OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wojciech Jaruzelski

Wojciech Jaruzelski (polonès: Wojciech Witold Jaruzelski) (pronunciació en : /ˈvɔi̯t͡ɕɛx jaruˈzɛlskʲi/) (Kurów, 6 de juliol de 1923 - Varsòvia, 25 de maig de 2014) fou un militar i polític polonès que va arribar a primer ministre (1981-1985) i president (1989-1990) del seu país.

## Biografia

Jaruzelski es va allistar a l'exèrcit polonès controlat pels comunistes durant la Segona Guerra Mundial i va estudiar, després de la guerra a l'Escola d'oficials d'Infanteria i a l'Acadèmia de l'Estat Major. L'any 1947 va ingressar al Partit Comunista. El 1956 va esdevenir el general més jove del seu Estat. A partir del 1960 va dur a terme activitats militars i polítiques d'alt nivell, fins a arribar el 1968, any que és nomenat ministre de Defensa.
Jaruzelski, com a ministre de Defensa, va ordenar la repressió policíaca i militar contra les revoltes obreres i populars que van sacsejar ciutats del Bàltic com Gdańsk i Gdynia, el desembre del 1970. Temps després, l'abril del 1995, Jaruzelski va ser acusat per primera vegada de ser el responsable de la mort de 44 manifestants. En aquesta causa ja va declarar com a testimoni l'exlíder de Solidaritat (Solidarność), Lech Walesa.
El general Jaruzelski va encapçalar el Consell Militar de Salvació Nacional que va implantar la llei marcial la nit del 12 al 13 de desembre del 1981 per acabar amb el sindicat independent Solidaritat (Solidarność). Aquesta mesura d'excepció, que va despertar un rebuig unànime arreu del món i va ser, fins i tot, criticada per partits comunistes occidentals, es va estendre fins a l'any 1983. Jaruzelski sempre va al·legar en la seva defensa que va optar per la llei marcial per impedir una invasió de l'URSS, com ja havia ocorregut a Txecoslovàquia el 1968 i a Hongria el 1956.
Després de l'establiment de la llei marcial, essent cap d'Estat, es va apropar a les tesis reformistes de Mikhaïl Gorbatxov, president de la Unió Soviètica. L'últim dirigent comunista va tenir l'any 1989 un paper decisiu en la celebració de les primeres eleccions semilliures a Polònia. Un any després, el general Jaruzelski va abandonar el poder de forma voluntària. Va ser, doncs, president de Polònia del 1989 al 1990, quan va abandonar el poder i es va donar pas a la democràcia.

## Referències

* Entrevista a Wojciech Jaruzelski. Diari Avui, suplement A més a més, pàgina 6. 1 de febrer del 2009.
* Jaruzelski, a judici. diari Avui, pàgina 12. 13 de setembre del 2008
# Nós Matámos o Cão-Tinhoso

Nós Matamos o Cão-Tinhoso és un llibre de set contes escrits per Luís Bernardo Honwana publicat en 1964 i considerat una obra fundacional de la literatura moçambiquesa moderna. Els contes incloson al llibre són Nós Matámos o Cão-Tinhoso, Dina, Papa, Cobra, Eu, As Mãos dos Pretos, Inventário de Imóveis e Jacentes, A Velhota i Nhinguitimo.
Quan Honwana tenia vint-i-dos anys fou empresonat per la policia política. Durant el temps que va passar a la presó va escriure el seu únic llibre, Nós Matámos o Cão-Tinhoso, amb l'objectiu de demostrar el racisme del poder colonial portuguès. El llibre arribà a exercir una influència important en la generació postcolonial d'escriptors moçambiquesos. Moltes de les històries, escrit en portuguès estàndard europeu, són narrades per nens. L'univers social i cultural de Moçambic durant el temps colonial és el centre d'anàlisi de les narratives de Nós Matámos o Cão-Tinhoso. D'acord amb Manuel Ferreira, Os contos de "Nós Mátamos o Cão-Tinhoso" representen qüestions socials d'exploració i de segregació racial, de distinció de classe i d'educació. Cada personatge en cada conte representa una diferent posició social (blanc, assimilat, indígena i/o mestiço).
La història mostra la situació política de l'època. D'acord amb la interpretació d'Inocência Mata, Cão-Tinhoso representa el sistema colonial decadent, en via de ser destruït, i el preludi d'una nova societat purificada, sense discriminació de cap tipus. Per a la crítica és significatiu que el gos tinyós Arxivat 2010-09-23 a Wayback Machine. ha estat sacrificat en una apoteosi de foc, de la mateixa manera que Moçambic serien netejada amb armes de foc.

## Referències

* ↑ Nós Matamos o Cão-Tinhoso (Conte Complet)
* ↑ Nós matámos o cão-tinhoso: A emasculação de África e a crise do patriarca negro - Mark Sabine - Universitat de Nottingham
* ↑ Laranjeira, Pires. Literaturas Africanas de Expressão Portuguesa. Lisboa: Universidade Aberta, 1995.
* ↑ Chabal, Patrick et al. The Post-Colonial Literature of Lusophone Africa. London: Hurst & Company, 1996.
* ↑ Ferreira, Manuel. Literaturas Africanas de Expressão Portuguesa. Lisboa: Ministério da Educação e Cultura, 1986.
* ↑ Ferreira, Literaturas Africanas
* ↑ Citat a Laranjeira, Literaturas Africanas.
# Poma de closca

La poma de closca (Limonia acidissima) és l'única espècie del gènere Limonia de la família de les rutàcies.

## Característiques

Aquesta planta és un arbre que creix a Bangladesh, l'Índia, el Pakistan, Sri Lanka i l'Àsia del sud-est fins a Java.
Dona un fruit que té una closca molt dura semblant a la fusta sovint molt difícil d'obrir. Té una polpa ácida, junt amb les llavors, a l'interior.
Amb aquesta polpa es prepara un suc i melmelada. La polpa del fruit no madur és astringent. Es fa servir també a la medicina aiurvèdica.

## Galeria

* Fruit obert
* Escorça al bosc de Talakona, districte de Chittoor, Andhra Pradesh.
* Arbre de Limonia acidissima.

## Referències

* ↑ http://links.jstor.org/sici?sici=0040-0262(197811)27:5/6%3C551:AFLAL(%3E2.0.CO;2-X
* ↑ Hindus Materia Medica Feronia-Elephantum

## Enllaços externs

* Germplasm Resources Information Network: Limonia Arxivat 2000-11-02 a Wayback Machine.
* Germplasm Resources Information Network: Limonia acidissima Arxivat 2011-04-12 a Wayback Machine.
* Flora of Pakistan: species page
* The Wood Apple
* Pandanus Database
# Província d'Hamadan

La província de Hamadan és una de les 31 divisions administratives de l'Iran, al centre del país, amb 19.546 km² i uns dos milions d'habitants (48% rural i 51% urbana, estimats 1.758.268 habitants el 2011). La capital és Hamadan.
Està dividida en 8 comtats o regions (shahrestans), subdividts en districtes (bakhshs):
* Asadabad
* Tooyserkan o Towiserkan
** Tooyserkan
** Qolqolrood
* Bahar
** Lalejin
** Saleh Abad
** Bahar
* Razan
** Sardrood
** Qorveh Dar Jazin
** Razan
* Kabudarahang
** Gol Tappeh
** Shirin Soo
** Kabudarahang
* Malayer
** Jokar
** Samen
** Zand
** Malayer
* Nahavand (Nihawand)
** Zarrin Dasht
** Gian
** Khazal
** Nahavand (Nihawand)
* Hamadan
** Shara
** Famanin
** Hamadan

## Vegeu també

* Ali Khan al-Maraghi
* Tomba d'Avicenna
# Carcabuey

Carcabuey és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de la Subbética cordovesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.887 | 2.887 | 2.888 | 2.868 | 2.845 | 2.827 | 2.800 | 2.834 | 2.825 | 2.775 |

## Enllaços externs

* Ajuntament de Carcabuey
* Carcabuey - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Raveo

Raveo (friülà Raviei) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És situat dins la Val Degano, a la Cjargne. L'any 2007 tenia 485 habitants. Limita amb els municipis d'Enemonzo, Lauco, Ovaro, Socchieve i Villa Santina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Daniele Ariis | Llista cívica |
# Castell de Coix

El castell de Coix, denominat de Santa Bàrbara, o d'Ayala s'alça sobre un petit turó rocós anomenat "El portichuelo", en les proximitats de la localitat de Coix, al Baix Segura.
El castell de Santa Bàrbara va ser construït per Juan Ruiz Dávalos en 1466.
Es tracta d'un castell de reduïdes dimensions però d'aspecte molt sòlid, que es veu realçat per les torres cúbiques que defensen els seus flancs. En ell poden apreciar-se dues zones ben diferenciades, el recinte emmurallat poligonal i la casa senyorial fortificada, que és rectangular amb dos pisos comunicats per una escala, i dues sales en cada planta.
El seu estat va ser raonablement bo fins a mitjans del segle xx, quan les successives espoliacions el van deixar en un estat ruïnós.
Fa algun temps va ser restaurat d'acord amb el seu aspecte original.
# Can Romagosa del Camí

Can Romagosa del Camí és una obra del municipi de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia de cos principal de planta quadrada, amb porxos als laterals. A la part esquerra, darrere de la línia de façana hi ha una addició de galeries amb tres arcades. Està ubicada dintre d'un recinte clos i conserva el portal de la tanca, al peu de la carretera de València. La façana té el portal d'arc de mig punt i les finestres de la planta baixa i el primer pis ha estat transformades en balcons

## Història

Segons documentació particular dels actuals propietaris, al segle xvi ja consten referències de Can Romagosa del Camí. El llinatge es manté fins al segle xix, en casar-se la pubilla Romagosa amb el llinatge Majó, procedent de Sant Feliu de Llobregat. Actualment els Majó són els propietaris de la casa.

## Referències

* 1 2 «Can Romagosa del Camí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 desembre 2015].
* ↑ «Can Romagosa (Cervelló - Baix Llobregat)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 25 desembre 2015].
# Wojciech Marczewski

Lucian Pintilie (Łódź, 28 de febrer de 1944) és un director de cinema i guionista polonès. Va dirigir dotze films entre 1968 i 2001.
La seva pel·lícula Dreszcze de 1981 va guanyar l'Ós de Plata del Jurat del 32è Festival Internacional de Cinema de Berlín. La seva pel·lícula Ucieczka z kina "Wolność" va ser exhibida en la secció Un Certain Regard del 44è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Filmografia

* Lekcja anatomii (1968)
* Most nad torami (1968)
* Podróżni jak inni (1969)
* Bielszy niż śnieg (1975)
* Wielkanoc (1975)
* Zmory (Malsons) (1979)
* Klucznik (1980)
* Dreszcze (1981)
* Ucieczka z kina "Wolność" (1990)
* Czas zdrady (1997)
* Weiser (2001)

## Referències

* ↑ «Berlinale: 1982 Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 2017-02-15. [Consulta: 13 novembre 2010].
* ↑ «Festival de Cannes: Escape from the 'Liberty' Cinema». festival-cannes.com. [Consulta: 12 agost 2009].

## Enllaços externs

* Wojciech Marczewski Arxivat 2014-01-31 a Wayback Machine. a cialo-umysl-dusza.pl
# Nómadas

Nómadas (en anglès Nomads) és una pel·lícula mexicana-estatunidenca dirigida per Ricardo Benet i protagonitzada per Lucy Liu. Fou projectada per primer cop al Festival Internacional de Cinema de Morelia el 18 d'octubre de 2010. La seva estrena a Nova York era prevista pel 22 de gener de 2011.

## Sinopsi

Susan és una cineasta novaioarquesa que treballa en un documental sobre suïcides al metro de la Ciutat de Mèxic. Mentre l'edita a Nova York coneix Roberto, un immigrant il·legal mexicà que treballa netejant vidres als gratacels amb el seu paisà Romualdo i l'africà Phil. Quan un dia desapareix Susan, Roberto no deixa de buscar-la fins que la troba allí on menys s'espera.

## Repartiment

* Lucy Liu - Susan
* Tamlyn Tomita
* Agim Kaba
* John Cothran, Jr. - Phil
* Tenoch Huerta - Roberto
* Dagoberto Gama - Romualdo
* Michael Den Dekker

## Producció

La pel·lícula fou rodada a l'hivern de 2009 a Nova York i durant una setmana al Districte Federal amb Tenoch Horta i Lucy Liu, i hi va guanyar un dels suports que atorga l'Estímul Fiscal a Projectes d'Inversió en la Producció Cinematogràfica Nacional per a obra realitzada quant a la seva promoció i exhibició. Gràcies a això es va poder estrenar-se el maig de 2013 a la Ciutat de Mèxic en set sales, i posteriorment es va incloure en el programa de la Cineteca Nacional

## Reconeixements

En la LVI edició dels Premis Ariel Dagoberto Gama fou nominat a la millor coactuació masculina.

## Referències

* ↑ Nómadas encuentro de soledades, al web del Festival de Morelia, 19 d'octubre de 2010
* ↑ «'Nomads' pic bred in Mexico». The Hollywood Reporter. John Hecht, 08-10-2009 [Consulta: 22 octubre 2009].
* ↑ Nómadas a La Jornada
* ↑ Ricardo Benet será reconocido en Morelia y Mazatlán,Universitat Veracruzana, 29 d'agost de 2013
* ↑ Los ganadores del Ariel 2014, milenio.com

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Polifita

La polifita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la lamprofil·lita. Rep el nom pels múltiples anions fosfat (del grec poli, molts) de la fórmula química.

## Característiques

La polifita és un silicat de fórmula química Na₅(Na₄Ca₂)Ti₂(Si₂O₇)(PO₄)₃O₂F₂. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la polifita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, hiortdahlita, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Al·luaiv, situat al districte de Lovozero, dins l'óblast de Múrmansk (Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Polyphite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Michael Allaby

John Michael Allaby és un autor guardonat amb el Premi Aventis Junior. Va néixer el 18 de setembre de 1933 a Belper, Derbyshire a Anglaterra.
Va ser cadet de policia de 1949 a 1951. Després d'això va servir a la RAF de 1951 a 1954, on es va convertir en pilot. Després d'abandonar la RAF, va treballar com a actor entre 1954 i 1964. Es va casar amb Marthe McGregor el 3 de gener de 1957.
De 1964 a 1972 va treballar com a editor de la Soil Association a Suffolk, Anglaterra, on va editar la revista Span de 1967 a 1972. Va ser membre del consell d'administració d'Ecosystems Ltd a Wadebridge, Cornualla, Anglaterra i va ser editor associat de The Ecologist de 1970 a 1972. Es va convertir en editor en cap el 1972. El 1973, es va convertir en escriptor autònom.
Ha escrit àmpliament sobre ciència, particularment sobre ecologia i climatologia. Edita i escriu diccionaris i enciclopèdies per Macmillan Publishers i Oxford University Press. Va ser coautor dels dos primers llibres de James Lovelock: The Greening of Mars (1984, Warner Books, ISBN 0-446-32967-3) i Great Extinction (1983, Doubleday, ISBN 0-385-18011-X). El seu llibre, The Food Chain (André Deutsch, ISBN 0-233-97681-7) va ser subcampió del Premi del Llibre d'Informació de Times Educational Supplement el 1984. La Biblioteca Pública de Nova York va escollir Dangerous Weather: Hurricanes com un dels seus llibres per a adolescents el 1998. Va guanyar el Premi Aventis Junior per als llibres de ciència al 2001 per How the Weather Works. És membre de la Society for the History of Natural History, The Planetary Society, la Society of Authors, l'Acadèmia de Ciències de Nova York i l'Association of British Science Writers.

## Referències

* Michael Allaby (1933–) Biografia personal, carrera, membre, Premis amb honors, escrits, treball en curs, llums de posició. A Jrank. En línia el 25 de juliol de 2008.
* [[Contemporary Authors]] en línia, Gale, 2008. Reproduït a Biography Resource Center. Els autors contemporanis En línia, Vendaval, 2008. Reproduït a Biography Resource Center. Farmington Hills, Mich.: Gale, 2008. Número de document: H1000001310. En línia el 29 de juliol de 2008.
* ↑ «Booklist». Michael Allaby. [Consulta: 18 març 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web de Michael Allaby
# Carles II de Mecklenburg-Strelitz

Carles II de Mecklenburg-Strelitz, (en alemany Karl II von Mecklenburg-Strelitz) va néixer a Mirow el 10 d'octubre de 1741 i va morir a Neustrelitz el 6 de novembre de 1816. Era fill de Carles Lluís de Mecklenburg-Strelitz (1708-1752) i d'Elisabet Albertina de Saxònia-Hildburghausen (1713-1761).

## Biografia

Carles II va servir com a lloctinent de l'exèrcit de Hannover, d'on més tard seria Governador sota el regnat del rei Jordi III. El 1752, va succeir el seu oncle, el duc Adolf Frederic IV de Mecklenburg-Strelitz.
Afavorí les noves tècniques agrícoles i creà un cos de policia així com un sistema d'escoles públiques. El 1806 s'adherí a la Confederació del Rin. El Congrés de Viena ascendí Carles II al rang de Gran Duc (1815). Per tant, exercí com a duc de Meckleburg-Strelitz de 1752 a 1815 i com a Gran Duc de 1815 a 1816.

## Matrimoni i fills

El 1768 es va casar amb Frederica de Hessen-Darmstadt (1752- 1785), filla de Jordi Guillem de Hessen-Darmstadt (1722-1782) i de Lluïsa Albertina de Leiningen-Dagsburg-Falkenburg (1729-1818). El matrimoni va tenir deu fills:
* Carlota (1769-1818), que el 1785 es va casar amb el duc Frederic I de Saxònia-Altenburg (1763-1834).
* Carolina (1771-1773)
* Jordi (1772-1773)
* Teresa (1773-1839), que el 1789 es va casar amb el príncep Carles de Tour i Taxis (1770-1827)
* Frederic (1774-1774)
* Lluïsa (1776-1810), que el 1793 es va casar amb el que seria Frederic Guillem III de Prússia (1770-1840).
* Frederica (1778-1841), que el 1793 es va casar primer amb el príncep Lluís de Prússia, fill del rei Frederic Guillem II de Prússia, i després, el 1798, amb el príncep Frederic de Solms. I el 1815 es casà, encara, amb Ernest August I de Hannover (1771-1851).
* Jordi, Gran Duc de Mecklenburg-Strelitz (1779-1860), que el 1817 es va casar amb Maria de Hessen-Kassel.
* Frederic (1781-1783).
* Augusta Albertina (1782-1782).
Havent enviudat, Carles II es tornà a casar el 1784 amb la seva cunyada Carlota de Hessen-Darmstadt (1755- 1785). La parella tingué un fill:
* Carles Frederic de Mecklenburg-Strelitz (1785-1837), general d'infanteria de l'exèrcit prussià.

## Bibliografia

* Orr, Clarissa Campbell (2004) Queenship in Europe 1660-1815 Cambridge University Press, pp. 375, 379. ISBN 0521814227.
* Hudson, E. H. (1878) The Life and Times of Louisa, Queen of Prussia, Hatchards, Piccadilly
* Oulton, Walley Chamberlain (1819) Memoirs of Her Late Majesty, Queen Charlotte T. Kinnersly

## Enllaços externs

* Genealogia
* http://www.landesbibliographie-mv.de/REL?PPN=251107272
# Raver

Raver (रावेर) és una ciutat i consell municipal del districte de Jalgaon a Maharashtra. Segons el cens del 2001 la població era de 25.949 habitants. El 1901 tenia 7.870 habitants. Fou cedida pel nizam d'Hyderabad al peshwa maratha de Poona el 1763; el peshwa la va confiar als Holkar. El 1818 va passar als britànics i formà una taluka al districte de Khandesh; el 1892 es va constituir en municipalitat. El 1906 va quedar dins al nou districte de Khandesh Oriental que més tard fou rebatejat Jalgaon.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Castell de Clemency

El Castell de Clemency (en francès: Château de Clemency; en luxemburguès: Schlass Kënzeg) està situat en la petita ciutat de Clemency, que està a prop de la frontera belga, al sud-est de Luxemburg. El petit castell residencial adjacent a l'església va ser construït el 1660 en arquitectura renaixentista. Un segon castell va ser edificat a la vora del lloc, que pel seu estat ruïnós va ser completament renovat el 2009 i està obert al públic.

## Història

El castell va ser construït el 1665 per Johann Ferdinand von Blanchard. Per als materials de construcció, va utilitzar les ruïnes d'un castell anterior que se situava a uns 30 metres del d'avui. Cinquanta anys més tard, es va transformar en l'estil barroc de l'època. El 1721, després que von Lanser havia comprat la propietat, va patir una vegada més transformacions. L'any 1982, Jean Weis va adquirir la propietat que va ser habitada fins al 2004.

## Vegeu també

* Llista de castells de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Le château de Clemency a repris la vie en douceur» (en francès). L'Essentiel, 09-04-2009. [Consulta: 30 setembre 2015].
* ↑ «Barockbau mit modernem Ambiente: Schloss Küntzig in neuem Gewand: Keine verstaubte Antiquität, sondern eine gelungene Verbindung von Alt und Neu» (PDF) (en alemany). Luxemburger Wortany= 8 de maig de 2009. Gemengebuet Gemeng Kéinzig, 01-09-2009 [Consulta: 30 setembre 2015].
# Cambridge (Ohio)

Cambridge és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 11.520 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cambridge tenia 11.520 habitants, 4.924 habitatges, i 2.954 famílies. La densitat de població era de 792,9 habitants/km².
Dels 4.924 habitatges en un 30,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,2% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 20,9% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.102 $ i la renda mediana per família de 30.780 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.368 $ mentre que les dones 20.596 $. La renda per capita de la població era de 14.452 $. Aproximadament el 18,1% de les famílies i el 21,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cambridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cambridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].