OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marca d'Estíria

La Marca d'Estíria (alemany Steiermark) fou una entitat depenent del ducat de Caríntia organitzada en el territori entre els rius Mur, Mürz i Enns, al temps de la fundació del ducat el 976 (abans Caríntia era una marca) com a zona fronterera enfront dels magiars.

## Història

El territori de la marca d'Estíria fou conquerit als magiars per Otó I després de la batalla de Lechfeld el 955. Llavors fou part de la gran Marca de Caríntia, que fins al 976 fou una dependència del ducat de Baviera; la marca de Caríntia fou elevada a ducat el 976 per l'emperador Otó II. Dins el ducat es van organitzar noves marques: Les de Verona, Ístria, Carniola i Estíria.
Originalment la marca d'Estíria no portava pas aquest nom, i fou coneguda com a Marca de Carantània (marchia Carantana), agafat de l'antic principat eslau de Carantània, que havia existit al territori de la marca i després ducat de Caríntia. El nom de Carantània es va perdre el segle xi quan es va generalitzar l'ús d'Estíria derivat de la vila de Steyr, aleshores residència dels marcgravis.
Els primers marcgravis d'Estíria apareixen al final del segle X; la dinastia governant des del 1056 fou anomenada dels Ottokar. El marcgravi Leopold el Fort (1122–1129) i el seu fill Ottokar III (1129–1164) van adquirir extensos territoris al llarg del riu Savinja cap a la marca Víndica (Marca Wèndica) i van establir la residència principal a Graz.
El 1180 la marca fou elevada a ducat d'Estíria. Vegeu Ducat d'Estíria

## Marcgravis d'Estíria

* Marquard III d'Eppenstein i I de Caratània (vers 976-1000)
* Adalberó d'Eppenstein (vers 1000-1035), fill, també duc de Caríntia i Marquès o marcgravi de Verona 1011-1035, deposat
* Arnold II de Wels-Lambach (1035–1055)
* Godofreu de Pitten (1042–1050), fill, co-marcgravi, assassinat

### Dinastia dels Ottokar

* Ottokar I (1055–1064), comte al Chiemgau
* Adalberó (1064-1086), fill, assassinat
* Ottokar II (1086-1122), germà d'Adalberó
* Leopold el Fort (1122-1129), fill d'Ottokar II
* Ottokar III (1129-1164), fill
* Ottokar IV (1164-1180), fill, primer duc d'Estíria fins a 1192

## Fonts

* Semple, Ellen Churchill. "The Barrier Boundary of the Mediterranean Basin and Its Northern Breaches as Factors in History." Annals of the Association of American Geographers, Vol. 5. (1915), pp 27–59.
* James Westfall Thompson, Feudal Germany, Volume II. New York: Frederick Ungar Publishing Co., 1928.

## Notes

* ↑ Thompson, 600.
# Kaloula kokacii

Kaloula kokacii és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Ubaldo, D.& Gutierrez, B. 2004. Kaloula kokacii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Neuropolítica

La neuropolítica és una ciència que per la seva aplicació assumeix els conceptes moderns de la neurociència, la governança i la psicologia.
És necessària per aprendre a tractar als ciutadans no tan sols com a governats, sinó com la causa d'existir dels polítics. Instrueix a tots els que es distancien de les necessitats cognitives que les persones requereixen a la societat globalitzada i que encara són per descobrir a molts països, poblacions, barris i famílies.
El terme ha estat encunyat per Miguel Carrión i Salvador Estapé-Triay, autors del llibre Pilotos del Margen publicat per Gestión 2000, conjuntament amb el seu equip d'investigació, dirigit a la utilització en les empreses de recursos neuroeconòmics.

