OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Port del Comte

* Per a l'article del massís prepirinenc vegeu Port del Comte
El Port del Comte és una de les tres entitats de població del municipi de La Coma i la Pedra, a la comarca catalana del Solsonès. Es tracta d'una urbanització situada entre els 1.560 i els 1.700 m. d'altitud a l'oest i al nord de la qual s'hi troba l'estació d'esquí del Port del Comte, per bé que les pistes de la mateixa no es considera que formin part d'aquesta entitat de població sinó que pertanyen a la de la Coma.
Evolució demogràfica :
| Any | Nucli urbà | Nucli urbà | Nucli urbà | Poblament dispers | Poblament dispers | Poblament dispers | Total |
| Any | Homes | Dones | Total | Homes | Dones | Total | Total |
| 2000 | 27 | 13 | 40 | 0 | 0 | 0 | 40 |
| 2001 | 28 | 16 | 44 | 0 | 0 | 0 | 44 |
| 2002 | 28 | 16 | 44 | 0 | 0 | 0 | 44 |
| 2003 | 34 | 17 | 51 | 0 | 0 | 0 | 51 |
| 2004 | 34 | 21 | 55 | 0 | 0 | 0 | 55 |
| 2005 | 41 | 28 | 69 | 0 | 0 | 0 | 69 |
| 2006 | 42 | 27 | 69 | 0 | 0 | 0 | 69 |
| 2007 | 43 | 26 | 69 | 0 | 0 | 0 | 69 |
| 2008 | 52 | 28 | 80 | 0 | 0 | 0 | 80 |
| Font: INE ||||||||

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
# El Portell (Gurb)

El Portell és una masia de Gurb (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia formada per dos cossos. Un està cobert a dues vessants irregulars, que cauen sobre les façanes laterals. Presenta una portalada al centre de la façana principal, d'arc de mig punt i les obertures són petites i quadrades amb llindes planes de pedra. L'altre cos és més petit i està cobert a dues vessants, però que aboquen sobre la façana principal. Té una porta principal d'arc de mig punt i moltes obertures en proporció a la seva mida.
Envolta la casa un mur de pedra al que s'obre una portalada formada per dues grans pilastres de pedra unides per una coberta de teula a doble vessant.

## Història

Es tracta d'una antiga masia del segle xviii, que ha estat reconstruïda utilitzant materials actuals, però conservant i imitant fidelment l'antiga estructura.
Correspon a l'actual tendència d'habilitar les antigues masies i utilitzar-les com a residència.

## Referències

* 1 2 3 4 «El Portell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# El tigre dels mars del Sud

El tigre dels mars del Sud (títol original en italià: Surcouf, l'eroe dei sette mari) és una pel·lícula franco-italo-espanyola dirigida per Sergio Bergonzelli i Roy Rowland i estrenada el 1966. Ha estat doblada al català.

## Argument

El tinent Robert Surcouf deixa Saint-Malo i Marie-Catherine, la seva estimada, el pare de la qual li nega la mà, per anar amb l'anglès que volta l'illa Maurici situada en l'oceà Índic. Victoriós i de tornada a França, és seduït per una anglesa, Margaret Carruthers, promesa a Lord Blackwood: Surcouf ha trobat qui serà el seu pitjor enemic…

## Repartiment

* Gérard Barray: Robert Surcouf
* Antonella Lualdi: Margaret Carruthers
* Terence Morgan: Lord Blackwood
* Geneviève Casile: Marie-Catherine
* Armand Mestral: el capità Hans
* George Rigaud: l'almirall français

## Referències

* ↑ esadir.cat. . esadir.cat.
* ↑ «Surcouf, l'eroe dei sette mari». The New York Times.
# Economia de les Comores

L'IDH posa la Unió de les Comores a la 132ena posició sobre 177 països l'any 2006. L'ingrés per habitant s'ha estimat en 1.500 dòlars l'any 2016. El 2005, 60% de la població vivia a la pobresa.
La majoria de la seva població és rural i viu de la agricultura de subsistència i de la pesca. No hi ha altres sectors econòmics en creixement a les illes. Les Comores exporten principalment la vainilla, l'ilang-ilang i el clavell. La producció d'aliments al país no és suficient per a la seva població.

