OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Veľké Orvište

Veľké Orvište és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1113.
# Fernando Marcos Santiago

Fernando Marcos Santiago (Felanitx, 4 de desembre de 1968) és un exfutbolista mallorquí, que ocupava la posició de porter.

## Trajectòria

Va debutar al futbol professional amb el RCD Mallorca, jugant dos partits a la temporada 1988-89 a Segona divisió. Durant la temporada 1990-1991 jugà a l'Orihuela CF.
Va destacar a principis de la dècada dels 90 al militar en primera divisió amb l'Albacete Balompié, sobretot la temporada 95/96, en la qual va jugar 25 partits. L'estiu de 1996 fitxa pel Racing de Santander on roman tres anys a l'ombra de Ceballos.
Posteriorment, jugaria en Segona Divisió amb el Polideportivo Ejido.

## Referències

* 1 2 3 4 «Estadístiques de Fernando Marcos». bdfutbol.com. [Consulta: 30 gener 2013].
* ↑ «´La presión que tiene el Albacete por subir va a jugar a favor del Orihuela´». diarioinformacion.com, 17-05-2012. [Consulta: 30 gener 2013].
# Magnum

El Magnum® és una gamma de gelats de la marca multinacional Unilever, que es presenta amb noms de marca diferents a cada país. A l'Estat Espanyol i Andorra, els gelats Magnum pertanyen al grup Frigo, a Itàlia al grup Algida, i a França al grup Miko.
El gelat Magnum neix l'any 1989 com a gelat de vainilla cobert de xocolata amb llet. Tres anys després, en neix la versió amb ametlles, seguida de les diverses versions que n'existeixen actualment.
# Merhawi Kudus

Merhawi Kudus Ghebremedhin (Asmara, 23 de gener de 1994) és un ciclista eritreu, professional des del 2014. En el seu palmarès destaca el Tour de Rwanda de 2019. Va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2020.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda
* 2013
** 1r a la Freccia dei Vini
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Eritrea
* 2015
** Campió d'Àfrica de contrarellotge per equips, amb Mekseb Debesay, Natnael Berhane i Daniel Teklehaimanot
** Campió d'Àfrica sub-23 en contrarellotge
** Campió d'Eritrea sub-23 en contrarellotge
* 2019
** 1r al Tour de Rwanda i vencedor de 2 etapes
* 2021
** Campió d'Eritrea en contrarellotge
* 2022
** Campió d'Eritrea en ruta
* 2024
** 1r al Tour de l'Ijen i vencedor d'una etapa

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2014. 92è de la classificació general
* 2016. 38è de la classificació general
* 2017. Abandona (7a etapa)
* 2018. 31è de la classificació general
* 2020. 58è de la classificació general
* 2022. 79è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2015. 84è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2016. 37è de la classificació general
* 2022. 61è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Cycling Road KUDUS Merhawi» (en anglès americà). Tokyo 2020 Olympics. Tokyo Organising Committee of the Olympic and Paralympic Games. Arxivat de l'original el 2021-08-08. [Consulta: 8 agost 2021].
* ↑ «Merhawi Kudus, ciclista eritreo del Astana Pro Team» (en castellà). [Consulta: 26 agost 2024].
* ↑ «Olympedia – Merhawi Kudus». [Consulta: 26 agost 2024].

## Enllçaos externs

* Fitxa a cyclingarchives.com
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats
# Hamid (nom)

Hamid és un nom masculí àrab (àrab: حميد, Ḥamīd) que literalment significa ‘lloable’, ‘digne d'agraïment’, ‘meritori’, o també ‘celebrat’, ‘famós', Si bé Hamid és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Hameed. Aquest nom també el duen molts musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Transcrit en caràcters llatins pot confondre's amb Hàmid.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.
Vegeu també Abd-al-Hamid.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "حمد". ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Suryavarman II

