* Le manuscrit dit des basses danses de la biblioteca de Bourgogne (Brussel·les, 1912)
* Notes sur la chansons popular i Belgique (Brussel·les, 1913)
* Les éléments d'esthétique musicale (Brussel·les, 1916, amb reimpressions)
* La facture des instruments de musique i Belgique (Brussel·les, 1935)
* Le lied néerlandais ancien dans ses accointances avec le lied popular allemand (Anvers, 1939)
* Histoire du piano (Història del piano), (Brussel·les, 1944 amb traducció anglesa el 1947)
* Odèllement Flamand dance Beethoven (sobre les influències de Mechelen de Ludwig van Beethoven) (Brussel·les, 1928 amb reimpressió el 1946 i traducció anglesa el 1936)
* Nombroses monografies incloent César Franck (Charleroi, 1923), Orlando di Lasso (Turnhout, 1919), André Grétry (Turnhout, 1920) i François-Auguste Gevaert (Brussel·les, 1929).

## Fonts

* Closson op IMLSP
* MIM
* Kruseman, pagina 188
* Closson op Bibliothèque nationale de France
* Closson op Worldcat.org
* Biographie Nationale, supplement V, (deel 33) kolom 159-163, Brussel, 1966
* Oxford Music Online
* Geboorteakte 687
# Asunción Fernández Izquierdo

Asunción Fernández Izquierdo (Sagunt, 2 de novembre de 1957) és una arqueòloga submarina valenciana i directora del Centre d'Arqueologia Subaquàtica de la Comunitat Valenciana des de la seua creació al febrer de 1997.
Asunción Fernández ha realitzat treballs d'investigació des de 1986 a 1997 i de 2005 a 2007, al Servei d'Investigacions Arqueològiques i Prehistòriques de la Diputació de Castelló, i entre els anys 2001 i 2004, fou la representant científica de la Direcció General de Patrimoni Artístic de Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana en el Projecte europeu ANSER, Anciennes Routes Maritimes Méditerranéennes del Programme Interreg III B Medocc. És membre del Comité de Seguiment del Pla Nacional de Protecció del Patrimoni Arqueològic Subaquàtic del Ministeri de Cultura i del Patronat del Museu Nacional d'Arqueologia Subaquàtica ARQVA de Cartagena.
Ha realitzat publicacions científiques en l'àmbit de l'arqueologia, el patrimoni i l'arqueologia subaquàtica, ha dirigit cursos de postgrau d'Arqueologia Subaquàtica i ha format part de comissions científiques de congressos d'arqueologia, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Bernat, Josep Manuel. La Tertúlia del Portal:1991-1995. Quatre anys de xarrades. Publicacions de la Universitat Jaume I, 1996. ISBN 978-84-8021-072-0.
* 1 2 «Asunción Fernández Izquierdo», 26-05-2017. Arxivat de l'original el 2020-10-27. [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ Mediterráneo, El Periódico. «Asunción Fernández, directora del Centro de Arqueología Subacuática» (en castellà). [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ Plaza, La Marina. «Una investigació reconstrueix la tragèdia d'una nau enfonsada a Dénia quan portava tropes de Felip II per conquerir Portugal», 23-07-2020. [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ «Asunción Fernández Izquierdo» (en castellà). [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ «Prácticas de arqueología en aguas de Xàbia – xabiaaldia – El periódico para xabieros con inquietudes» (en castellà). [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ «I Congreso de Arqueología Náutica y Subacuática Española» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-02-23. [Consulta: 17 agost 2020].
# Entrepà farcit

L'entrepa farcit (en anglès: pocket sandwich) és un sandvitx que és fa utilitzant una peça sola de pa plegat o buidat, com un pita, tortilla que es fa amb coent la massa amb el farciment ja a dins.
Els entrepans farcits poden ser de diversos tipus: fougasse, empanada, calzone, stromboli, pita, runza, etc. Els entrepans de pita es poden omplir amb els ingredients típics dels entrepans, de totes maneres alguns dels ingredients que s'hi posen han acabat identificant el propi menjar (per sinècdoque). Aquests inclouen: gyros, souvlaki, shawarma, döner kebab, falafel, etc.

## Referències

* ↑ «Shelf Stable Pocket SandwicheS | Wayback Machine» (PDF) (en anglès). US ARMY PUB, 24-12-2016. Arxivat de l'original el 2016-12-24. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «We Did a Chopped Competition Using KIND Products and This Is What Went Down» (en anglès americà), 15-03-2017. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «Shawarma Vs Gyro – What's The Difference?» (en anglès americà), 14-05-2020. [Consulta: 18 abril 2021].
# Serrat de Piconiller

El Serrat de Piconiller és un serrat de l'actual terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Espluga de Serra, de l'Alta Ribagorça). És a dir, el serrat pertany geogràficament a l'Alta Ribagorça i administrativament al Pallars Jussà.
Té el punt d'arrencada a prop de la Noguera Ribagorçana, just a llevant del Molí de Sopeira i al sud-oest de Miralles (Tremp). El punt culminant és just al sud de Miralles.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Gobiopsis quinquecincta

Gobiopsis quinquecincta és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental i a l'Índic.

## Referències

* ↑ Steindachner, F. 1861. Beiträge zur Kenntniss der Gobioiden. Sitzungsber. Math.-Naturwiss. Classe K. Akad. Wiss. Wien v. 42 (for 1860): 283-292, Pl. 1.
* ↑ «Gobiopsis quinquecincta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 437 p.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.