OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gamissans

Gamissans és una masia del municipi de Sagàs (Berguedà), d'origen medieval tot i que una part de l'edifici actual és del segle xviii, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gamissans és una masia d'estructura irregular. La part més antiga és la que està orientada a llevant, i és també la part més massissa. Té la coberta a dos vessants i amb el carener paral·lel a la façana. L'ampliació del segle xviii comportà la construcció d'una nova ala orientada a migdia amb porxos o eixides. També es cobrí amb una teulada a dos vessants i amb el carener paral·lel a la façana. Ambdues construccions, col·locades en angle recte, determinen amb els corrals la lliça de la casa. Així, l'era pròpiament dita, queda situada fora el recinte de la casa. La casa conserva encara a la part baixa les voltes medievals de mig punt i de volta apuntada.

## Història

La documentació medieval del segle X esmenta ja el topònim "Gamissane". La masia de Gamissans fou ja una gran propietat a l'època medieval; l'any 1312 hi ha documentada l'església romànica dedicada a Sant Andreu (actualment al terme municipal de Puig-reig) i regida pel mateix capellà de la Guàrdia i de la propera església de Sant Esteve de Valldoriola.
La casa, de considerables dimensions, fou durant la darrera carlinada refugi per a 3.000 homes de les forces carlines. S'hi reuniren importants capitostos carlins amb els infants Don Alfons i Doña Blanca.

## Vegeu també

* Cal Pallot, masia a la qual s'atribueix també el topònim medieval de villa Gamisane.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Gamissans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# Talagunda

Talagunda és un poble de la taluka de Shikaripura al districte de Shimoga, estat de Karnataka, Índia. És un lloc amb diverses inscripcions de la dinastia Kadamba. Fou coneguda com a Sthanagundur i fou una agrahara (un lloc d'ensenyament religiós), el agrahara conegut més antic de Karnataka. Una inscripció diu que 32 bramans foren recol·locats des d'un lloc anomenat Ahichchatra per Mukanna (o Trinetra), que va crear la agrahara. Mukanna fou ancestre de Mayurasharma, el fundador de la dinastia Kadamba. L'educació fou impartida a Talagunda durant vuit segles i els estudiants van aprendre els vedes, vedanta, gramàtica i filosofia. La llengua utilitzada era el kannada i els vestits i menjar eren donats gratuïtament als estudiants i mestres.
Un temple dedicat a Pranaveshwara (el déu hindú Xiva) està situat a Talagunda, i prop d'ell una llosa de pedra amb inscripcions i al front un pilar o obelisc amb inscripcions en sàncrit de la meitat del segle V en el regnat de Santivarma, el besnet de Mayurasharma; la inscripció la va fer personalment Kubja, el poeta de la cort de Santivarma que no volia que un altre gravador fes algun error.

## Bibliografia

* Rice, B. Lewis. Gazzetter of Mysore. Asian Educational Services, 2001. ISBN 8120609778.
* Pollock, Sheldon I. The Language of the Gods in the World of Men: Sanskrit, Culture, and Power in Premodern India. University of California Press, 2006. ISBN 0520245008.
* Sircar, D. C.. Indian epigraphy. Motilal Banarsidass Publications, 1996. ISBN 8120811666.
* Moraes, George M. The Kadamba Kula, A History of Ancient and Medieval Karnataka. Asian Educational Services, 1996. ISBN 8120605950.
* Plantilla:Cite booklast= Ramesh
* Squarcini, Federico. Boundaries, Dynamics and Construction of Traditions in South Asia. Firenze University Press, 2005. ISBN 8884532620.
* Kamat, Suryanath. A Concise history of Karnataka from pre-historic times to the present. Jupiter, 2001. OCLC 7796041.
# Terrrific

Terrrific és una obra de teatre de Tricicle. Es va estrenar al Teatre Tívoli de Barcelona l'11 d'abril de 1991. Fou estrenada a Madrid el 17 d'octubre de 1991. Es tracta del quart muntatge de la companyia, després de la sèrie de televisió Tres estrelles, una comèdia de "terror dolç", i el nom fou posat amb tres erres per "fer més por a l'espectador". Tot i això, es tracta d'un espectacle còmic amb influències cinematogràfiques ambientat en una "casa encantada" o "casa de terror" on representen paròdies entendridores de monstres com Dràcula, l'home llop o Frankenstein, juntament amb homes sense cap,fantasmes, zombis o geperuts. Fou editada en DVD per Manga Films.

