OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Álvaro Daniel Pereira Barragán

Álvaro Daniel Pereira Barragán (Montevideo, 28 de novembre de 1985) és un futbolista internacional uruguaià d'ascendència nigeriana. És centrecampista i el seu club actual és l'FC Porto.

## Palmarès

* Copa romanesa de futbol: 2009.
* Copa portuguesa de futbol: 2010.

## Internacional

El 19 de novembre de 2008, i sota la direcció tècnica del "Maestro" Óscar Washington Tabárez, es va produir el seu debut a la selecció absoluta. Va ser en un amistós contra França (0-0) a Saint Denis. També participà del partit següent (amistós contra Líbia l'11 de febrer de 2009, el qual acabà 3-2) i convertí el tercer gol. El seu debut oficial va ser el 28 de març del 2009, a l'Estadio Centenario (Montevideo) contra el Paraguai per l'11è partit de les Eliminatòries per al Mundial de Sud-àfrica de 2010.
El 31 de maig de 2014 va entrar a la llista definitiva de seleccionats per disputar la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil.

### Participació en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat | PJ (G) |
| Copa del Món de Futbol de 2010 | Sud-àfrica | | 2 (1) |

## Referències

* ↑ «Plantel definitivo para Brasil 2014» (en castellà). auf.org.uy, 31-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-31. [Consulta: 17 juny 2014].

## Enllaços externs

* Estadístiques de Pereira (francès)
Álvaro Pereira amb l'Uruguai - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2010
1 Muslera •
2 Lugano  •
3 Godín •
4 Fucile •
5 Gargano •
6 Victorino •
7 Cavani •
8 Eguren •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Á. Pereira •
12 Castillo •
13 W. S. Abreu G. •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Rios •
18 I. González •
19 Scotti •
20 A. Fernández •
21 S. Fernández •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa Amèrica de futbol 2011
1 Muslera •
2 Lugano •
3 Godín •
4 Coates •
5 Gargano •
6 Victorino •
7 C. Rodríguez •
8 Eguren •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Á. Pereira •
12 Castillo •
13 Abreu •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Ríos •
18 Hernández •
19 Scotti •
20 González •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez
Selecció de futbol de l'Uruguai – Copa del Món de futbol 2014
1 Muslera •
2 Lugano  •
3 Godín •
4 Fucile •
5 Gargano •
6 Á. Pereira •
7 Rodríguez •
8 Hernández •
9 Suárez •
10 Forlán •
11 Stuani •
12 Muñoz •
13 Giménez •
14 Lodeiro •
15 Pérez •
16 M. Pereira •
17 Arévalo Rios •
18 Ramírez •
19 Coates •
20 González •
21 Cavani •
22 Cáceres •
23 Silva •
Seleccionador: Tabárez :
# Museu Nacional d'Art Mikalojus Konstantinas Čiurlionis

El Museu Nacional d'Art Mikalojus Konstantinas Čiurlionis és un grup de museus ubicats a la ciutat de Kaunas, Lituània. Es dediquen, principalment, a l'exposició i publicació dels treballs del pintor i compositor lituà Mikalojus Konstantinas Čiurlionis (1875-1911).
El museu es va fundar el 1921, i va obrir una galeria temporal el 1925 amb el nom de Galeria temporal de M.K. Čiurlionis. Va ser nomenar «Museu de la Cultura Vytautas el Gran» el 1936 i va rebre el seu nom actual el 1944. L'any 1969 es va realitzar una ampliació del museu.
A més a més del treball i objectes de Čiurlionis, el museu conté una col·lecció d'art popular lituà dels segles xvii al xx, art egipci i objectes numismàtics. Entre aquest grup de museus s'inclou la Galeria d'art Mykolas Žilinskas, la Galeria Kaunas, Palau presidencial Kaunas, el Museu de Ceràmica, el Museu Memorial M. K. Čiurlionis, el Museu Žmuidzinavičius, la Casa de la família Galaune, el Museu Truikys i Marijona Rakauskaite, el Museu Juozas Zikaras, i la galeria Vytautas Kazimieras Jonynas.
El museu realitza exposicions, conferències i concerts a nivell internacional així com activitats educatives especials per a nens.
* Oficines del museu.
* Velers obra de Čiurlionis (1906)
* Adoració al sol obra de Čiurlionis (1909).
* Nou edifici per a exposicions del museu.

