OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Suslic de Vorontsov

El suslic de Vorontsov (Spermophilus vorontsovi) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic del sud de la Sibèria russa, on viu en una regió delimitada per la cresta de Salaïr i els vessants occidentals de l'Alatau de Kuznetsk. Fou descrit a partir de caràcters del crani i les dents, el color del pelatge i dades genètiques. Fou anomenat en honor del zoòleg soviètic i rus Nikolai Vorontsov, el primer a estudiar l'impacte dels rius com a barreres entre diferents poblacions de suslics. Com que fou descobert fa poc, encara no se n'ha avaluat l'estat de conservació.

## Referències

* 1 2 Txutxalova, I. «Новый вид сусликов открыт российскими учёными» (en rus). EcoTourismEXPERT, 4 abril 2024. [Consulta: 10 abril 2024].
* ↑ Símonov, I.; Lopàtina, N.; Titov, S. V.; Ivanova, A. D.; Brandler, O. V.; Surin, V. L.; Matróssova, V. A.; Dvilis, A. E.; Oréixkova, N. V.; Kapústina, S. I.; Golenísxev, F. N.; Iermakov, O. A. «Traditional multilocus phylogeny fails to fully resolve Palearctic ground squirrels (Spermophilus) relationships but reveals a new species endemic to West Siberia» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 195, 108057, 2024. DOI: 10.1016/j.ympev.2024.108057.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Món (desambiguació)

«món o el Món» té aquests significats:
* món, qualificació que rep la Terra des del punt de vista humà, com a lloc habitat pels humans, i en general s'aplica a la totalitat del que existeix (l'Univers) i als àmbits propis del coneixement o de la cultura humana: el món cristià, el món àrab, el món romà, el món del llibre, etcetera
* Toponímia:
** El Món (Dubai), arxipèlag artificial de l'emirat de Dubai que té la forma del globus terraqüi
** Nou Món, terme al·lusiu a Amèrica en tant que continent descobert per Cristòfor Colom el 1492
* Publicacions:
** El Món (publicació digital), diari digital català
** El Món (setmanari), setmanari català d'informació general (1981-88)
** El món a RAC1, programa de ràdio matinal de l'emissora RAC1
* Miscel·lània:
** El Món (tarot)
** món (heràldica), moble heràldic que representa el globus imperial
# Església parroquial de Sant Miquel d'Aranyel

L'església parroquial de Sant Miquel, localitzada a la plaça Major d'Aranyel, a la comarca de l'Alt Millars és un lloc de culte catalogat com a Bé de rellevància local, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi identificatiu: 12.08.013-001.

## Descripció

Es tracta d'una senzilla construcció datada del segle xvii, neoclàssica, amb característiques de l'ordre corinti. De planta de nau única, d'uns 15 metres de longitud, presenta capelles laterals comunicades entre si amb decoració i "yeseries". Com a detall curiós cal destacar la presència al centre parroquial d'un peu de custòdia datat del segle xvii.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* ↑ http://www.turismodecastellon.com/103685_es/Iglesia-Parroquial-(Ara%C3%B1uel)-para-los-amantes-de-la-arquitectura-antigua/ Arxivat 2015-05-22 a Wayback Machine.
# El Siscar (Oliola)

El Siscar és una muntanya de 402 metres que es troba al municipi d'Oliola, a la comarca catalana de la Noguera. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 264105001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Regles de Cahn-Ingold-Prelog

Les regles de Cahn-Ingold-Prelog, sistema CIP o convencions CIP són un conjunt de normes utilitzades en química orgànica per anomenar els estereoisòmers d'una molècula. Una molècula pot contenir estereocentres o dobles enllaços, cadascun dels quals donen dues configuracions possibles.
Aquest sistema fou desenvolupat pels químics britànics Robert Sydney Cahn i Christopher Kelk Ingold i pel suís Vladimir Prelog, i adoptat per la IUPAC.

## Regles de prioritat

Les prioritats dels grups s'assignen segons unes regles de prioritat:
* La prioritat s'estableix segons el nombre atòmic Z. Així l'oxigen (Z=8) té prioritat sobre el carboni (Z=6), i aquest sobre l'hidrogen (Z=1). En cas d'isòtops, té prioritat el de major nombre màssic A. Així, el deuteri (²H) té prioritat sobre l'hidrogen (¹H).
* En cas d'empat, es comparen els àtoms units als principals, i així successivament. Per exemple, el grup etil (-CH₂CH₃) té prioritat sobre el grup metil (-CH₃), ja que el carboni 1 de l'etil té units un carboni i dos hidrògens, mentre que el carboni del metil té units tres àtoms d'hidrogen.
* En cas d'existir enllaços múltiples es considera que estan units al mateix tipus d'àtom per enllaços senzills. Per exemple, el carboni d'un grup carbonil (C=O) es considera unit a dos àtoms d'oxigen, pel fet de tenir un enllaç doble amb l'oxigen.

