OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicia

Vicia és un gènere de plantes de la família Fabaceae.

## Distribució

Les plantes d'aquest gènere es presenten a les regions temperades de l'hemisferi nord i també a l'Amèrica del sud.

## Usos

L'única espècie del gènere Vicia conreada per consum humà és la fava (Vicia faba). Altres espècies es conreen com a plantes farratgeres per l'alimentació animal, com a gra o per incrementar el nivell d'humus del sòl un cop enterrades (adob verd). Aquest triple ús el té la veça, Vicia sativa.

## Taxonomia

En total hi ha unes 140 espècies del gènere Vicia. Les espècies presents als Països Catalans són:
* Vicia articulata
* Vicia bengalensis
* Vicia bifoliolata
* Vicia bithinica
* Vicia canescens
* Vicia cassubica
* Vicia cracca (tres subespècies)
* Vicia disperma
* Vicia ervilia
* Vicia faba
* Vicia hirsuta
* Vicia hybrida
* Vicia lutea
* Vicia melanops
* Vicia lathyroides
* Vicia narbonensis
* Vicia onobrychioides
* Vicia pannonica
* Vicia peregrina
* Vicia pyrenaica
* Vicia sativa (tres subespècies)
* Vicia sepium
* Vicia tenuifolia
* Vicia tetrasperma
* Vicia villosa (quatre subespècies)

### Altres espècies

Entre les altres espècies cal mencionar:
* Vicia cassubica
* Vicia dumetorum
* Vicia lathyroides
* Vicia oroboides
* Vicia orobus
* Vicia pisiformis
* Vicia sylvatica
* Vicia tenuissima
* Vicia unijuga

## Enllaços externs

* Vicia, 17 espècies cultivades
Viccionari
# Vicia bithynica

Vicia bithynica (l'epítet específic bithynica es refereix al nom antic de Turquia) és una espècie de veça. La seva distribució és latemediterrània des de l'est de Turquia fins a la Gran Bretanya, incloent els Països Catalans.
Es distingeix de les altres veces per tenir les flors amb l'estendard violeta i les ales i la carena blanques. És una herbàcia anual més o menys pubescent, enfiladissa de 10 a 50 cm de llargada amb els folíols mucronats. El seu llegum fa de 2,5-4 x 0,7-1 cm, pilós. d'un bru groguenc; 4-6 granes globuloses. Floreix entre abril i juny.
El seu hàbitat són llocs herbosos, conreus en terrenys principalment silicis però també en els calcaris. Principalment a les contrades mediterrànies de clima marítim ;ascendeix excepcionalment fins als 1000 m d'altitud en l'estatge montà.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Vicious Cycle Software

Vicious Cycle Software és una empresa desenvolupadora de videojocs ubicada a Chapel Hill, Carolina del Nord, EUA.

## Història

Vicious Cycle va ser creada el 2000 per Eric Peterson, Dave Ellis, Marc Racine i Wayne Harvey després dels acomiadaments a l'estudi de desenvolupament local de MicroProse (llavors era un estudi de Hasbro Interactive) va forçar als treballadors a trobar una altra feina. Ellis va marxar de l'empresa l'estiu del 2000, però va tornar el 2005 per agafar el lloc de dissenyador de videojoc. Racine va renunciar com a vice President i Director de Producció a la primavera del 2005 per dedicar-se a altres assumptes. Vicious Cycle va llançar diversos títols per les consoles PlayStation 2, Xbox, Nintendo GameCube i PlayStation Portable. Alguns dels futurs títols també poden estar per ordinador.
El 2005, Vicious Cycle va anunciar l'obertura de la subsidiària Monkey Bar Games. Monkey Bar Games serà dirigit per produir videojocs de totes les edats i així acostar-se a mercats de masses. Monkey Bar Games ha llançat videojocs amb llicències com per exemple el personatge Dora the Explorer i/o Curious George. També va ser llançat un videojoc a finals del 2006 per coincidir amb el llançament de la pel·lícula d'animació Flushed Away.
També el 2005, Vicious Cycle va anunciar el llançament del seu motor de videojoc anomenat Vicious Engine que és i serà útil per a videojocs de PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox, Xbox 360, PlayStation Portable, Nintendo GameCube, Wii, i PC.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Vicious Cycle Software Arxivat 2005-11-22 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc web oficial de Monkey Bar Games (anglès)
* Lloc web oficial de Vicious Engine (anglès)
* Vicious Cycle Software a MobyGames (anglès)
# Uyea

