OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lobaye

Lobaye és una de les 14 prefectures de la República Centreafricana. Està situada al sud del país, fent frontera amb la República Democràtica del Congo. La seva capital és Mbaïki. Frontereja amb les prefectures de Mambéré-Kadéï al nord-oest, Sangha-Mbaéré a l'oest, i Ombella-M'Poko a l'est i nord.
A més de Mbaïki, també són importants les ciutats de Boda, al nord de la prefectura, i Mongoumba, a la ribera del riu Ubangui.
Lobaye rep el nom del riu que la travessa pel sud i aquest el de la regió: el Riu Lobaye.
A Lobaye, els productors de cafè en l'actualitat tenen moltes dificultats i de vegades estan obligats a l'abandonament dels seus camps de cafè per altres cultius. La majoria dels fills dels productors no van al col·legi; alguns moren per falta de recursos per procurar-se les cures mèdiques necessàries. Les filles estan obligades a prostituir-se i és així com s'explica que la República Centrafricana és al capdavant dels països de l'Àfrica central en percentatge de la població contagiada pel sida.
En aquesta prefectura, els seus habitants tenen com a costum extreure totes les incisives superiors, i de vegades també les inferiors.
Una de les persones més il·lustres d'aquesta prefectura és David Dacko, que va ser president de la República des de 1960 fins a 1965, i des de 1979 fins a 1981. L'antic Primer Ministre del Govern Autònom de la República Centreafricana, Barthélemy Boganda també va néixer en aquesta prefectura.

## Vegeu també

* Prefectures de la República Centreafricana

## Enllaços externs

* «Lobaye». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lopúchov

Lopúchov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1345.
# Loquo

Loquo és un portal web d'anuncis classificats i pàgines web de l'Estat espanyol, similar a Craigslist als EUA. Les seves categories principals són: habitatge, comunitat, contactes, serveis, ofertes de treball, cotxes i motos, compravenda, classes i cursos, i té un apartat per a fòrums de debat. Està disponible en 3 idiomes: català, espanyol i anglès. Tots els seus llistats són de franc. A maig del 2005 Loquo.com va ser adquirit per eBay.

## Referències

* ↑ «What is Loquo?» (en anglès). Ebay. Arxivat de l'original el 2014-09-11. [Consulta: 12 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Loquo.com Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.
# Llista de Creus de Sant Jordi/2018/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Orfeó Reusenc | Q5398683 | edifici i entitat de Reus |
| Unió de Federacions Esportives de Catalunya | Q9091797 | federació esportiva de Catalunya |
| Abacus Cooperativa | Q11903664 | cooperativa cultural |
| Fundació puntCat | Q11923285 | fundació que gestiona el domini d'internet .cat |
| Reial Societat Arqueològica Tarraconense | Q17301412 | |
| Agrupació de Defensa Forestal | Q21042952 | associacions de voluntaris |
| Casino La Unió | Q21596636 | |
| Associació d'Editors en Llengua Catalana | Q22344507 | associació catalana d'editors |
| Proactiva Open Arms | Q23498813 | ONG catalana dedicada al salvament marítim |
| Associació Catalana pels Drets Civils | Q55714909 | organització en defensa dels drets civils |
| Joan i Martí Castells Badia | Q56402221 | pessebristes |
| Associació Cultural La Colmena de Santa Coloma | Q56402228 | |
| Nits Musicals de Guardiola de Berguedà | Q56402229 | |
| Associació Orfeó Sarrianenc | Q56402231 | |
| Alzheimer Catalunya | Q61742994 | |
| Ateneu de Sant Just Desvern | Q61743412 | ateneu a Sant Just Desvern |
| Cor Claverià l'Aliança de Lliçà d'Amunt | Q61747623 | entitat de Lliçà d'Amunt |
| Unió de Consells Esportius de Catalunya | Q61747633 | entitat per a la promoció de l'esport escolar a Catalunya |
| Societat Cultural i Recreativa La Cumprativa | Q61747650 | |
| Societat Coral El Vallès | Q61747665 | |
| Associació de Bombers Voluntaris de la Generalitat de Puigcerdà | Q61747675 | |
| Marduix Teatre | Q61747683 | companyia de teatre de titelles |
| Cercle Filatèlic i Numismàtic de Ripoll | Q61747691 | |
# Llista de Creus de Sant Jordi/2019/Entitats
#### Entitats