## Nomenclatura R/S

Es determina la prioritat relativa de cada substituent i s'ordenen, de major (1) a menor (4). Situant el substituent de menor prioritat allunyat de l'observador, si la prioritat dels tres substituents restants decreix en sentit de les agulles del rellotge, al centre quiral se li assigna la configuració R (del llatí rectus, 'dreta'). Si, en canvi, la prioritat decreix en sentit antihorari, la configuració és S (del llatí sinister, 'esquerra').

## Nomenclatura E/Z

Es consideren els dos extrems del doble enllaç per separat i es determina quin substituent de cada àtom de carboni té major prioritat. Si els substituents de major prioritat es troben a la mateixa cara del doble enllaç, aquest és Z (de l'alemany zusammen, 'junts'), mentre que si es troben en costats oposats, s'anomena E (de l'alemany entgegen, 'oposats').

## Referències

* ↑ Cahn, R. S.; Ingold, Christopher; Prelog, V. «Specification of Molecular Chirality». Angewandte Chemie International Edition in English, 5, 4, 01-04-1966, pàg. 385–415. DOI: 10.1002/anie.196603851. ISSN: 0570-0833.
* ↑ Prelog, Vladlmir; Helmchen, G�nter «Basic Principles of the CIP-System and Proposals for a Revision». Angewandte Chemie International Edition in English, 21, 8, 01-08-1982, pàg. 567–583. DOI: 10.1002/anie.198205671. ISSN: 0570-0833.
* ↑ «IUPAC - Cahn–Ingold–Prelog system (C00772)». [Consulta: 4 octubre 2019].
* 1 2 Voet, Donald.. Bioquímica. 3{487} ed. Madrid, etc.: Editorial Médica Panamericana, imp. 2006. ISBN 9500623013.
* 1 2 CIP Rules (en anglès). Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 2011, p. 314–314. DOI 10.1007/978-3-642-11274-4_5028. ISBN 9783642112713.
* ↑ Weininger, Stephen J.. Química orgánica. Barcelona: Reverté, 1988. ISBN 842917527X.

## Vegeu també

* Quiralitat (química)
# Departament de Río San Juan

El Departament de Río San Juan és un departament de Nicaragua. Es va constituir en 1957, de territori de Chontales i Zelaya. La seva superfície és de 7.473 km² i té una població de 95.500 habitants (cens de 2005). La seva capital és San Carlos. El departament també inclou l'arxipèlag de Solentiname i el riu San Juan, del que pren nom.

## Història

El 13 de juny de 1949 es declara la creació del departament de Río San Juan -segregat del departament de Chontales- fixant-se com la seva capçalera departamental a la ciutat de San Carlos més els municipis de Morrito, San Miguelito i Sat Juan del Norte.

## Geografia

Aquest departament ocupa l'escaira sud-est de Nicaragua, limitant al nord amb el departament de Chontales, al sud amb la república de Costa Rica, a l'est amb la Regió Autònoma de l'Atlàntic Sud (RAAS) i el Mar Carib, i a l'oest amb el Gran Llac de Nicaragua o Cocibolca i el departament de Rivas.

## Divisió administrativa
### Municipis

* El Almendro
* El Castillo
* Morrito
* San Carlos
* San Juan del Norte
* San Miguelito
# ¡Biba la banda!

¡Biba la banda! és una pel·lícula espanyola en clau de comèdia ambientada en la guerra civil espanyola, dirigida el 1987 per Ricardo Palacios. Va ser doblada en valencià.

## Argument

En plena guerra civil els músics d'una banda de música militar de l'exèrcit franquista estan preparant el seu pròxim concert. Un d'ells, Agustín, rep una carta de la seva xicota on li diu que tenen dificultats amb la collita d'arròs. Com que el tinent Urquiza no li concedeix el permís per anar-hi, decideix escapar-se. El tinent envia dos companys seus per fer-lo tornar, però al final es queden amb ell. El sergent Pérez, que el va a buscar, també es queda amb ells.

