OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cèsar Saborit Carralero

Cèsar Saborit Carralero (Sant Martí de Provençals, 16 de febrer de 1915 - Barcelona, 19 de juliol de 1951) fou un guerriller antifranquista i anarcosindicalista català.

## Biografia

Des de 1932 era lligat als grups d'acció de les Joventuts Llibertàries de Sant Andreu del Palomar i del Clot, i fou encarregat d'un arsenal clandestí. Quan es produí el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 a Barcelona participà en les lluites al carrer i va combatre durant la guerra civil espanyola en l'anomenat batalló de la mort de la Columna Durruti.
Després de la guerra fou empresonat durant alguns anys i en ser alliberat passà a la clandestinitat. El 1948 fou secretari del sindicat de la construcció a la clandestinitat i el 1949 secretari del comitè català de la CNT. Des de juliol de 1949 va participar en diverses accions armades del grup Los Maños i d'altres amb Pere Adrover Font, Domingo Ibars Joanies, Josep Sabaté i Llopart i Arquimedes Serrano Ovejas.
El 19 d'abril de 1950 participà en l'atracament d'un forn a Cerdanyola amb Josep Lluís Facerias i Antoni Franquesa Funoll El Toni. Arran d'aquesta acció marxà cap a França, on va realitzar missions orgàniques al llarg de la frontera franco-espanyola. A mitjans de 1951 decideix acompanyar Facerias i dos companys més en una incursió a Barcelona. El 19 de juliol de 1951 fou mort a trets a boca de canó per policies de la Brigada Político-Social en el troleibús Santa Coloma de Gramenet-Avinguda Meridiana. Fou enterrat el dia 24 davant un fort desplegament policial per tal d'identificar aquells que li volgueren rendir l'últim homenatge.

## Referències

* ↑ Cèsar Saborit a estelnegre.org
* ↑ César Saborit a losdelasierra.info
# Cèstides

Els cèstides (Cestida) són un ordre de ctenòfors de las classe dels tentaculats.

## Taxonomia

L'ordre Cestida inclou una sola família amb dos gèneres i dues espècies:
* Família Cestidae Gegenbaur, 1856
** Gènere Cestum Lesueur, 1813
*** Cestum veneris Lesueur, 1813
** Gènere Velamen Krumbach, 1925
*** Velamen parallelum (Fol, 1869)

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Cestida». [Consulta: 3 desembre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 3 desembre 2020].
# Delfínies

* Per a altres significats, vegeu «Delfínia (desambiguació)».
Les Delfínies (en grec antic: δελφίνια) eren unes festes que se celebraven a diverses ciutats de l'antiga Grècia en honor de l'Apol·lo Delfini. Se celebraven al començament del mes de Muniquió (abril), sobretot a les costes de la Jònia, on Apol·lo era considerat el seu déu patri. En aquesta època començava de nou la navegació després de les tempestes d'hivern.
El nom de la festa derivava de la creença que, a començaments del mes de Muniquió, Apol·lo va arribar del Parnàs a Delfos i va començar una batalla amb Delfínia, assumint així el paper d'un déu iracund. Es va creure que era necessari calmar-lo i es va establir aquesta festa a Atenes i a altres llocs on tenia culte. A Atenes, la cerimònia s'iniciava quan set nens i set nenes sortien en processó portant branques suplicatòries guarnides amb llana blanca (anomenades ἱκετηρία, 'súplica') fins al seu temple, anomenat Delfínion. Se sap que també se celebraven concursos. A Egina, segons Píndar, també se celebraven unes Delfínies de característiques similars. Es desconeixen quines celebracions i quin contingut tenien les Delfínies a altres ciutats.
Segons Plutarc, Teseu, abans d'anar a Creta a matar el Minotaure, va parar al Delfínion i va dipositar, en nom seu i el dels seus companys, una ofrena a Apol·lo, que consistia en una branca d'olivera sagrada lligada amb llana blanca. Després, va resar al déu i va salpar. La processó de les de donzelles per propiciar el déu durant les Delfínies commemoraria aquest episodi de la vida de Teseu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Delphinia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 23-XI-2020].
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Teseu, 18.
# Delfín Álvarez Yáñez

Delfín Álvarez Yáñez (A Veiga, 14 de setembre de 1936 - Madrid, 29 d'agost de 2015) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1960 i posterior entrenador.