## Referències

* 1 2 «Mikalojus Konstantinas Ciurlionis National Art Museum» (en anglès). Lithuanian Museum Association. [Consulta: 23 juliol 2013].
# Rufus Isaacs

Rufus Isaacs és el nom dels següents personatges:
* Rufus Daniel Isaacs (1860-1935), advocat i polític britànic
* Rufus Philip Isaacs (1914-1981), matemàtic estatunidenc
* Rufus Isaacs, entomòleg estatunidenc
# Molí de Vent (el Perelló)

El Molí de Vent és una obra del Perelló (Baix Ebre) declarada Bé Cultural d'Interès Nacional.

## Descripció

Torre rodona, base d'un antic molí que va ser adaptada a usos militars.
Torre cilíndrica, amb accés allindat, la qual cosa fa suposar que ha estat modificat, està a més arran de terra i se li han obert vàries finestres. Les parets estan fetes amb aparell de pedra irregular no tenen cap senyal de merlets (que probablement no en tindria) ni mènsules. Sembla que l'han confós amb un pal de la llum.

## Referències

* 1 2 «Molí de Vent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Molí de Vent». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Perrott's Folly

Perrott's Folly, (referència SP047862), també conegut com "The Monument" (el monument) o "The Observatory" (l'observatori), és una torre de 29 metres d'alçada construïda el 1758. És un edifici de categoria II situat a l'àrea d'Edgbaston, a Birmingham (Regne Unit).

## Història

Va ser construït a Rotton Park per John Perrott el, el qual vivia a Belbroughton. La torre es troba per sobre de la zona residencial i empresarial.
Hi ha moltes històries que expliquen el motiu de la construcció d'aquesta torre. Una d'elles exposa que John Perrott volia poder observar les seves terres, i potser certs hostes. Una altra teoria afirma que l'objectiu era observar animals per caçar. També s'explica que podria haver construït la torre per poder veure la tomba de la seva muller, situada a 15 milles de distància.
Entre 1884 i 1979, la torre va ser utilitzada com a estació per enregistrar el temps per part del Birmingham and Midland Institute. El 1966 el departament de geografia de la Universitat de Birmingham va retirar tot el material de l'observatori quan les operacions es van transferir al campus principal.
S'ha suggerit, però no provat del tot, que les torres de Perrott's Folly i Edgbaston Waterworks podrien haver influenciat les referències a les dues torres a les obres de J. R. R. Tolkien, el qual va viure a la zona quan era petit.

## Referències

* ↑ «J. R. R. Tolkien». birmingham.gov.uk, 31-05-2007. Arxivat de l'original el 2007-06-07. [Consulta: 26 agost 2007].
* ↑ «Tolkien's Birmingham». VirtualBrum. Arxivat de l'original el 2013-04-11. [Consulta: 6 març 2013].
* A Guide to the Buildings of Birmingham, Peter Leather, ISBN 0-7524-2475-0
* Plantilla:IoE
* Plantilla:EHbarName

## Enllaços externs

* http://www.follyproject.org/ Arxivat 2018-01-09 a Wayback Machine.
# Barbara Sass

Barbara Sass-Zdort (14 d'octubre de 1936 – 2 d'abril de 2015) va ser una guionista i directora de cinema/escena polonesa. El 1975 es va graduar a l'Escola Nacional de Cinema de Łódź. Estava casada amb el director de fotografia Wiesław Zdort. Mare del famós advocat polonès Pawel Zdort (Weil, Gotshal & Manges LPP i Rymarz Zdort) i del periodista Dominik Zdort (TVP).