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Entitat | Wikidata | Descripció |
| Facultat de Nàutica de Barcelona | Q3661489 | |
| La Trinca | Q4895526 | grup de música català |
| El Tempir | Q11918603 | |
| Federació Catalana d'Entitats Corals | Q11921646 | |
| Casal Catòlic de Sant Andreu de Palomar | Q20104640 | |
| Federació de Moviments de Renovació Pedagògica de Catalunya | Q20108090 | Agrupació catalana d'associacions de professorat que volen impulsar la innovació i la millora educativa |
| Ateneu de Tàrrega | Q28471629 | edifici de Tàrrega |
| Escola Universitària d'Infermeria i Teràpia Ocupacional | Q52813001 | centre adscrit a la UAB |
| Fundació Aspronis | Q63396664 | entitat |
| Fundació Ared | Q63412896 | |
| Fundació Altem | Q63413172 | |
| Museu Etnogràfic Vallhonrat | Q63413301 | |
| Coral Capella de Santa Maria de Ripoll | Q63413628 | coral creada el 1893 a Ripoll |
| Fundació Privada Família i Benestar Social | Q63413631 | |
| Fundació Carles Salvador | Q63413635 | |
# Ludovico Alidosi

Ludovico Alidosi fou fill de Bertrando Alidosi. Fou senyor i vicari pontifici d'Imola del 1391 a l'1 de febrer de 1424 confirmat per butlla del Papa Bonifaci IX del 27 de gener de 1393.
Fou senyor de Toranello, Pediano e Gallisterna des del 1405 a l'1 de febrer de 1424, senyor i vicari pontifici de Tossignano, Dozza, Riolo, Pieve Sant’Andrea, Gaggio i Castellaro des l'11 d'octubre de 1412 a l'1 de febrer del 1424. Després de perdre els seus estats el 1424 es va fer monjo cistercenc el 1428 i va morir a Roma el 1430. Estava casat des del 1392 amb Verde Pio filla de Giberto I Pio senyor de Carpi. Va deixar un fill i dues filles.
# Luis Figuerola-Ferretti

Luis Figuerola-Ferretti Gil (Madrid, 17 de gener de 1946-25 de novembre de 2015) va ser un periodista espanyol.

## Biografia

Després de passar pel Col·legi del Pilar a Madrid, va cursar estudis universitaris de Dret a les universitats Complutense de Madrid, de Barcelona i en Salamanca. A Madrid va fer alguns dels seus millors amics i es va fer conèixer com imitador parodiant els catedràtics a la Festa del Rotllo.
Després de llicenciar-se en Dret, va estudiar quatre cursos de Periodisme. Va obtenir la llicenciatura en Ciències de la Informació gràcies als quinze anys que va treballar en publicitat. Destacava que sobretot pel fet d'aprendre llegint i observant.
Mentre feia la carrera va començar a treballar com a redactor de publicitat. Va treballar de creatiu en diverses agències de publicitat de 1967 a 1984, any en què va fundar-ne una. És el creador de la nadala publicitària de Famosa. Treballa en la radio des de 1982.

### Àmbit radiofònic

Apareix a la ràdio per primera vegada el 1982, debutant al programa Directo, directo de Radio Nacional al comandament de Julio César Iglesias. La seva primera col·laboració fixa –una vegada a la setmana– va ser el 1984, al programa matinal El bus del cole, presentat per José Luis Arriaza a Radio 80. L'any següent és cridat a la Cadena SER per Iñaki Gabilondo, que li proposa col·laborar amb Hoy por hoy, programa matinal de la cadena. Coincideix de nou amb Julio César Iglesias, que comença un espai nocturn d'humor i imitacions al que més tard s'incorporaria Javier Capitán. Així naixia La Revetlla de la Moncloa, programa que el 1990 va rebre el premi Ondas.
Roman a la SER fins al 1996, any en què comença a col·laborar habitualment amb Carlos Herrera, Julio César Iglesias, Antonio Jiménez, Olga Viza i Javier Capità en RNE fins a 2007.
El 31 d'agost de 2009, Ely del Valle i Enrique Campo el fitxen per actuar a La Mañana de l'emmissora catòlica Cope.
Els seus últims treballs a la ràdio els fa per a la RNE. Durant la temporada 2012/13 col·labora amb Manolo HH al programa El día menos pensado. El 2014 està amb alguns dels seus personatges més coneguts –i algun nou, com Chelo Panoli– a l'edició d'estiu de No es un día cualquiera, dirigida per Carlos Santos.
Cantà al cor de San Jerónimo el Real, des de 2010 al Cor de la Universitat CEU San Pablo i des d'octubre de 2012 al Cor Bach Studio, i l'Ensemble Koiné. Va publicar nombrosos articles a la premsa i revistes especialitzades del sector publicitari i també biografies i obres ficció.