## Turisme

Existeixen alguns hotels, però el turisme resta molt limitat. És naturalment considerat com important, vista la debilitat dels altres recursos. Les principals debilitats que impedeixen el seu desenvolupament són:
* Manca d'estabilitat política, ja que entre 1997, després de la secessió d'Anjouan i fins a les eleccions de 2002, el govern es considerava una dictadura.
* L'absència d'inversions pel desenvolupament de la infraestructura necessària.
* L'allunyament i l'aïllament geogràfic de les Comores en fan una destinació relativament cara.
* La impossibilitat de considerar un turisme de masses que podria xocar amb les poblacions locals musulmanes.
La Unió també té alguns punts a favor seu: la presència d'una flora i fauna endèmiques així com zones protegides per al desenvolupament d'un ecoturisme. A més, la protecció mediambiental segueix l'interès d'altres activitats d'eco-desenvolupament.
Estimació de l'any 1998: Turisme - 27 000 turistes; 26 milions de dòlars de divises.

## Referències

* ↑ Estadístiques IDH - PNUD Arxivat 2007-07-13 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 4 maig 2017].
# El huésped de las tinieblas

El huésped de las tinieblas és una pel·lícula històrica espanyola de 1948 dirigida per Antonio del Amo i protagonitzada per Carlos Muñoz i Pastora Peña. Retrata la vida de l'il·lustre poeta del romanticisme espanyol Gustavo Adolfo Bécquer.

## Sinopsi

El poeta Gustavo Adolfo Bécquer cau en un amor impossible que li produeix angoixa i terribles malsons, al final, ell i la seva estimada moren a l'uníson i ascendeixen cap a una estrella.

## Repartiment

* Manuel Aguilera
* Fernando Aguirre
* Valeriano Andrés
* Manuel Arbó
* Mario Berriatúa
* Tomás Blanco
* Irene Caba Alba
* María Carrizo
* Carlos Casaravilla
* Félix Fernández
* Elda Garza
* Julia Lajos
* Arturo Marín
* Mari Paz Molinero
* Carlos Muñoz
* Rufino Inglés
* Nicolás D. Perchicot
* Pastora Peña
* Joaquín Roa
* Conrado San Martín

## Referències

* ↑ Mira p.218
* ↑ El huésped de las tinieblas, El País, 9 de desembre de 1996

## Bibliografia

* Mira, Alberto. El Un a Z de Cine español. Rowman & Littlefield, 2010.

## Enllaços externs

* El huésped de las tinieblas a Dailymotion
# Eladio Acosta Arteaga

Eladio Acosta Arteaga (9 d'abril de 1916, La América, Antioquia, Colòmbia - † 30 de gener de 2012, Medellín, Colòmbia) fou un prelat colombià de l'Església Catòlica.
Fou ordenat sacerdot el 7 d'agost del 1949 en l'orde de la Congregació de Jesús i Maria. Arteaga fou nomenat bisbe de l'arxidiòcesi de Santa Fe d'Antioquia el 6 de març del 1970 pel papa Pau VI. S'estigué a la diòcesi fins que es jubilà el 10 d'octubre del 1992, quan presentà la renúncia al papa Joan Pau II per motius d'edat.
# El temps de la felicitat

El temps de la felicitat (noruec: Lykkeland) és una sèrie de televisió noruega de drama d'època sobre el descobriment de petroli al mar del Nord i el creixement posterior de la indústria petroliera a Stavanger, a partir de 1969. És dirigida per Petter Næss i Pål Jackman i està coproduïda per NRK i Maipo Film. La seva primera temporada es va estrenar a NRK1 el 2018 i està ambientada entre els anys 1969 i 1972. La seva segona temporada, que cobreix els anys 1977 a 1980, es va estrenar el 2022. Una tercera temporada, que abastava els anys 1987 a 1990, es va encarregar l'octubre de 2022, i el rodatge va començar el març de 2023. La sèrie ha establert comparacions amb el drama d'època estatunidenc Mad Men. S'ha subtitulat al català per a FilminCAT.