## Trajectòria

Debutà al màxim nivell al club veneçolà Banco Obrero FC, on s'havia traslladat a l'edat de 15 anys. El 1956 passà al filial del Reial Madrid, l'AD Plus Ultra; on debutà a la segona divisió el 15 de setembre de 1957. L'any 1960 fitxà pel Granada CF a primera divisió. Baixà a segona, i un any més tard, el 1962, fitxà pel Reial Múrcia, club amb el qual assolí un ascens a primera categoria. Va jugar una temporada al RCD Espanyol, la 1965-66, en la qual disputà la Copa de Fires. Acabà la seva carrera al Pontevedra CF, on jugà dues temporades a primera.
Com a entrenador va dirigir diversos clubs als anys vuitanta, com el CD Badajoz, Racing de Ferrol, Pontevedra CF, CD Guadalajara, CD Logroñés, Elx CF, Racing de Santander i UD Alzira. A primera divisió fou breument entrenador del Celta de Vigo la temporada 1989-90. Durant els anys noranta fou entrenador del CD Ourense, Xerez CD, Atlético Marbella i novament Elx, Guadalajara i Pontevedra.

## Referències

* 1 2 3 4 «ADEUS A DELFÍN ÁLVAREZ, TÉCNICO RACINGUISTA EN 1980/81». ferrolracing2019.blogspot.co.uk, 02-09-2015. Arxivat de l'original el 2017-02-22. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Betis, 3 Plus Ultra, 1» (en castellà). Mundo Deportivo, 16-09-1957. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «R. Sociedad, 1 - Granada, 0» (en castellà). Mundo Deportivo, 12-09-1960. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «Fallece el técnico Delfín Álvarez» (en castellà). Diario de Pontevedra, 02-09-2015. [Consulta: 3 abril 2016].
* 1 2 «Falleció Delfín Álvarez, ex entrenador del Deportivo» (en castellà). Guadalajara Diario, 03-09-2015. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «Delfín Álvarez, adiós a un histórico del Logroñés» (en castellà). La Rioja, 03-09-2015. [Consulta: 3 abril 2016].
* ↑ «Delfín Álvarez quiere revolucionar al Santander» (en castellà). Mundo Deportivo, 02-08-1987. [Consulta: 3 abril 2016].
* 1 2 «Delfín Álvarez: Apenas tres meses como céltico». fameceleste.com, 21-03-2013. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Delfín Álvarez sustituye a Rafa Sáez en Pontevedra» (en castellà). La Voz de Galicia, 16-10-2000. [Consulta: 3 abril 2016].

## Enllaços externs

* Delfín Álvarez Yáñez a BDFutbol
* Delfín Álvarez Yáñez Fitxa com a entrenador a BDFutbol
# Dia Mundial de la Filosofia

El Dia Mundial de la Filosofia és un dia internacional proclamat per la UNESCO que se celebra cada tercer dijous de novembre. Es va celebrar per primera vegada el 21 de novembre de 2002.
Celebrant el Dia Mundial de la Filosofia cada any, la UNESCO subratlla el valor durador de la filosofia per al desenvolupament del pensament humà per a cada cultura i per a cada individu, pel que fa al sentit a la vida i a l'acció en el context internacional.
El 2005, la Conferència General de la UNESCO va destacar la importància d'aquesta disciplina, especialment per al jovent, i va destacar que «la filosofia és una disciplina que fomenta el pensament crític i independent, i és capaç de treballar per a una millor comprensió del món, promoure la tolerància social i la pau», amb el convenciment que «la institucionalització del Dia Mundial de la Filosofia faria guanyar reconeixement i donaria un important impuls a la filosofia i, en particular, a l'ensenyament de la filosofia al món».

## Referències

* ↑ «34 lliçons de filosofia i una cançó d'amor amb "Merlí"». TV3, 01-12-2019. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «21 de novembre, Día Mundial de la Filosofía, uno de los campos más importantes del pensamiento» (en castellà). RTVE, 21-11-2019. [Consulta: 26 setembre 2021].
# Dia de l'Arbre

El Dia de l'arbre és una celebració declarada per protegir les superfícies arbrades, com a recordatori que tots els arbres del món donen aire per respirar i el purifiquen.
Se celebra el 21 de març, és a dir, el primer dia de primavera al hemisferi nord i el primer dia de tardor al hemisferi sud. A la Xina, el dia de l'arbre se celebra el 12 de març i a les escoles es fan campanyes perquè els estudiants plantin arbres aquest dia.
Com en molts països el Dia de l'arbre s'utilitza per plantar arbres i atès que aquesta data no és sempre propícia perquè els arbres arrelin, de vegades es trien altres dates més properes a l'hivern.

## Història

Hi ha nombrosos precedents de celebracions de dia o festa de l'arbre. A Catalunya, la més notable és la Festa de l'Arbre organitzada a partir del 1899 per la Societat d'Amics de la Festa de l'Arbre.
El Dia Mundial de l'Arbre, també anomenat Dia Forestal Mundial, va ser inicialment una recomanació del Congrés Forestal Mundial que es va celebrar a Roma el 1969. Aquesta recomanació va ser acceptada per l'Organització de Nacions Unides per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO) en 1971. Per tots aquest dia és molt important perquè és el nostre món on hi ha molts arbres avui en dia gràcies a la col·laboració dels ciutadans i ciutadanes perquè aquest món sigui sempre verd.

## Referències

* ↑ Boada, Martí. Boscos de Catalunya. Brau, 2003. ISBN 84-95946-20-3.

## Enllaços externs

* La silvicultura per a tots
# DPN

DPN té els següents significats:
* Partit Demòcrata de Nauru (del seu nom en anglès Democratic Party of Nauru), partit polític de Nauru
* Rector Sord Ara (del seu nom en anglès Deaf President Now), campanya de 1988 a favor de l'accés dels sords al rectorat de la Universitat Gallaudet de Washington DC, als Estats Units
* Diagnòstic prenatal, anàlisi genètica d'un individu abans del naixement
* Neuropatia perifèrica diabètica (del seu nom en anglès Diabetic Peripheral Neuropathy), neuropatia perifèrica associada amb la diabetis mellitus
* Nanolitografia dip-pen (del seu nom en anglès Dip-Pen Nanolithography), tècnica de nanolitografia mitjançant un microscopi de forces atòmiques
# Demografia de Suïssa

L'evolució demogràfica de Suïssa es caracteritza per l'augment continu de la mitjana d'edat i l'alta proporció de la població estrangera.
Població: 7.459.128 (desembre 2005)
Esperança de vida:
* Homes: 76,73 anys
* Dones: 82,63 anys
* Total: 79,6 anys
Llengües:
* Alemany: 63,7%
* Francès: 19,2%
* Italià: 7,6%
* Romanx: 0,6%
Religió en Suïssa
Alfabetització: 99%
# Defensa activa

La defensa activa en un esport de combat, és una activitat que té per objectiu evitar de suportar l'ofensiva de l'adversari i utilitzar l'acció ofensiva de l'adversari al seu propi favor (per exemple, desequilibrant l'adversari). Al contrari que una defensa anomenada "clàssica", que se satisfà simplement de defensar i està basada en el bloqueig i l'evitació. Segons el proverbi: "la millor defensa és l'atac".