## Premis

Va rebre nombrosos premis, inclòs el Premi FIPRESCI (1980,1996), Premi al millor director debut al Festival de cinema polonès (1980), i el Premi Krzysztof Kieślowski Beyond Borders a la millor pel·lícula al Festival de Cinema Polonès de Nova York (2012). Nominada al Globus de Cristall per Temptation (Pokuszene) al Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary el 1996.

## Filmografia selecta

* 1980 – Bez miłości
* 1981 – Debiutantka
* 1982 – Krzyk
* 1990 - Historia niemoralna
* 1993 – Pajęczarki
* 1995 – Pokuszenie
* 1999 – Jak narkotyk
* 2011 – W imieniu diabła

## Referències

* ↑ Nie żyje Barbara Sass Arxivat 2015-04-05 a Wayback Machine. a Wirtualna Polska (polonès)
* ↑ Barbara Sass at the Internet Polish Movie Database (polonès)
* ↑ Laureates in 1980 Arxivat 2015-02-19 a Wayback Machine. – Polish Film Festival (polonès)
* ↑ Laureates in 1980 – Polish Film Festival at the IMDb
* ↑ Film archive Arxivat 2015-04-06 a Wayback Machine. – Karlovy Vary IFF

## Enllaços externs

* Barbara Sass profile a l'Acadèmia de Cinema Polonesa
# Neobola bredoi

Neobola bredoi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Albert.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Howes, G.J., 1984. A review of the anatomy, taxonomy, phylogeny and biogeography of the African neoboline cyprinid fishes. Bull. Br. Mus. nat. Hist. (Zool.) 47(3):151-185.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nematabramis

Nematabramis és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Nematabramis alestes (Seale & Bean, 1907)
* Nematabramis borneensis (Inger & Chin, 1962)
* Nematabramis everetti (Boulenger, 1894)
* Nematabramis steindachneri (Popta, 1905)
* Nematabramis verecundus (Herre, 1924)

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* FishBase (anglès)
# Salònia

Salònia (en llatí Salonia) era una dama romana. Va ser la segona dona de Marc Porci Cató Censorí el censor. Era filla d'un escriba i client del seu pare.
Tenia 18 anys quan va seduir fàcilment al censor, ja gran però encara vigorós. El seu fill va rebre el nom de Marc Porci Cató Salonià i va ser l'avi de Cató d'Útica. Jeroni d'Estridó diu que la segona de Cató es deia Actòria Paula, però és, amb força certesa, un error del copista que es va confondre amb Emília Paula, la dona del seu fill.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 699.
# Krassimir Guenchev Balakov

Krassimir Balakov (en búlgar: Красимир Балъков) (Veliko Tarnovo, 29 de març, 1966) és un exfutbolista i actual entrenador de futbol búlgar.
Pel que fa a clubs, Balakov destacà a l'Sporting de Lisboa (una copa de portugal el 1994/95) i al VfB Stuttgart (dues copes Intertoto el 2000 i 2002 i una copa alemanya el 1997).
Amb la selecció búlgara diputà els Mundials de 1994 i 1998, i fou peça clau per a la quarta posició de la selecció el 1994. També disputà l'Eurocopa 1996. És considerat un dels millors futbolistes de la història del país.
L'any 2006 esdevingué primer entrenador del Grasshopper-Club Zürich i el 2007 del FC St. Gallen.

## Referències

* ↑ (alemany) "Krassimir Balakov neuer Cheftrainer" Arxivat 2008-02-14 a Wayback Machine., fcsg.ch, consultat el 29 d'octubre, 2007.
# Phyllodytes wuchereri

Phyllodytes wuchereri és una espècie de granota endèmica del Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Trefaut Rodrigues, M. 2006. Phyllodytes wuchereri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 6 de gener de 2008.
# Xayban Àhmad ibn Tulun

Abu-l-Munàqib Xayban Àhmad ibn Tulun (àrab: أبو المناقب شيبان أحمد بن طولون, Abū l-Munāqib Xaybān Aḥmad ibn Ṭūlūn), més conegut com a Xayban Àhmad ibn Tulun (segle x), emir tulúnida d'Egipte, durant uns pocs dies de l'any 904, fins que el califa abbàssida va recuperar el control de la província díscola.