## Referències

* ↑ ¿Qué es la neuropolítica?, per Maximiliano Reimondi
* ↑ Neuropolítica per Antoni Gutiérrez-Rubí
* ↑ Dime qué sientes y te haré ganar dinero, El País, 11 de març de 2008

## Enllaços externs

* gestion2000.com - Pàgina oficial de Gestión 2000 (castellà)
* Blog de Miguel Carrión
* Neuropolítica. La neurociencia visita la política d'Alberto Villarejo
# E373

La ruta europea E373 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Lublin (Polònia) i finalitza a Kíev (Ucraïna). Té una longitud de 616 km. Té una orientació de nord a sud.
# Neobola nilotica

Neobola nilotica és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cotinga galtablanca

La cotinga galtablanca (Zaratornis stresemanni) és una espècie d'ocell de la família dels cotíngids (Cotingidae) i única espècie del gènere Zaratornis. Habita boscos de les muntanyes de l'oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Cotinga galtablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/02/2023(català)
# Marca d'esquerra a dreta

La marca d'esquerra a dreta és un caràcter de control o caràcter de format invisibles, que s'utilitza en la tipografia de computat de text que conté guions mixtos d'esquerra-a-dreta (com els guions en anglès i rus) i de dreta a esquerra (com àrab, pèrsic i hebreu). S'utilitza per establir el camí de caràcters adjacents que s'agrupen respecte a la direcció del text.
La marca d'esquerra a dreta és útil quan una cadena d'un sistema d'escriptura escrita d'esquerra a dreta i de caràcters no alfabètics és utilitzada en un text escrit de dreta a esquerra.

## Exemple d'ús en HTML

Imaginem que volem utilitzar un text en català (que s'escriu d'esquerra a dreta) en un paràgraf escrit en àrab o hebreu (que s'escriu de dreta esquerra) amb caràcters no alfabètics a la dreta del text en català. Per exemple, es vol traduir "el llenguatge C++ és un llenguatge de programació que s'utilitza ..." a l'àrab. Sense el caràcter de control LRM, el resultat té aquest aspecte:
لغة C++ هي لغة برمجة تستخدم...
Si s'introdueix el caràcter LRM després del ++, queda així, com seria la intenció de l'autor:
لغة C++‎ هي لغة برمجة تستخدم...
En el primer exemple, sense el caràcter de control LRM, un navegador web ensenyarà els caràcters ++ a l'esquerra de la "C" perquè el navegador s'adona que el paràgraf és d'un text en àrab que va de dreta a esquerra i aplicarà la puntuació, que és neutral en direcció, segons la direcció del text adjacent. El caràcter de control LRM fa que la puntuació sigui adjacent a l'únic text d'esquerra a dreta – la "C" i l'LRM – i els posicionarà com si fos en un text d'esquerra a dreta, és a dir, a la dreta del text precedent.
Algun programari requereix que es faci servir el codi HTML &#8206; o &lrm; en comptes del caràcter Unicode tot sol, que és invisible. Si s'utilitza el caràcter Unicode directament pot fer complicada l'edició.

## Referències

* ↑ Using a Unicode right-to-left mark (RLM) or left-to-right mark (LRM) to mix text direction inline, Techniques for WCAG 2.0 — Techniques and Failures for Web Content Accessibility Guidelines 2.0, W3C.

## Enllaços externs

* Annex d'estàndard d'Unicode #9: L'algorisme bidireccional
* Unicode character (U+200E)
# Kaloula borealis

Kaloula borealis és una espècie de granota que viu al nord-est d'Àsia (Xina i Corea principalment).

## Referències

* Matsui, M. & Wenge, Z. (2004). Kaloula borealis. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 2 de gener del 2008 (en anglès).
# Arthur Rosenthal

Arthur Rosenthal (Fürth, 24 de febrer de 1887 - Lafayette, 15 de setembre de 1959) va ser un matemàtic jueu alemany.
Rosenthal va estudiar física i matemàtiques a la universitat i al politècnic de Múnic des de 1905 fins al 1909, quan es va doctorar. Després de ser assistent a la universitat de Múnic, va ser nomenat professor de la universitat de Heidelberg el 1922, en la qual va romandre fins al 1935 en la qual va demanar la baixa obligat per les circumstàncies polítiques: governaven els nazis i ell era jueu. Va ser substituït pel més addicte Udo Wegner. Va marxar a Holanda i el 1939 va emigrar definitivament als Estats Units on va ser professor a les universitat de Michigan, Nou Mèxic i Purdue (Lafayette). En retirar-se el 1957 es va quedar a viure a Lafayette (Indiana) on va morir dos anys després.
El seu camp de recerca bàsic va ser la geometria. Va publicar una quarantena d'articles científics.