## Premis

Va rebre el Fotogramas de Plata 1991 al Millor intèrpret de teatre.

## Referències

* ↑ El Tricicle presenta en Madrid 'Terrific', una comedia de terror dulce, El País, 17 d'octubre de 1991
* ↑ PDF Juan A. Ríos Carratalá Tricicle, treinta años de risas, p. 58-61
* ↑ Terrrific a filmaffinity
* ↑ 'Amantes' recibe el premio Fotogramas a la mejor película, El País, 25 de febrer de 1992
# The Woman God Forgot

The Woman God Forgot és una pel·lícula muda dirigida per Cecil B. DeMille a partir d'un guió de Jeanie MacPherson i protagonitzada per Geraldine Farrar i Wallace Reid. La pel·lícula es va estrenar el 22 d'octubre del 1917.

## Argument

Els espanyols envaeixen Mèxic i els asteques, governats per Moctezuma planten cara. El capità espanyol Alvarado és capturat i Tecza, la filla de l'emperador s'enamora d'ell. Per tal de salvar el seu amant, que ha de ser sacrificat a l'altar del déu de la guerra, Tecza permet els espanyols entrar a la ciutat, els quals alliberen Alvarado i destrueixen el palau imperial. Els asteques acaben derrotats i Tecza és maleïda pel seu pare que, moribund, profetitza que ella vagarà per la terra abandonada pels déus i pel seu poble. Alvarado li ofereix el seu amor i el consol de la seva religió, i Tecza abraça tant el seu amor com la religió cristiana.

## Repartiment

* Wallace Reid (Alvarado)
* Geraldine Farrar (Tecza, germana de Moctezuma)
* Raymond Hatton (Moctezuma)
* Hobart Bosworth (Hernán Cortés)
* Theodore Kosloff (Cuauhtémoc)
* Julia Faye (serventa de Tecza)
* Walter Long (gran sacerdot)
* Olga Grey (Marina)
* Charley Rogers (Cacamo)
* Ramon Novarro (home azteca, no surt als crèdits)

## Producció

Per a la pel·lícula DeMille va contractar un grup d'experts preparant el vestuari i decorats. Per a les escenes de la batalla entre espanyols i asteques es van contractar 500 extres i es va construir prop de Santa Monica un poblat sencer amb edificis de 200 peus d'alçada que segons assegurava Artcraft Pictures Corp era la més alta mai construïda per cap productora de la costa oest. També es va construir una piràmide que va requerir una companyia de 500 fusters i paletes. Cecil B. DeMille, anticipant possibles accidents durant la gravació d'aquestes escenes havia fet construir un hospital de campanya i fet portar una ambulància de la Creu Roja. DeMille també va llogar un tren per portar tot l'elenc de 200 persones entre actors i extres al Parc Nacional de Yosemite, on s'havien de rodar també algunes escenes. Per a la pel·lícula també es va utilitzar un nou escenari al Lasky Studio de Hollywood, on s'havia construït un decorat amb una gran piscina. Tot l'escenari es va cobrir amb xarxes de filferro que el van transformar en un gran aviari que donava cabuda a diversos centenars d'ocells semi-tropicals.

## Referències

* 1 2 3 «Tropical Jungle in netting for Geraldine Farrar play». Motion Picture News 16, 6, 11-08-1917, pàg. 994.
* ↑ «Features – Current and coming». Motion Picture News 16, 15, 13-10-1917, pàg. 2591.
* ↑ «Initial Artcraft plays for two stage stars». Motion Picture News 16, 10, 08-09-1917, pàg. 1638.
* ↑ «In and out of west coast studios». Motion Picture News 16, 8, 25-08-1917, pàg. 1311.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube
* The Woman God Forgot al catàleg de l'American Film Institute
# The Woman on Trial

The Woman on Trial és una pel·lícula muda estatunidenca de 1927 dirigida per Mauritz Stiller, protagonitzada per Pola Negri, i basada en l'obra Confessió d'Erno Wajda. (també conegut com Ernest Vajda). Ha estat produïda per Adolph Zukor, Jesse L. Lasky, i B. P. Schulberg per a Paramount Pictures.
Fragments d'aquesta pel·lícula sobreviuen al Museum of Modern Art. A George Eastman House hi ha una bobina de sortides.

