OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microtus californicus

Microtus californicus és una espècie de talpó que viu als Estats Units (Califòrnia i Oregon).

## Referències

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* Fordham et al (2006). Microtus californicus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
# Menhir de can Mont

El menhir de can Mont és un menhir tipus fal·liforme localitzat a la Muntanya de can Mont al terme de Calonge (Baix Empordà).

## Localització

El menhir es troba al terme municipal de Calonge, al Baix Empordà, dins de la propietat del Mas Mont. Està situat a 272 m sobre el nivell del mar en un bosc de suredes i pins clarians. Dista 40 m del camí que, en direcció nord-est, es dirigeix al puig Casademont pel costat dels camps superiors del mas Mont, i antigament arribava al torrent de Folc. En línia recta està a 300 m al nord-oest del Mas Mont, a 350 m a l'oest de les ruïnes de Can Margarit i a 1100 m al nord-est de Castellbarri.

## Descripció

El menhir està datat entre 3500-1800 aC en el període del neolític mitjà o del calcolític. Es tracta d'un menhir caigut orientat al N 20°0 segons l'eix major. Mesura 2,37 m d'alçada total, 0,83 m d'amplada i 0,65 m de gruix. A la seva part visible presenta unes 50 cassoletes aïllades i a la base n'hi ha dues de molt senceres. Totes tenen de 3 a 5 cm de diàmetre i de 1 a 2 cm de profunditat. Pel que fa a la seva constitució litològica, es tracta d'una granodiorita de color gris, semblant a les que, amb formes bolars, es troben vessant avall, a uns 200 m. de distància, d'on probablement procedeix.

## Referències

* 1 2 «Un nou monument megalític a Calonge: El menhir del Mas Mont». Estudis del Baix Empordà Vol 10, 1991, pàg. 49-53.
* 1 2 3 «Menhir de can Mont al portal Megalítica». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 18 desembre 2015].
# Novossiólovka

«Novossiólovka» té aquests significats:

## Crimea

* Novosselivka (Sovetski), localitat de la República Autònoma de Crimea
* Novosselivka (Simferòpol), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Novossiólovka (Stari Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Novossiólovka (Gubkin), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Novossiólovka (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Novossiólovka (Kolomítsevo), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Novossiólovka (Prókhorovka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Novossiólovka (Novi Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Torredarques

Torredarques (en castellà i cooficialment Torre de Arcas) és una vila i municipi del Matarranya, a la província de Terol (Aragó). La temperatura mitjana anual és de 11,5° i la precipitació anual, 500 mm.

## Referències

* ↑ Govern d'Aragó, Boletín Oficial de Aragón. «Decreto legislativo 2/2006, de 27 de diciembre, del Gobierno de Aragón, por el que seaprueba el texto refundido de la Ley de Delimitación Comarcal de Aragón» (en castellà) p. 17244, 30-12-2006. Arxivat de l'original el 2009-04-23. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ Institut Cartogràfic Valencià. «Serie CV300: Mapa comarcal de la Comunitat Valenciana. Escala 1:300.000». Generalitat Valenciana, 05-04-2016. Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Torre de Arcas
# Heinrich Gustav Reichenbach

Heinrich Gustav Reichenbach (Dresden, 1823 – Hamburg, 1889) va ser un botànic alemany especialitzat en les orquídies. El seu pare, Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach (autor d'Icones Florae Germanicae et Helveticae) també era un botànic.

## Biografia

Ajudà el seu pare a redactar l'obra Icones. Va esdevenir doctor en botànica amb una tesi sobre el pol·len de les orquídies.
H.G. Reichenbach va passar a ser l'autoritat mundial en orquídies quan l'altre gran especialista i amic seu, John Lindley va morir el 1865.
Tenia un herbari i una biblioteca immensos que van ser donats al 'Naturhistorisches Museum' de Viena, en lloc de fer-ho a Kew Gardens),i amb la condició que ningú els consultés fins passats 25 anys de la seva mort. Reichenbach probablement actuà d'aquesta manera per ressentiment pel nomenament de l'autodidacta Robert Allen Rolfe, com a taxonomista en cap de Kew.
Després de la mort de Reichenbach, la seva obra va ser continuada per Friedrich Wilhelm Ludwig (“Fritz”) Kraenzlin (1847-1934).
L'any 1886, Frederick Sander encarregà a Henry George Moon (1857-1905), pintar les plaques d'orquídies amb les descripcions de Reichenbach (1888-1894). Aquesta publicació mensual es va conèixer com a Reichenbachia i són la font més rica d'orquídies que s'hagi fet .