## Referències

* 1 2 Haupt, 1961, p. 89.
* ↑ Pinl, 1971, p. 167.
* ↑ Remy, 2002, p. 47.
* ↑ Segal, 2003, p. 132.
* ↑ Haupt, 1961, p. 94-96.

## Bibliografia

* Drüll, Dagmar. «Rosenthal, Arthur». A: Heidelberger Gelehrtenlexikon 1803-1932 (en alemany). Springer, 2019, p. 223-224. ISBN 978-3-658-26397-3.
* Haupt, Otto «Arthur Rosenthal» (en alemany). Jahresbericht der Deutschen Mathematiker-Vereinigung, Vol. 63, 1961, pàg. 89-96. ISSN: 0012-0456.
* Pinl, M. «Kollegen in einer dunklen Zeit. III. Teil» (en alemany). Jahresbericht der Deutschen Mathematiker-Vereinigung, Vol. 73, 1971, pàg. 153-208. ISSN: 0012-0456.
* Remmert, Volker R. «Forms of Remigration: Émigré Jewish Mathematicians and Germany in the Immediate Postwar Period» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, Vol. 37, Num. 1, 2015, pàg. 30-40. DOI: 10.1007/s00283-014-9524-7. ISSN: 0343-6993.
* Remy, Steven P. The Heidelberg Myth: The Nazification and Denazification of a German University (en anglès). Harvard University Press, 2002. ISBN 0-674-00933-9.
* Segal, Sanford L. Mathematicians under the Nazis (en anglès). Princeton University Press, 2003. ISBN 0-691-00451-X.
* Volkert, Klaus; Jung, Glorian. «Mathematik». A: Wolfgang U. Eckart, Volker Sellin, Eike Wolgas (eds.). Die Universität Heidelberg im Nationalsozialismus (en alemany). Springer, 2006, p. 1047-1086. ISBN 978-3-540-21442-7.

## Enllaços externs

* Dörflinger, Gabriele. «Rosenthal, Arthur». Historia Mathematica Heidelbergensis, 2012. [Consulta: 10 juny 2021]. (alemany)
# Márcio May

Márcio May (Salete, Santa Catarina, 22 de maig de 1972) va ser un ciclista brasiler. En el seu palmarès destaquen quatre edicions del Tour de Santa Catarina. Va participar en tres Jocs Olímpics (Barcelona 92, Atlanta 96 i Atenes 04).

## Palmarès

* 1992
** 1r a la Prova Ciclística 9 de Julho
* 1997
** 1r al Tour de Santa Catarina
* 1998
** 1r al Tour de Santa Catarina
* 1999
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
* 2002
** 1r al Tour de Santa Catarina
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Xile
** Vencedor d'una etapa del Tour de Santa Catarina
** Vencedor d'una etapa de l aVolta a Rio de Janeiro
* 2003
** 1r a la Volta de Goiás i vencedor de 2 etapes
* 2004
** 1r a la Volta a Rio de Janeiro i vencedor d'una etapa
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a l'Estat de São Paulo
* 2005
** 1r al Tour de Santa Catarina i vencedor d'una etapa
* 2006
** 1r a la Volta de Goiás i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Volta del Paranà i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Márcio May» (en portuguès brasiler). Olimpíadas 2004. UOL Esporte, 2004. Arxivat de l'original el 2021-02-11. [Consulta: 30 juny 2024].
* ↑ Márcio May. «Clip sobre ciclista Márcio May» (YouTube) (en portuguès brasiler). RBS TV, 25-04-2009. Arxivat de l'original el 2019-02-06. [Consulta: 30 juny 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ameur Seflia