## Premis i reconeixements

La primera temporada de la sèrie va rebre cinc premis Gullruten d'entre vuit nominacions el 2019, incloent-hi a la millor sèrie dramàtica i al millor intèrpret (Anne Regine Ellingsæter). La seva segona temporada va rebre altres nou nominacions, i va guanyar-ne cinc premis el 2022.
A escala internacional, la sèrie va guanyar premis al millor guió i millor música a l'edició inaugural de Canneseries el 2018. Va rebre tres nominacions al Festival de Televisió de Montecarlo de 2019, però no va guanyar cap categoria.

## Referències

* ↑ «El temps de la felicitat». FilminCAT. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ Melberg, Eldbjørg Vaage. «Seizing the chance to get happy». Norwegian Petroleum Directorate. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Nå kommer sesong to av Lykkeland». NRK. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Det blir en ny sesong av Lykkeland». NRK. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ Dowell, Ben. «State of Happiness: The Scandi Mad Men?». Times. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Meet the cast of State of Happiness, BBC Four's Norwegian drama». Radio Times. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ Seven, John. «Viewer's Discretion: An oil industry drama outside the norm». Berkshire Eagle. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ Pickard, Michael. «Boom town». Drama Quarterly. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «El temps de la felicitat». Goita què fan, ara!. [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ «Vi er Lykkeland». NRK. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Gullruten fagprisene 2019: Vinnerne». Rushprint. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Gullruten: Vinnerne av fagprisene». Rushprint. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Hærland vant hedersprisen: Fortsatt nysgjerrig». NRK. [Consulta: 20 abril 2023].
* ↑ «Canneseries official competition: State of happiness.». Canneseries. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ Hult, Kine. ««Lykkeland» nominert til tre priser i Monaco». Stavanger aftenblad. [Consulta: 21 agost 2023].
* ↑ «Monte-Carlo TV Festival, 2019 Awards». IMDB. [Consulta: 21 agost 2023].
# El temps vençut per l'amor, la bellesa i l'esperança

El temps vençut per l'amor, la bellesa i l'esperança (també Al·legoria del Temps i la Bellesa) és un quadre del pintor Simon Vouet, realitzat el 1627, conservat al Museu del Prado. El museu el va adquirir a Londres el1954.

## El tema

El tità Cronos és personificat com l'inexorable Temps que tot ho devora, només a vegades detingut o vençut per l'Amor, la Bellesa i l'Esperança. L'al·legoria és mostrada d'una forma alguna cosa còmica i jovial.

## Descripció de l'obra

El Temps, amb la dalla de la mort i rellotge de sorra, és derrocat per la Bellesa i l'Esperança, a les quals ajuden alguns amorets que ataquen a l'ancià a terra, de manera graciosa, mossegant i desplomant les seves ales. Una corona de flors identifica a l'Esperança, mentre que la Bellesa, per la qual suposadament Vouet va utilitzar com a model a la seva esposa, Virginia da Vezzo, li arrenca alguns cabells.