Suryavarman II (en khmer ព្រះបាទសូរ្យវរ្ម័នទី២) va ser rei de l'Imperi Khmer durant el període de 1113 a 1145 o 1150. És recordat per haver estat un reformador i constructor religiós de temples. Era fill de Ksitindradity i Narendralakshmi.
Sota el seu regnat es va construir el temple d'Angkor Vat, l'estructura religiosa més gran del món. Suryavarman II va derrotar els pretendents rivals al tron, Harshavarman III i Dharanindravarman I, i va establir un govern únic a Cambodja que uní el país després de més de cinquanta anys de malestar. Va ser coronat formalment el 1113 amb la presència del seu gurú, el savi Divakarapandita.
Suryavarman II fou un reformador religiós que va barrejar els cultes de Vixnu i Xiva, déus hindús suprems, i va promulgar el vixnuisme com la religió oficial, encara més que el budisme, que havia prosperat breument sota el regnat dels seus precursors. La construcció d'Angkor Vat, dedicat a Vixnu, es va iniciar l'any del regnat de Suryavarman i no va ser acabat fins després de la seva defunció.

## Enllaços externs

* Llistat dels reis khmers Arxivat 2012-09-14 a Wayback Machine. (anglès)
| Precedit per: Dharanindravarman I | Suryavarman II Emperador khmer 1113–1145 o 1150 | Succeït per: Dharanindravarman II |
# Veľké Kostoľany

Veľké Kostoľany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1209.
# Ľubiša

Ľubiša és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1410.
# Felix Maria Davídek

Félix María Davidek (21 de gener de 1921 - 18 d'agost de 1988) va ser un bisbe de l'Església Catòlica Romana. Va néixer a Chrlice en el que avui és la República Txeca. Va ser ordenat sacerdot el 29 de juny de 1945 a la diòcesi de Brno i fou arrestat per la policia secreta txeca i fet pres des de 1950 fins a 1964. Va ser ordenat bisbe en secret pel seu homònim Jan Blaha, va recórrer als privilegis pontificis concedits als bisbes en els països comunistes, el 29 d'octubre de 1967, va rebre la missió de pastor de l'Església clandestina a la Txecoslovàquia comunista. Va morir de complicacions per causa d'un accident en què es va cremar la pell.
La vida i obra de Davidek es va donar a conèixer després de la seva mort, pel treball de Ludmila Javorová i altres, que havien rebut el sagrament sacerdotal de les seves mans com potser també altres dones. El bisbe Blaha va declarar cap de les ordenacions haurien estat vàlides. El Papa Joan Pau II, en la seva Carta Apostòlica de 1994, Ordinatio Sacerdotalis, va escriure:
| « | "Per tal que tot dubte pugui ser eliminat amb respecte a un assumpte de tanta importància ... Jo declaro que l'Església no té cap autoritat per conferir l'ordenació sacerdotal a les dones, aquest dictamen ha de ser considerat com a definitiu per tots els fidels de l'Església. " | » |
Altres ordenacions del període de persecució estan invalidades, són considerats il·legals o irregulars, segons l'Església. El 2000, la Congregació de la doctrina de la Fe va emetre una declaració sobre "Alguns dels bisbes i els sacerdots ordenats en secret que no haurien acceptat les normes específiques aprovades pel Sant Pare" i relaten:
| « | "En realitat, basant-nos en investigacions portades a terme en cada cas, l'ordenació sacerdotal no va ser conferida d'una manera vàlida, potser en alguns casos pot haver estat correcta, però es mantenen seriosos dubtes sobre això, especialment en el cas de les ordenacions realitzades pel bisbe Félix María Davidek ". | » |
Es va informar el 1991 que el 1978 el "Vaticà va ordenar al pare Davidek que deixés de realitzar els deures propis d'un bisbe."

## Referències

* ↑ «Bishop Felix Maria Davídek [Catholic-Hierarchy]». Jerarquia catòlica dades de la pàgina
* ↑ «Ordinatio Sacerdotalis, John Paul II, 22 May 1994 - Apostolic Letter». Carta Apostòlica del Papa Joan Pau II: Ordinatio Sacerdotalis
* ↑ Bollag, Burton «Rebuig Vaticà a sacerdots secrets ordenats a Txecoslovàquia». New York Times, Abril 12, 1991, p. A1.
# Meri Picart

Meri Picart (Andorra, 1974) és l'actual responsable de continguts musicals de Ràdio i Televisió d'Andorra, a més de ser una de les seves cares més conegudes, pel fet de ser presentadora d'Andorra Televisió i Ràdio Nacional d'Andorra, a més de ser DJ d'aquesta emissora. Va estudiar màrqueting a la Universitat de Barcelona.
Meri Picart ha estat la directora i presentadora dels principals programes musicals de Ràdio i Televisió d'Andorra: Zona Musical a Ràdio Nacional d'Andorra; i +Mú.Si.K, a Andorra Televisió. Actualment condueix el programa +Mú.Si.K Ràdio, de l'esmentada Ràdio Nacional d'Andorra.