Ameur Seflia (en àrab عامر السفلية, ʿĀmir as-Sufliyya; en amazic ⵄⴰⵎⵔ ⵙⴼⵍⵢⵢⴰ) és una comuna rural de la província de Kénitra, a la regió de Rabat-Salé-Kenitra, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 28.540 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Llista de guanyadors balears de la Creu de Sant Jordi

Guanyadors balears de la Creu de Sant Jordi
* 1982: Josep Maria Llompart de la Peña
* 1983: Miquel Dolç i Dolç, Josep Melià Pericàs i Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears
* 1984: Maria del Mar Bonet Verdaguer i Marià Villangómez Llobet
* 1985: Obra Cultural Balear
* 1987: Editorial Moll
* 1988: Aina Moll Marquès, Miquel Àngel Riera Nadal, Fernando Rubió Tudurí i Jaume Vidal Alcover
* 1990: Blai Bonet Rigo, Nicolás Cotoner y Cotoner
* 1992: Institut d'Estudis Eivissencs
* 1995: Mutual Mèdica de Catalunya i Balears
* 1996: Pere Antoni Serra Bauzà i Associació Voltor
* 1997: Anthony Bonner
* 1998: Gabriel Janer Manila i Gregori Mir Mayol
* 1999: Antònia Vicens Picornell
* 2000: Carme Riera Guilera
* 2002: Bartomeu Barceló Pons
* 2003: Climent Garau Arbona i Antoni Mir Fullana
* 2004: Pilar Benejam i Arguimbau, Josep Lluís Sureda i Carrión
* 2005: Joana M. Guasp Mañé, Biel Mesquida Amengual
* 2007: Maria Antònia Oliver Cabrer
* 2015: Ramon Coll i Huguet
* 2016: Guillem López Casasnovas
* 2019: Biel Majoral, Antoni Vidal Miquel
* 2020: Miquel Barceló Artigues

## Vegeu també

* Premi Creu de Sant Jordi
* Llista de Creus de Sant Jordi
* Medalla d'Or de la Comunitat Autònoma de les Illes Balears
# Illa de São Tomé

L'illa de São Tomé (en portuguès Ilha de São Tomé) és l'illa principal de l'arxipèlag de São Tomé i Príncipe, constituït per ella i l'illa de Príncipe. La vila de São Tomé, a la costa nord-oriental, n'és la capital i la ciutat principal. L'any 2004 tenia una població estimada de 133.600 habitants (un 96% del total estatal), repartits per una superfície de 854 km² (l'illa fa 48 km de llarg per 32 km d'ample). Està situada a 2 km al nord de l'equador. La ciutat africana que té més a prop és Port-Gentil, al Gabon. D'origen volcànic, la seva màxima altitud és el Pico de São Tomé, de 2.024 m.

## Història

João de Santarém i Pêro Escobar van descobrir unes illes deshabitades, que van batejar Sao Tomé el 21 de desembre de 1471, primer anomenada San Antonio, Ano Bom, l'1 de gener de 1472 i O Principe, el 17 de gener de 1472.

## Divisió administrativa

L'illa, juntament amb els illots adjacents, conforma la província de São Tomé, que està dividida en 6 districtes:
* Água Grande
* Cantagalo
* Caué
* Lembá
* Lobata
* Mé-Zóchi

## Localitats de l'illa

* Agua-Coco
* Bela Vista
* Blublu
* Bombom
* Bom Successo
* Dona Augusta
* Dona Eugenia
* Formiga
* Graça
* Guadalupe
* Henrique
* Monte Rosa
* Neves
* Nova Olinda
* Ponta Figo
* Porto Alegre
* Ribeira Afonso
* Santa Catarina
* Santa Clotilda
* Santa Cruz
* Santana
* São João dos Angolares
* São José
* Trindade