## Gèneres, espècies i subespècies a qui ell va donar el nom inclouen

* Reichenbachanthus
* Chondrorhyncha reichenbachiana (actualment un sinònim de Benzingia reichenbachiana (Schltr.) Dressler 2005)
* Kefersteinia reichenbachiana
* Masdevallia reichenbachiana
* Microstylis reichenbachiana
* Nepeta reichenbachiana
* Phalaenopsis reichenbachiana
* Pinguicula longifolia subsp. reichenbachiana
* Restrepiopsis reichenbachiana
* Sievekingia reichenbachiana
* Stanhopea reichenbachiana
* Viola reichenbachiana

## Algunes obres

* REICHENBACH, H.G. De pollinis Orchidearum genesi ac structura et de Orchideis in artem ac systema redigendis. Commentatio quam ex auctoritate amplissimi philosophorum ordinis die mensis julii decimo hora decima MDCCCLII illustris ictorum ordinis concessu in auditorio juridico pro venia docendi impetranda publice defendet. Lipsiae, F. Hofmeister, 1852 (on the origin and structure of orchid pollen)
* REICHENBACH, H.G. Beiträge zu einer Orchideenkunde Central-Amerika's. Hamburg, T.G. Meissner, 1866.
* Reichenbach, H. G. & Kraenzlin, W. L.. Xenia Orchidacea. Beiträge zur Kenntniss der Orchideen. Leipzig: F.A. Brockhaus, 1858–1900.

## Referències

* Reinikka, M. A. A History of the Orchid, p. 215, Timber Press, Oregon, 1995
* Allgemeine Deutsche Biographie Arxivat 2018-12-15 a Wayback Machine.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Books by H.G. Reichenbach at the Biodiversity Heritage Library
* List of plants described by H.G. Reichenbach on IPNI
# Síndic

«Síndic» té aquests significats:
* Síndic (dret), persona que administra els béns d'un tercer en cas de fallida
* Síndic general, cap de la Sindicatura, òrgan rector del Consell General de les Valls d'Andorra
* Síndic, cadascun dels membres del Tribunal de les Aigües de València
* Síndic personer, funcionari municipal creat pel Consell de Castella el 1766 a tots els ajuntaments de l'estat que exercia de procurador dels interessos dels veïns
* Síndic forà, cadascun dels deu representants de la part forana elegits anualment pel Sindicat de Fora a Mallorca
* Síndic de l'Alguer, cap de l'administració municipal a l'Alguer (Sardenya)
* Síndic, portaveu d'un grup parlamentari a les Corts Valencianes
* Síndic d'Aran: cap de l'administració pròpia de la Vall d'Aran
* Síndic de comptes, cadascun dels membres de la Sindicatura de Comptes
* Síndic de greuges, càrrec públic encarregat de representar els interessos dels ciutadans i de defensar-los dels abusos que puguin cometre les administracions públiques
* Síndic de Greuges de Catalunya, institució de la Generalitat de Catalunya que garanteix el dret de totes les persones a una bona administració governamental
* Síndic de Greuges de les Illes Balears, alt comissionat del Parlament de les Illes Balears que té per missió la protecció i defensa dels drets i les llibertats públiques dels ciutadans
* Síndic de Greuges del País Valencià, alt comissionat designat per les Corts Valencianes que s'instituí a l'Estatut d'Autonomia del País Valencià del 1982
* Síndic de les ciutats i viles reials, representant de les ciutats i les viles reials a les corts de la Corona d'Aragó
* Síndic de la Universitat, persona encarregada de defensar tots els assumptes de la Universitat de Mallorca
# Adh-Dhàhir Timurbughà

Al-Màlik adh-Dhàhir Timurbughà ar-Rumí —àrab: الملك الظاهر تمربغا الرومي, al-Malik aẓ-Ẓāhir Timurbuḡā ar-Rūmī—, més conegut simplement com a adh-Dhàhir Timurbughà, fou soldà mameluc de la dinastia burjita o circassiana (1468).
Yalbay fou derrocat en un cop d'estat per un emir rival, Timurbughà que va pujar al tron amb el títol d'al-Màlik adh-Dhàhir Timurbughà ar-Rumí. Es va trobar el tresor buit i no va poder pagar als mamelucs l'habitual regal que cada vegada en més quantia es pagava als mamelucs a les preses de poder. Això li va fer perdre el suport dels emirs i poc després era obligat a renunciar i l'emir Qàït-bay, antic cap de la guàrdia de Khúixqadam i cap de la facció ashrafiyya de mamelucs de l'antic sultà al-Ashraf Barsbay, fou proclamat sultà.