## Referències

* ↑ «Página web del museo». [Consulta: 22 setembre 2015].
* ↑ VV. AA.. Mitología clásica e iconografía cristiana, pág. 45. R. Areces, 2010. ISBN 978-84-8004-942-9.
* ↑ «artehistoria.jcyl.es». Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 22 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa al web del museu
# Eleccions legislatives islandeses de 1999

Les eleccions legislatives islandeses de 1999 es van dur a terme el 8 de maig d'aquest any per a escollir als membres de l'Alþingi. Amb un 40,7% dels vots, els resultats van ser una clara victòria per al Partit de la Independència del primer ministre d'Islàndia Davíð Oddsson.
Van ser les primeres eleccions que es van realitzar després dels canvis del paisatge polític islandès ocorreguts entre 1998 i principis de 1999, amb la fusió dels partits d'esquerra sota l'Aliança Socialdemòcrata i la fundació del Moviment d'Esquerra-Verd i el Partit Liberal. Dels 201.443 votants registrats, van participar 169.424, al voltant de 84,1%. De tots els vots, 3.697, o aproximadament el 2,2%, van ser nuls.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions legislatives d'Islàndia del 8 de maig de 1999
| Partits | Partits | Vots | % | Escons |
| | Partit de la Independència (Sjálfstæðisflokkurinn) | 67.513 | 40.7 | 26 |
| | Aliança Socialdemòcrata (Samfylkingin) | 44.378 | 26.8 | 17 |
| | Partit Progressista (Framsóknarflokkurinn) | 30.415 | 18.4 | 12 |
| | Moviment d'Esquerra-Verd (Vinstrihreyfingin – grænt framboð) | 15.115 | 9.1 | 6 |
| | Partit Liberal (Frjálslyndi flokkurinn) | 6.919 | 4.2 | 2 |
| | Altres | 1.387 | 0,8 | 0 |
| Total (participació: 84,1%) | Total (participació: 84,1%) | 183,172 | 100.0 | 63 |
| Font: Ríkisútvarpið |||||
# Eduard Friedrich Poeppig

Eduard Friedrich Poeppig (16 de juliol de 1798 - 4 de setembre de 1868) fou un botànic, zoòleg i explorador alemany nascut en Plauen, Saxònia. Va ser molt reconegut per la seva exploració científica per Sud-amèrica.
Entre els anys 1826 i 1832 Poeppig va fer estudis geogràfics, botànics i zoològics a Xile, Perú i Brasil. Durant aquest període, en aquests països, va descriure més de 4.000 tipus de plantes. Influït per Humboldt va decidir explorar Amèrica del Sud. El seu viatge comença a Valparaíso, colectant un miler d'exemplars a Xile. Les Poaceae van ser publicades per Trinius i les pteridophyta per Kunze.
Va morir a Wahren, Leipzig.

## Obres

* Fragmentum synopseos plantarum phanerogamarum, 1833
* Selbstanzeige der Reisebeschreibung in Blätter für literarische Unterhaltung, 1835
* Reise in Xile, Peru und auf dem Amazonenstrome während der Jahre 1827-1832 1827-1832, 1834-1836
* Nova genera ac species plantarum quas in regno chilensi, peruviano et in terra amazonica (en col·laboració amb Stephan Ladislaus Endlicher)
* Ueber alte und neue handelswege nach der westküste Amerikas, 1838
* Un testimoni a l'alborada de Xile en línia
* Landschaftliche Ansichten und erlauternde Darstellungen (Vistes panoràmiques i els seus punts de vista), 1839

## Honors
### Epònims
#### Gènere

* Poeppigia C.Presl (Caesalpinioideae - Caesalpinieae) li va ser dedicat. A més de diverses espècies: unes divuit a la flora de Xile, i a més 190 més

## Abreviatura

L'abreviatura Poeppig es fa servir per indicar Eduard Friedrich Poeppig com autoritat en la descripció i taxonomia dins la zoologia.
* Flora de Xile, Marticorena C & R Rodríguez (eds.) vol. I, Universitat de Concepción, Xile. ISBN 956-227-112-9

## Referències

* ↑ Symb. Bot. (Presl) 1: 15. 1830 (GCI)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Eleccions municipals espanyoles de 2023