## Repartiment

* Alfredo Landa - Sergent Pérez
* Pepe Sancho - Agustín
* Mario Pardo - Tinent Urquiza
* Óscar Ladoire - Tinent Campos
* Fiorella Faltoyano - Encarna
* Antonio Ferrandis - Comandant Bonafé

## Referències

* ↑ ¡Biba la banda! a Fotogramas
* ↑ ¡Biba la banda! a Historia de nuestro cine, rtve.es
* ↑ ¡Biba la banda!, El País, 5 de març de 1991

## Enllaços externs

* Primera part de Biba la Banda a Dailymotion
* Segona part de Biba la Banda a Dailymotion
# Suslic de Tian Shan

El suslic de Tian Shan (Spermophilus ralli) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Es troba a la Xina, el Kazakhstan i al Kirguizstan. El parent proper Spermophilus relictus, de vegades es considera la mateixa espècie, i comparteix el nom comú d'esquirol de terra de Tian Shan.

## Descripció

Aquest esquirol de terra té uns vint centímetres de llarg amb una cua de sis centímetres i pesa entre 300 i 400 grams. A l'estiu, el pelatge és marró grisenc o groguenc a sobre, amb algunes taques de color més clar indistintes, més pàl·lides als costats i groc-gris a sota. A l'hivern és totalment pàl·lid i més gris. La cua té una banda de color fosc característic i una punta de color blanc groguenc. No hi ha marques facials com les que es troben en diverses espècies estretament relacionades.

## Referències

* ↑ Smith, A.T.; Johnston, C.H.. «Spermophilus ralli» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 2 novembre 2015].
* ↑ A Guide to the Mammals of China (en anglès). Princeton University Press, 2008. ISBN 978-0-691-09984-2.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Laurel (Mississipi)

Laurel és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 18.393 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Laurel tenia 18.393 habitants, 6.925 habitatges, i 4.542 famílies. La densitat de població era de 460,2 habitants per km².
Dels 6.925 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,2% hi vivien parelles casades, en un 23,5% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.988$ i la renda mediana per família de 30.185$. Els homes tenien una renda mediana de 27.077$ mentre que les dones 17.336$. La renda per capita de la població era de 15.561$. Entorn del 21,4% de les famílies i el 28,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges destacats

* Leontyne Price, soprano

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Laurel». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# El Sindicat (Serinyà)

El Sindicat és una obra de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular que consta de planta baixa i pis. S'accedeix a la planta baixa a través d'unes escales situades a la façana principal, ja que la planta es va sobreelevar per anivellar-la amb la plaça. Està construïda amb diversos materials, i probablement l'edifici havia d'anar arrebossat, tot i que, actualment, és de pedra i maó vistos. La porta d'accés té dues obertures rectangulars per sobre, i està flanquejada per una finestra a cada banda; aquests elements estan fets amb arcs rebaixats de rajol, com també ho estan les obertures de les façanes laterals. Al coronament de la façana principal sobresurt una cornisa ornamental composta per una franja de pedra volcànica i motllures d'obra vista que, pels costats té una forma ondulada i esglaonada.

## Història

Edifici remodelat els anys 1918-1919, que encara conserva el mateix aspecte. Construït per Pere Jordà, del qual es diu que es va inspirar en l'arquitectura cubana a l'hora de fer aquest edifici. En aquesta mateixa època ja es coneixia amb el nom del Sindicat, i funcionava com a botiga. Inicialment era gestionat per una junta d'accionistes i, en dissoldre's, va passar a mans del principal accionista, Vicenç Illa, que el va adequar com a cafè bar. Durant la guerra Civil va romandre tancat, i, en acabada aquesta, es va tornar a obrir, sempre com a cafè, i així ha romàs fins avui dia.

## Referències

* 1 2 «El Sindicat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Nadal Feliu

Nadal Feliu (Alcúdia, 1623 - Palma, 1681). Fou un prevere i escriptor mallorquí. En 1638 ingressà al convent de Sant Francesc de la capital balear. Erudit i devot teòleg, afeccionat a la poesia i a la música. Morí al convent de Sant Francesc de Palma el 1681.

## Obres

* Memoriale Provinciale Majoricarum
* Examen Calificatorum

## Referències

* Guia dels pobles de Mallorca (Editat pel Consell Insular de Mallorca i Última Hora) pag 92
# Joan Trayter

Joan Trayter és el nom dels següents personatges:
* Joan Trayter i Garcia (Figueres, 1926 - Barcelona, 2017), economista català
* Joan Trayter i Malirach (Figueres, 1971 - 2002), enginyer de telecomunicacions català
# Àgios Andreas