Uyea és una illa localitzada en l'arxipèlag de les Shetland, a Escòcia. L'illa està situada al sud d'Unst.
L'illa ocupa una superfície de 205 hectàrees i la seva altitud màxima sobre el nivell del mar és de 50 metres.
Uyea és coneguda per albergar un cairn de l'Edat de Bronze i una capella del segle xii dedicada a Olaf II.
Una altra illa més petita també anomenada Uyea està situada al nord-oest de la península septentrional de l'illa Mainland.

## Referències

* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
# Valantia muralis

Valantia muralis és una petita planta de la família de les rubiàcies originària de la conca del Mediterrani que creix en buits de roques, entre esquerdes de maçoneria i en arenals molt secs. És una planta rupícola de fins a 15 cm d'alçada, de tija suaument pubescent amb les fulles ovades i obtuses, peduncles i pedicels dotats d'una prominència en forma de banya, fruit amb una banya al dors replet de cerres corbades que li donen un característic aspecte i flors diminutes. El seu nombre cromosòmic és 2n = 18

## Referències

* ↑ Valantia muralis va ser descrita per Carl von Linné i publicat a Species Plantarum 2: 1051, l'any 1753, vegeu Valantia muralis a Trópicos
* ↑ «Valantia muralis». [Consulta: obra= Tela Botánica].
* ↑ Valantia muralis en PlantList/
* ↑ Bayer, E.; Buttler K.P., Finkenzeller X., Grau J.. Plantas del Mediterráneo. Barcelona:Blume, 1989. ISBN 84-7031-629-X.
* ↑ Chromosome numbers of vascular plants from Austria, Mallorca and Yugoslavia. Nilsson, O. & P. Lassen (1971) Bot. Not. 124: 270-276
# Variació

«Variació» té aquests significats:
* Variació genètica
* Variació total (nàutica)
* Variació (música), forma musical
* Variació lingüística és el diferent ús d'una mateixa llengua entre sectors de població diferents.
* Variació solar variació que esdevé en el Sol
* Variació estel·lar
* La variació dels animals i les plantes domesticades

## En Matemàtiques

* Variació (matemàtica), nom amb què es coneix a algunes parts del món un tipus particular de permutació
* Variacions (càlcul), en anàlisi matemàtica, la branca del càlcul que opera amb funcions de funcions.
* Coeficient de variació, paràmetre estadístic que mesura la dispersió d'una mostra o població estadística.
* Mètode de variació dels paràmetres, tècnica usada per resoldre certes equacions diferencials
# Victor Frederick Buckingham

Victor Frederick Buckingham, conegut també com a Vic Buckingham, fou un jugador i entrenador anglès de futbol.
Va néixer el 23 d'octubre del 1915 a Greenwich, Anglaterra, i morí el 26 de gener del 1995 a Chichester, Anglaterra.
A la seva etapa de futbolista va jugar durant catorze anys al Tottenham Hotspur FC de Londres, entre els anys 1935 i 1949. La seva posició era de migcampista i en total disputà 230 partits al seu club.
La seva etapa més destacada fou la d'entrenador. Inicià la seva trajectòria a alguns clubs amateurs anglesos, com el Pegasus F.C. i el Bradford Park Avenue. A la Premier League anglesa hi debutà amb el West Bromwich Albion. Posteriorment dirigí, als Països Baixos, l'Ajax d'Amsterdam on esdevingué un dels entrenadors més valorats. Va fer debutar al club en Johan Cruyff i fou un dels precursors de la filosofia del "futbol total" que practicaren, primer l'Ajax i després la selecció dels Països Baixos. Entre 1969 i 1971 va ser entrenador del FC Barcelona.