## Enllaços externs

* الطولونيون/بنو طولون من قبل العباسيين (àrab)
# Çağla Kubat

Çağla Kubat (Esmirna, 16 de novembre de 1979), és una model, windsurfista i nedadora turca. Va quedar en segon lloc a Miss Turquia i fou representant de Turquia a Miss Univers el 2002. És enginyera mecànica d'İTÜ i ha treballat com a model i actriu de televisió. És membre de la selecció turca de surf de vela.
Guanyadora del Campionat d'Europa d'Eslàlom femení FIAC 2008, Kubat va quedar en tercer lloc en la Copa del Món de 2012 i la quarta el 2013 al PWA Eslàlom femení World Tour. Kubat també ha guanyat la Copa Nacional d'Eslàlom turc vuit vegades.
En una enquesta de 2016 va ser escollida la esportista més estimada de Turquia, juntament amb la tenista Çağla Büyükakçay.
Casada amb el surfista estatunidenc Jimmy Diaz des del 20 de setembre de 2013, és mare d'una filla, Selin Diaz.

## Referències

* ↑ «Çağla Kubat» (en turc). Sabah [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ «Çağla Kubat: "Haylazlı Plajının Gelişeceğine İnanıyorum"» (en turc), 13-07-2015. [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ «RÜZGARIN KIZI ÇAĞLA KUBAT BİZLERLE» (en turc). Istanbulkoleji [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/cagla-kubat-ilk-3u-hedefliyor-29759721
* ↑ http://www.dailysabah.com/sports/2015/08/17/rising-tide-of-turkish-windsurfing
* ↑ http://www.karar.com/spor-haberleri/en-sevilen-kadin-sporcular-cagla-buyukakcay-ve-cagla-kubat-130574
* ↑ http://kelebekgaleri.hurriyet.com.tr/galeridetay/73545/2368/3/cagla-kubat-evlendi-2013
* ↑ http://www.milliyet.com.tr/cagla-kubat-evlendi/gundem/detay/1766748/default.htm
# Ràbia

* No s'ha de confondre amb Rabia.
«Ràbia» té aquests significats:
* Ràbia (malaltia), afecció que afecta diversos mamífers entre ells les persones
* Virus de la ràbia, virus neurotròpic que causa la ràbia una malaltia mortal en diversos animals inclosos els humans
* Ràbia, gran ira o enuig
* Ràbia (pel·lícula), pel·lícula dirigida per David Cronenberg, estrenada el 1977
# Miquel Massot

* Per a altres significats, vegeu «Miquel Massot i Tetas».
Miquel Massot (Peralada, ? - Peralada, 17 d'octubre de 1462) fou un frare dels carmelites calçats, escriptor català en llengua llatina. Doctor teòleg i batxiller en ambdós drets. Fou prior del convent del Carme de Peralada des de 1430 a 1450, així com a partir de 1452. El 1445 comprà l'església i la casa del Sant Sepulcre de Peralada al prior i a la col·legiata de Santa Anna de Barcelona, amb l'aprovació de l'abat de Vilabertran. Segons Torres Amat, en un antic necrologi del convent es llegeix:
    Anniuersarium R. Magistri Michaelis Massoti in sacra pagina doctoris peritissimi et in decretis Baccalaue famossissimi; huius conuentius filii, qui obiit in conuentu praesenti anno Domini 1462 et 17 mensis octobris, qui dimisit librariae multos libros sermonum quos ipse compilauerat et quosdam alios libros iuris, et pro seruitio Ecclesiae ordinale et unum psalterium etc. Orate deum pro eo.

## Obres

* Sermones
* Va copiar el Tractatus de haeresi et de infidelium incredulitate et horum criminum iudice de Felip Ribot (manuscrit 583 de la Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* ↑ Es pot interpretar, que en tant que religiós, era dret canònic i dret civil, formació habitual entre els religiosos de l'època.
* ↑ Mariàngela Vilallonga, La literatura llatina a Catalunya al segle xv. Repertori bio-bibliogràfic, 1993, ISBN 978-84-7256-930-0).
* ↑ Torres i Amat, Fèlix. Memorias para ayudar a formar un diccionario crítico de los escritores catalanes y dar alguna idea de la antigua y moderna literatura de Cataluña (en castellà). Barcelona: Imprenta de J. Verdaguer, 1836, p. 411 [Consulta: 4 octubre 2013].
# Sonata per a violí i piano (Ravel)

La Sonata per a violí i piano és una peça composta per Maurice Ravel entre 1922 i 1927. S'estrenà el 30 de maig de 1927 a la Sala Érard de París, amb George Enescu, al violí, i el mateix Ravel al piano.
Aquesta és l'última peça de música de cambra del compositor. La dedicà a Hélène Jourdan-Morhange, violinista i amiga del músic, però no la va poder crear a l'estrena per problemes de reumatisme. La gènesi inusualment llarga (cinc anys) no té una explicació clara: Ravel va dir que necessitava tot aquest temps per "eliminar notes innecessàries". Es refereix, en un altre text, que el violí semblava "substancialment incompatibles" amb el piano.
Consta de tres moviments i la seva execució dura uns quinze minuts. El segon moviment, Blues, reflecteix el gust del músic per la música americana, que va ser confirmat durant la seva estada als Estats Units i en la qual va visitar diversos clubs nocturns a Nova York amb especial George Gershwin. El tercer moviment és especialment virtuós en la seva part de violí.

## Moviments

* Allegretto
* Blues
* Perpetuum Mobile
# Lo Palaut

Lo Palaut és un indret de camps de conreu, actualment parcialment abandonats, del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat a ponent de Serradell, al nord del Camí de Can Llebrer. És a llevant de lo Seix, al nord-oest de Llinars i al sud de les Roques de la Bou.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Édouard Niermans

Édouard Niermans és un director, actor i guionista francès, nascut el 10 de novembre de 1943 a París.

## Biografia

Va passar la seva infància i adolescència internat amb els jesuites (que van inspirar la seva pel·lícula Anthracite), de jove adult, va entrar a la competició. de l'IDHEC però aquest es cancel·la a causa del maig de 1968.
Va ser destacat dues vegades a Canes, primer al 29è Festival Internacional de Cinema de Canes de 1976, amb el curtmetratge La Syncope i al 45è Festival Internacional de Cinema de Canes de 1992 per El retorn de Casanova. En cap de les dues ocasions obtindria cap premi. Però ho va compensar a la VIII edició de la Mostra de València, on va guanyar la Palmera d'Or per Poussière d'ange.
Quan va començar, va treballar al cinema, abans de dedicar-se principalment a la televisió.

## Filmografia
### Director

* 1976 : La Syncope
* 1980 : Anthracite
* 1984 : Série noire, episodi : L'ennemi public n° 2 (TV)
* 1987 : L'Heure Simenon, episodi : Les Demoiselles de Concarneau (TV)
* 1987 : Poussière d'ange
* 1990 : La Femme et le Pantin
* 1992 : Le Retour de Casanova
* 1995 : Le Blanc à lunettes (TV)
* 1997 : Pardaillan (TV)
* 1998 : L'Enfant des terres blondes (TV)
* 1999 : Premier de cordée (TV)
* 2002 : Sauveur Giordano, episodi : Noces de papier (TV)
* 2005 : Marc Eliot, episodis : C'est votre enfant i Tant qu'il y aura des flics (TV)
* 2007 : Le Septième Juré (TV)
* 2010 : La Marquise des ombres (TV)

### Actor

* 1970 : Les Jambes en l'air de Jean Dewever
* 1971 : Ça n'arrive qu'aux autres de Nadine Trintignant
* 1973 : Molière pour rire et pour pleurer de Marcel Camus (telenovel·la)
* 1973 : Lucien Leuwen, telefilm de Claude Autant-Lara
* 1974 : Les Fargeot de Patrick Saglio
* 1975 : Paul Gauguin de Roger Pigaut
* 1976 : Une femme fidèle de Roger Vadim
* 1977 : Fire in the Water de Peter Whitehead

### Ajudant de director

* 1969 : Money-Money de José Varela

## Teatre

* 1966 : À Memphis il y a un homme d'une force prodigieuse de Jean Audureau, dirigida per Antoine Bourseiller, Festival du Marais

## Referències

* ↑ Édouard Niermans a unifrance.org
* ↑ «Official Selection 1976: All the Selection». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 26 desembre 2013.
* ↑ «Festival de Cannes: The Return of Casanova». festival-cannes.com. [Consulta: 15 agost 2009].
* ↑ La película francesa 'Poussière d'ange' obtiene el primer premio del festival, El País, 18 d'octubre de 1987
# Nectophrynoides minutus

Nectophrynoides minutus és una espècie d'amfibi que viu a Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Loader, S., Poynton, J.C. &Howell, K. 2004. Nectophrynoides minutus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Ràbia Positiva

Ràbia Positiva va ser un grup de hardcore punk nascut a mitjans de 1993 al barri de Sants de Barcelona.
Al llarg de la seva trajectòria musical, Ràbia Positiva es va caracteritzar per l'energia de les seves actuacions en directe i per l'activisme i el compromís amb els moviments socials, emprant la música «com a missatge i eina de transformació social».

## Membres

* David Vázquez: veu
* Kike Guia: bateria
* Pere Altisench: guitarra
* Gregor Barba: guitarra
* Ramon Campa: baix

## Discografia
### Àlbums

* 1995 - La voz de la discordia (maqueta, Tralla Records)
* 1998 - Tiempo al tiempo (Tralla Records)
* 2000 - A volar! (Tralla Records)
* 2002 - Paraules (Propaganda pel fet!)
* 2005 - Un altre camí (Propaganda pel fet!)
* 2009 - Una cançoneta i mo n'anem (EP, Carnús Records)

### Compartits

* 1994: ... la Tràskula zine K7
* 1997: Continuem avançant (El Oso Yonki et al., CSOA Hamsa)
* 2005: ¡Ahora y siempre! (amb DeCore)
* 2007: La lluita continua (Habeas Corpus et al., A Les Trinxeres)

### Compilacions

* 2008 - Sentiment, compromís i acció! (Kasba Music)

## Referències

* ↑ «Entrevista a Ràbia Positiva». Ràdio Calella Televisió. [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ «Ràbia Positiva - Biografía». Prosineck. [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ «Canzoni contro la guerra - Ràbia Positiva». [Consulta: 10 setembre 2021].
* ↑ Cruz, Nando. «Vint anys de lluita». El Periódico, 14-05-2017. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ Fo, Jordian. «Escribir canciones significaba una auténtica válvula de escape en mi día a día» (en castellà). Science of Noise, 23-10-2021. [Consulta: 4 novembre 2021].
* ↑ «Ràbia Positiva: Hardcore de barri» (en castellà). Mondo Sonoro, 12-12-2000. [Consulta: 15 juny 2018].

## Enllaços externs

* Documental sobre Ràbia Positiva: Sentiment, compromís i acció! (Daniel Camon, 2008)
# Societat la Nova Amistat

La Societat la Nova Amistat és una obra de la Canonja (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres construït a principis del segle xx. Consta de planta baixa i dos pisos, el segon és una addició posterior, com es veu per les proporcions donades a les finestres. Cal destacar les llindes de les obertures.
La distribució de l'alçat està definida per les tres obertures. Al pis principal una balconada que agafa totes les obertures. El coronament de l'edifici és amb cornisa i un ampit. Els baixos tenen una porta central i dues finestres. Cal destacar la distribució de l'espai interior.

## Referències

* 1 2 «Societat la Nova Amistat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 23 agost 2021].