Àgios Andreas (en grec, Άγιος Ανδρέας) és un jaciment arqueològic de l'illa de Sifnos (Grècia). Està situat en un turó al cim del qual es troba una església de Sant Andreu.
En aquest jaciment s'ha excavat una muralla micènica reforçada amb vuit torres rectangulars del segle xii aC. També s'hi han trobat murs i torres de fortificació del període geomètric. Aquestes fortificacions protegien una acròpoli a l'interior de la qual s'han trobat les restes de cinc edificis, dels quals almenys un fou construït en època micènica, i els altres semblen haver estat utilitzats al s. VIII ae.
El lloc ja fou estudiat des de 1899 per Christos Tsountas; les excavacions, però, se'n feren entre 1970 i 1980 per un equip dirigit per Varvara Filippaki.
Per albergar els objectes trobats a l'àrea es va construir al costat d'aquest jaciment una caseta que és la seu d'un museu arqueològic.
El 2012, aquest jaciment arqueològic fou un dels guanyadors dels premis del patrimoni cultural en la categoria de conservació atorgats per Europa Nostra.

## Referències

* ↑ Pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: Acròpoli micènica d'Àgios Andreas, a Sifnos (en grec).
* ↑ L'acròpoli micènica d'Àgios Andreas, en www.kathimerini.gr (en grec).
* ↑ Proclamació dels guanyadors del Premi UE de Patrimoni Cultural-Premis Europa Nostra 2012
# Suslic de Townsend

El suslic de Townsend (Urocitellus townsendii) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Es troba en els matolls alts del desert en diverses àrees dels Estats Units.

## Distribució

El suslic de Townsend es troba a la Gran Conca i la Columbia Plateau. El seu abast inclou el centre-sud de Washington, l'est d'Oregon, el sud d'Idaho, la part occidental de Utah, la major part de Nevada, i l'extrem oriental de Califòrnia. Les subespècies estan distribuïdes de la següent manera:
* Urocitellus townsendii artemesiae – centre-sud d'Idaho
* U. t. canus – est d'Oregon; npart nord-est de Califòrnia; part nord-est de Nevada
* U. t. idahoensis – part sud-oest d'Idaho
* U. t. mollis – est de Califòrnia; al sud-est d'Oregon; Idaho meridional; Utah occidental; Nevada; subespècie amb més àmplia distribució
* U. t. nancyae – centre-sud de Washington
* U. t. townsendii – centre-sud de Washington
* U. t. vigilis – terres baixes del Snake River Canyon al centre-est d'Oregon i centre-oest d'Idaho

## Referències

* ↑ Yensen, E. i Hammerson, G.. «Spermophilus townsendii» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 2 novembre 2015].
* ↑ Rickart, Eric A. «Spermophilus townsendii». Mammalian Species, vol. 268, 1987, pàg. 1-6.
* ↑ Hall, E. Raymond. 1981. The mammals of North America. 2nd ed. Vol. 2. New York: John Wiley and Sons ISBN 1-930665-31-8
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# La Mainada (revista)

La Mainada va ser un setmanari infantil il·lustrat, d'orientació catòlica i catalanista, publicat a Barcelona del 10 de juny de 1921 al 23 de novembre de 1923.
Va ser editat i dirigit per Avel·lí Artís i n'era redactor en cap Joan Laguia i Lliteras. Es distingí per una acurada selecció dels seus col·laboradors, com ara Josep Carner, Carles Riba, Joan Salvat-Papasseit, Antoni Rovira i Virgili o forans, com Hans Christian Andersen, del qual s'hi publicaren contes il·lustrats per Joan D'Ivori. Altres il·lustradors reconeguts de la revista foren Lola Anglada i Josep Obiols.
Fou suprimida per la Dictadura de Primo de Rivera després d'haver publicat 129 números.
# Studebaker

Studebaker Corporation, o simplement Studebaker, va ser un fabricant de cotxes i automòbils dels Estats Units, amb seu a la ciutat de South Bend, a l'estat d'Indiana. L'empresa va ser fundada l'any 1852, i era originalment un fabricant de vagons per al transport de productes agrícoles i de mineria, va treballar per a l'exèrcit i també va fer cotxes fúnebres.
Studebaker va entrar en el negoci de l'automoció el 1902 amb els vehicles elèctrics i el 1904 amb els vehicles de gasolina, venuts sota el nom de "Studebaker Automobile Company". Fins al 1911 va treballar associat amb altres fabricants.
Els primers cotxes de gasolina totalment fabricats per Studebaker es van comercialitzar a l'agost de 1912. En els següents 50 anys, la companyia va aconseguir una reputació envejable per la qualitat i la fiabilitat dels seus vehicles. La planta de South Bend cessar la seva producció el 20 de desembre de 1963, i l'últim cotxe Studebaker va sortir de la planta Hamilton, a Ontario, Canadà, el 16 de març de 1966.

## Referències

* ↑ Hendry, Maurice M. Studebaker: One can do a lot of remembering in South Bend. New Albany: Automobile Quarterly, p. 228–275. Vol X, 3rd Q, 1972.

## Vegeu també

* Studebaker Avanti
# Dosso (ciutat)

Dosso és una ciutat del sud-oest del Níger. Es troba a 86 km al sud-est de la seva capital, Niamey, en la confluència de Zinder i Benín. És la setena població amb més població del Níger i la més poblada de la regió de Dosso, el 2001 tenia 43.300 habitants; el 2004 s'havia incrementat a 47.400.
Les atraccions de la ciutat inclouen un museu.
Havia estat el centre de l'estat de Dosso actualment ja no existent.
# Joan Torres i Picart

Joan Torres i Picart (Barri de la Ribera, Barcelona, 1909 - Cuba, 1984) fou un polític català. De jove treballà en el comerç de carn que tenien els seus pares al mercat del Poblenou. Era amic d'Artemi Aiguader i Miró i d'Aurelio Fernández.
Membre de primera hora d'Estat Català, fou secretari de Josep Dencàs i Puigdollers i durant els fets del sis d'octubre de 1934 fou conseller de governació. Exiliat a Colòmbia, fou un dels responsables de la reorganització d'Estat Català i el 1936 en fou nomenat secretari general.
Juntament amb Joan Casanovas i Maristany, aleshores president del Parlament de Catalunya, Josep Maria Xammar i Sala i Andreu Revertés, comissari general d'Ordre Públic de la Generalitat, fou un dels organitzadors de la conspiració per a apartar Lluís Companys de la presidència de la Generalitat i acabar amb el predomini de la CNT-FAI. Aquest fet està documentat entre altres al report fet per Josep Maria Xammar i Sala. El complot va sortir malament, Revertés fou mort, Casanovas es veié obligat a exiliar-se juntament amb Xammar i Torres i Picart (destituït del seu càrrec de secretari general d'Estat Català el 28 de novembre de 1936). Des de França va seguir conspirant fins al final de la guerra.
En acabar la guerra civil espanyola marxà a la República Dominicana, on hi va instal·lar una fàbrica d'hules. Segons altres fonts, però, va marxar a Cuba, on va col·laborar amb el govern d'aquest país fins a la seva mort. El 1982 va tornar esporàdicament a Catalunya.

## Referències

* ↑ «El complot de novembre de 1936». Arxivat de l'original el 2008-05-19. [Consulta: 13 gener 2008].
* ↑ «Un breu resum de la presència de catalans a la República Dominicana». Arxivat de l'original el 2008-08-20. [Consulta: 1r novembre 2007].
* ↑ Enric Ucelay-Da Cal; Arnau Gonzàlez i Vilalta Contra Companys, 1936: La frustración nacionalista ante la Revolución Popular. Universitat de València, 2012, p. 75.

## Bibliografia

* Enric Ucelay da Cal El complot nacionalista contra Companys, pp. 210-215
# Nadal Torres Bujosa

Nadal Torres Bujosa (Valldemossa, 1950) és un polític mallorquí, batle de Valldemossa en dues ocasions, del 22 de maig de 2010 fins al juny de 2011 a conseqüència de l'acord de govern signat entre La Valldemossa que Volem, el Grup Independent de Valldemossa (GIV), i Unió Mallorquina (UM) de Valldemossa amb la reedició del pacte, des de juny de 2012 fins al juny de 2014, durant el qual Valldemossa es va agermanar amb Formiguera (Capcir), i de nou des de 2015 sent escollit per majoria absoluta.
Porta dins l'Ajuntament des de la creació del primer consistori com a membre del Grup Independent de Valldemossa, un partit frontissa de dreta regionalista i conservador.

## Referències

* ↑ Diari de Balears Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 23/05/2010.
* ↑ IB3 Notícies Arxivat 2010-10-30 a Wayback Machine., 23/05/2010.
* ↑ Última Hora. Relevo en el Ajuntament (en castellà), 21/05/2010 [Consulta: 7 abril 2013].
* ↑ «Jaume Vila, nuevo alcalde de Valldemossa en cumplimiento del pacto» (en castellà). Ultima Hora, 15-06-2014. [Consulta: 27 febrer 2016].
* ↑ «Valldemossa i Formiguera, agermanades». DBalears, 22-08-2013. Arxivat de l'original el 2018-12-18. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Mallorca ya tiene a sus alcaldes». Ultima Hora, 13-06-2016. [Consulta: 23 març 2016].