## Eurovisió

A més d'això, des del 2004, any en què RTVA va participar per primera vegada al Festival de la Cançó d'Eurovisió, ha estat la presentadora del programa amb el qual RTVA escull i/o presenta el representant musical al concurs europeu, com va ser, per exemple, el cas de l'any 2009. Dins pròpiament del certamen musical europeu, cada any n'ha estat la comentarista per a Andorra, ja fos sola o acompanyada d'una altra veu. De la mateixa manera, durant aquests anys ha estat membre de la delegació de RTVA al concurs fins al punt que el 2009 va ser-ne la responsable de premsa.

## Referències

* ↑ Article sobre el programa "Passaport a Moscou" dins del portal Oikotimes.com«www.oikotimes.com». Arxivat de l'original el 2010-01-03. [Consulta: 26 desembre 2009].
* ↑ Llista de comentaristes d'Eurovisió 2009«www.100india.com». Arxivat de l'original el 2009-09-11. [Consulta: 26 desembre 2009].
* ↑ Llista de contactes de premsa d'Eurovisió 2009 publicada al web oficial
# Hamid-ad-Din Abu-Bakr Úmar ibn Mahmud

Hamid-ad-Din Abu-Bakr Úmar ibn Mahmud, més conegut com a Hamidí fou un poeta persa nascut a la ciutat de Balkh avui a l'Afganistan, mort el 1164.
El 1156 va escriure un recull de vint-i-tres sessions, una mena de sainets molt populars.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ḥamīdī".
# Tanteuxenita-(Y)

La tanteuxenita-(Y) és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'euxenita. Rep el nom pel seu contingut en tàntal i per la seva similitud amb l'euxenita-(Y).

## Característiques

La tanteuxenita-(Y) és un òxid de fórmula química Y(Ta,Nb,Ti)₂(O,OH)₆. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6. És un mineral isostructural amb l'euxenita-(Y).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tanteuxenita-(Y) pertany a «04.DG: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: euxenita-(Y), fersmita, kobeïta-(Y), loranskita-(Y), policrasa-(Y), uranopolicrasa, itrocrasita-(Y), fergusonita-(Y)-β, fergusonita-(Nd)-β, fergusonita-(Ce)-β, itrotantalita-(Y), foordita, thoreaulita i raspita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al camp de pegmatites de Cooglegong, al districte del riu Shaw del comtat d'East Pilbara, a Austràlia Occidental (Austràlia). També ha estat descrita en altres indrets d'Austràlia, així com a Àustria, Bulgària, Itàlia, Suècia, la República Democràtica del Congo, i els estats nord-americans de Michigan, Connecticut i Texas.

## Referències

* ↑ «Tanteuxenite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 13 febrer 2018].
# Volotxanka

Volotxanka (en rus: Волочанка) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 530 habitants. Pertany al districte de Dudinka.

## Referències

* ↑ «Территории Красноярского края». Arxivat de l'original el 2013-05-04. [Consulta: 25 abril 2013].
# Axel Rodrigues de Arruda

Axel Rodrigues de Arruda conegut com a Axel (Santos, Brasil, 9 de gener de 1970) és un futbolista brasiler que disputà un partit amb la selecció del Brasil.

## Referències

* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Axel» (en anglès). [Consulta: 28 desembre 2018].
# Fortalesa d'Avranlo

La fortalesa d'Avranlo (en georgià: ავრანლოს ციხე) és una estructura megalítica al municipi de Tsalka, a la regió de Kvemo Kartli, del sud de Geòrgia. Fortificació ciclòpia construïda amb tècnica d'obra seca, es troba a 0,5 km al nord-oest del poble del mateix nom, a la riba esquerra del riu Ktsia, a 1.640 m sobre el nivell de la mar. Data de l'últim quart del primer mil·lenni aC.
La fortalesa va ser inscrita en la llista dels Monuments Culturals destacats de Geòrgia el 2007.

## Descripció

Avranlo és un complex megalític organitzat en tres nivells de terrasses amb vistes al congost del riu. El nivell més baix, a la base de la muntanya, consisteix en una paret semicircular d'aproximadament 80 metres de longitud, que en alguns llocs té una alçada de 3 metres. N'hi ha una única porta, de 1,9 m d'alçada i 1,75 m d'amplada, que està coberta amb un monòlit de 2,2 m de llarg i 1,8 m d'amplada. Hi ha grans pedres escampades per tot arreu. Entre aquesta muralla i la muntanya hi ha una petita església cristiana medieval i diverses coves properes, conegudes col·lectivament com el monestir d'Abibos.
El segon i tercer nivell són autèntiques estructures «ciclòpies», caracteritzades per grans roques, maçoneria de pedra seca i una manera inusual de disposició. El tercer nivell, el més alt, corona el suport. Té planta rectangular, 25 m de longitud i 18 m d'amplada. Els murs tenen una grossor de 3-4 m. L'estructura està molt danyada i moltes parts d'ella han estat destruïdes. Les excavacions arqueològiques als camps adjacents, al nord de la fortalesa megalítica, van tenir lloc, el 2006, en un assentament de tipus cultural Kura-Araxes i en una necròpoli que data del segle XII-XI aC.

## Referències

* 1 2 3 «ავრანლოს (თეზი) ციკლოპური ციხე» (en georgià). კულტურული მემკვიდრეობის გის პორტალი [GIS-portal of Cultural Heritage of Georgia]. Arxivat de l'original el 2019-07-31. [Consulta: 31 juliol 2019].
* 1 2 3 Narimanishvili, Goderdzi; Amiranashvili, Juansher; Kvachadze, Marine; Shanshashvili, Nino. «Archaeological sites at Avranlo». A: Rescue archaeology in Georgia: The Baku-Tblisi-Ceyhan and South Caucasian pipelines. Tiflis: Georgian National Museum, 2010, p. 381–409. ISBN 978-99940-980-4-0.
* ↑ «List of Immovable Cultural Monuments» (en georgiano). National Agency for Cultural Heritage Preservation of Georgia. [Consulta: 3 juliol 2019].
# Mont Harif

El Mont Harif (en hebreu, הר חריף) és una muntanya amb una altitud de 1.012 metres situada al desert del Nèguev, al sud d'Israel.
La muntanya es troba a la part central del desert del Nèguev, a uns 85 km al sud-oest de la ciutat de Beerxeba, a 112 km, al nord-oest de la ciutat d'Elat, a la frontera amb Egipte. La muntanya és el segon cim més alt del desert del Nèguev, després del cim del mont Ramon. Una base militar de les FDI es troba a la muntanya per la seva ubicació estratègica a la frontera amb Egipte.
Al jaciment arqueològic s'han descobert en el passat restes d'un assentament prehistòric. A uns 5 km a l'est de la muntanya hi ha un grup de 17 cisternes d'aigua que es calcula que es van construir durant el regnat del rei Salomó i que, aparentment, estaven actives fins a l'exili babilònic. Algunes de les cisternes d'aigua encara s'omplen d'aigua durant les estacions d'hivern.
El 21 de setembre de 2012, les forces de les FDI, que estaven salvaguardant els treballadors civils que construïen la barrera Israel-Egipte, van ser emboscades per tres militants fortament armats que van obrir foc contra ells i van aconseguir matar un soldat i ferir-ne un altre lleument.

## Referències

* ↑ «גששים בדואים הר חריף 1 (Seguidors beduïns Mont Harif 1)» (en hebreu). YouTube.
* ↑ «מסלולי טיול - מניצנה להר חריף - תאור המסלול (Itineraris: De Nitsana a Harif Harif. Descripció de la ruta)» (en hebreu). Maslulim. Arxivat de l'original el 2008-04-08. [Consulta: 4 novembre 2023].

## Vegeu també

* Cultura harifiana
* Prehistòria del Llevant
# Heterobathmia

Heterobathmia és un gènere de lepidòpters, l'únic de la família dels heterobàtmids (Heterobathmiidae), de la superfamília dels heterobatmioïdeus (Heterobathmioidea) i del subordre dels heterobatmins (Heterobathmiina).
Són arnes molt primitives, diürnes, que només s'han trobat a la part meridional de Sud-amèrica. Els exemplars adults s'alimenten del pol·len del gènere Nothofagus o faig del sud, i les larves mengen les fulles.

## Taxonomia

El gènere Heterobathmia inclou quatre espècies:
* Heterobathmia diffusa Kristensen & Nielsen, 1979
* Heterobathmia megadecella Hünefeld & Kristensen, 2012
* Heterobathmia nielsenella Hünefeld & Kristensen, 2012
* Heterobathmia pseuderiocrania Kristensen & Nielesn, 1979

## Referències

* ↑ Kristensen, N. P. (1983): "The Heterobathmia life history elucidated: immature stages contradict assignment to suborder Zeugloptera (Insecta, Lepidoptera)". Zeitschrift für zoologische Systematik und Evolutionsforschung, 21: 101-124.
* ↑ Kristensen, N.P. (1999): "The non-Glossatan Moths". Ch. 4, pp. 41-49 a Kristensen, N.P. (Ed.). Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1: Evolution, Systematics, and Biogeography. Handbuch der Zoologie. Eine Naturgeschichte der Stämme des Tierreiches / Handbook of Zoology. A Natural History of the phyla of the Animal Kingdom. Band / Volume IV Arthropoda: Insecta Teilband / Part 35: 491 pp. Walter de Gruyter, Berlin, New York.
* ↑ Kristensen, N. P. and Nielsen, E.S. (1979): "A new subfamily of micropterigid moths from South America. A contribution to the morphology and phylogeny of the Micropterigidae, with a generic catalogue of the family (Lepidoptera: Zeugloptera)". Steenstrupia, 5(7):69-147.
* ↑ Kristensen, N. P.; Nielsen, E.S. (1998): "Heterobathmia valvifer n.sp.: a moth with large apparent 'ovipositor valves' (Lepidoptera, Heterobathmiidae)". Steenstrupia, 24: 141-156.
* ↑ «BioLib - Heterobathmia» (en anglès). [Consulta: 23 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Tree of Life
* Mouthparts (pdf) Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine.
* Phylogeny (pdf) Arxivat 2010-07-29 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Classificació dels lepidòpters
# Antoni Strubell i Trueta

Antoni Strubell i Trueta (Oxford, Anglaterra, 29 de juny de 1952) és un filòleg i polític català, fill de Michael B. Strubell i Amèlia Trueta, filla de Josep Trueta i Raspall, i germà de Miquel Strubell i Trueta. L'any 2010 fou elegit diputat al Parlament de Catalunya per Solidaritat Catalana per la Independència (SI).
Estudià llengües modernes a la Universitat d'Oxford i el 1978 s'establí a Olot (la Garrotxa), on va col·laborar amb Ràdio Olot en el programa Notícies dels Països Catalans, que tingué gran audiència tant a la Garrotxa com a Osona. El 1981 marxà al País Basc i feu classes de filologia anglesa a la Universitat de Deusto fins al 2001.
Ha fet i organitzat cursos a la Universitat Catalana d'Estiu i sobre traducció a l'Escola Oficial d'Idiomes. Ha col·laborat als diaris El Punt, Avui, S'Arenal, El Temps, Presència, La Vanguardia, El Periódico de Catalunya, Egin, i també amb la BBC. Ha participat en l'Escola d'Hivern de CDC el 1997, participà en els debats del Congrés d'ERC a Manresa i ha traduït nombrosos llibres.
Actualment és coordinador de la Comissió de la Dignitat, iniciativa per recuperar els documents catalans espoliats per Franco i dipositats a l'arxiu de Salamanca. És també coordinador de l'Associació Lluís Companys Batzordea que organitzà les trobades catalano-basques de Donostia (gener/maig del 2003). El 2002 va rebre la Creu de Sant Jordi.
La Coordinadora d'Associats per la Llengua Catalana li lliurà el Premi Nacional Joan Coromines el 2006, juntament amb Josep Cruanyes.
En les eleccions al Parlament de Catalunya del 28 de novembre del 2010, fou elegit diputat; SCI va treure els millors resultats a la seva circumscripció.
En les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 Solidaritat va obtenir 42.821 vots, insuficients per obtenir cap escó en cap de les quatre circumscripcions. i en el segon congrés de la coalició, celebrat a Vic el 26 de gener de 2013 Núria Cadenes fou escollida nova presidenta de la formació. El 2020 s'adherí a Independentistes d'Esquerres.