## Il·lustració en boxa

* "A" és vingut a adherir-se contra l'oponent per pertorbar des desenrotllar
* Absorció d'una puntada baixa (low kick) ajuntada amb una contra en directe bussejant
* "A" ha trencat la distància per pertorbar el desenvolupament del ganxo de l'adversari
* Cop de parada durant l'avançament de l'adversari
# Dolmen del Mas

El Dolmen del Mas és un monument megalític situat dins del terme municipal de Sarroca de Bellera, pràcticament al límit amb el terme de Senterada, al Pallars Jussà.
Es troba a la riba dreta del riu Bòssia i a l'esquerra del riu de Cadolla, a prop d'on es troben aquests dos rius i del Mas Pallarès, en terres del qual es troba el dolmen.
Situat a 796,9 m d'altitud, és a la dreta del camí que enllaça la carretera N-260 amb el Mas Pallarès just després que el camí ha travessat el riu Bòssia.

## Bibliografia

* SÀNCHEZ I VILANOVA, Llorenç. El Pallars. Visió històrica. Pallars Sobirà. Pallars Jussà. Volum Primer. Barcelona: Promociones y Publicaciones Universitarias, 1996. ISBN 84-477-0566-8.

## Enllaços externs

* El Dolmen del Mas en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Dolmen del Coll del Trivi

El Dolmen del Coll del Trivi, també anomenat la Llosa o Túmul dels Gentils, és un monument megalític del límit dels termes comunals d'Eus, dins de l'antic terme de Coma, i Molig, tots dos a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És una mica lluny a ponent del Coll del Trivi (el nom serveix només com a referència), damunt del termenal de les dues comunes esmentades.
Es tracta d'un dolmen de possible galeria catalana considerat com a vertader d'entre els esmentats per Abélanet. Se'n conserven dues lloses verticals damunt de la qual hi ha la llosa plana que fa de coberta. Fou descobert per Joseph Jaubert de Réart el 1832.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ El Dolmen del Coll del Trivi en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Carreras i Tarrús, 2013.
* ↑ Abélanet, 2011.

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «64 - Eus». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. 181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012). Girona: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, n. 54, 2013.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Eus». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Dòlmens i menhirs Pilar
# Pablo Ferrández Castro

Pablo Ferrández Castro (Madrid, 19 de març de 1991) és un violoncel·lista madrileny. Fill de una família de músics, la seva mare guitarrista i creadora del mètode Mago Diapasón per formar l'oïda absoluta en nadons i el seu pare, ga­llec, alumne de Lluís Claret, vio­loncel∙lista inspirat per Pau Casals. Va començar a aprendre solfeig i a llegir música des que te­nia nou mesos. Als 13 anys va entrar a l'Escola Superior de Música Reina Sofía de Madrid i amb 19 va marxar a Kronberg a estudiar a l'escola de solistes de corda Acadèmia Kronberg. El 2012 va ser el guanyador de la Beca Pau Casals i el 2015 va ser el primer músic espanyol guardonat al Concurs Internacional Txaikovski amb el quart premi de violoncel. El 2016 va ser nomenat Millor Artista Jove de l’Any als Interna­tional Classical Music Awards (IC­MA). El 2018 va rebre el premi Fundació Princesa de Gi­rona d’arts i lletres ex aequo. El 2021 va publicar el seu àlbum de debut "Reflections" amb Sony Classical, juntament amb el pianista Denis Kozhukhin, on ha enregistrat obres de Rakhmàninov, Falla, Granados i també l'arranjament que Pau Casals va fer d'«El cant dels ocells».