## Referències

* ↑ «Adéu a Luis Figuerola-Ferreti, excolaborador de RNE». RTVE. [Consulta: 25 novembre 2015].
* 1 2 3 EFE «Muere el periodista Luis Figuerola-Ferretti, el duende de la radio» (en castellà). El País, 25-11-2015.
* ↑ M.V. «Fallece Luis Figuerola Ferreti, autor del anuncio de las muñecas de Famosa» (en castellà). Información, 26-11-2015.
# Luis Flores

Luis Flores (18 de juliol de 1961) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ rsssf: Mexico record international players
* ↑ Luis Flores a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Luis Ferrandis d'Híxar i Beaumont

Luis Ferrandis d'Híxar i Beaumont fou un noble aragonès, senyor d'Híxar i primer duc de Lécera i comta de Belchite. Nascut l'any 1427 i mort l'any 1517.

## Vida

Fou el sèptim membre de la Casa de Híxar en governar dita localitat. Del seu pare Joan Ferrandis d'Híxar i Cabrera heretar el ducat d'Híxar i el títol honorari de duc d'Aliaga.
Es va casar amb Guiomar Enríquez de Mendoza, filla de Enrique Enríquez de Mendoza i parent de la reina Joana Enríquez, amb la que tinguer tres fills:
* Luis Ferrandis d'Híxar i Enríquez,
* Juan Ferrandis d'Híxar i Enríquez, que el succeir amb els seus títols en vida en 1495 però murí aavanç que ell,
* Guiomar Ferrandis d'Híxar i Enríquez.
Fou el seu net, Luis Ferrandis d'Híxar i Ramírez de Arellano, el que definitivament perpetuar la dinastia a la seva mort en 1517.
En 1493 fou nomenat duc de Lécera i comte de Belchite pel seu suport al rey en la Guerra del Rosselló. Participà en la conquesta de Navarra de 1515. Fou ambaixador de Joan II d'Aragó.

## Bibliografia

* Demelsa Ortiz Cruz: El señorío, luego ducado de Híjar. Quaderns del Ducat d'Híxar 1: El Llegat cultural. 2008. Arxiu Ducal d'Híxar.
# Maat Mons

Maat Mons és un volcà escut massiu. És la segona muntanya més alta, i el volcà més alt, del planeta Venus. S'eleva 8 km per sobre del radi planetari mitjà a 0° 30′ N, 194° 36′ E﻿ / ﻿0.5°N,194.6°E﻿ / 0.5; 194.6, i gairebé 5 km per sobre de les planes circumdants. Porta el nom de la deessa egípcia de la veritat i la justícia, Maat.

## Estructura

Maat Mons disposa d'una gran caldera, 28×31 km. Dins de la gran caldera hi ha almenys cinc petits cràters de col·lapse, fins a 10 km de diàmetre.
Una cadena de petits cràters de 3 a 5 km de diàmetre s'estén uns 40 km al llarg del flanc sud-est del volcà, però en comptes d'indicar una gran erupció de Fissura volcànica!fissura, sembla que també estan formats per col·lapse: les imatges de resolució completa de la sonda Magellan no revelen evidència de fluxos de lava d'aquests cràters.
Almenys dos esdeveniments de col·lapse estructural a gran escala semblen haver passat en el passat a Maat Mons.