## Sinopsi

Mentre és jutjada en un tribunal francès per assassinat, Julie veu la seva vida en flaixbacs.

## Repartiment

* Pola Negri - Julie
* Einar Hanson - Pierre Bouton
* Arnold Kent - Gaston Napier
* Andre Sarti - John Morland
* Baby Dorothy Brock - Paul
* Valentina Zimina - Henrietta
* Sidney Bracey - Brideaux
* Bertram Marburgh - Advocat de Morland
* Gayne Whitman - Advocat de Julie

## Referències

* ↑ The AFI Catalog of Feature Films:The Woman on Trial
* ↑ The Library of Congress American Silent Feature Film Survival Catalog:The Woman on Trial
* ↑ The Woman on Trial at silentera.com
# Teorema del punt fix de Banach

Dins l'entorn d'anàlisi matemàtica el teorema del punt fix de Banach (també anomenat teorema de l'aplicació contractiva) és una de les eines més importants per demostrar l'existència de solucions de nombrosos problemes matemàtics. El teorema garanteix l'existència i unicitat de punts fixos de certes funcions definides en espais mètrics i proporciona un mètode per trobar-los. Deu el seu nom a Stefan Banach (1892-1945), qui va ser el primer a enunciar el 1922.

## Enunciat

Sigui (X, d) un espai mètric complet i f una aplicació de X en X. Es diu que és contractiva si existeix K<1 tal que $d(f(x),f(y))\leq Kd(x,y)$ per a qualssevol $x,y\in X$. Un punt fix $x_{0}\,$ de f és un punt de X tal que $f(x_{0})=x_{0}$. Llavors el teorema del punt fix de Banach diu:
* Sigui ( X , d ) un espai mètric complet i sigui f : X → X una aplicació contractiva en X . Aleshores f té un únic punt fix.
* Stefan Banach
A més a més, el teorema estableix que per a tot x de X la successió x , f (x) , f (f (x)) , ... convergeix cap a aquest punt fix.

### Demostració

La demostració ve donada pel fet que la successió així definida és una successió de Cauchy per ser la funció contractiva. Com X és complet, la successió convergeix a un $x_{0}$ de X Per ser la funció contractiva, és contínua i de la forma en què s'ha definit, es dedueix que $x_{0}$ és un punt fix de la funció i que és únic.

## Aplicacions

Es tracta d'una eina bàsica en la demostració de l'existència de solucions d'equacions diferencials (Vegeu el teorema de Picard-Lindelöf). Un altre dels usos d'aquest resultat radica en l'anàlisi de sistemes dinàmics, que té nombroses aplicacions, per exemple en l'estudi de models de població, models caòtics, etcètera. També és important en l'estudi de mètodes iteratius utilitzats en el càlcul numèric, per exemple en alguns problemes d'enginyeria. Fins i tot determinats fractals són punts fixos de certes contraccions.

## Referències

* ↑ Jahnke, Hans Niels. A History of Analysis (en anglès). American Mathematical Soc., 2003, p. 402. ISBN 0821826239.