Les eleccions locals espanyoles de 2023 se celebraren a tot Espanya el dia 28 de maig, quart diumenge de maig, d'acord amb l'article 42 de la Llei 5/1985. Les eleccions determinen de manera directa la composició dels ajuntaments i, de manera indirecta, les dels consells comarcals i les diputacions provincials. A l'estat espanyol també serveixen per a l'elecció indirecta dels consells insulars (Illes Balears), dels cabildos insulars (Illes Canàries) i de les Juntes Generals (País Basc).
El mateix dia també se celebraren les eleccions al Consell General d'Aran i a dotze comunitats autònomes (València, Astúries, Cantàbria, Navarra, La Rioja, Comunitat de Madrid, Castella-la Manxa, Regió de Múrcia, Canàries, Illes Balears, Aragó i Extremadura).
Davant els resultats obtinguts en una roda de premsa del 29 de maig el president del Govern espanyol, Pedro Sánchez, anuncià que avançaria les eleccions generals, inicialment previstes per a finals de novembre, al 23 de juliol.

## Referències

* ↑ «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Pedro Sánchez avança les eleccions generals al 23 de juliol després dels resultats del 28M» (en català). CCMA, 29-05-2023. [Consulta: 29 maig 2023].
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1929

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1929 es van celebrar els dies 1 i 2 de juliol de 1929. El partit més votat fou el socialdemòcrata, però van obtenir més escons els agraris i es formà un govern dirigit per Kyösti Kallio com a primer ministre de Finlàndia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 2 de juliol de 1929 al Parlament finlandès
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Finlàndia | 260.254 | 27,36 | 59 | -1 |
| | Lliga Agrària | 248.762 | 26,15 | 60 | +8 |
| | Partit de la Coalició Nacional | 138.008 | 14,51 | 28 | -6 |
| | Llista Socialista de Treballadors i Agricultors | 128.164 | 13,47 | 23 | +3 |
| | Partit Popular Suec | 108.886 | 11,45 | 23 | -1 |
| | Partit Nacional Progressista | 53.301 | 5,60 | 7 | -3 |
| | Partit dels Petits Propietaris | 10.154 | 1,08 | - | |
| | Partit Popular Agrari/Partit dels Agricultors | 1.258 | 0,13 | - | - |
| | Altres | 2.483 | 0,26 | - | - |
| | Total (participació 55,6%) | 951.270 | 100.0 | 200 | |
| Font: Eduskuntavaalit 1927–2003 Arxivat 2007-10-02 a Wayback Machine. ||||||
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1924

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1924 es van celebrar els dies 1 i 2 de juliol de 1924. El partit més votat fou el socialdemòcrata, però es formà un govern d'agraris, liberals i suecs dirigit per Lauri Ingman com a primer ministre de Finlàndia.

## Resultats

Resum dels resultats electorals de 2 de juliol de 1924 al Parlament finlandès
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit Socialdemòcrata de Finlàndia | 255.068 | 29,02 | 60 | +7 |
| | Lliga Agrària | 177.981 | 20,25 | 44 | -1 |
| | Partit de la Coalició Nacional | 166.880 | 18,99 | 38 | +3 |
| | Partit Popular Suec | 105.733 | 12,03 | 23 | -2 |
| | Llista Socialista de Treballadors i Agricultors | 91.839 | 10,45 | 18 | -9 |
| | Partit Nacional Progressista | 79.938 | 5,60 | 17 | +2 |
| | Llista Agrària | 456 | 0,05 | - | |
| | Altres | 1.046 | 0,12 | - | - |
| | Total (participació 57,4%) | 878.941 | 100.0 | 200 | |
| Font: Eduskuntavaalit 1907–2003 Arxivat 2007-01-24 a Wayback Machine. ||||||
# Elma (Washington)

Elma és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 3.049 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elma tenia 3.049 habitants, 1.195 habitatges, i 764 famílies. La densitat de població era de 700,7 habitants per km².
Dels 1.195 habitatges en un 35,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,9% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 19,3% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.031 $ i la renda mediana per família de 36.638 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.929 $ mentre que les dones 23.125 $. La renda per capita de la població era de 13.629 $. Aproximadament el 13,9% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].

## Enllaços externs

* Elma - Lloc web oficial
Viccionari
# Elma (cràter)

Elma és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 10,2 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Elma». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Elina (rosa)

La rosa 'Elina' (sinònims 'DICjana' i 'Peaudouce') és un híbrid de te groc pàl·lid creat per Dickson Roses el 1983.

## Descripció

Les flors desprenen una lleugera aroma i són en forma de punta i poden assolir els 15 cm de diàmetre. La floració es repeteix al llarg de la temporada. El color depèn del temps i varia entre el groc llimona i el vori. El roser és tupit amb fullatge brillant i normalment creix fins a assolir entre 100 i 120 cm. 'Elina' tolera moderadament el fred (USDA zona 7b) i és resistent al míldiu excepte en condicions d'alta humitat.

## Llinatge

Aquesta varietat és el resultat de l'encreuament dels cultivars 'Nana Mouskouri' × 'Lolita' (Kordes 1972).

## Premis i distincions

* ADR 1987
* Estrella daurada del Pacífic Sud de Nova Zelanda 1987
* Medalla James Mason 1994
* Rosa favorita del món 2006

## Referències

* ↑ «Rose Hall Of Fame». World Federation of Rose Societies. Arxivat de l'original el 29 d’agost 2012. [Consulta: 3 desembre 2012].
* ↑ Quest-Ritson, Charles & Brigid."Rosen: die große Enzyklopädie" Dorling Kindersley.Munic, 2004. Pàg 134. ISBN 3-8310-0590-7
* ↑ «Help Me Find» (en anglès). [Consulta: 3 desembre 2012 febrer 2013].
# Entre esquelas

Entre esquelas és una pel·lícula espanyola del 2012 dirigida per Adán Martín i rodada íntegrament al País Valencià, protagonitzada per Álex García Fernández (Tierra de Lobos), Marisol Membrillo (Bandolera), Saida Benzal (Águila roja) i Álvaro Báguena (Sin tetas no hay paraíso).

## Sinopsi

Víctor Heras és un jove periodista que treballa a un periòdic escrivint necrològiques i diversos articles de societat. Encara que ell, en realitat, somia amb ser escriptor. Un dia, descobreix una esquela publicada amb la seva pròpia signatura i decideix anar a l'enterrament. Allí coneixerà a una misteriosa dona: María Buccetti, una famosa actriu de cinema i teatre que ha decidit retirar-se dels escenaris amb una última obra, el clàssic Fedra. Des d'aquest mateix instant, una estranya atracció farà que Víctor vulgui saber més sobre ella.

## Repartiment

* Saida Benzal ... Alicia
* Álvaro Báguena ... Tomás
* Álex García Fernández ... Víctor
* Jaime Linares ... David
* Marisol Membrillo ... María

## Reconeixements

La pel·lícula va participar al Festival de Màlaga de 2009 on va rebre la bisnaga de plata al millor guionista novell i el premi de l'audiència. A la Mostra de València va ser guardonada amb el premi al millor guió i a la millor banda sonora, dins de la secció Cinema Valencià. Als XXII Premis de la Unión de Actores Álex Fernández va rebre el premi al Millor actor revelació.

## Referències

* ↑ Álex García y Marisol Membrillo protagonizan 'Entre Esquelas', Europa Press, 12 de maig de 2012
* ↑ Entre esquelas a Fotogramas
* ↑ La producción valenciana 'Entre Esquelas' llega a los cines el 29 de junio, 20 Minutos, 25 de juny de 2012
* ↑ Actrices míticas triunfan en los Premios Unión de Actores, El País, 3 de juny de 2013