## Referències

* 1 2 Chavarría, Maricel. «Pablo Ferrández, el violoncel a seguir». La Vanguardia, 16-02-2016. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Martín, Miguel Pérez «Mi padre me enseñó a escuchar y ahora he ganado un Oscar de la música» (en castellà). El País [Madrid], 17-03-2016. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «Pablo Ferrández: "'El cant dels ocells' és una peça molt especial per a mi i per a la meva família"». Catalunya Música - Assaig general. CCMA, 05-05-2021. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Chavarría, Maricel. «Premi a la singularitat». La Vanguardia, 27-06-2018. [Consulta: 2 gener 2022].
# Caramanh

* Aquest article tracta sobre el municipi de l'Alta Garona. Si cerqueu el municipi de la Fenolleda, vegeu «Caramany».
Caramanh (occità) o Caraman (francès) és un municipi occità del Lauragués, al Llenguadoc, situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Monuments

* Ajuntament
* El mercat cobert.
* L'església Saint-Pierre
* Façana de l'església
* La Nau.
* El púlpit

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# 2037

L'any 2037 (MMXXXVII) serà un any comú que començarà en dijous segons el calendari gregorià, l'any 2037 de l'era comuna (CE) i Anno Domini (AD), el 37è any del tercer mil·lenni, el 37è any del segle xxi, i el vuitè any de la dècada del 2030.

## Esdeveniments
### Països Catalans

* 1 d'octubre - vintè aniversari del Referèndum sobre la independència de Catalunya de l'1 d'octubre.
* 27 d'octubre, vintè aniversari de la data en què el ple del Parlament de Catalunya declarà la independència de Catalunya i es formà la República de Catalunya, aprovada amb 70 vots a favor, 2 vots en blanc i 10 vots en contra. Mentrestant el Senat d'Espanya aprovà l'ús del 155 i convoca les eleccions el 21 de desembre de 2017.

### Gener

* 13 de gener: Se celebren 500 anys des de la fundació de Popayán (Colòmbia).
* 31 de gener: Element proper 2002 OD20 farà una aproximació tancada a la terra amb 0.01 UA.

### abril

* 21 d'abril: Centenari del club de futbol Universitat Catòlica.

### Juny

* 24 de juny: Se celebren 500 anys des de la fundació de Pastura (Colòmbia).
* 29 de juny: Element proper 2002 LT38 farà una aproximació tancada a la terra amb 0.05 UA.

### Agost

* 500 anys de la fundació d'Asunción, capital de la República del Paraguai.

## Esdeveniments previstos
### Data desconeguda

* Alguns documents relacionats amb els desitjos de Elizabeth Bowes-Lyon de preservar una monarquia si elsnazis ocupaven elRegne Unit seran alliberats del Arxius reials.
* Segons les estimacions llançades a l'octubre de 2007, el telescopi espacial Far Ultraviolet Spectroscopic Explorer (FUSE), desmantellat aquest mes, continuarà orbitant la terra fins que es crema a l'atmosfera uns 30 anys després del seu desmantellament.
* 2037 Bomber, un bombarder hipersònic i pesant opcionalment tripulat, està programat per entrar en servei aquest any, ja que la USAF calcula que el desgast hauria reduït la seva flota d'atacs estratègics existents per sota del mínim de 170 avions.
* L'ús de combustibles fòssils està hipotèticament infreqüent per aquest any en països desenvolupats. Els combustibles alternatius (com ara l'energia eòlica i l'energia solar) eventualment relegaran l'ús de combustibles fòssils a l'Orient Mitjà i als països en vies de desenvolupament.
* El volcà de fang més gran del món, ubicat a Java Estelar, Indonèsia, podria haver deixat d'erupció.

## Referències

* ↑ «Referèndum de l'1 d'octubre». Arxivat de l'original el 2020-11-25. [Consulta: 19 novembre 2018].
* ↑ «Declaració de la independència i evolució».
* 1 2 «Esdeveniments de l'any 2047» (en castellà). [Consulta: 19 novembre 2018].
* 1 2 «Saudi Arabia in the year 2037 - also deals with developed countries having alternative fuels». Arxivat de l'original el 23 juliol 2001. [Consulta: 17 novembre 2010].
* ↑ «Minority Report - Production Notes». [Consulta: 17 novembre 2011].
* ↑ «Indonesian mud volcano flow 'to last 26 years'». BBC News, 25-02-2011.
# Merhavim