## Referències

* ↑ Thomas, Hugh. The slave trade: the story of the Atlantic slave trade, 1440-1870 (en anglès). Simon & Schuster, 1993, p.73. ISBN 0684835657.
# Cotorreta de carpó verd

La cotorreta de carpó verd (Forpus passerinus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, sabanes, matolls i manglars del nord-est de Colòmbia, Veneçuela, Guaiana i nord-oest del Brasil.
# Maria Carme Sayós i Motilla

Maria Carme Sayós i Motilla (Centelles, 10 de juliol de 1970) és una advocada i política catalana, diputada al Congrés dels Diputats en la X Legislatura.
És llicenciada en Dret i treballa com a advocada. Militant de Convergència Democràtica de Catalunya des de 1988. A les eleccions municipals de 1987 fou elegida regidora de l'ajuntament de Centelles. A les eleccions generals espanyoles de 2004 i 2008 fou candidata suplent de CiU al Senat per Barcelona. Resideix a Vic i des de 2008 és secretària de l'ajuntament de Malla.
En 2013 va substituir en el seu escó Mercè Pigem i Palmés, elegida diputada a les eleccions generals espanyoles de 2011. És portaveu adjunta de la Comissió d'Educació i Esport, de la Comissió per a les Polítiques Integrals de la Discapacitat i de la Comissió Mixta de Relacions amb el Defensor del Poble.

## Referències

* ↑ Osona pot tenir per primera vegada presència al Congrés dels Diputats, naciodigital.cat, 8 d'octubre de 2011
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Arthur Rowe (atleta)

Arthur Rowe (Barnsley, 17 d'agost de 1936 - Barnsley, 13 de setembre de 2003) fou un atleta anglès, especialista en el llançament de pes, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en la prova del llançament de pes del Campionat d'Europa d'atletisme de 1958, així com una medalla d'or als Jocs de l'Imperi Britànic i de la Comunitat de 1958. Entre 1957 i 1961 va millorar quinze vegades el rècord de la Gran Bretanya en llançament de pes.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on quedà eliminat en sèries en la prova del llançament de pes del programa d'atletisme.

## Millors marques

* Llançament de pes. 19,56 metres (1961)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 13 maig 2020].
* ↑ «European Championships (Men)». [Consulta: 29 novembre 2021].
* ↑ «Arthur Rowe | Commonwealth Games Federation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-07-26. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics National Records Evolution : 1912-2006. GreenArt Jacek Kardasz, 2007, p. 119. ISBN 978-83-925457-0-5.
* ↑ «Olympedia – Arthur Rowe». [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 7 desembre 2021].
# Aleksandr Samédov

Aleksandr Samédov (en rus: Алекса́ндр Серге́евич Саме́дов; Moscou, Unió Soviètica, 19 de juny de 1984) és un futbolista rus. Juga de volant i el seu actual equip és el FC Lokomotiv Moscou de la Lliga Premier de Rússia.

## Internacional

Ha estat internacional amb la selecció de futbol de Rússia, ha jugat sis partits internacionals.
El 12 de maig de 2014, Fabio Capello, director tècnic de la selecció nacional de Rússia, va incloure a Samédov en la llista provisional de 30 jugadors que van iniciar la preparació amb la intenció de la Copa Mundial de Futbol de 2014. El 2 de juny va ser ratificat per Capello en la nòmina definitiva de 23 jugadors.

