OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerard I de París

Gerard I de París fou un comte de París que morí el 779. És el genearca del llinatge dels giràrdides.

## Biografia

Segons diverses fonts, es va casar amb una Rotruda, que seria filla de Carloman I i neta de Carles Martell. D'aquesta unió nasqueren:
* el futur comte Esteve de París (vers 754-811/815)
* el futur comte Leutard I de París (?-813)
* el futur comte Bigó de París (versv 755/760-816)
El seu fill Esteve de París el va succeir en el títol de comte de París.
# Genci

Genci (en grec Γέντιος, o Γενθιος; en llatí Gentius), fill i successor de Pleurat II, fou rei dels labeates (una tribu d'il·liris) i d'Il·líria, contemporani de Perseu de Macedònia. Va ser rei vers 180 aC a 168 aC. La seva capital fou Scodra.
Només accedir al poder els dàlmates es van declarar independents. Es va dedicar a la pirateria a la mar Adriàtica i va provocar l'hostilitat romana que no va acceptar les seves excuses. No fou gaire després de pujar al tron que va fer matar el seu germà Pleuratus perquè aquest es volia casar amb Etuta, filla del rei de Dardània, que Genci volia per ell mateix. Més tard es va casar amb una dona de nom Etleva.
El 171 aC Roma, amb diverses ambaixades, va demanar la seva aliança contra el Regne de Macedònia però Genci va demorar la resposta, almenys d'una manera clara; la ciutat d'Issa va denunciar aviat que el rei preparava la guerra contra Roma i l'aliança amb Macedònia, però de moment el rei semblava neutral. El cert és que 54 vaixells del rei que estaven estacionats a Dirràquium foren confiscats pel pretor Gai Lucreci sota el pretext de què feien falta per l'assistència als romans i això degué enfurismar Genci però no ho va deixar notar i encara no va reaccionar, ja que Genci probablement estava esperant veure com anava la guerra per prendre partit
Efectivament el 169 aC va capgirar la seva aliança (Perseus li va pagar 300 talents), va detenir a dos llegats romans i va destruir les ciutats d'Apol·lònia i Dirràquium, aliades de Roma. Encara que el rei Macedònia no va complir els seus compromisos militars, Genci no va deixar de complir la seva paraula i el 168 aC va reunir forces terrestres i marítimes. La lluita però fou breu; el pretor Luci Anici Gal va entrar a Il·líria al front d'un exèrcit i moltes ciutats se li van sotmetre. Genci es va retirar cap a Scodra, que era una plaça ben fortificada, però fou derrotat en combat davant els seus mur, i es va entregar al general romà. La campanya d'Anici només va durar trenta dies.
Genci va salvar la vida però fou enviat com a presoner a Roma amb la seva dona Etleva i un fill, Escerdílides, per participar en el triomf de Gal, que es va celebrar el 167 aC. Després Genci fou enviat presoner a Spoletum o Iguvium, on segurament va morir al cap d'un temps indeterminat. La planta anomenada genciana va rebre el seu nom perquè suposadament fou el rei qui va descobrir les seves propietats curatives. Polibi el descriu com a immoderat en el beure, cosa que augmentava la seva natural crueltat.

## Referències

* ↑ Gai Vel·lei Patercle. The Roman History: From Romulus and the Foundation of Rome to the Reign of the Emperor Tiberius (en anglès). Hackett Publishing, p. 3. ISBN 1603847022.
* ↑ Livi, Tit. The History of Rome (en anglès). A. Strahan and T. Cadell jun. and W. Davies, 1797, p. 249.
# Gerenos

Gerenos (grec antic: Γέρηνον ο Γέρηνος; gentilici Γερήνιος, català gereni) o Gerènia (grec antic: Γερηνία) fou una ciutat de Messènia on suposadament va viure Nèstor després de la destrucció de Pilos d'Èlide. Sota els romans Gerènia fou la ciutat més al nord del grup de ciutats eleutero-lacònies, a la costa oriental del golf de Messènia, a un cap anomenat avui Kepháli. Tenia un santuari dedicat a Macàon (Rhodon). Pausànies diu que al seu districte hi havia una muntanya anomenada Calathium, amb un santuari dedicat a Claea, una Orèada, proper a una cova amb una entrada estreta probablement la mateixa cova existent avui dia prop de la platja de Kitriés. Gerenos va ser situada per la comissió francesa a Zarnta, a uns 5 km de la costa, on hi ha un castell erigit pels francs a l'edat mitjana, però Leake pensa que més aviat seria la vila de Kitriés a la mateixa costa mentre que Zarnáta seria l'antiga Alagònia.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 455. ISBN 9788441224223.
* ↑ Grote, George. A History of Greece (en anglès). Cambridge University Press, 2009. ISBN 152.
* ↑ Smith, 1854.
* ↑ Guerin-Meneville, Felix-Edouard. Expédition scientifique de Morée (en francès). Levrault, 1836, p. 94.