Merhavim (en hebreu, מרחבים) és un consell regional del districte del Sud d'Israel.
El municipi de Merhavim agrupa els següents nuclis de població:
* Bitha (בטחה)
* Eshbol (אשבול)
* Eshel Hanasi (אשל הנשיא)
* Gilat (גילת)
* Mabbu'im (מבועים)
* Mahane Yafa (מחנה יפה)
* Maslul (מסלול)
* Nir Aqiva (ניר עקיבא)
* Nir Moshe (ניר משה)
* Pa'ame Tashaz (פעמי תשז)
* Pattish (פטיש)
* Peduyim (פדויים)
* Qelahim (קלחים)
* Rannen (רנן)
* Sede Zevi (שדה צבי)
* Talme Bilu (תלמי בילו)
* Tifrah (תפרח)
# La Solaneta (la Nou de Berguedà)

La Solaneta és una obra del municipi de la Nou de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situada sota els cingles de la Roca. És un edifici del segle xvii, prototipus de l'esquema clàssic de masia, adaptat a les zones de muntanya, basat en una economia ramadera i forestal. Consta d'una planta gairebé quadrada, amb coberta a dues vessants, i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. A la façana hi ha poques obertures, senzilles finestres amb llindes de fusta, col·locades simètricament respecte a l'eix de la porta central.

## Història

Es tracta d'una construcció del segle xvii, situada dins el terme parroquial de Sant Sadurní de Malanyeu, propietat del monestir de Santa Maria de Ripoll des del segle x.

## Referències

* 1 2 «La Solaneta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# La Soledat

La Soledat (sinònim de solitud) és una advocació mariana, és a dir, una al·lusió mística relativa a dons o atributs de la Verge Maria. Concretament aquesta recorda el dolor i la solitud de Maria després de la desaparició del seu fill Jesús. Fou una advocació que s'estengué molt el segle xvi i ha quedat reflectida en multitud de noms d'esglésies i topònims de tot el món.
Als Països Catalans, es poden trobar esglésies amb aquest nom a Igualada (Anoia), Selvanera (Segarra), Monistrol de Montserrat (Bages) i Palma (Mallorca). A Palma, l'església ha donat nom al barri de la Soledat.
A la resta del món, podem destacar:
* El barri de la Soledad a Oaxaca, a Mèxic
* Puerto Soledad, una ciutat de les Malvines
* Soledad, una ciutat del comtat de Monterey a Califòrnia.

## Referències

* ↑ DIEC
* ↑ «La Soledat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lautenthalita

La lautenthalita és un mineral de la classe dels sulfats. Cristal·litza en el sistema monoclínic i la seva fórmula és: PbCu₄(SO₄)₂(OH)₆·3H₂O. Va ser descobert l'any 1993 a la seva localitat tipus: la foneria Lautenthal (Silberhütte), Lautenthal, Harz, Baixa Saxònia, Alemanya. Va ser anomenada així per la seva localitat tipus (Lautenthal). Pertany al grup de la devil·lina.

## Característiques

La lautenthalita és un sulfat de fórmula química PbCu₄(SO₄)₂(OH)₆·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a l'Institut de Mineralogia de la Universitat de Ruhr, a Alemanya.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lautenthalita pertany a «07.DE: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; sense classificar» juntament amb els següents minerals: mangazeïta, carbonatocianotriquita, cianotriquita, schwertmannita, tlalocita, utahita, coquandita, osakaïta, wilcoxita, stanleyita, mcalpineïta, hidrobasaluminita, volaschioita, zaherita i camerolaïta.

## Formació i jaciments

Es forma en les zones d'oxidació de dipòsits de plom i coure en dipòsits de sulfurs (Gal·les) i com a producte d'oxidació en cavitats en escòries de fundició (Alemanya, Àustria i Escòcia).

## Referències

* 1 2 «Lautenthalite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ «Lautenthalite Mineral Data» (en anglès). webmineral.com. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ «Lautenthalite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 19 juliol 2020].