## Bibliografia

* André Clot, L'Égypte des Mamelouks 1250-1517. L'empire des esclaves
* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mamluks".
# Matthias Lehmann

Matthias Lehmann és un exfutbolista alemany. Va començar com a futbolista al VfL Ulm i va retirar-se a l'FC Köln, després de passar-hi 7 temporades.

## Trajectòria

* 1987-1991 VfL Ulm
* 1991-2001 SSV Ulm 1846
* 2001-2003 VfB Stuttgart
* 2003-2006 1860 München
* 2006-2009 Alemannia Aachen
* 2009-2011 FC St. Pauli
* 2011-2012 Eintracht Frankfurt
* 2012-2019 1. FC Köln

## Referències

* ↑ «Matthias Lehmann» (en german). kicker.de. kicker. [Consulta: 17 setembre 2015].
* ↑ «Lehmanns "schöner und schwieriger" Abschied». kicker.de. [Consulta: 1r juny 2019].
# Torredelcampo

Torredelcampo és un municipi de la província de Jaén (Andalusia, amb una població de 14.076 habitants (INE 2006)

## Geografia

La localitat està situada a 11 km al nord-oest de Jaén, prop de l'autovia A-316. El seu emplaçament s'alça a 640 metres. El seu terme municipal d'estén sobre 182 km². El 90% d'aquesta xifra es troba conreada. Posseeix un paisatge característic en el qual contrasten les formes suaus de la campinya amb els relleus abruptes i accidentats de la serra.

## Personatges famosos

* el cantant Juanito Valderrama.
* l'atleta Manuel Pancorbo.
* el compositor Juan Parras del Moral.

## Ciutats agermanades

* Barakaldo

## Fira de Santa Ana

Des de 1800 la reina Isabel va predicar un document perquè aquesta fira fora una de les millors d'Espanya. Se celebra a mitjans d'estiu.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Torredelcampo Arxivat 2008-03-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Torredelcampo.com - El portal de Torredelcampo Arxivat 2007-08-14 a Wayback Machine. (castellà)
* Associació cultural Camino Viejo de Torredelcampo Arxivat 2014-12-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Guadua glomerata

La Guadua glomerata és una espècie de plantes de bambú, del gènere Guadua, de la família de les poaceae, ordre Poales, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta. Va ser descrita científicament per primer cop per l'anglès William Munro a Transactions of the Linnean Society of London 26(1): 79 (1868)

## Distribució

És pròpia de les selves del sud-est de Veneçuela i les de la zona de la Guaiana, i també es fa al Brasil, Colòmbia, el Perú i Surinam.

## Descripció

Planta rizomatosa, una mica enfiladissa i, erecta a la base. Fa canyes de 4-9 m d'altura. Presenta làmines foliars linear-lanceolades, desiguals en mida. És d'inflorescència aglomerada, amb pseudo-espigues glabres, oblonga-lanceolades i lemma abraçant la palea.

## Sinònim

* Bambusa glomerata (Munro) McClure, 1973

## Enllaços externs

* Descripció, validacions per altres autors, espècimens, sinònim (anglès)
# Jules de Gaultier

Jules de Gaultier (París, 2 de juny de 1858 - Boulogne-Billancourt i Boulogne-sur-Mer, 19 de gener de 1942) va ser un filòsof francès, creador del terme Bovarisme, que s'ha passat a definir com un cert estat d'insatisfacció crònica

## Biografia

Va néixer a París el 2 de juny de 1858, on va estudiar a l'escola Saint Stanislas. Per poder subssistir va treballar molts anys al Ministeri de Finances. El 1901 es va casar amb Marie Adèle Anaïs Quennesson originaria de Martinica.
Está enterrat al cementiri de Montparnasse a París.
El seu pensament està molt influït pel de Arthur Schopenhauer, Kant i Nietzsche al que va dedicar moltes obres i articles.
Molt interessat en l'obra del novel·lista Gustave Flaubert,del que va manllevar el nom de "bovarisme" com a homenatge a l'heroïna de Flaubert, Emma Bovary.