## Bibliografia

* Grote, George. A History of Greece (en anglés). 2010a ed.. Londres: Cambridge University Press, 2010, p. 688 (Cambridge Library Collection - Classics). ISBN 978-1108009508 [Consulta: 1r gener 2015].
* Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglés). Londres: Cambridge University Press, 1854 (Cambridge Library Collection - Classics). ISBN 978-1108012812 [Consulta: 1r gener 2015].
# Geocrinia leai

Geocrinia leai és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Roberts, D. & Hero, J.-M. (2004). Geocrinia leai. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 24 d'abril del 2008 (en anglès).
# Gilles Delion

Gilles Delion (Saint-Étienne, 5 d'agost de 1966) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1988 i 1996. Les seves viictòries més importants foren la Volta a Llombardia de 1990, una etapa al Tour de França i la Clàssica dels Alps de 1992. El 1990 guanyà el mallot blanc com a millor jove del Tour de França.

## Palmarès

* 1986
** 1r a la Stuttgart–Estrasburg
* 1989
** 1r al Gran Premi de Lugano
* 1990
** 1r a la Volta a Llombardia
** Vencedor d'una etapa del Critèrium Internacional
** 1r de la Classificació dels joves del Tour de França
* 1992
** 1r a la Clàssica dels Alps
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1993
** Vencedor de 2 etapes de la Mi-Août Bretonne
* 1994
** 1r al Gran Premi de Rennes
** 1r al Gran Premi d'Obertura La Marseillaise
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Ain

### Resultats al Tour de França

* 1990. 15è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 1991. 21è de la classificació general
* 1992. 58è de la classificació general
* 1995. Fora de control (13a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. Abandona (5a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Gilles Delion a sitiodeciclismo.net
* Gilles Delion a ProCyclingStats
# Gilles Carle

Gilles Carle (Maniwaki, Quebec, Canadà, 31 de juliol de 1928 - Granby, 28 de novembre de 2009) va ser un director de cinema quebequès.
Carle va estudiar art, literatura i ciències socials i va treballar com a crític per a diverses revistes. De 1950 a 1960 va signar un contractea CBC/Radio-Canada, on va començar a investigar i escriure per a pel·lícules. El 1961 va fer la seva primera pel·lícula, un documental sobre emigrants italians a Mont-real. Després d'altres curts documentals, el llargmetratge La vie heureuse de Léopold Z. va marcar l'inici d'una sèrie de pel·lícules premiades. Carle va treballar per a Productions Onyx des de 1966 fins a 1971 abans de fundar la seva pròpia companyia, Productions Carle-Lamy. En els seus últims anys va patir la malaltia de Parkinson.

## Filmografia

* La Vie Heureuse De Leopold Z (1965)
* Le viol d'une Jeune Fille Douce (1968)
* Red (1970)
* Les Mâles
* La Vraie Nature de Bernadette -- The True Nature of Bernadette -- (1972)
* La Mort d'un Bucheron -- The Death of a Lumberjack -- (1973)
* La Tete de Normande St-Onge (1975)
* Fantastica -- Film d'ouverture du Festival de Cannes -- (1980)
* Les Plouffe (1981)
* The Great Chess Movie (1982)
* Maria Chapdelaine (1983)
* 50 Ans (de l'ONF) -- The 50 years of the National Film Board of Canada -- (1989)
* La Postiere (1992)
* Pudding Chomeur (1996)
* Moi J'me fais mon Cinema (1999)

## Media

* National Film Board of Canada Collection (NFB) (anglès) -- Collection de l'Office nationale du film du Canada (ONF) (francès)

## Referències

* 1 2 «Obituaris del diari Avui» (en català). Diari Avui, 30-11-2009. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Award Recipients - Governor General's Performing Arts Awards (GGPAA)». [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «Canadian Film Encyclopedia - Gilles Carle». [Consulta: 2 març 2022].