## Activitat

El radar que sona pel Magellan sonda evidència revelada per comparativament activitat volcànica recent a Maat Mons, en la forma de fluxos de cendra prop de la cimera i en el flanc del nord.
Curiosament per als geòlegs planetaris, els estudis atmosfèrics realitzats per les sondes Pioner Venus a principis dels anys vuitanta van revelar una variació considerable en les concentracions de diòxid de sofre (SO₂) i metà (CH₄) en l'atmosfera mitjana i superior de Venus. Una possible explicació per a això va ser la injecció de gasos volcànics a l'atmosfera per erupcions plinianes a Maat Mons.
Estudis més recents han suggerit que l'estructura del volcà, la distribució de fluxos de lava, els cràters de fosses, la morfologia del cim i altres característiques a petita escala són indicatius de la recent activitat volcànica a Maat Mons.
Tot i que moltes línies d'evidència suggereixen que Venus és probable que sigui volcànicament actiu, les erupcions actuals de Maat Mons no han estat confirmades.

## Referències

* ↑ «PIA00106: Venus - 3D Perspective View of Maat Mons». Planetary Photojournal. Jet Propulsion Lab, 01-08-1996. [Consulta: 30 juny 2012].
* 1 2 3 Mouginis-Mark P. J. «Morphology of Venus Calderas: Sif and Maat Montes». Abstracts of the 25th Lunar and Planetary Science Conference, Held in Houston, TX, 14–18 March 1994, 1994, pàg. 949. Bibcode: 1994LPI....25..949M.
* ↑ Robinson, Cordula A.; Thornhill, Gill D.; Parfitt, Elisabeth A. «Large-scale volcanic activity at Maat Mons: Can this explain fluctuations in atmospheric chemistry observed by Pioneer Venus?». Journal of Geophysical Research, 100, E6, 1995, pàg. 11755–11763. Bibcode: 1995JGR...10011755R. DOI: 10.1029/95JE00147.
* ↑ Mouginis-Mark, Peter J. «Geomorphology and volcanology of Maat Mons, Venus». Icarus, 277, 01-10-2016, pàg. 433–441. Bibcode: 2016Icar..277..433M. DOI: 10.1016/j.icarus.2016.05.022.

## Vegeu també

* Llista de muntanyes a Venus
* Vulcanologia de Venus

## Enllaços externs

* 3D Vista en perspectiva 3D de Maat Mons
# Mangosta nana de Somàlia

La mangosta nana de Somàlia (Helogale hirtula), també coneguda com a mangosta nana del desert, és una mangosta que es troba a l'Àfrica oriental, particularment a Etiòpia, Kenya i Somàlia.

## Subespècies

* Helogale hirtula ahlselli (Lönnberg, 1912)
* Helogale hirtula annulata (Drake-Brockman, 1912)
* Helogale hirtula hirtula (Thomas, 1904)
* Helogale hirtula lutescens (Thomas, 1911)
* Helogale hirtula powelli (Drake-Brockman, 1912)

## Bibliografia

* J. S. Gilchrist, A. P. Jennings, G. Veron i P. Cavallini: Family Herpestidae (Mongooses). A: Don E. Wilson, Russell A. Mittermeier (editors): Handbook of the Mammals of the World. Volume 1: Carnivores. Lynx Edicions, 2009, ISBN 978-84-96553-49-1, S. 262-329.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Lowville

Lowville és una vila i seu del Comtat de Lewis (Nova York) dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Lowville tenia 3.476 habitants, 1.403 habitatges, i 882 famílies. La densitat de població era de 706,4 habitants/km².
Dels 1.403 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 33,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.841 $ i la renda mediana per família de 42.399 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.831 $ mentre que les dones 21.422 $. La renda per capita de la població era de 17.172 $. Entorn del 13,9% de les famílies i el 14,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lowville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lowville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luci Furi

Luci Furi és el nom dels següents personatges:
* Luci Furi (tribú), tribú de la plebs el 307 aC
* Luci Furi, pretor el 200 aC
* Luci Furi Camil, diversos personatges
* Luci Furi Fil, diversos personatges
* Luci Furi Medul·lí, diversos personatges
# Luci Furi Camil (cònsol 349 aC)