## Bibliografia

* Cerdà Martín, Joan Lluís. Introducció a l'anàlisi funcional. Edicions Universitat de Barcelona, 2005, p. 154. ISBN 978-84-475-2934-6.
# Clayton (Louisiana)

Clayton és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 858 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayton tenia 858 habitants, 317 habitatges, i 220 famílies. La densitat de població era de 208,3 habitants/km².
Dels 317 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 32,8% hi vivien parelles casades, en un 31,9% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,4% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.100 $ i la renda mediana per família de 15.598 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.250 $ mentre que les dones 12.500 $. La renda per capita de la població era de 7.955 $. Entorn del 38,9% de les famílies i el 45,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clima monsònic

El clima monsònic és aquell clima afectat pel pas dels vents del monsó. Hi ha un clima monsònic tropical i un clima monsònic temperat

## Clima tropical monsònic

En la classificació climàtica de Köppen es categoritza com clima tropical monsònic (AM) el clima amb les característiques:
* Temperatura mitjana mensual per sobre de 18 °C en tots els mesos de l'any.
* En el mes més sec la pluja recollida ha de ser menor de 60 però major del total anual de pluja (en mm)/25
* El mes més sec ocorre en (o tot seguit) del solstici d'hivern.
Els climes monsònics tropicals es troben més sovint a l'Àsia meridional i l'Àfrica occidental però també hi ha zones del Carib, d'Amèrica del Nord i d'Amèrica del sud amb clima monsònic tropical.
El principal factor d'aquest clima és la relació amb la circulació del monsó, que és un canvi estacional en la direcció dels vents. A l'Àsia durant l'estació càlida que precedeix l'arribada del monsó l'aire es mou dels oceans cap a la terra. En l'època menys càlida l'aire es mou de la terra cap a l'aigua. El canvi en la direcció és deu de temperatures entre la terra i l'aigua.
A l'Àfrica els canvis estacionals són diferents als asiàtics la Zona de convergència intertropical indueix la pluja i en l'època de l'any amb el sol més baix les altes pressions subtropicals porten sequedat. Per això els climes tropicals monsónics d'Àfrica i Amèrica s'ubiquen al llarg de les costes amb vents alisis

## Exemples de clima monsònic tropical

* Miami, Estats Units
* Nassau (Bahames)
* San Juan (Puerto Rico)
* Medellín, Colòmbia
* Mangalore, Índia
* Chittagong, Bangladesh
* Cairns, Austràlia
* Conakry, Guinea
* Freetown, Sierra Leone
* Monròvia, Libèria

## Clima monsònic temperat

El clima monsònic temperat correspona la categoria de Köppen Climes subtropicals humits dins del subapartat Cwa que indica que l'estiu és més plujós que l'hivern precisament per influència del monsó. Els hiverns en aquests climes poden ser molt freds per influencià de l'anticicló siberià. A Lucknow, al nord de l'Índia, la pluja caiguda en l'època del monsó (juliol agost i setembre) equival al 80% de la pluja de tot l'any.

## Exemples de clima monsónic temperat

* Guadalajara, Jalisco, Mèxic
* Lucknow, Uttar Pradesh, Índia
* Hong Kong, Xina

## Referències

* ↑ McKnight, Tom L; Hess, Darrel (2000). "Climate Zones and Types: The Köppen System". Physical Geography: A Landscape Appreciation. Upper Saddle River, NJ: Prentice Hall. pg. 208. ISBN 0-13-020263-0
* ↑ «Monsoon Climate». Arxivat de l'original el 2011-03-24. [Consulta: 22 setembre 2009].
# Club Ciclista Mollet

El Club Ciclista Mollet és una entitat esportiva de ciclisme de Mollet del Vallès fundat l'any 1927. Durant la seva història, la tasca principal del club ha estat ser planter de ciclistes professionals d'elit, entre els quals han destacat esportistes com Melcior Mauri o Jaume Hernández.
La presència d'una forta indústria ciclista local, com per exemple la fundació del taller de bicicletes Rabasa-Solà l'any 1925 o el de Jaume Isern l'any següent, va propiciar que es fundés el primer club ciclista a la ciutat amb el nom de Penya Ciclista de Mollet. Una de les primeres curses que organitzà fou la Mollet-Figueres-Mollet l'any 1927, que fou guanyada per Marià Cañardo. L'equip de caràcter amateur, va participar en diferents proves de caràcter nacional i, d'entre els seus membres, destacà el ciclista molletà Teodoro Monteys, guanyador de la Volta al País Basc l'any 1926. Durant aquest període, el club fou el gran promotor del ciclisme local i participà activament en l'organització de l'etapa de la Volta a Catalunya de 1932, que passava per Mollet del Vallès.
Amb l'esclat de la Guerra Civil, l'entitat desapareix però es refunda l'any 1945 amb el nom de Club Ciclista Mollet (CC Mollet), com a colofó de la XXIX Festa del Pedal. El club va organitzar durant molts anys la cursa del Pavo, la cursa de Sant Josep i la cursa de la Festa Major d'estiu, a banda de donar suport a les etapes de la Volta a Catalunya que passaven per Mollet del Vallès, destacant especialment la de l'any 1940. Entre 1946 i 1997, l'entitat fou presidida per Antoni Fortuny, i, juntament amb Basili Escuin com a director de l'equip entre 1962 i 1996, l'equip fou planter de ciclistes de categoria juvenil. Actualment, el club disposa d'un equip júnior que competeix en proves de nivell nacional i internacional, destacant la victòria a la general d'equips de la Copa Catalana júnior l'any 2015. Per altra banda, anualment organitza el Memorial Antoni Fortuny-Gran Premi Diputació de Barcelona i Critèrium Internacional del Vallès per a juvenils.

## Referències

* 1 2 3 Arimon Ventura, Glòria «Pinzellades d'un segle d'esports a Mollet». Notes, Núm. 28, 2013, pàg. 251–266. ISSN: 2385-4367 [Consulta: 16 febrer 2018].
* 1 2 3 4 «Club Ciclista Mollet». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Boter de Palau Gallifa, 2002, p. 38-42.
* 1 2 3 4 Boter de Palau Gallifa, 2002, p. 43-51.
* ↑ «El Club Ciclista Mollet es prepara al Montseny per disputar el Tour de Valromey». AraVallès, 07-07-2015. Arxivat de l'original el 2018-02-24 [Consulta: 23 febrer 2018]. Arxivat 2018-02-24 a Wayback Machine.
* ↑ «El Club Ciclista Mollet guanya la general d'equips de la Copa Catalana júnior». Contrapunt, 08-10-2015. Arxivat de l'original el 2018-02-24 [Consulta: 23 febrer 2018].

## Bibliografia

* Boter de Palau Gallifa, Ramon. Mollet del Vallès: recull gràfic 1870-1965. El Papiol: Efadós, 2002 (L'Abans (Efadós)).
# Château-Thierry

Château-Thierry és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França.
# Chandap

Chandap fou un petit estat tributari protegit de l'Índia a la presidència de Bombai.
Formava part de l'agència de Mahi Kantha. Era un poble matadari sense sobirà dins la thana de Gadwhara.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Clot de Nartal

El Clot de Nartal és un clot del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà, en territori de l'antic poble de Puigmaçana.
Està situat a ponent de Puigmaçana, sota i al sud de l'extrem de llevant de la Serra de Cinto. És al nord-est dels Plans de Puigmaçana, al sud-oest del Corral del Sastre. El Camí de Cabicerans discorre per la capçalera, al nord, d'aquest sot.
# El Merengue

El Merengue és un espai de memòria històric a Camarasa recuperat i senyalitzat en un turó que l'exèrcit franquista va utilitzar durant la primavera de 1938 com a cap de pont a la zona de Balaguer en el front del Segre. Els forts combats que va haver-hi en aquesta posició van deixar un important patrimoni memorial que, amb un monòlit commemoratiu col·locat pels supervivents de la lleva del biberó als anys 80 i senyalitzat l'any 2007 pel Memorial Democràtic, va esdevenir el primer espai de la Xarxa d'Espais de Memòria de Catalunya amb una cartellera a Camarasa i la senyalització i la dignificació de la fossa comuna del cementiri.

## Història

El Merengue, nom popular que va rebre el puig del Tossal de Déu, al nord de Balaguer, era una posició clau que permetia el control des de la Vall de Camarasa fins al Segre. L'abril de 1938 els franquistes havien instal·lat un cap de pont (posició avançada sobre la línia de front) als voltants de Balaguer que resultava especialment amenaçant de cara a una possible ocupació de Catalunya. La 54a divisió de l'exèrcit franquista va resistir aferrissadament els diversos intents de reconquesta que van portar a terme sense èxit entre el 22 i el 28 de maig les tropes de la 27a divisió del XVIII Cos d'Exèrcit de la República. Molts dels morts en aquests combats pertanyien a la Lleva del Biberó, els més joves a ser cridats a files pel Govern de la República.

## Entorn

Actualment s'està dissenyant un projecte per posar en valor divers patrimoni bèl·lic existent a la comarca de la Noguera. L'actuació inclourà la rehabilitació, contextualització històrica i senyalització de diferents elements d'arqueologia bèl·lica ubicats al voltant del cap de pont de Balaguer. La comarca de la Noguera ofereix nombroses possibilitats per a la pràctica del senderisme, l'escalada i l'espeleologia. El Montsec és un indret especialment apreciat per a la pràctica de parapent i l'ala delta. Destaquen dins la serra del Montsec dues zones de protecció especial: la Reserva de Fauna Salvatge de Sant Llorenç de Montgai i la Reserva Natural-Parcial de la Noguera Ribagorçana-Mont-rebei. A més, a pocs quilòmetres hi ha l'Observatori Astronòmic del Montsec, el més gran de tot Catalunya, que sovint organitza jornades de portes obertes.

## Referències

* 1 2 3 «El Merengue». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
* ↑ «"El Merengue" Cap de Pont de Balaguer 1938». Memorial Democràtic. Universitat de Lleida. [Consulta: 8 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Espais Arxivat 2016-12-10 a Wayback Machine.
* El Merengue - Camarasa. Banc de la Memòria Democràtica.
# El Merdàs

El Merdàs és un corrent fluvial del Ripollès, que neix al vessant nord-est del Pedró Blanc i desemboca al Ter a Ripoll.

## Afluents

* Riera de Cauvell: 42° 12′ 22.12″ N, 2° 10′ 20.35″ E﻿ / ﻿42.2061444°N,2.1723194°E﻿ / 42.2061444; 2.1723194

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Hectògraf

Un hectògraf o copiador de gelatina és un aparell d'impressió, mecanitzat o manual, que permet fer còpies a partir d'un patró mestre a ser replicat, usant una làmina de gelatina, que en ser hidròfila, absorbeix tintes de base aquosa. Després en pressionar un paper damunt de la làmina, transfereix la tinta prèviament copiada del patró original.

## Ús actual

Avui dia la tecnologia de l'hectògraf ha caigut en el desús per la lentitud de la seva operació versus les tècniques modernes, d'impressió per injecció de tinta o làser. No obstant això, s'utilitza per a transferir els tatuatges i al món de l'art, en impressions d'alta qualitat del sistema anomenat fototípia (collotype en anglès), que utilitza el mateix principi de la gelatina com a suport per a la tinta, però que a més a més hi afegeix la transferència del patró original via una placa fotosensible o pintant-lo directament.
Té l'avantatge que es poden usar múltiples colors les diferents gradacions de color, donen variacions de valor i saturació reals, en comptes d'emprar punts de diferent grandària tal com es fa a les tècniques d'impressió que usen semitons (halftone). Això últim depèn del patró original, ja que si va ser imprès a l'inici per injecció de tinta convencional, es notaran els puntets de la mostra.

## Vegeu també

* Calotip
* Daguerreotip
* Ferrotip

## Referències

* ↑ López Mondéjar, P. Historia de la fotografía en España. Barcelona: Lunwerg editores, 1999, p. 292. ISBN 8477826609.
* ↑ Newhall, B.; Fontcuberta, J.. Historia de la fotografía. Desde sus orígenes hasta nuestros días. Barcelona: Editorial Gustavo Gili S.A., 1983, p. 251. ISBN 84-252-1163-8. «Citat como fotolitografía.»
* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.239. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Breu descripció. Arxivat 2010-09-01 a Wayback Machine. (en alemany)
* Ressenya al museu de Dresde. Arxivat 2011-01-01 a Wayback Machine. (en alemany)
* the-art-of-collotype