## Obres

* Sunyol, l'altre president afusellat (1996) amb Carles Llorens i Josep Maria Solé i Sabaté
* El cansament del catalanisme (1997)
* Josep Roca i Ferreras i l'origen del catalanisme d'esquerres (2000) amb Fèlix Cucurull i Tey
* Isabel "cinc hores" (2005)
* Un català entre bascos (2005)
* El moment de dir prou (2008)
* Josep-Narcís Roca i Ferreras, 1834-1891 (2008)
* What catalans want? (2010)

## Referències

* ↑ «Resultat Eleccions al Parlament de Catalunya 2010». Avui. [Consulta: 17 desembre 2010].
* ↑ «SI es queda fora del Parlament i promet continuar treballant per Catalunya i la independència». 324, 25-11-2012. [Consulta: 26 novembre 2012].
* ↑ «Núria Cadenes és escollida nova presidenta de Solidaritat». Ara, 26-01-2013. [Consulta: 26 gener 2013].
* ↑ «Independentistes d'Esquerra supera les mil adhesions al manifest de suport al Consell per la República». [Consulta: 19 març 2020].

## Enllaços externs

* Toni Strubell
* Biografia de Toni Strubell Arxivat 2010-11-07 a Wayback Machine.
* Premis Nacional Joan Coromines
# Banu Bàriq

Els Banu Bàriq (àrab: بنو بارق, Banū Bāriq) foren, en època del profeta Muhàmmad, una de les tribus àrabs de la península d'Aràbia. Els Banu Bàriq eren una branca de la tribu azd, del grup tribal qahtanita (originaris del Iemen-Hadramaut), que van emigrar al final del segle iii a causa de la destrucció de la presa de Marib. Els Banu Bàriq van adoptar l'islam el 630. El 634 el califa Omar va enviar grups de Banu Bàriq a l'Eufrates, on van poblar Bàssora i Kufa i alguns fins i tot van anar a Egipte.

## Vegeu també

* Azd
* Bariq

## Referències

* ↑ Ulrich, Brain John. Constructing Al-Azd: Tribal Identity and Society in The Early Islamic Centuries. Madison (Wisconsin): Universitat de Wisconsin, 2008, p. 290.
# Forn de Can Marc

El forn de Can Marc és un forn de ceràmica de Regencós (Baix Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un forn de terrisser que estava dedicat a la producció de rajoles i teules, del segle xix, encara en activitat. Tipològicament està format per un cobert de teula àrab i d'una sola aigua amb vessat cap a la façana del carrer, sostingut per un sostre amb cairats de fusta i amb una estructura portant formada per quatre arcades amb pedra, i amb els pilars de totxo. A l'interior s'hi troba el forn on es fabricaven les peces ceràmiques. A la part de darrere hi ha un patí on es deixen assecar al sol, i un magatzem on es guarden.

## Història

Els forns de terrisser de Regencós, dedicats a la producció de rajoles i teules s'escampaven sobretot pel sector occidental del terme. L'etapa pròspera d'aquesta activitat s'inicià als darrers decennis del segle xix i perdurà durant una bona part de la primera meitat del segle xx. La majoria dels forns eren de poca producció, petites empreses de tipus familiar, que han gairebé desaparegut en els darrers anys, davant l'empenta competitiva del centre terrisser de la Bisbal.

## Referències

* 1 2 «Forn de Can Marc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Mont Heha

El Mont Heha és, amb 2.670 metres, la muntanya més alta de Burundi i el punt culminant de la serralada de les terres altes de Burundi. Es troba a la província de Bujumbura Rural, una vintena de quilòmetres a l'est del llac Tanganyika i uns 30 quilòmetres al sud-est de Bujumbura, la ciutat més gran i antiga capital de Burundi.

## Referències

* ↑ «Mont Heha - Peakbagger.com». [Consulta: 17 gener 2021].