Luci Furi Camil (llatí: Lucius Furius M. F. Camillus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Fúria, una antiga família romana d'origen patrici. Era fill de Marc Furi Camil.
L'any 350 aC un dels cònsols estava malalt i l'altre, Popil·li Laenes, tornava de la guerra contra els gals amb una ferida greu. Camil va ser nomenat dictador per dirigir els comicis i el seu magister equitum va ser Publi Corneli Escipió. Va rebutjar les candidatures plebees i va imposar l'elecció de cònsols exclusivament patricis. El senat satisfet amb això, va fer tot el possible per portar-lo al consolat l'any 349 aC. Una vegada elegit va imposar com a col·lega a Appi Claudi Cras, però aquest va morir mentre es preparava la guerra amb els gals. Camil es va convertir en cònsol únic i va assolir el comandament contra els gals. Va deixar dues legions per protegir la ciutat i les altres vuit es van dividir entre ell mateix i el pretor Pinari Natta que havia de protegir la costa contra els pirates grecs que en aquest moments infestaven el Laci. Amb les seves 4 legions Camil va derrotar els gals al districte de Pomptine i els va empènyer cap a la Pulla. En aquesta batalla es va produir un famós combat singular entre un valent gal i Marc Valeri Corv. Valeri Corv va ser honorat amb un regal de deu bous i una corona d'or per part de Camil. Es va reunir amb Pinari a la costa, però no van fer res d'important contra els pirates grecs, i aquestos es van dispersar aviat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 592.
# Margarethe Furcht

Margarethe Furcht (10 de novembre de 1879, Viena, Imperi Austrohongarès - 12 de febrer de 1976, Londres, Regne Unit) fou una química austríaca, la primera dona que es doctorà en química a l'Imperi Austrohongarès (1902).
Margarethe Furcht era filla d'un corredor de borsa jueu. Fou una de les primeres alumnes del Gymnasiale Mädchenmittelschule‖ a Viena el 1898. El 1902 publicà conjuntament amb el seu director de tesi, Rudolf Wegscheider, l'article "Über die Esterbildung von aromatischen Sulfonsäuren" (Quant a la formació d’èsters d’àcids sulfònics aromàtics), essent la segona publicació en química d'una autora femenina a la revista científica Monatshefte für Chemie. Després de graduar-se el 19 de juliol de 1902 a la Universitat de Viena, treballà a l'institut de recerca i ensenyament Technologische Gewerbemuseum. Posteriorment estudià les sals d'argent de l'àcid levulínic, i realitzà innovacions en la indústria del sabó i en el camp dels explosius moderns. A principis dels anys trenta treballava a la fàbrica vienesa Gustav Ganz & Co., on es dedicava a la millora de vàlvules de buit, en particular les de tipus Ostar. Després de l'ocupació d'Àustria per part de les tropes nazis el març de 1938, Furcht emigrà a Anglaterra i treballà en química industrial a Londres.

## Referències

* ↑ Soukup, Rudolf Werner; Rosner, Robert «Scientific contributions of the first female chemists at the University of Vienna mirrored in publications in Chemical Monthly 1902–1919» (en anglès). Monatshefte für Chemie - Chemical Monthly, 150, 5, 01-05-2019, pàg. 961–974. DOI: 10.1007/s00706-019-02408-4. ISSN: 1434-4475.
# Margaret Burke Sheridan

Margaret Burke Sheridan (Castlebar, 15 d'octubre de 1889 - Dublín, 16 d'abril de 1958) fou una cantant d'òpera irlandesa. Nascuda a Castlebar, comtat de Mayo, Irlanda, era coneguda com Maggie de Mayo i és considerada la segona prima donna d'Irlanda després de Catherine Hayes (1818-1861).
Estudià a Dublín i en la "Royal Academy of Music", perfeccionant-se posteriorment a Roma amb Alfredo Martino. Debutà com a protagonista de La bohème el 1919 a Roma, passant immediatament després al Covent Garden de Londres. El mateix any tornà a Itàlia, al "Dal Verme" de Milà (Madame Butterfly) i al "San Carlo" de Nàpols. El 1922 cantà La Wally a La Scala i hi va tornar les dues temporades següents.
De 1925 a 1930 actuà al Covent Garden, encara que sense abandonar la seva carrera italiana (Bolonya, Gènova, Nàpols, Torí); es retirà de l'escena el 1931, dedicant-se a l'ensenyança a Dublín. Dona molt bella i gran actriu, tenia una veu de timbre molt personal, dolça i penetrant, especialment apreciada en el repertori de Puccini en Andrea Chénier.

