OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Faiza Shaheen

Faiza Shaheen és una economista i activista política d'esquerra britànica.

## Biografia

Nascuda i criada a Chingford, en el si d'una família de classe treballadora, de mare pakistanesa (de professió tècnica de laboratori) i pare fijià (de professió mecànic).
Es va graduar a la Universitat d'Oxford. Posteriorment, va cursar un màster en mètodes de recerca i estadística a la Universitat de Manchester. Especialitzada en l'estudi de la desigualtat, es va doctorar a la mateixa universitat. Després d'acabar els seus estudis, es va incorporar successivament als think tanks Center for Cities i New Economics Foundation. Shaheen, que també va treballar a Save the Children, es va afiliar al Partit Laborista en 2015, després de l'arribada al lideratge del partit de Jeremy Corbyn. Es va incorporar llavors al think-tank CLASS.
Escollida a l'agost de 2018 com a candidata prospectiva laborista per a la circumscripció de Chingford and Woodford Green per a la Cambra dels Comuns, el seu rival a batre de cara a les eleccions generals de 2019 (i «némesis» ideològica), el tory Iain Duncan Smith (IDS), ha mantingut escó en la circumscripció per més de 27 anys. Ha estat una crítica prominent de l'anomenat Universal Credit, una controvertida reforma de l'estat de benestar impulsada precisament per Iain Duncan Smith.

## Referències

* 1 2 Staples, Louis. «'Britain's AOC', the young Muslim woman trying to unseat Iain Duncan Smith» (en anglès). i-D, 14-11-2019. [Consulta: 8 desembre 2019].
* 1 2 3 4 5 6 Wearmouth, Rachel. «Faiza Shaheen: 'I Feel A Duty To My Country To Take Iain Duncan Smith Out'» (en anglès). The Huffington Post, 07-08-2018. [Consulta: 8 desembre 2019].
* 1 2 Tolhurst, Alain. «ELECTION 2019: Rancour in Chingford as Labour tries to take out Iain Duncan Smith». Politics Home, 05-12-2019. [Consulta: 8 desembre 2019].
* 1 2 Eaton, George. «The Chingford Corbynite: Faiza Shaheen on her mission to oust Iain Duncan Smith» (en anglès). New Statesman, 08-08-2018. [Consulta: 8 desembre 2019].
* ↑ Addley, Esther «Chingford voters seek change as former Tory heartland becomes marginal» (en anglès). The Guardian, 02-12-2019. ISSN: 0261-3077.
# Dressed to Kill

«Dressed to Kill» té aquests significats:

## Cinema

* Dressed to Kill (pel·lícula de 1928), pel·lícula muda estatunidenca protagonitzada per Mary Astor
* Dressed to Kill (pel·lícula de 1941), pel·lícula estatunidenca protagonitzada per Lloyd Nolan
* Dressed to Kill (pel·lícula de 1946), pel·lícula estatunidenca de Sherlock Holmes protagonitzada per Basil Rathbone i Nigel Bruce
* Dressed to Kill (pel·lícula de 1980) (títol en català: Vestida per matar), thriller estatunidenc dirigit per Brian De Palma

## Música

* Dressed to Kill (àlbum), àlbum de Kiss de 1975
# Arabfaqih

Xihab-ad-Din Àhmad ibn Abd-al-Qàdir, més conegut com a Arabfaqih (segle xvi) fou un cronista de l'Etiòpia musulmana.

## Vida i obra

Fou el cronista de l'Etiòpia musulmana del segle xvi. Va participar en persona a la guerra entre l'imam de Harar i Adal Ahmad ben Ibrahim al-Ghazi i el negus Lebna Denghel, però quan va escriure el seu llibre havia sortit d'Abissínia i havia anat cap a Djizan a Aràbia. La seva obra, en àrab, s'intitula Túhfat az-zaman, tot i que al manuscrit en què es conserva duu per títol Futuh al-Habaixa ("Conquestes d'Etiòpia"), crònica que s'estén fins a l'any 1537. Anuncia una segona part que, si es va escriure, no s'ha trobat.

## Bibliografia

* Basset, René. Histoire de la Conquéte de l'Abyssinie, París, 1897 (edició de l'original àrab i traducció al francès).
* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "ʿArabfaḳih".
# Torneigs d'Apertura i Clausura

A partir de 1996, cada cop més lligues de futbol d'Amèrica Llatina divideixen la temporada futbolística en dues parts. Aquestes s'anomenen Torneig Apertura i Torneig Clausura (paraules en castellà pels termes obertura i tancament). A l'illa d'Haití s'anomenen Ouverture i Clôture, en francès. Cadascun d'aquests torneigs té el seu campió.
El torneig Apertura es disputa la primera meitat de l'any a Colòmbia, Panamà, Paraguai, Perú, mentre que es disputa a la segona meitat de l'any a Belize, Bolívia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic, Nicaragua, Uruguai, i Veneçuela.
El sistema s'havia implementat prèviament a l'Argentina, a partir de 1990, però el va abandonar el 2014. Encara abans, el 1967 i 1968, s'havia utilitzat al Brasil.
A la primera divisió de Xile hi havia tornejos indepedendents de Clausura i Apertura el 1997 i des de 2002 a 2009 i des de 2011 fins al 2017, cambiant pel calendari europeu des de les temporades 2013-2014 fins a la 2016-2017.
Des de 2006, la Sèrie A d'Equador va canviar el format d'Apertura i Clausura utilitzat el 2005 per un format de dues etapas. En la primera etapa juguen els 12 equipos tots contra tots dues vegades (anada i tornada), els guanyadors de les dues etapes juguen finals per decidir el campió de la temporada en partits d'anada i tornada.
A les lligues de Belize, Bolívia, Colòmbia, Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic, Panamà, Paraguai i Perú, cada secció de l'any constitueix un campionat nacional en si mateix, mentre que a les lligues de Nicaragua, Uruguai i Veneçuela, els campionats Apertura i Clausura són part del campionat nacional i els campions no són campions nacionals. Usualment, ambdós campions s'enfronten a final de temporada per decidir-ne el campió. El primer grup de lligues atorga dos campions per any, mentre que el segon només un.

## Descens

El combinat de les taules de les dues seccions determina les posicions de descens a la majoria dels campionats. En algunes lligues, hi ha partits d'anada i tornada entre els candidats al descens, o bé entre candidats al descens i a l'ascens.
Casos diferents constitueixen el colombià (on es diuen "Apertura" i "Finalización"), mexicà i paraguaià, en què s'elabora un sistema de mitjanes de la puntuació obtingut al llarg de les tres últimes temporades sobre el total de partits. A Mèxic l'últim de la taula percentual descendeix a la lliga d' Ascenso, malgrat comptar amb 18 clubs a Primera. Finalment, Colòmbia (20 a Primera) i Paraguai (12 clubs) estableixen el descens en forma directa dels dos equips amb pitjor mitjana per a ser reemplaçats a la temporada següent pels dos millors de la categoria inferior.
# Arabesque (cançó)

«Arabesque» és una cançó de la banda britànica Coldplay pertanyent a l'àlbum Everyday Life, dins la primera cara anomenada Sunrise. Es va llançar el 24 d'octubre de 2019 juntament amb «Orphans», que prové de l'altra meitat de l'àlbum. Hi col·laboren el cantant belga Stromae i el nigerià Femi Kuti amb la seva banda. En la composició de la cançó hi van participar tots els membres de Coldplay, Drew Goddard de Karnivool, Femi Kuti i Stromae, mentre que de la producció se’n va encarregar "The Dream Team".
Fou la segona cançó de la seva discografia que introduïa paraulotes en les seves lletres, la primera fou una remescla de «Lost!» amb Jay-Z.
La cançó va rebre crítiques positives per part dels mitjans musicals perquè Coldplay s'introduïa en territoris menys familiars, la introducció del francès en les veus i el saxòfon transporten a una peça de jazz modern. Es va destacar com una de les cançons més interessants que publicava la banda en un quants anys.

## Referències

* ↑ Rowley, Glenn. «Here’s When Coldplay’s New Double Album is Arriving — Oh, Plus 2 New Songs» (en anglès). Billboard, 24-10-2019. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ Stubbs, Dan. «Coldplay’s new songs ‘Orphans' and ‘Arabesque’ – reviewed: Jazzier! Classic rock-ier! Fun-er!» (en anglès). NME, 24-10-2019. [Consulta: 8 desembre 2019].
# Rússia europea

El terme Rússia europea, Rússia occidental o Rússia de l'oest, es refereix a les zones occidentals de Rússia que es troben dins d'Europa, i que comprenen aproximadament 3.960.000 km², i abasten el 40% de tot Europa. La seua frontera oriental està definida pels Urals i al sud per la frontera amb el Kazakhstan. Aquesta àrea inclou Moscou i Sant Petersburg, les dues ciutats més grans de Rússia.
Al voltant del 78% de tota la població russa viu en la Rússia europea, amb un terme mitjà de 27 persones per quilòmetre quadrat (10,5 per milla quadrada). No obstant això, el 75% del territori de Rússia es troba a l'Àsia i té només el 22% de la seua població en 2,5 persones per quilòmetre quadrat (0,95 per milla quadrada). El terme "Rússia europea" s'utilitzava en l'Imperi Rus per a referir-se als tradicionals territoris Eslaus Orientals sota el control rus, en particular la moderna Belarús i la major part d'Ucraïna (Ucraïna Dnièper).

## Referències

* 1 2 Vixnevski, Anatoli «Replacement Migration: Is is a solution for Russia?» (PDF). United Nations Population Division, Department of Economic and Social Affairs, 15-08-2000, p. 6.
# Eupen

Eupen és una ciutat belga en la Província de Lieja, situada al marge del riu Weser a 12 km de la frontera amb Alemanya. L'1 de gener del 2024 tenia 20.092 habitants. És la capital de la Comunitat Germanòfona de Bèlgica i la seu del parlament i de l'administració van establir-s'hi.

## Història

La ciutat pertanyia primer del ducat de Limburg i des de 1288 fins a l'ocupació francesa al ducat de Brabant, una de les Disset Províncies. Després de la desfeta napoleònica a Waterloo, el territori va escaure a l'imperi prussià fins al 1920, quan el Tractat de Versalles va atorgar els cantons Eupen, Malmedy i Sankt-Vith a Bèlgica. Després d'un breu període d'annexió a l'Alemanya hitleriana durant la Segona Guerra Mundial, va tornar definitivament a Bèlgica.
Del 1920 al 1940, el govern centralista belga va provar una política d'assimilació lingüística i de francesització que no va reeixir gaire. Després de la segona guerra mundial, a poc a poc les regions de parla alemanya van aconseguir drets i una representació política amb un parlament i tres ministres propis. El 1963, el caràcter lingüístic d'Eupen va ser reconegut definitivament, quan es va fixar la frontera lingüística belga. Des de la reforma de l'estat de 1970, els municipis de parla alemanya van obtenir una primera autonomia (per a la història de la comunitat, vegeu l'article sobre la Comunitat Germanòfona de Bèlgica). Al tenir institucions parlamentàries completes, pot ser considerada com la minoria lingüística més protegida del món, ja que la gent de parla alemanya forma menys d'un per cent de la població total del regne de Bèlgica. El 90% de la població és de parla alemanya i només el 10% de parla francesa, tot i que la majoria dels habitants són bilingües.

## Referències

* ↑ «BEVOLKINGSCIJFERS PER PROVINCIE EN PER GEMEENTE OP 1 JANUARI 2024 / CHIFFRES DE LA POPULATION PAR PROVINCE ET PAR COMMUNE, A LA DATE DU 1er JANVIER 2024» (en francès i neerlandès). Ministeri d'Interior de Bèlgica, 27-01-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «Stadtgeschichte» (en alemany). Ajuntament d'Eupen. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ «100 jaar Oostkantons» (en neerlandès). Wablieft, 06-04-2020. [Consulta: 21 setembre 2024].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la ciutat
# La Mérignacaise

La Mérignacaise era una cursa ciclista d'un dia, de categoria femenina francesa, que es disputava cada 1 de maig per les carreteres al voltant de Merinhac (Gironda). La cursa es creà el 2008 i es disputà fins al 2016. Formava part del calendari de la Copa de França des del 2012.
El 2017 es va anunciar que deixava de ser una cursa independent, per ser una etapa al Tour de Gironda.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2008 | Aurore Verhoeven | Émilie Blanquefort | Ludivine Loze |
| 2009 | Sinead Miller | Florence Girardet | Alison Starnes |
| 2010 | Leire Olaberria | Pascale Jeuland | Ludivine Loze |
| 2011 | Ludivine Loze | Davina Summers | Florence Girardet |
| 2012 | Kelly Gambier | Pascale Jeuland | Fanny Riberot |
| 2013 | Roxane Fournier | Véronique Labonté | Alexia Muffat |
| 2014 | Aurore Verhoeven | Marion Sicot | Marjolaine Bazin |
| 2015 | Laurie Berthon | Iris Sachet | Pascale Jeuland |
| 2016 | Laurie Berthon | Pascale Jeuland-Tranchant | Soline Lamboley |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2017-10-01 a Wayback Machine.
# Kalophrynus punctatus

Kalophrynus punctatus és una espècie de granota que viu a Indonèsia i, possiblement també, a Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Stuebing, R., Iskandar, D. & Mumpuni 2004. Kalophrynus punctatus. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. [Consultat l'1 de febrer del 2008].
# Anthony (Nou Mèxic)

Anthony és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 7.904 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Anthony tenia 7.904 habitants, 2.077 habitatges, i 1.858 famílies. La densitat de població era de 772,6 habitants per km².
Dels 2.077 habitatges en un 57,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 25,2% dones solteres, i en un 10,5% no eren unitats familiars. En el 8,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,7% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 14,7% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.547 $ i la renda mediana per família de 24.298 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.307 $ mentre que les dones 17.757 $. La renda per capita de la població era de 6.674 $. Aproximadament el 33,2% de les famílies i el 38% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Anthony». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Anthony». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rússia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012

La televisió pública russa RTR pren el relleu a l'altre ens públic rus, C1R, i torna a organitzar una preselecció oberta d'una única gala, com ja va fer el 2010.
Qualsevol artista o compositor pot enviar les seves propostes a la RTR a partir del 28 de desembre de 2011 fins al mes de febrer de 2012. Posteriorment, un jurat de la RTR triarà els 25 artistes que passaran a la final televisada, que tindrà lloc el 26 de febrer de 2012.

## Referències

* ↑ Victor Hondal:Russia: National final to be held on February 26th www.esctoday.com (anglès)
* ↑ Omelyanchuk, Olena. «Russia revealed its rules for the national selection». Eurovision.tv, 28-12-2011. [Consulta: 30 desembre 2011].

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2012
# Eupelmus urozonus

Eupelmus urozonus és una espècie d'himenòpter apòcrit de la família Eupelmidae. És un parasitoide ectoparàsit generalista que ataca a més d'un centenar d'insectes dels següents ordres: coleòpters (escarbats), dípters (mosques i mosquits), himenòpters (abelles i vespres), hemípters i lepidòpters (papallones). Es troba a la majoria de països de les zones temperades del planeta. A la conca mediterrània, es considera un enemic natural rellevant per fer front a la mosca de l'oliva, que ataca en els estadis de larva i pupa. Darrerament s'ha observat que pot actuar com a hiperparasitoide d'altres enemics naturals d'aquesta plaga de les oliveres. Està molt associat a la presència d'olivarda.

## Descripció i cicle vital

La identificació d'aquesta espècie és molt dificultosa, de fet es considera que Eupelmus urozonus és un complex d'espècies. És un insecte multivoltí (diverses generacions anuals). En ser ectoparàsita, els ous són dipositats per la femella adulta principalment sobre les larves de tercer estadi de l'hoste, si bé menys habitualment pot ovipositar a la càmara pupal, però no dins la pupa. Dels ous en surt la larva, que té 5 estadis larvaris. Posteriorment, a l'estadi de pupa, es comencen a endevinar els trets morfològics de l'adult. L'adult té una mida mitjana de 2,8 mm, és de color coure-verdós i de forma allargada.
En el context de l'olivar, entre els seus hostes més destacats hi ha la mosca de l'olivera, Dasyneura gleditchiae i Myopites stylata (un dípter que habita l'olivarda), si bé parasita altres paràsits de la mosca de l'olivera, com Pnigalio mediterraneus, Eurytoma martellii i Psyttalia concolor.

## Referències

* ↑ «Eupelmus urozonus Dalman, 1820». Natural History Museum. [Consulta: 25 maig 2020].(anglès)
* ↑ «Distribution». Natural History Museum. [Consulta: 25 maig 2020].(anglès)
* ↑ «Eupelmus urozonus». Centre for Agriculture and Bioscience International(CABI), 10-01-2020. [Consulta: 25 maig 2020].(anglès)
* ↑ «La mosca de l'oliva». Revista Agrocultura, 05-12-2006. [Consulta: 25 maig 2020].
* 1 2 3 «Fauna auxiliar de la mosca del olivo». Junta de Andalucía. [Consulta: 26 maig 2020].(castellà)
* ↑ «Parasitoids of Fruit-Infesting Tephritidae». National Science Foundation. [Consulta: 25 maig 2020].(anglès)
* ↑ Al Khatib, F., Fusu, L., Cruaud, A., Gibson, G., Borowiec, N., RASPLUS, J. Y., ... & Delvare, G. (2014). An integrative approach to species discrimination in the Eupelmus urozonus complex (H ymenoptera, E upelmidae), with the description of 11 new species from the W estern P alaearctic. Systematic Entomology, 39(4), 806-862.
* ↑ Cruaud, A., Fusu, L., Genson, G., Rasplus, J. Y., Ris, N., & Delvare, G. (2016). Multilocus phylogeny and ecological differentiation of the “Eupelmus urozonus species group”(Hymenoptera, Eupelmidae) in the West-Palaearctic. BMC evolutionary biology, 16(1), 13.
# Antoni Verdaguer Llunell