## Obres

* Le Bovarysme, la psychologie dans l'œuvre de Flaubert (1892)
* Feuilleton philosophique, Introduction à la vie intellectuelle, "Revue blanche", IX (1895)
* De Kant à Nietzsche (1900)
* Le Bovarysme (1902)
* La Fiction universelle (1903)
* Nietzsche et la réforme philosophique (1904)
* Raisons de l'idéalisme (1906)
* La Dépendance de la morale et l'indépendance des mœurs (1907)
* Entretiens avec ceux d'hier et d'aujourd'hui. Comment naissent les dogmes (1912)
* Le Génie de Flaubert (1913)
* La Philosophie officielle et la philosophie (1922)
* La Vie mystique de la nature (1924)
* La Sensibilité métaphysique (1924)
* Nietzsche (1926)

## Referències

* 1 2 3 Beau, Stephane. «Jules de Gaultier» (en francès). Arxivat de l'original el 2018-10-21. [Consulta: desembre 2016].
* ↑ «Jules de Gaultier (1858-1942)» (en francès). [Consulta: desembre 2016].

## Enllaços externs

* Un nouveau philosophe: Jules de Gaultier, Promenades littéraires de Remy de Gourmont, 1904
* Pàgina dedicada a Georges Palante, qui va sostenir nombroses polèmiques amb Gaultier.
# Teó (gramàtic)

Teó (grec antic: Θέων, llatí: Theon; fl. segle i) fou un gramàtic d'Alexandria que va ensenyar a Roma durant els regnats dels emperadors August i Tiberi, i fou succeït per Apió Plistonices. Era fill del gramàtic Artemidor de Tars i cap de l'Escola d'Alexandria.
Fou autor d'un lexicó (Κωμικαὶ λέξεις) sobre les comèdies gregues, citat per Hesiqui d'Alexandria al proemi del seu propi Lexicó. Apareix citat en uns escolis d'Aristòfanes, l'autenticitat del qual és debatuda, i també és dubtós si fou l'autor del lexicó còmic citat per un altre escoli a Apol·loni de Rodes. Un Comentari de l'Odissea d'un tal Teó és citat a l' Etymologicum Magnum. És possible que un o ambdós dels comentaris sobre Homer i Apol·loni, estarien assignats a Eli Teó, també d'Alexandria.

## Referències

* ↑ Smith, Philip. «Theon, literary (1)». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. 3. Boston: Little, Brown and Company, 1867, p. 1080–1081 [Consulta: 5 agost 2016]. Arxivat 2012-10-11 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-10-11. [Consulta: 5 agost 2016].
* ↑ Suïda, s.v. Ἀπιών
* ↑ Wilson, Nigel Guy. Oxford Classical Dictionary. 3rd. Oxford University Press, 1996. ISBN 0-19-521693-8. «Theon (1)»
* ↑ s.v. Σκίταλοι: vegeu Ruhnken, Praef. ad Hesych. pp. ix. foll.
* ↑ Escoli a Aristòfanes, Els núvols 397
* ↑ vegeu Dindorf, Annot. ad loc.
* ↑ Escoli d'Apol·loni de Rodes, iv. pp. 280, 305
* ↑ Etymologicum Magnum s.v. πύελος
* ↑ Johann Albert Fabricius, Bibliotheca Graeca vol. i. p. 525, vol. ii. p. 500, vol. vi. p. 380
# Temps solar aparent

El temps solar aparent, també anomenat temps solar veritable, és la mesura del temps cronològic basada en la velocitat de rotació aparent de la Terra respecte al Sol. Un rellotge de sol que estigui adequadament orientat serviria per a marcar el pas d'aquesta escala de temps. El temps solar aparent està basat en la rotació de la Terra sobre el seu eix polar i el moment de translació al voltant del Sol.
Es pot definir un dia solar com dos passos successius del Sol por sobre el meridià on es fa la mesura. Un dia solar és l'interval de temps (no necessàriament 24 hores) en què el Sol completa un cicle al voltant d'un observador estacionari a la Terra. El dia solar no és uniforme. La diferència que hi ha entre el temps solar aparent i el temps solar mitjà s'anomena equació del temps, la qual varia d'un lloc a un altre al llarg de l'any.
Temps local aparent = temps local mitjà + equació del temps.
Aquest és un temps lligat a la localitat, ja que només és vàlid en aquest lloc (més específicament, en aquells punts que es trobin sobre el mateix meridià).
Aquest temps solar aparent presenta importants problemes perquè no és una escala de temps uniforme. Això està motivat perquè la durada del dia solar veritable varia segons les estacions de l'any, és a dir, l'interval de temps entre un migdia i el següent varia al llarg de l'any. Les diferències en durada poden arribar a ser de fins a 16 minuts.
Aquesta variació es deu principalment a dues raons que es combinen:
* L'excentricitat de l'òrbita terrestre.
* La inclinació entre l'equador celeste i l'eclíptica.
Si el Sol no es desplacés respecte als altres astres, el seu moviment diürn seria com el de qualsevol d'aquests i participaria en el moviment retrògrad de l'esfera celeste causat pel moviment de rotació de la Terra. Però en un any el Sol recorre l'eclíptica en sentit directe. Aquest moviment no és uniforme, ja que el Sol descriu una el·lipse seguint la llei de les àrees. Tampoc és uniforme la seva projecció respecte a l'equador. A causa de l'obliqüitat de l'eclíptica la declinació solar varia entre +23° 27′ i 23° 27′. En un dia la variació mitjana en ascensió recta és de 360°/365=0,9856°, mentre que en declinació varia per terme mitjà 23° 27′/360=0,257°.