## Referències

* ↑ Axel Klein: "Sheridan, Margaret Burke", in: The Encyclopaedia of Music in Ireland, ed. Harry White and Barra Boydell (Dublin: UCD Press, 2013), p. 931–2; ISBN 978-1-906359-78-2.
# Marca d'Ivrea

La Marca d'Ivrea va ser un gran comtat fronterer al nord-est de la península Itàlica que va existir durant el segle x. La seva capital va ser Ivrea i va estar governada per una família de marcgravis borgonyons anomenats els anscàrides del nom del primer titular. Aquesta "marca" va ser la principal frontera entre Itàlia i França i va servir com a protecció davant la ingerència de qualsevol d'ambdós països sobre l'altre.
La marca va ser concedida a Anscari a 888 per Guiu de Spoleto, recentment elegit rei d'Itàlia. Anscari i la seva família havien estat un dels principals suports de Guiu en el seu intent per ser nomenat rei de França. El territori inicial de la marca consistia en el Piemont i la major part de Ligúria amb els comtats de Acqui, Alba, Asti, Bredulo, Auriate, Torí, Ivrea, Vercelli, Pombia, Stazzona, Bulgària, Lomello, Savona i Ventimiglia.
La fortuna dels Anscari va créixer cap a la meitat del segle X quan el marcgravi Berenguer va arribar a ser rei d'Itàlia al costat del seu fill.

## Divisió de la Marca

Però l'ambició de Berenguer el va portar a enfrontar-se amb gairebé tothom. En 941 el rei Hug d'Arle va aprofitar que Berenguer havia fugit per lliurar al comte Arduí el Calb el territori de Torí, després Marca de Torí; un Arduí agraït el va protegir a la seva marca quan Berenguer va usurpar el poder. A conseqüència de les guerres que va provocar Berenguer, l'emperador Otó I va intervenir a Itàlia el 951, permetent a Berenguer mantenir-se com rei d'Itàlia a canvi que fos reestructurada la frontera nord. La marca d'Ivrea va ser dividida i d'aquesta manera es controlava més el poder de Berenguer en posar part del territori en mans de famílies franc-alemanyes: la Marca de Ligúria oriental va ser lliurada al comte Obert; el comte Aleram va rebre la marca Aleràmica després Marquesat de Montferrat i Arduí va rebre la marca de Torí segurament amb més territoris que abans.
La marca d'Ivrea no va desaparèixer després d'aquesta divisió, va seguir existint en tota la seva meitat nord, amb el nom de vegades de marca Anscárica en record dels seu fundador. El mateix Berenguer II es va quedar aquest territori com a feu personal. Però Berenguer va continuar enfrontant-se a tot el món i Otó I va lliurar una part de la marca, que fou el marquesat de Milà al comte Obert el 961, reduint la marca als voltants de la ciutat d'Ivrea i ratificant definitivament als altres comtes en les seves possessions.
Finalment, al segle xi la marca va quedar vacant, i l'emperador Conrad II va decidir no nomenar un nou marcgravi. Des de llavors la marca es va disgregar en petits comtats, bisbats i ciutats lliures que lluitaven constantment entre ells per mantenir la seva independència o augmentar el seu poder.

## Governants de la Marca d'Ivrea

* 888 - 902: Anscari
* 902 - 924: Adalbert I
* 924 - 941: Berenguer d'Ivrea
* 941 - 951: Suprimida
* 951 - 965: Guiu
* 965 - 970: Adalbert II d'Ivrea
* 965 - 990: Conrad
* 990 - 999: Arduí I
* 999 - 1015: Arduí II

## Bibliografia

* Wickham, Chris. Early Medieval Italy: Central Power and Local Society 400-1000. MacMillan Press: 1981.
# Làzarevka

«Làzarevka» té aquests significats:

## Crimea

* Làzarivka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Làzarevka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia