OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eumel (pintor)

Eumel (en llatí Eumelus, en grec antic Εὔμηλος) va ser un pintor grec molt alabat per la bellesa de les seves obres. Hi havia d'ell un quadre d'Helena al Fòrum Romà. Probablement va viure als voltants de l'any 190, segons diu Filòstrat d'Atenes. Un Eumel pintor, que s'ha confós amb aquest, va ser el mestre d'Aristodem de Cària, a una escola que va freqüentar Filòstrat de Colonos, però cronològicament no era el mateix.

## Referències

* ↑ Eumelus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 88
# Eubúlides de Cròpia

Eubúlides de Cròpia (en llatí Eubulides, en grec antic Εὐβουλίδης) fou un escultor atenenc de la demos de Cròpia, que va esculpir una gran ofrena votiva constituïda per un grup de tretze estàtues entre les quals Atena, Peònia, Zeus, Mnemòsine, les nou Muses, i Apol·lo, que la ciutat d'Atenes va oferir al temple de Dionís al Ceramicos.
Entre d'altres en parla Plini el Vell, que menciona un a estàtua que representava un home contant amb els dits. Va viure probablement al segle i aC. Va tenir un fill de nom Èuquir també conegut com a escultor. Aquesta família d'escultors va donar tres generacions d'artistes de noms Eubúlides (el vell), Èuquir i Eubúlides (el jove).
Les seves estàtues es van descobrir el 1837 al Ceramicos, i es va trobar la inscripció "...ΧΕΙΡΟΣ ΚΡΩΠΙΔΗΣ ΕΠΟΙΗΣΕΝ", i una segona inscripció prop de l'Erectèon: "…ΧΕΙΡ ΚΑΙ ΕΥΒΟΥΛΙΔΗΣ ΚΡΩΠΙΔΑΙ ΕΠΟΙΗΣΑΝ". La primera s'ha reconstruït com ΕΥΒΟΥΛΙΔΗΣ ΕΥΧΕΙΡΟΣ ΚΡΩΠΙΔΗΣ ΕΠΟΙΗΣΕΝ, i les dues mostren la col·laboració entre els membres d'aquesta família. Per l'estil i les inscripcions no hi ha dubte de què van viure durant el període de la dominació romana sobre Grècia.

## Referències

* ↑ Eubulides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 61
# Estel gegant lluminós

Un estel gegant lluminós o estrella gegant lluminosa és un estel de classe de lluminositat II en la classificació espectral de Yerkes. Són estels les característiques dels quals es troben entre les d'un estel gegant i les d'un estel supergegant. En general entren dins d'aquest grup aquells estels gegants amb una lluminositat especialment alta, encara que no tan brillants ni tan massius com per ser classificats com a supergegants.

## Exemples

Alguns exemples d'estels gegants lluminosos són:
| Nom | Nomenclatura de Bayer | Tipus espectral |
| Adhara | Èpsilon Canis Majoris | B |
| Pherkad | Gamma Ursae Minoris | A |
| Sargas | Theta Scorpii | F1 II |
| Dabih | Beta Capricorni | G |
| Arcturus | Alpha Boötis | K |
| Alphard | Alpha Hydrae | K |
| Ras Algethi A | Alpha Herculis | M5 II |

## Vegeu també

* Estel gegant
* Estel supergegant

## Referències

* ↑ Taula de gegants lluminosos Arxivat 2011-09-10 a Wayback Machine. (anglès)
# Eugert Zhupa

Eugert Zhupa (Rrogozhinë, 4 d'abril de 1990) és un ciclista albanès. Professional des del 2013, actualment milita a l'equip Wilier Triestina-Selle Italia. Del seu palmarès destaquen els campionats nacionals tant en ruta com en contrarellotge.

## Palmarès

* 2009
** Campió d'Albània en ruta
** Campió d'Albània en contrarellotge
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tenerife
* 2011
** Campió d'Albània en ruta
** Campió d'Albània en contrarellotge
* 2012
** Campió d'Albània en ruta
** Campió d'Albània en contrarellotge
* 2013
** 1r a la Volta a Albània
* 2015
** Campió d'Albània en contrarellotge
* 2016
** Campió d'Albània en ruta
** Campió d'Albània en contrarellotge
** 1r al Balkan Elite Road Classics

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 157è de la classificació general
* 2016. 130è de la classificació general
* 2017. 140è de la classificació general
* 2018. 148è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Eugeó

Eugeó (en llatí Eugeon, en grec antic Εὐγέων o Εὐγαίων) va ser un historiador grec nadiu de l'illa de Samos. És un dels més antics historiadors o logògrafs grecs. L'esmenta Dionís d'Halicarnàs.

## Referències

* ↑ Eugeon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 86
# FFS

FFS té els següents significats:
* Front de Forces Socialistes, partit polític d'Algèria
* Front de Forces Socials, partit polític de Burkina Faso
* French Frigate Shoals, atol situat a les illes de Sotavent de l'arxipèlag de Hawaii
* SBB-CFF-FFS (del seu nom en italià Ferrovie Federali Svizzere), empresa pública del ferrocarril de Suïssa
* Franz Ferdinand and Sparks, grup de música format pels escocesos Franz Ferdinand i els estatunidencs Sparks
* Fast File System, sistema de fitxers usat per UNIX i POSIX
* Federació de Futbol de Samoa, òrgan de govern del futbol a Samoa
# Faisà mikado

El faisà mikado (Syrmaticus mikado) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita la selva de muntanya del centre de Taiwan.
# Fascia adherens

En anatomia, les fascia adherens són estructures semblants a cintes que estabilitzen el teixit no epitelial. Són similars en funció i estructura a la zonula adherens o unió adherens de les cèl·lules epitelials. És una unió intercel·lular àmplia a les seccions transversals d'un disc intercalat de múscul cardíac que ancora filaments d'actina. Ajuda a transmetre les forces contràctils.

## Vegeu també

* Fàscia

## Referències

* ↑ Histology" A Text and Atlas with Correlated Cell and Molecular Biology by Michael H. Ross and Mojciech Pawlina 5th edition
# Falconet de collar

El falconet de collar (Microhierax caerulescens) és un ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita boscos poc densos i terres de conreu del nord de l'Índia, Myanmar, Tailàndia, Cambodja, Laos i sud del Vietnam. El seu estat de conservació es considera de risc mínim

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falconet de collar». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 354. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Collared Falconet. Microhierax caerulescens» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Falconins

Els falconins (Falconinae) són un grup d'ocells rapinyaires de la família dels falcònids (Falconidae), format pels falcons i xoriguers del gènere Falco i els falconets dels gèneres Microhierax i Polihierax. Recentment però, s'ha proposat la inclusió dels caracaràs dins els falconins, fent que els tres gèneres formen la tribu Falconini.
Els membres d'aquesta subfamília (o tribu) són rapinyaires de variada grandària, que va dels 15 cm del falconet filipí fins als 65 de la femella del falcó grifó. En general són ocells de terrenys oberts que no construeixen niu, aprofitant freqüentment els d'altres espècies o fent la posta directament sobre el sòl o sobre una plataforma rocosa d'un espadat.

## Taxonomia

Tradicionalment s'ha inclòs el gènere Spiziapteryx dins aquest grup, però actualment s'ha situat més prop dels caracaràs, que sovint són inclosos a la mateixa subfamília, però a la tribu Caracarini. Els tres gèneres d'aquesta subfamília (o tribu) contenen 46 espècies segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, 2022):
* Gènere Polihierax, amb dues espècies.
* Gènere Microhierax, amb 5 espècies.
* Gènere Falco, amb 39 espècies.

## Referències

* ↑ Rodríguez de la Fuente, F.. Enciclopedia Salvat de la Fauna. 5. Pamplona: Salvat, 1970, p. 120-121.
* ↑ Els falcònids a John Boyd's Page Rev. 26/01/2012 (anglès)
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
# Falconet d'Indonèsia

El falconet d'Indonèsia (Microhierax fringillarius) és un petit ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita al sud-est asiàtic. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Morfologia

* Amb 14 – 16 cm de llargària i un pes d'uns 35 grams són, juntament amb el falconet de Borneo, els més petits entre els rapinyaires diürns.
* Dors negre, parts inferiors de color blanquinós i vermellós. Cap negre amb gola blanca i una ampla línia blanca darrere de l'ull. Cua negra amb unes bandes blanques en la cara inferior.

## Hàbitat i distribució

Viu al bosc, prop de zones obertes, en terres baixes de la Península Malaia, Sumatra, Java, Bali i Borneo.

## Reproducció

Es reprodueix en forats als arbres.

## Alimentació

S'alimenta de petits ocells i insectes.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falconet d'Indonèsia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 354. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Black-thighed Falconet. Microhierax fringillarius» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Penny Olsen, Enciclopedia de los Animales. 1996. Rapaces. Editorial Prensa alicantina. Pàg. 294
* ↑ Harmer, Sidney Frederic; Shipley, Arthur Everett (1899). «The Cambridge natural history - Google Llibres». ISBN 9780548647776.
* ↑ Distribució i justificació d'estatus a UICN Birdlist Rev. 1-03-2011

## Enllaços externs

* Fotografies de Falconets indonesis a Oriental Bird Club Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Rev. 02-03-2011
# Exèrcit de fantasmes

Exèrcit de fantasmes (Army of Ghosts en l'original anglès) és el dotzè i penúltim episodi de la segona sèrie de la sèrie de televisió de ciència-ficció britànica Doctor Who que s'emeté originalment l'1 de juliol de 2006. És el primer capítol d'una bilogia; la primera part, La fi del món, va ser emesa l'8 de juliol del mateix any.

## Argument

L'espècie humana està que no hi cap a la pell perquè els fantasmes dels éssers estimats traspassats tornen a casa en l'última aventura del viatger més entranyable del país. Però mentre el Doctor, la Rose i en Jackie investiguen la torre Torchwood, la Terra dels nostres dies corre el risc de caure en mans d'una força invasora totpoderosa.

## Referències

* ↑ IMDB profile for Army of Ghosts
# Farlowella rugosa

Farlowella rugosa és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Essequibo, Marowijne i Corantijn.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2: 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1971. The "comb-toothed" Loricariinae of Surinam, with reflections on the phylogenetic tendencies within the family Loricariidae (Siluriformes, Siluroidei). Zool. Verh. (Leiden) Núm. 116: 1-56, Pls. 1-8.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Farlowella paraguayensis

Farlowella paraguayensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2: 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Febrer (pel·lícula)

Febrer és una pel·lícula espanyola del 2006, a cavall entre el drama i el cinema d'autor, dirigida per Sílvia Quer, en el que ha estat el seu debut en el llargmetratge cinematogràfic. El guió és de Lluïsa Cunillé basat en la novel·la Cinc nits de febrer d'Eduard Márquez i Tañá. Ha estat doblada al català. Fou projectada a l'apartat "Noves visions" del Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Sinopsi

29 de febrer: Lars Belden, venedor de cases per a gent benestant casat i amb un fill, veu com la seva vida es deté aquest dia. Per casualitat llegeix en un diari mentre va en tren la notícia del suïcidi de Sela Huber, la seva antiga promesa. La curiositat i l'amor que encara sent per ella l'arrosseguen a visitar el pis de Sela, del qual encara conserva unes claus. Allí descobrirà que l'estudi, on mai deixava entrar a ningú, està ple de cintes que va gravar sense que ningú ho sabés. Lars s'adona que ella gravava compulsivament tota la seva vida. D'una manera desordenada anirà donant forma a tot el passat d'ella, d'altres persones que es van creuar en la seva vida i d'ell mateix. Tot això, durant tres nits, l'ajudarà a entendre-la a ella i a si mateix i, el més important, per què va acabar la seva relació i per què ell va deixar d'escriure, la seva gran passió.
La pròpia directora va manifestar que l'elecció del 29 de febrer era, per una part, una resposta a la seva obsessió sobre la veritable existència d'aquest dia, i per altra banda a la creença que per començar una nova vida cal destruir l'anterior, malgrat la por a oblidar.

## Repartiment

* Julio Manrique - Lars Belden
* Laura Conejero - Sela Huber
* Mercè Sampietro - Helga
* Adolfo Fernández - Stefan
* Nacho Fresneda - Edmond
* Nilo Mur Zimmerman - Jose
* Celso Bugallo - Vell de l'hotel

## Nominacions

Als V Premis Barcelona de Cinema fou nominada a la millor directora novell i a la millor pel·lícula en versió original catalana, però no en va guanyar cap dels dos premis.

## Referències

* ↑ Febrer esadir.cat
* ↑ La directora Sílvia Quer debuta en el Festival de Sitges amb la pel·lícula "Febrer" ccma.cat 4 de desembre de 2004
* ↑ Febrer a Fotogramas
* ↑ La directora catalana Sílvia Quer estrena 'Febrero' su primer largometraje para cine, Europa Press, 25 de juliol de 2006
* ↑ 'Salvador' tiene ocho propuestas para los Premios Barcelona de Cine, El País, 5 de desembre de 2006
# Fetia Api

Fetia Api (Nova Estrella) és un partit polític de la Polinèsia Francesa, proper al Nou Centre, amb el que ha signat un acord d'associació. Fou fundat el 1996 per Boris Léontieff (germà de l'antic president de la Polinèsia Francesa Alexandre Léontieff) qui va desaparèixer al mar en un accident d'avió el maig de 2002). Des del 16 de gener de 2003 el nou president és Philip Schyle. Després de les eleccions legislatives de Polinèsia Francesa de 2004 va participar en el govern d'Oscar Temaru de la Unió per la Democràcia, però després se'n distancià. Va ser reelegit president després de l'assemblea general de 19 de juliol de 2008.
A les eleccions legislatives franceses de 2007, es van presentar dos candidats:
* Circ. Oest : Thilda Fuller - afiliada a la Unió per a la Democràcia Francesa (UDF), membre de l'Assemblea de la Polinèsia Francesa;
* Circ. Est : Henriette Kamia, investida oficialment pel MoDem.
A les eleccions legislatives de Polinèsia Francesa de 2008 va formar part de la coalició encapçalada pel partit O Porinetia To Tatou Ai'a, i dona suport al president Gaston Tong Sang. En virtut del Decret Núm. 2008-465 que fixa els imports dels fons públics assignats als partits polítics l'any 2008, Fetia Api ha rebut 1.023.326,71 euros que només ha conservat únicament 20.000 per al seu propi funcionament. La resta del finançament s'ha transferit a Nou Centre com a part de l'acord d'associació que vincula les dues formacions. En total, 23 parlamentaris metropolitans de Nouveau Centre (18 diputats i 5 senadors) han declarat la seva adhesió a aquest partit.
En virtut del decret per l'any 2009, Fetia Api va percebre la suma d'1.408.157,51 euros per als 32 parlamentaris (+ 9, 22 diputats i 10 senadors) que han declarat la seva adhesió. Pels seus dos candidats a les legislatives i els 1.021 vots ha rebut la suma de 856,58 euros.

## Referències

* ↑ Le nouveau centre - Principes d'un accord politique entre le Fetia Api et le Nouveau Centre - 24 d'agost de 2007
* ↑ Décret n° 2008-465 du 15 mai 2008 pris pour l'application des articles 9 et 9-1 de la loi n° 88-227 du 11 mars 1988 relative à la transparence financière de la vie politique
# Fejervarya schlueteri

Fejervarya schlueteri és una espècie de granota que viu a Borneo.

## Referències

* Inger, R. 2004. Fejervarya schlueteri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Fejervarya moodiei

Fejervarya moodiei és una espècie de granota que viu a les Filipines.

## Referències

* Ohler, A. 2004. Fejervarya moodiei. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Fikret Amirov

Fikret Amirov (àzeri: Fikrət Məşədi Cəmil oğlu Əmirov) (Gandja, 22 de novembre de 1922 - Bakú, 20 de febrer de 1984) Fikret Mashadi Jamil oglu Amirov, fou un compositor, músic i director del Teatre Estatal d'Òpera i Ballet de l'Azerbaidjan (Azerbaidjan). 1956–1959) ), director artístic de la Filharmònica Estatal d'Azerbaidjan (1947), secretari de la Unió de Compositors de l'Azerbaidjan (des de 1959), diputat de la convocatòria IV-IX del Soviet Suprem de la RSS d'Azerbaidjan, membre corresponent de l'Acadèmia de Ciències de la RSS d'Azerbaidjan (des de 1980).
Per les seves activitats, va rebre els títols honorífics d'Heroi del Treball Socialista (1982), Artista del Poble de l'URSS (1965), Artista del Poble de la RSS de l'Azerbaidjan (1958), Treballador d'Art Honorat de la RSS de l'Azerbaidjan (1955), Estat Premi de l'URSS (1980), Premi Estatal de la RSS d'Azerbaidjan (1974), va ser el guardonat del Premi Stalin de II classe (1949), el Premi Komsomol de la RSS d'Azerbaidjan (1967), guardonat dues vegades amb l'Ordre. de "Lenin" (1959, 1982), dues vegades l'Ordre de la "Banda Roja del Treball" (1967, 1971).
Va estudiar a l'Acadèmia de Música de Bakú a la classe del compositor Üzeyir Hacıbəyov i Boris Zeidman. Una de les obres més reeixides de Fikret Amirov, que va començar la seva carrera en el camp de la música escènica amb les comèdies musicals "Urekachanlar" i "Gözun kydin" és la simfonia "Nizami" escrita per a orquestra de corda. Aquesta simfonia es va interpretar sota el lideratge dels directors més famosos del món.
El 1948, va escriure els mughams simfònics "Shur" i "Kurd-Ovshari". Aquests mughams simfònics es van interpretar a les sales de concerts de Bulgària, Bèlgica, França i els Estats Units.
Fikret Amirov, que va compondre la suite simfònica de quatre parts "Azerbaidjan" l'any 1950, la va seguir escrivint l'òpera Sevilla, que va entrar a la història de la música nacional com la primera òpera lírica nacional sobre un tema modern. La visualització pública de l'òpera es va celebrar el 8 d'octubre de 1953 al Teatre Acadèmic Estatal d'Òpera i Ballet de l'Azerbaidjan.
El gènere vocal també ocupa un lloc especial en l'ampli ventall de creativitat del compositor. És autor de tres romanços i més de vint-i-cinc cançons de diversos gèneres.
A la dècada de 1970, va escriure el poema coreogràfic vocal "Nasimi", la peça "Gravats azerbaidjans" per a orquestra simfònica, el mugham simfònic "Gulustan-Bayati-Shiraz" i el ballet del mateix nom basat en el conte de fades "Les mil i una nits".
El gener de 1984 va completar el ballet "Nizami". Fikret Amirov va morir el 20 de febrer de 1984 a Bakú. Va ser enterrat al carreró d'Honor.

## Referències

* ↑ Амиров Фикрет Мешади Джамиль оглы // Большая советская энциклопедия (rus.): [в 30 т.]. / под ред. А. М. Прохоров 3-е изд. Москва: Советская энциклопедия, 1969.
* 1 2 Bibliothèque nationale de France BnF identifikatoru (fr.): açıq məlumat platforması. 2011.