## Trajectòria esportiva

Com a jugador
* Tottenham Hotspur FC: 1935-1949, 204 partits (1 gol)
Com a entrenador
* Oxford University/Pegasus F.C.: 1950-1951
* Bradford Park Avenue: 1951-1953
* West Bromwich Albion FC: 1953-1959
* Ajax Amsterdam: 1959-1961
* Sheffield Wednesday FC: 1961-1964
* Ajax Amsterdam: 1964-1965
* Fulham FC: 1965-1968
* Ethnikos Piraeus: 1968-1969
* FC Barcelona: 1969-1971
* Sevilla FC: 1972
# Valaská Dubová

Valaská Dubová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.
# Valatie

Valatie és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.712 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valatie tenia 1.712 habitants, 584 habitatges, i 386 famílies. La densitat de població era de 537,4 habitants per km².
Dels 584 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 23,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.375 $ i la renda mediana per família de 51.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.500 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 16.650 $. Entorn del 8% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valatie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valatie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Villafrades de Campos

Villafrades de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 121 | 117 | 116 | 114 | 108 | 106 | 99 | 101 | 90 | 91 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Alfonso Gordaliza Ramos | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Alfonso Gordaliza Ramos | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Valbois

Valbois és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 112 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Valbois era de 112 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (12 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 66 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 62 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 47 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 4 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Valbois el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 72 persones, 51 eren actives i 21 eren inactives. De les 51 persones actives 48 estaven ocupades (26 homes i 22 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 21 persones inactives 9 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 3 d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 lampisteria.
L'any 2000 a Valbois hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Valbois a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Valbois a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gisela de Kerzenbroeck

Gisela de Kerzenbroeck (alemany: Gisela von Kerssenbrock) (Rulle, segle XIII - 10 de gener de 1300) o Gisela von Kerssenbrock va ser una monja a la ciutat alemanya de Rulle, que probablement va treballar la major part de la seva vida escrivint i il·lustrant manuscrits, a més de ser directora del cor.

## El Codex Gisle

Gisela de Kerzenbroeck està documentada només com la creadora del que ara es coneix com a Codex Gisle o "Gradual de Gisela von Kerssenbrock", un gradual fet per al convent cistercenc de Rulle, prop d'Osnabrück, a Westfàlia, i ara a Osnabrück. Les següents paraules estan inscrites en una charterhand del segle xiv sobre el primer foli:
| « | La venerable i devota verge Gisela de Kerzenbroeck va escriure, il·luminà, anotà, paginà i decorà amb lletres d'or i belles imatges aquest extraordinari llibre en la seva pròpia memòria, l'any del Senyor 1300. Que la seva ànima descansi en pau. Amén. | » |
Aquesta inscripció es va afegir després de la mort de Gisela, encara que possiblement un temps considerable després, a jutjar per l'estil del manuscrit.
El manuscrit conté 52 inicials historiades, dues de les quals inclouen retrats de Gisela, marcats amb titulus.

## Referències

* ↑ Smith, edited by Lesley; Taylor, Jane H.M.. Women and the book : assessing the visual evidence. 1st. Londres: British Library, 1997. ISBN 0712304983.
* ↑ Strange, A. Deutsche Malerei der Gotik, I, 1934.
* ↑ Jaeger «Die Heimat der Graduale der Gisela von Kerssenbrock». Osnabrucker Mitteilungen, 27, 1902, pàg. 301.
* ↑ Beer, 152-153
* ↑ Google books page for Oliver