## Referències

* ↑ «http://personal.telefonica.terra.es/web/xgarciaf/heliocen/tmsolar.htm». archive.is, 13-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-07-13 [Consulta: 20 agost 2014].
* http://nacc.upc.es/nacc-libro/node92.html Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine..
# Adrienne van Hogendorp-s' Jacob

Adrienne Jacqueline-'s Jacob o Adriennevan de Hogendorp (Jakarta, 28 de gener de 1857 – Scheveningen, 19 de setembre de 1920) fou una pintora de bodegons neerlandesa.
Jacob va néixer a Jakarta, de pares neerlandesos. Es va formar com a pintora amb Martinus Wilhelmus Liernur, Simon van den Berg i Margaretha Roosenboom. Va ser membre d'Arti et Amicitiae a Amsterdam i del Pulchri Studio a La Haia. Va mostrar les seves obres a l'Exposició Universal de Chicago (1893).
La seva pintura Flower Still Life va estar inclosa el 1905 dins del llibre Women Painters of the World.

## Galeria

* Bodegó floral
* Bodegó floral
* Rhododendros
* Bodegó floral

## Referències

* ↑ «Adrienne van Hogendorp-s' Jacob» (en neerlandès). RKD - Institut Holandès d'Història de l'Art. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «1893 Chicago World's Fair and Exposition». [Consulta: 12 abril 2012].
* ↑ Sparrow, Walter Shaw. «Women painters of the world, from the time of Caterina Vigri, 1413-1463, to Rosa Bonheur and the present day» (en anglés). Londres: The Art and Life Library, Hodder & Stoughton, 1905.
# Tedoald de Baviera

Tedoald I de Baviera, anomenat també Teudebald, Teodald, Teobald, Teodolt o Teodoalt (... - vers 719), va ser duc de Baviera de la dinastia dels agilolfings des del 711 fins a la seva mort, amb menors atribucions que el seu pare Teodó II de Baviera però probablement les mateixes que el seu germà Teodebert de Baviera que ja governava des de 702; abans del 715 el ducat va ser dividit entre Teodebert, Tedoald, Grimoald i Tassiló, que eren germans i tots ells fills de Toedó II.
Tedoald podria haver governat a Ratisbona i hauria fet la guerra contra els turingis. El nom de Teobald o Tedoald apareix en el Codi de Salzburg (Salzburger Verbrüderungsbuch), de l'any 784, on s'explica que es va casar amb Biltrudis (Pilitruda) com a primera o segona esposa. Probablement tenia un matrimoni anterior, amb Waldrada, però no hi ha seguretat d'aquestes dades. Biltrudis, en morir Tedoald, es va casar amb el germà menor d'aquest, Grimoald.

## Referències

* Extret de la Wikipèdia anglesa
# Tedros Redae

Tedros Redae (12 d'agost de 1991) és un ciclista etíop.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Tour Ethiopian Meles Zenawi i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Tee

El tee és una llengua que es parla al sud de Nigèria. Es parla a la LGA de Tai a l'estat de Rivers.
El tee és una llengua ogoni del grup lingüístic de les llengües ogoni orientals, que pertanyen a la família de les llengües Delta Cross, que al seu torn són llengües Benué-Congo. Les altres llengües que formen part del mateix grup lingüístic són el gokana i el khana.

## Ús

El tee és una llengua que gaudeix d'un ús vigorós(6a); tot i que no està estandarditzada, és parlada per persones de totes les edats i generacions. Té un diccionari. Actualment és considerat un dialecte del khana, tot i que té un nombre de sons que no es troben en aquesta llengua.

## Fonologia

El sistema de sons del Tee és típic de les llengües ogonis i és idèntic al kana, amb l'excepció de quatre o cinc consonants que no existeixen en aquesta última llengua. El tee té tres tons: alt, mig i bax. Té set vocals orals, /i e ɛ a ɔ o u/ i cinc vocals nasals, /ĩ ẽ ã õ ũ/. Té les següents consonants:
Consonants Tẹẹ :
| | | Bilabial | Alveolar | Alveolar | Palatal | Velar | Velar | Labial-velar |
| | | Bilabial | consonant central | Lateral | Palatal | plain | lab. | Labial-velar |
| Oclusiva | consonant sorda | p | t | | | k | kʷ | k͡p |
| Oclusiva | consonant sonora | b | d | | | ɡ | ɡʷ | ɡ͡b |
| Fricativa | sorda | | s | | | | | |
| Fricativa | sonora | | z | | | | | |
| Nasal | sorda | (m̥) | n̥ | | | | | |
| Nasal | sonora | m | n | | ɲ | | ŋʷ | |
| Aproximant | sorda | | | l̥ | ȷ̊ | | w̥ | w̥ |
| Aproximant | sonora | | ɹ | l | j | | w | w |

## Referències

* 1 2 3 tee a l'ethnologue
* ↑ llengües ogoni orientals a l'ethnologue

## Bibliografia

* Ladefoged, Peter (October 1995). "Voiceless approximants in Tee". Fieldwork Studies of Targeted Languages III (UCLA Working Papers in Phonetics) 91: 85–88
Viccionari
# Tamgà

* Per a altres significats, vegeu «Tamga».
Tamgà (en rus: Тамга) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 252 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
* ↑ «Тамга». Карта Приморского края. Сайт «150 лет Владивостоку», 2009. Arxivat de l'original el 2014-04-08. [Consulta: 8 abril 2014].
# Teorema de Le Cam

En teoria de la probabilitat, el teorema de Le Cam, que rep el nom de Lucien le Cam (1924 - 2000), anuncia el següent:
Suposi's que:
* X$_1$, ..., X$_n$ són variables aleatòries independents, cadascuna d'elles amb una distribució de Bernoulli (és a dir, igual a 0 o a 1), no necessàriament distribuïdes idènticament.
* Pr(X$_i$ = 1) = p$_i$ per i = 1, 2, 3, ...
* $\lambda _{n}=p_{1}+\cdots +p_{n}.$
* $S_{n}=X_{1}+\cdots +X_{n}.$ (és a dir, $S_{n}$ segueix una distribució binomial de Poisson)
llavors:
    $\sum _{k=0}^{\infty }\left|\Pr(S_{n}=k)-{\lambda _{n}^{k}e^{-\lambda _{n}} \over k!}\right|<2\sum _{i=1}^{n}p_{i}^{2}.$
En altres paraules, la suma segueix aproximadament una distribució de Poisson i la inequació de dalt limita l'error d'aproximació en termes de la distància de variació total.
Establint p$_i$ = λ$_n$/n, llavors es generalitza l'habitual teorema del límit de Poisson.
Quan $\lambda _{n}$ és gran, es pot tenir un llindar millor: $\sum _{k=0}^{\infty }\left|\Pr(S_{n}=k)-{\lambda _{n}^{k}e^{-\lambda _{n}} \over k!}\right|<2(1\wedge {\frac {1}{\lambda }}_{n})\sum _{i=1}^{n}p_{i}^{2}.$
També es pot afeblir el requisit d'independència.

## Referències

* ↑ Le Cam, L. «An Approximation Theorem for the Poisson Binomial Distribution». Pacific Journal of Mathematics, 10, 4, 1960, pàg. 1181–1197. DOI: 10.2140/pjm.1960.10.1181 [Consulta: 13 maig 2009].
* ↑ Le Cam, L. (1963). "On the Distribution of Sums of Independent Random Variables". Bernoulli, Bayes, Laplace: Proceedings of an International Research Seminar: 179–202, New York: Springer-Verlag
* ↑ Steele, J. M. «Le Cam's Inequality and Poisson Approximations». The American Mathematical Monthly, 101, 1, 1994, pàg. 48–54. DOI: 10.2307/2325124. JSTOR: 2325124.
* 1 2 den Hollander, Frank. Probability Theory: the Coupling Method.

## Enllaços externs

* Inequalitat de Le Cam, a MathWorld, Eric W. Weisstein, en anglès.