## Enllaços externs

* Gilles Carle Arxivat 2006-03-18 a Wayback Machine. at The Canadian Encyclopedia (anglès)
* Gilles Carle Arxivat 2007-09-01 a Wayback Machine. dans l'Encyclopédie canadienne (francès)
# Grand Slam Opera

Grand Slam Opera és un curtmetratge de comèdia estatunidenc del 1936 codirigit i protagonitzat per Buster Keaton.

## Trama

Elmer Butts (Keaton) és rebutjat pels seus amics mentre puja a un tren per començar el seu viatge per intentar una carrera al món de l'espectacle. Té la intenció de fer una audició per al programa de ràdio Coronel Crow's Amateur Night, però el programa acaba abans que pugui fer una audició. Coneix una bella noia (que es veu que viu a la planta baixa d'ell) i li demana sortir, però és rebutjada. Aquella nit practica diverses rutines de ball a la seva habitació que enfada la noia, la demana de nou, però una vegada més és rebutjada.
L'endemà, l'Elmer intenta fer una audició per a 'Amateur Night' una vegada més, però ja hi ha una audició en procés. Mentre s'asseu a la sala d'espera, l'Elmer es prepara ballant amb els diferents estils de música que sent emanar de la sala del costat.
Finalment, a Elmer li toca fer una audició per a l'espectacle, però es troba amb burla quan revela que és un malabarista i té la intenció de descriure les seves tècniques de malabarisme al públic que l'escolta a casa. Durant l'actuació d'Elmer s'enfronta a diverses baralles amb el líder de la banda que està intentant dirigir música de fons. El públic en directe que veu l'espectacle troba l'actuació divertida, però l'Elmer és expulsat. Passen quatre setmanes i es veu a Elmer fent autostop al costat d'una carretera. En escoltar la ràdio d'un cotxe proper s'assabenta que la seva actuació va ser votada com la millor de la nit pel públic i que el seu premi de 100 lliures no ha estat reclamat. L'Elmer torna a l'estudi (en tren, cotxe i a peu) i la seva riquesa i popularitat recentment descobertes convenç a la noia d'anar finalment a una cita amb ell.

## Repartiment

* Buster Keaton com a Elmer Butts
* Diana Lewis com The Girl Downstairs
* Harold Goodwin com a líder de la banda
* John Ince com el coronel Crowe
* Melrose Coakley
* Bud Jamison com a xèrif d'Arizona
* Eddie Fetherston

## Referències

* ↑ Neibaur, James L. The Fall of Buster Keaton: His Films for MGM, Educational Pictures, and Columbia. Scarecrow Press, 2010, p. 85. ISBN 978-0810876835.

## Enllaços externs

* Grand Slam Opera a YouTube
* Grand Slam Opera Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. at the International Buster Keaton Society
# Gimileo

Gimileo és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Alta. El travessa el riu Zamaca, un afluent del marge dret del riu Ebre.

## Història

La primera citació documental de la vila apareix en el fur que va atorgar Sanço III el Major a Nájera el 1020, en el qual s'esmentava "Chemelio". En 1086 una escriptura de donacions de béns al monestir de San Millán de la Cogolla fa referència a "Semellio Mediano" En 1182, Jimeno García donà un solar situat en Gimileo a Santo Domingo de la Calzada. Posteriorment Gimilio va passar a ser una vila de Briones, no assolint la seva independència fins a mitjans del segle xviii; com llogaret de Briones, va pertànyer al senyoriu dels comtes d'Ureña i ducs d'Osuna. Va formar part de la província de Burgos fins a la creació de la de la província de Logronyo per Reial decret del 30 de novembre de 1833.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* gimileo.webcindario.com
# Gimje

Gimje (en coreà: 김제시, romanització revisada: gimjese, llegiu: Kimche) és una ciutat de la província de Jeollabuk-do, al sud-est de la república de Corea del Sud. Està situada a uns 160 km al sud de Seül i a 31 km al nord-est de Jeonju. La seva àrea és de 545.06 km² i la seva població total és de 103.446 habitants (2005).

## Administració

La ciutat de Gimje es divideix en 4 districtes (dong), 14 municipis (myeon) i 1 vila (EuP).

## Història

La ciutat ha estat habitada des de fa molt de temps. El regne Baekje va envair i va incorporar molts governs. Després el Baekje li va canviar el nom a Byeogol, però la data no és clara.
Després el regne Baekje va caure sota els regnes de Silla i Tang, i la ciutat va canviar el nom a Gimje.

## Referències

* History of Gimje county was originally from city english page. http://www.gimje.go.kr/foreign/english/sub1/sub1.jsp
* 김제 '지평선축제' 4년 연속 최우수축제 Yeonhap News 2007-12-23 http://news.naver.com/main/read.nhn?mode=LSD&mid=sec&sid1=101&oid=001&aid=0001869744

## Enllaços externs

* Web oficial
# Gimme Hope Jo'anna

Gimme Hope Jo'anna és una cançó d'Eddy Grant, publicada el 1988 a l'àlbum File Under Rock.
És una cançó dins del moviment anti-apartheid, que va acabar convertint-se pràcticament en el seu himne, ja que va ser escrita durant l'apartheid a Sud-àfrica. La cançó va ser prohibida pel govern sud-africà que no va poder impedir que fos àmpliament escoltada per tot el país. Va aconseguir la setena posició en els UK Singles Chart, convertint a Grant en un Top 10 durant més de 5 anys.

## Lletra

"Jo'anna" en la lletra representa no només a la ciutat de Johannesburg, sinó també al nou govern de Sud-àfrica que va acabar amb el sistema apartheid.
Soweto és un barri negre proper a Johannesburg, conegut pel seu paper en la resistència contra l'apartheid coneguda per "escórre's a través de les fronteres enemigues" per lluitar en altres països, sobretot a la Guerra Civil angolesa.
El predicador de Jesús és l'arquebisbe Desmond Tutu, que va guanyar el Premi Nobel de la Pau per la seva oposició a l'apartheid.

## Llista de cançons
### 7" single

* "Gimme Hope Jo'Anna" — 3:47
* "Say Hello to Fidel" — 4:41

### 12" maxi

* "Gimme Hope Jo'Anna"
* "Say Hello to Fidel"
* "Living on the Frontline" (versió en directe)

## Llistes
### Posicions més altes

| Llista (1988) | Posició |
| Austrian Singles Chart | 2 |
| Belgian Singles Chart | 1 |
| Dutch Top 40 | 1 |
| Llista francesa de singles SNEP | 8 |
| Llista alemanya de singles | 4 |
| RIANZ Top 40 (Nova Zelanda) | 3 |
| Espanya (AFYVE) | 1 |
| Llista de singles sueca | 8 |
| Llista de singles suïssa | 2 |
| Llista de singles britànica | 7 |

## Notes

* ↑ «How Eddy Grant gave hope to South Africa». The Telegraph. [Consulta: 29 juny 2016].
* 1 2 3 4 5 "Gimme Hope Jo'anna", a diverses llistes Lescharts.com (Retrieved 16 June 2008)
* ↑ «De Nederlandse Top 40, week 14, 1988». Arxivat de l'original el 2008-06-27. [Consulta: 17 març 2008].
* ↑ Salaverri, Fernando. Sólo éxitos: año a año, 1959–2002. 1st. Spain: Fundación Autor-SGAE, setembre 2005. ISBN 84-8048-639-2.
* ↑ "Gimme Hope Jo'anna", UK Singles Chart Chartstats.com (Retrieved 17 June 2008)

## Enllaços externs

* South Campfire Song Book Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine. - inclou la lletra
* Sin Codificar. "El Cantante Enmascarado singing a literal Spanish translation of Gimme Hope Jo'anna" Arxivat 2013-01-29 at Archive.is, America TV, Buenos Aires, 6 June 2009.
* Lletra de la cançó a MetroLyrics
# Gracie Mansion

Gracie Mansion és la residència oficial del batlle de New York. Construïda el 1799 en un estil federal per a Archibald Gracie, un venedor novaiorquès. Se situa al Carl Schurz Park, a Manhattan (Upper East Side) a la cantonada entre l'East End Avenue i el carrer 88. Dona a Hell Gate.
La casa que va ser un museu de 1936 a 1942 i la residència oficial del batlle d'ençà 1942. Està inscrita al National Register of Historic Places.

## Referències

* ↑ «East End Ave, Yorkville». [Consulta: 18 abril 2016].
* ↑ «Gracie Mansion». Field Trip.com. [Consulta: 2 agost 2008].

## Enllaços externs

* (anglès) "A Brief History of Gracie Mansion"
# Graciana del Castillo

Graciana del Castillo (Uruguai - Nova York, 22 de març de 2019) fou una economista, professora, escriptora, empresària i estrateg internacional uruguaiana. Als dinou anys es va radicar a Nova York, Estats Units. Va realitzar els seus estudis d'economia, doctorat i mestratge a la Universitat de Colúmbia, on també va ser professora. Va treballar en les Nacions Unides, Fons Monetari Internacional, especialitzada a dissenyar polítiques econòmiques per al Salvador, Kosovo i l'Afganistan. Va fundar al costat de Mario Blejer la empresa consultora Macroeconomics Advisory Group (MAG). Autora dels llibres:
* 2008, Rebuilding War Torn States.
* 2011, Redrawing the Lines.
* 2013, Parte Culpable. La Comunidad Internacional en Afanistán.

## Referències

* ↑ «Falleció Graciana del Castillo, una economista uruguaya con prestigio internacional», 22-03-2019. [Consulta: 22 març 2019].
* ↑ «Falleció Graciana del Castillo, economista uruguaya que trabajó en el FMI y la ONU», 22-03-2019. [Consulta: 22 març 2019].
* ↑ Centennial. «Biografia». Arxivat de l'original el 7 de gener 2014. [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ MAG. «Graciana del Castillo» (en anglès). Arxivat de l'original el 7 de gener 2014. [Consulta: 7 gener 2014].
* ↑ El Observador. «Graciana del Castillo: Dama y estratega», 30-12-2013. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2013. [Consulta: 7 gener 2014].
# Gneu Fulvi Màxim Centumal

Gneu Fulvi Màxim Centumal (en llatí Cneus Fulvius CN. F. CN. N. Maximus Centumalus) va ser un militar i magistrat de la República Romana. Va ser cònsol l'any 298 aC i la seva carrera militar va fer que el senat confiés en ell per ser dictador per la preparació de la Primera Guerra Púnica.

## Carrera professional

Membre de la gens plebea Fúlvia, és mencionat per primera vegada com a legat del dictador Marc Valeri Corv durant la guerra contra els etruscs, l'any 301 aC. Va ser cònsol el 298 aC junt amb Luci Corneli Escipió. Tot seguit va ser enviat al nord, mentre que el seu col·lega anava cap al sud, els dos fronts de la tercera guerra samnita. Va guanyar una notable victòria sobre els samnites, a prop de Bovianum i després va conquerir Aufidena. Segons l'historiador S. P. Oakley, Titus Livi probablement va confondre l'escenari de la guerra i en realitat la victòria de Centumal va ser sobre els sabins.
Després es creu que va obtenir algunes victòries a Etrúria i els Fasti diuen que va celebrar un triomf sobre ambdós enemics. L'any 295 aC era propretor en la campanya de Quint Fabi Màxim Gurges i Publi Deci Mus II, i va derrotar els etruscs. Centumal i la seva legió van acampar en territori falisc amb ordres de defensar el pas sobre el riu Tíber i de mantenir obertes les línies de comunicació amb la capital. Els problemes al camp de batalla van ser la causa que els cònsols manessin a Centumal atacar Clúsium juntament amb Luci Postumi Megel, com a tàctica per forçar els etruscs a recular les seves forces i allunyar-se de Sentinum. Mentre Postumi Megel era enviat de retorn a Roma, Centumal va envair Etrúria i va devastar el territori. Quan les ciutats de Clúsium i Perusia van enviar tropes per aturar aquests atacs, van ser derrotats ràpidament. Després d'aquesta victòria romana i la de Sentinum, Centumal va ser reclamat a Roma i es va donar descans al seu exèrcit.
Un dictador esmentat pels Fasti per clavi figendi causa el 263 aC duia el seu nom i era probablement aquest mateix personatge, o bé un fill del que res se sap. La Primera Guerra Púnica estava a punt de començar i la funció d'aquest dictador era la de preparar la flota que atacaria Cartago.

## Referències

* ↑ Smith, 1867, p. 667.
* ↑ Broughton, 1951, p. 170.
* ↑ Arnold, 1840, p. 326.
* ↑ Oakley, 2007, p. 32.
* ↑ Oakley, 2007, p. 282.
* ↑ Oakley, 2007, p. 274.
* ↑ Arnold, 1840, p. 337-338.
* ↑ Oakley, 2007, p. 292.
* ↑ Broughton, 1951, p. 178.
* ↑ Arnold, 1840, p. 345.
* ↑ Arnold, 1840, p. 346.
* ↑ Broughton, 1951, p. 204.
* ↑ Arnold, 1840, p. 571-572.

## Bibliografia

* Arnold, Thomas. History of Rome, Vol. II. B Fellows, 1840.
* Brinmann, Klaus. A History of the Roman Republic, 2007.
* Broughton, T. Robert S.. The Magistrates of the Roman Republic, volum I. American Philological Association, 1951.
* Forsythe, Gary. A Critical History of Early Rome from Prehistory to the First Punic War. Palevsky, 2005.
* Oakey, S. P.. A Commentary on Livy, Vol. IV. Oxford University Press, 2007.
* Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, Vol I. John Murray, 1867.
# Gneu Fulvi Centumal (cònsol 211 aC)

Gneu Fulvi Centumal (en llatí Cneus Fulvius CN. F. CN. N. Centumalus) va ser un magistrat romà que va viure al segle iii aC. Era probablement fill de Cneus Fulvius CN. F. CN. N. Centumalus. Formava part de la gens Fúlvia, i era de la família dels Centumal.
Era edil curul l'any 214 aC i va ser elegit pretor per l'any següent (213 aC), mentre encara ocupava l'antic càrrec. Se li va donar com a província la regió de Suessula, amb el comandament de dues legions.
L'any 211 aC va ser cònsol amb Publi Sulpici Servi Galba Màxim i se'ls hi va prorrogar el mandat un any més, el 210 aC, per lluitar contra Hanníbal que els va derrotar prop de Herdònia a la Pulla, en la Segona Batalla de Herdonia en la qual Centumal, junt amb 11 tribuns militars, va morir.

## Referències

* ↑ Smith, Willam (ed,). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: John Murray, 1876, p. 667.
# Gaviria

* No s'ha de confondre amb Gabiria.
«Gaviria» té aquests significats:
* César Gaviria Trujillo (Pereira, 31 de març de 1947), economista i polític colombià, President de Colòmbia de 1990 a 1994
* Fernando Gaviria Rendón (La Ceja, Departament d'Antioquia, 1994), ciclista colombià professional des del 2013
* Gustavo Gaviria Rivero
* Hernán Gaviria (Carepa, Colòmbia, 1969 - 2002), futbolista colombià
# Gavinot hiperbori

El gavinot hiperbori (Larus hyperboreus) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita costes i llacs de zones boreals, a Groenlàndia, Islàndia, Jan Mayen, Spitsbergen, Terra de Francesc Josep, Nova Terra, Nova Sibèria, nord de Rússia, Alaska i diverses illes àrtiques del Canadà.

## Referències

* ↑ Gavinot hiperbori a CERCATERM Rev. 23/03/2012
# Graeme Miller

Graeme Miller (Blenheim, Marlborough, 20 de novembre de 1960) va ser un ciclista neozelandès professional entre el 1993 i el 2002. Va combinar la carretera amb la pista
En el seu palmarès destaquen dues medalles d'or als Jocs de la Commonwealth i el fet de representar el seu país en tres edicions dels Jocs Olímpics, entre 1984 i 1992. També es proclamà Campió nacional en ruta el 1987.

## Palmarès en ruta

* 1987
** Campió de Nova Zelanda en ruta
* 1988
** 1r al Fitchburg Longsjo Classic
** Vencedor de 2 etapes de la Milk Race
* 1989
** 1r al Tour de Sommerville
* 1990
** Medalla d'or en ruta als Jocs de la Commonwealth
** Medalla d'or en la contrarellotge per equips als Jocs de la Commonwealth
** 1r al Tour de Beauce
* 1992
** 1r al Tour de Toona
* 1993
** Vencedor d'una etapa del Herald Sun Tour
** Vencedor d'una etapa del New Zealand Post Tour
* 1995
** Vencedor d'una etapa del Herald Sun Tour
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Nova Zelanda
* 1997
** 1r al Tour de Southland
* 1998
** Vencedor de 2 etapes del Herald Sun Tour
* 1999
** 1r al Tour de Southland
** Vencedor d'una etapa del Tour Down Under
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Japó
* 2000
** Vencedor d'una etapa del Tour de Langkawi
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Japó
* 2001
** Vencedor d'una etapa de la Volta al Japó
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it