## Bibliografia

* Beer, Ellen J., Gotische Buchmalerei: Literatur von 1945 bis 1961 (Fortsetzung und Schluß), Zeitschrift für Kunstgeschichte, Vol. 28, H. 1/2 (1965), pp. 134-158, Deutscher Kunstverlag GmbH, Munchen & Berlin, JSTOR
* Osnabruck, Gymnasium Carolinum und Bischofliches Generalvikariat, MS C. Dolfen, Codex Gisle (Berlin, 1926)
* R. Kroos, ‘Der Codex Gisle I. Forschungsbericht und Datierung’, Niederdeutsche Beitrage fur Kunstgeschichte, 12 (1973), pp. 117-34
# Evangeli gris

Evangeli gris és una novel·la de Vicenç Villatoro publicada el 1981 que va rebre el premi Sant Jordi de Novel·la. Amb pròleg de Joan Triadú, la primera edició del llibre va ser a cura d'Edicions Proa.
La novel·la se situa el segle xiv a l'Empordà. El jueu de Girona Maymó Cresques s'allunya de l'asfíxia de la seva família i comunitat. Tres anys després torna amb els seus i mor assassinat al call en un atac antisemita en l'avalot del 10 d'agost del 1391. Amb la paraula Evangeli al títol, l'autor pretén fer un paral·lelisme amb Jesús de Natzaret, ja que ambdós comencen la vida pública als 30 anys i moren tres anys després.
Aquesta va ser la primera novel·la de l'autor. La història jueva serà un tema recurrent en la seva obra.

## Referències

* ↑ Luis Urbez. Doce años de cultura española. Encuentro, 1 febrer 1989, p. 47–. ISBN 978-84-7490-221-1.
* ↑ Ramón Pla i Arxé; Pla i Arxé, Ramon Sammlung. L'Abadia de Montserrat, 2001, p. 65–67. ISBN 978-84-8415-248-4.
* ↑ Pere Joan i Tous; Heike Nottebaum El olivo y la espada: Estudios sobre el antisemitismo en España (siglos XVI--XX). Walter de Gruyter, 1 gener 2003, p. 516–. ISBN 978-3-11-092215-8.
# Henry (cràter lunar Apollo)

* No s'ha de confondre amb Henry (cràter), Henry Frères (cràter), o Henri (cràter).
Henry és el nom oficiós d'un cràter d'impacte de la cara visible de la Lluna, localitzat a la vall Taurus-Littrow, al peu de Sculptured Hills. Els astronautes Eugene Cernan i Harrison Schmitt van allunar al sud-oest d'aquest cràter el 1972, en el transcurs de la missió Apollo 17.
Henry es troba al nord-oest dels cràters Shakespeare i Van Serg, i a l'oest de Cochise. L'Estació Geològica 6 de la missió Apollo 17 es localitza al nord del cràter.

## Denominació

El nom del cràter és informal i no ha estat reconegut per la Unió Astronòmica Internacional (UAI), malgrat que gairebé totes les altres denominacions dins de la vall Taurus-Littrow utilitzades pels astronautes sí que ho han estat. Possiblement això s'hagi degut a que la UAI ja havia reconegut un cràter amb el nom d'Henry.
El cràter va ser batejat Henry pels astronautes commemorant el príncep portuguès Enric el Navegant.
* Mosaic que mostra el cràter Henry vist des de l'Estació Geològica 6. A més distància, el pendent del Massís Nord

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Henry Abramson

Henry Abramson (25 de juny de 1963) és un historiador nord-americà; té una doctorat en història jueva obtingut en la Universitat de Toronto Des de l'any 2006, és el degà d'Afers Acadèmics i Serveis Estudiantils al Touro College South Beach Miami. Actualment és el President Interí d'estudis judaics en la mateixa institució.
Henry Abramson és conegut per la seva erudició sobre la història dels jueus d'Europa. Va ser professor adjunt d'Història d'estudis jueus a la Florida Atlantic University de 2002 a 2006. També dicta conferències a les universitats d'Oxford, Cornell, Harvard i a la Universitat Hebrea de Jerusalem.

## Bibliografia

* A Prayer for the Government: Ukrainians and Jews in Revolutionary Times 1917-1920. Cambridge, Mass: Harvard University Press, 1999.
* Reading the Talmud, New York, NY: Feldheim, 2006.
* The Art of Hatred: Images of Intolerance in Florida Culture, Miami Beach, FL: Jewish Museum of Florida, 2001.

## Enllaços externs

* Presentació de Henry Abramson al web site del Touro College Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine.
# Hieró d'Atenes

Hieró d'Atenes (en llatí Hieron, en grec antic Ἱέρων) fou un polític atenenc, un dels Trenta Tirans establerts a Atenes el 404 aC. L'esmenta Xenofont, però no dona detalls de la seva biografia. Com d'altres membres dels Trenta Tirans, no era un personatges molt conegut.

## Referències

* ↑ 3.Hieron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 457
# Hieró de Siracusa

Hieró de Siracusa és el nom dels següents personatges:
Nom de dos governants de Siracusa:
* Hieró I de Siracusa, tirà 478 a 466 aC
* Hieró II de Siracusa, tira 275 a 270 aC, i rei del 270 al 215 aC
# Convent de Santa Clara de Puigcerdà

El convent de Santa Clara de Puigcerdà és un dels convents de Puigcerdà del qual no queden restes. Fou fundat el 1351 per Pere el Cerimoniós. El 1363, amb una butlla d'Urbà V, va obtenir els privilegis de l'Orde de Santa Clara. El 1550, però, ja era extingida. Per refundar-lo, l'any 1627 s'hi traslladaren tres monges des de Barcelona.
L'any 1793, durant la guerra amb França, les monges abandonaren el convent i es refugiaren a Barcelona. De l'obituari del convent de Santa Isabel de Barcelona en podem extreure el nom de dues: Maria Anna Puig, morta el 1795, i Gertrudis Pera de Tort, morta el 1812.
L'any 1840 encara eren visibles les ruïnes, ubicat a l'actual plaça de l'ajuntament. En Joan Trigall el descrivia així el 1603:
| « | Tiene un sitio apartado del poblado, aunque dentro de los muros a la parte de poniente, junto a una buena fuente que por ella se llama de las monjas. Este monasterio por su antigüedad se caía, por lo que la villa lo ha derribado todo y casi ya vuelto a edificarlo de nuevo desde sus fundamentos (...), han de hacer aún los claustros y muchas otras cosas... | » |
| — Joan Trigall, Cerdaña y Puigcerdá, 1603 |||

## Bibliografia

* BOSOM I ISERN, Sebastià. Puigcerdà. Quaderns de la revista de Girona. Girona: Diputació de Girona/Caixa de Girona, 1993, 96 pàgines.
* COLL, Jayme. Chronica Seráfica de la Santa Provincia de Cathaluña... Herederos de Juan Pablo y María Martí, Barcelona: 1738.
* FELIU DE LA PEÑA, Narciso. Anales de Cataluña y epílogo breve de los progresos.... Jayme Surià, Barcelona: 1709.
* SANAHUJA, Pedro. Historia de Seráfica Provincia de Cataluña. Ed. Seráfica. Barcelona: 1959.

## Referències

* ↑ «Monestir de Santa Clara de Puigcerdà». monestirs.cat.
* ↑ «Convent de Santa Clara». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Monestirs de Catalunya».
# Ghana Town

Ghana Town és un poble de Gàmbia, habitat per emigrants de Ghana, que tenen com a activitat principal la pesca de taurons a alta mar.
El poble té uns dos mil habitants, i està situat prop de Tanji, però està una mica allunyat de la costa. Prop del poble posen a assecar les restes dels taurons, que s'exporten a Ghana, ja que no tenen sortida al mercat local.
# Villaflor

Villaflor és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 193 | 175 | 172 | 148 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].