### Participacions en Copes del Món

| Mundial | Seu | Resultat |
| Copa Mundial de Futbol de 2014 | Brasil | Primera fase |

## Clubs

| Club | País | Any |
| Spartak Moscou | Rússia | 2001-2005 |
| Lokomotiv Moscou | Rússia | 2005-2008 |
| FC Moscou | Rússia | 2008-2009 |
| Dinamo Moscou | Rússia | 2010-2012 |
| FC Lokomotiv Moscou | Rússia | 2012- |

## Referències

* ↑ «Расширенный список национальной сборной России» (en rus). RFS, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014].
* ↑ AFP. «Rússia, sense Pavlyuchenko ni Tarasov». FIFA, 12-05-2014. Arxivat de l'original el 2014-05-13. [Consulta: 12 maig 2014].
* ↑ «Состав национальной сборной России на ЧМ-2014» (en rus). RFS, 02-06-2014. [Consulta: 2 juny 2014].
* ↑ AFP. «Els 23 de Capello». FIFA, 02-06-2014. Arxivat de l'original el 2014-06-04. [Consulta: 2 juny 2014].

## Enllaços externs

* Entrada a footballzz.com
* Dades estadístiques sobre Aleksandr Samedov a soccerbase.com
# Neoperla duratubulata

Neoperla duratubulata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Fujian i Guizhou.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Du, 1999. A: Anònim (Ed.). Fauna of insects in Fujian Province of China 3:335.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Li, W., H. Wang & W. Lu, 2011. Zootaxa 2735:57.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Ina

    Per a la deessa polinèsia vegeu Ina (mitologia)
Ina (en grec antic: Ἴνα) va ser una ciutat de Sicília esmentada per Claudi Ptolemeu que diu que era al sud de l'illa. La seva situació és desconeguda.
Ciceró també la menciona, encara que amb un gentilici una mica diferent, ennenses, quan hauria de ser inenses però tampoc no la situa. Ciceró diu que va ser una de les ciutats de Sicília arruïnades per Verres.

## Referències

* ↑ Bunbury, Edward Herbert. «Ina». A: Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Cotorreta de Sclater

La cotorreta de Sclater (Forpus modestus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos del nord i sud de Veneçuela, Guyana, Guaiana Francesa, est de Colòmbia, de l'Equador i del Perú, nord-oest del Brasil i nord de Bolívia.
# Marià II d'Arborea

Marià II d'Arborea (? - 1295) fou Jutge d'Arborea com a fill de Pere II d'Arborea i IV de Bas.
Havia de succeir el seu pare com a jutge d'Arborea però com que era menor d'edat va quedar sota tutela del seu parent Guillem de Capraia (fill d'Hug de Capraia, casat amb Bina de Lacon exdona de Pere I d'Arborea, membre de la família dels comtes de Capraia una branca dels comtes de Prato o Alberti). Guillem de Capraia havia anat feia anys a l'illa amb els seus germans Anselm i Bertold i fou pupil del jutge Pere II d'Arborea que el va designar tutor del fill. Des de llavors fou de fet el governant. Va afavorir Pisa i es va unir a aquesta en la guerra contra el jutge Cià de Càller i després de la victòria del 1257 va obtenir un terç del jutjat. El 1255 el Papa Innocenci IV li va reconèixer la senyoria sobre Arborea. Però Marià II es veié obligat a cedir el condomini sobre el jutjat al fill de Guillem Nicolau de Capraia. Guillem va morir després del 1264, i fou llavors quan finalment Marià II va poder governar efectivament: Primer com a tutor de Nicolau, i vers el 1270 com a jutge titular perquè el va fer empresonar (i el 1274 el va executar).
Va governar també sobre una part del jutjat de Càller, però la va perdre ràpidament a mans del cosí de Nicolau: Anselm de Capraia. Marià va sol·licitar l'ajut del rei català Pere II (1284) i la va poder recuperar el 1287, essent Anselm derrotat i mort.
Fou vicari general de l'Església al Logudor (Torres). Va morir entre 1295 i 1297. Es va casar amb una filla d'Andreotto Saraceno Caldera (morta abans del 1293) i en segones noces amb una filla de Güelf de la Gherardesca comte de Donoratico. Va deixar un fill, Joan d'Arborea, i una filla (vivia el 1305) i un fill il·legítim anomenat Barisó que va morir vers 1305.

## Referències

* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 55