Antoni Verdaguer Llunell (Madrid, 1742 - Reus, 10 de gener de 1820) va ser un pintor català.
El seu pare, Gaspar Verdaguer, va ser suboficial al Regiment de la Immaculada Concepció durant la guerra de Successió Espanyola, i separat de l'exèrcit es va traslladar a Madrid amb la seva dona, on va néixer Antoni. Encara era un nen quan el seu pare va morir, i amb la seva mare es traslladaren a Barcelona, on Antoni començà a estudiar dibuix amb un mestre escenògraf. Més tard va ingressar a l'Escola de Nobles Arts fundada per la Junta de Comerç. Per la seva habilitat va ser ajudant del director de l'Escola de dibuix. el gravador Pere-Pasqual Moles. Després d'una llarga temporada a Barcelona, als 52 anys es va casar amb Maria Rovira, vint anys més jove, i cap al 1806 van anar tots dos a Reus on Antoni Verdaguer ja hi havia fet estades. Va establir un taller i una escola de dibuix al carrer Major, on tingué alguns alumnes que després destacarien en l'art (entre ells Marià Fortuny). Havia treballat a Barcelona amb Salvador Gurri i Tomàs Soler i Ferrer en la decoració de la Duana i la Llotja. Les seves composicions tenien un estil abarrocat. Va ser amic i col·laborador de Joseph Flaugier, i va fer-li d'ajudant el 1783 en les pintures al fresc de l'Ermita del Roser a Reus. Ja vell, va deixar l'ensenyament del dibuix, i l'escola va anar a càrrec del seu fill Antoni, nascut a Barcelona el 1783.

## Referències

* ↑ Arnavat, Albert «Fortuny and Reus. The construction of a myth (I)». Locus Amoenus, 11, 1, 2012, pàg. 257. ISSN: 2014-8798.
* ↑ «Antoni Verdaguer y la Escuela Municipal de Dibujo: los primeros aprendizajes artísticos de Fortuny (c.1847-1849)» (en anglès). [Consulta: 10 juny 2022].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusncs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 668.
# Antoni Vergés i Mirassó

Antoni Vergés i Mirassó (Castellar del Vallès, Vallès Occidental, 1832-1874) fou un eclesiàstic i escriptor, el qual feu restaurar el monestir de Sant Llorenç del Munt el 1867 i publicà diverses obres religioses en català.

## Obres

* Divinidad de Jesucrito, su Iglesia, su doctrina (1863)
* Lutero y el protestantismo, o, Los sectarios sin careta (1869)
* Séria disputa entre pare y fill sobre les questions de temps present (1870)
* Sant Llorens del Munt : son passat, son present y venider : historia de aquell antiquíssim monastir (1871)
* Ofici de la Semmana Santa: traduhit del llatí al catalá (1874)
* Història de Castellar del Vallès (pòstum, 1974)

## Referències

* ↑ «Antoni Vergés i Mirassó». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antoni Vaquer Ramis

Antoni Vaquer Ramis va néixer a Felanitx (Mallorca) l'any 1916 i va morir a Palma l'any 1991. Va ser un escriptor, music i pintor. Va compondre "Nadal Nadal" i va recopilar la seva obra literària a "Bimbolles" l'any 1986, un conjunt de poemes i pensaments breus. Amb el pseudònim de Xim d'Aixa col·laborà en el setmanari de "Felanitx" i "Pòrtula". Com a pintor utilitzava la tècnica de l'oli i va exposar a Felanitx i a Palma.

## Referències

* ↑ Miquel Dolç (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum. Palma: Promomallorca, p.. ISBN 978-84-8661717-2
# Archistes plumarius

Archistes plumarius és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 7,2 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima boreal que viu entre 10 i 100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: les illes Kurils i les illes del Comandant.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47. i-xxx + 1241-2183.
* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann, 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47: i-xxx + 1241-2183.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Mecklenburg, C.W., T.A. Mecklenburg i L.K. Thorsteinson, 2002. Fishes of Alaska. American Fisheries Society, Bethesda, Maryland. xxxvii +1037 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB