OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Fèlix Gallent

La casa Fèlix Gallent, també coneguda com a Can Clapés, és un edifici de Badalona, obra de Joan Amigó i Barriga, d'estil noucentista.

## Descripció

La casa es troba emmarcada en el noucentisme, en un retorn a un historicisme clàssic, com a reacció a l'estètica exuberant del modernisme, que comença a decaure.
L'edifici consta de soterrani, baixos, pis i terrat. En la façana s'observen elements de caràcter clàssic com les columnes jòniques, els frontons sobre les llindes de les obertures, les baranes de balustres o el templet amb cúpula que fa de mirador.

## Història

Fèlix Gallent era un industrial badaloní, que va demanar el permís d'obres l'any 1924; els plànols foren signats per Jaume Botey i Garriga, perquè en aquell moment Amigó era arquitecte municipal i li estava prohibit combinar les dues feines. Anys després va ampliar el cos de la casa 5 metres d'ample.
Des de l'any 1996 acull un centre de psicologia infantil amb el qual col·labora la Fundació Clapés-Gallent.

## Referències

* 1 2 3 4 Lladó, Francesc; Padrós, Joan Antoni. «Casa per en Fèlix Gallent». Inventari de Protecció del Patrimoni Cultural Europeu, 1980. [Consulta: 14 agost 2013].
* 1 2 «Casa Gallent». Pobles de Catalunya. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ «Apsis - Centre de psicologia infantil». [Consulta: 14 agost 2013].
# Catàbasi

La catàbasi o descens a l'inframón (grec antic: κατάβασις, del κατὰ "sota" i βαίνω "anar") és un episodi recurrent en la mitologia, l'èpica i la biografia dels herois. Suposa un viatge per al protagonista que li atorga un coneixement superior, no solament de la vida sinó de la mort i el que la segueix, així com una prova de la seva força (ja que torna a la vida després d'aquesta visita). És un mitema clàssic, és a dir, una unitat d'estudi de la mitologia comparada i forma part del monomite. Es relaciona fortament amb la idea de la resurrecció
En algunes obres literàries es produeix una catàbasi simbòlica, com en les aventures del Quixot o La plaça del Diamant, que és una derivació del mite inicial.
Personatges que experimenten una catàbasi:
* Osiris
* Ixtar i els mites derivats de la seva història, incloent-hi la història de Persèfone
* Dumuzi
* Jesús
* Hèracles
* Orfeu
* Dionís
* Atis (déu)
* Teseu
* Psique
* Odisseu
* Enees
* Enkidu
* Gilgamesh
* Hunahpú i Ixbalanqué
* Dant
* Bàlder
* Mahoma
* Izanagi
* Llàtzer de Betània
* Dioscurs
* Lemminkäinen

## Referències

* ↑ Leeming, David (2005), The Oxford Companion to World Mythology, Oxford University Press, p. 98
# Cemre Kendirci

Cemre Kendirci (Kadıköy, 23 de setembre de 2004) és una gimnasta artística turca. Va competir al Campionat d'Europa de gimnàstica artística femenina de 2020 a Mersin.
És estudiant del Suadiye Hacı Mustafa Tarman Anatolian Institut a Istanbul.
Kendirci va guanyar la medalla d'or en l'esdeveniment de volta i la de plata amb les seves companyes d'equip al Campionat del Mediterrani 2019 celebrat a Càller.

## Referències

* ↑ «Cemre Kendirci» (en anglès), 12-03-2020. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «2019 Mediterranean Championships Results» (en anglès), 01-10-2019. [Consulta: 29 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Cemre Kendirci a la Federació Internacional de Gimnàstica
# Casio Loopy

La Casio Loopy és una consola de joc destinada a adolescents femenines, amb una impressora tèrmica inclosa per a crear pegatines; només es publicaren deu jocs per al sistema. També anomenada My Seal Computer SV-100, Casio comercialitzà la consola en octubre de 1995 en exclusiva per al mercat japonés: la característica més singular de la màquina és la possibilitat d'imprimir una captura de pantalla en paper tèrmic que, amb l'afegit del perifèric Magical Shop, pot obtindre'n d'un reproductor DVD extern.
Comercialitzada uns pocs mesos després de la primera cabina fotogràfica Purikura —la Print Club, fabricada per Atlus i Sega— però abans que la impressió de fotos adornades es convertira en moda gràcies al grup de J-Pop SMAP, la Loopy no aplegà a vendre's fora dels Japons: encara que la consola estava dissenyada en origen per a les jóvens japoneses, els colors violats de la carcassa o els corets de la caixa de cartó són un exemple de taxa rosa; molts dels jocs, del gènere otome o Girl Pursues Boy («xica per un xic», abreujat G×B), eren un videojoc de simulació social de l'estil de The Sims, protagonitzats per una xica, que tria parella entre diferents xicons; uns altres eren més infantils, de vestir nines; el joc més popular fon Anime Land, inclòs en la caixa en alguna promoció. Els altres nou jocs publicats foren Bow-Wow Puppy Love Story (joc d'aventura protagonitzat per una mascota), Chanra-kun no Omajinai Paradise (màgia i encanteris), Dream Change (simulador de maquillatge), HARI HARI Seal Paradise (editor d'etiquetes), I Want A Room In Loopy Town! (simulador social), Little Romance (cites romàntiques), Lupiton's Wonder Palette (llibre de pintar), Nigaoe Artist (retoc fotogràfic) i PC Collection (paquet d'ofimàtica).
Com a consola de 32 bits, la Loopy fon coetània de la PlayStation original i de la Nintendo 64, encara que no els representà cap de competència; així i tot, per la seua raresa, és una peça de col·leccioniste molt preuada.

## Referències

* ↑ «Casio Loopy» (en anglés). Giant Bomb. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ «Casio Loopy» (en anglés). Old Computers. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
* ↑ Ack. «Casio Loopy 101: 32-Bit Japanese Console for Girls» (en anglés). Racket Boy, 19-11-2010. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «WTF Were They Thinking? The Casio Loopy (My Seal Computer SV-100) Gaming Console» (en anglés). Twinfinite, 23-10-2011. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2017. [Consulta: 24 novembre 2017].

## Enllaços externs

* 3 botons i start Consoles desconegudes: Casio Loopy
# Celeste Bonin

Celeste Beryl Bonin (Houston, Texas, 7 d'octubre de 1986) és una model i lluitadora estatunidenca que treballa a la World Wrestling Entertainment a la seva marca SmackDown amb el nom de Kaitlyn. Va competir en el seu territori de desenvolupament, la Florida Championship Wrestling (FCW). És la guanyadora de la tercera temporada de NXT.

## World Wrestling Entertainment
### 2010

Kaitlyn va debutar a la FCW amb el nom de Celeste en un concurs de biquinis. Va canviar-se ràpidament el nom pel de Ricki Vaughn, però no va arribar a fer-lo servir a causa d'un altre canvi.
El 7 de setembre va anunciar-se que Kaitlyn participaria en la tercera temporada de NXT amb Vickie Guerrero com a mentora. La següent setmana va debutar com a heel fent equip amb Dolph Ziggler per derrotar AJ i Primo; aquest mateix dia va guanyar una cursa d'obstacles.
El 28 de setembre va guanyar un "Rookie Challenge" en el qual les rookies havien d'empènyer un carretó en què hi duien el lluitador anomenat Hornswoggle; aquest mateix dia barallar-se amb la seva mentora i en Matt Striker es va veure obligat a intervenir per a separar-les, Kaitlyn va reaccionar fent el que s'anomena un "face turn" en l'argot dels lluitadors.
El 5 d'octubre al programa de NXT va derrotar Vickie Guerrero. El 8 d'octubre va interferir en una lluita entre Dolph Ziggler i MVP, ajudant Dolph a retenir el campionat intercontinental.
El 30 de novembre de 2010 es va convertir en la guanyadora de la tercera temporada de NXT. La seva primera lluita a la WWE va ser en el programa especial de Raw "Slammy Awards", on va participar en una lluita per escollir la diva de l'any, però no va aconseguir guanyar.

### 2011

El 28 de gener va fer el primer combat a SmackDown, on va fer equip amb Kelly Kelly per enfrontar-se amb Michelle McCool i Layla, lluita que van guanyar aquestes últimes després que Michelle cobrís Kaitlyn. En el seu primer combat individual va ser derrotada per Layla. El 13 de març va perdre contra AJ.

## En lluita

* Moviments finals
** Wedgie Flatliner
* Managers
** Vickie Guerrero
* Lluitadors dirigits
** Dolph Ziggler

## Campionats i triomfs

* World Wrestling Entertainment
** Guanyadora de NXT (3a. Temporada)
* Wrestling Observer Newsletter
** WON Pitjor lluita de l'any (2010) vs. Maxine (NXT, 19 d'octubre)
# Cercomela

Cercomela (Bonaparte, 1856) és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que en època recent ha estat considerat no vàlid.
Les nou espècies que el formaven segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.9) han estat repartides a partir de la següent versió, entre els gèneres Oenanthe, Pinarochroa i Emarginata de la següent manera:
* Cercomela dubia .- Oenanthe dubia.
* Cercomela familiaris .- Oenanthe familiaris.
* Cercomela fusca .- Oenanthe fusca.
* Cercomela melanura .- Oenanthe melanura.
* Cercomela schlegelii .- Emarginata schlegelii.
* Cercomela scotocerca .- Oenanthe scotocerca.
* Cercomela sinuata .- Emarginata sinuata.
* Cercomela sordida .- Pinarochroa sordida.
* Cercomela tractrac .- Emarginata tractrac.

## Referències

* ↑ Mansour Aliabadian, Mohammad Kaboli, Marc I. Förschler, Vincent Nijman, Atefeh Chamani, Annie Tillier, Roger Prodon, Eric Pasquet, Per G.P. Ericson i Dario Zuccon. (2012). Convergent evolution of morphological and ecological traits in the open-habitat chat complex (Aves, Muscicapidae: Saxicolinae). Molecular Phylogenetics and Evolution 65. 35–45
* ↑ Robert K. Outlaw, Gary Voelker, Rauri C.K. Bowie. (2009) Shall we chat? Evolutionary relationships in the genus Cercomela (Muscicapidae) and its relation to Oenanthe reveals extensive polyphyly among chats distributed in Africa, India and the Palearctic. Molecular Phylogenetics and Evolution 55. 284–292
# Chrysichthys stappersii

Chrysichthys stappersii és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja crancs, peixos i carronya.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika (sobretot la part meridional).

## Referències

* ↑ «Chrysichthys stappersii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charles Swinhoe

Charles Swinhoe (Calcuta, 27 d'agost de 1838 - Londres, 2 de desembre de 1923) va ser un naturalista, ornitòleg i lepidopteròleg anglès, que va servir a l'exèrcit britànic a l'Índia. Va ser un dels vuit fundadors de la Societat d'Història Natural de Bombai i germà del famós naturalista Robert Swinhoe.
Swinhoe va ser comissionat ensign en el 56è Regiment a Peu el 1855, servint a Crimea i va arribar a l'Índia després de la rebel·lió índia de 1857. Va ingressar com a tinent en el 15è Regiment a Peu el 1858 i va tornar al 56è Regiment a Peu el 1859, transferint-se al Bombay Staff Corps el mateix any. Va estar a Kandahar amb Lord Roberts el 1880, i va recollir 341 ocells allà i en la marxa cap a l'Índia. Aquests van ser descrits a la revista The Ibis (1882: 95-126). Va ser ascendit a tinent coronel el 1881 i a coronel el 1885.
Era un bon shikari (caçador) i va caçar 50-60 tigres. Va ser membre de la Unió Britànica d'Ornitòlegs. Va recollir insectes, principalment lepidòpters dels districtes de Bombai, Poona, Mhow i Karachi. Va aportar informació a la revista The Ibis sobre les aus del sud de l'Afganistan i el centre de l'Índia, i va donar 300 pells d'aus de cada país al Museu Britànic. Mentre a Mhow va col·laborar amb el tinent H. E. Barnes sobre els ocells del centre de l'Índia. (Ibis 1885: 62-69, 124-138), també va escriure als Annals and Magazine of Natural History (Anals i Revista d'Història Natural). Juntament amb E. C. Cotes, va publicar un catàleg de les arnes de l'Índia (Calcuta, 1887-89). Va tenir una de les col·leccions més importants de lepidòpters de l'Índia en aquella època (40.000 espècimens de 7000 espècies i 400 noves espècies descrites per ell) i va completar la sèrie Lepidoptera Indica després de la mort de Frederic Moore el 1907. També va escriure A revision of the genera of the family Liparidae (Una revisió dels gèneres de la família Liparidae), amb 1130 entrades. Després de la seva jubilació, es va instal·lar a Oxford i va rebre una M.A. honorari pel seu treball en entomologia. La Societat Entomològica de França el va convertir en membre d'honor.

## Referències

* 1 2 «Obituary» (en anglès). J. Bombay Nat. Hist. Soc., 29, 1924, pàg. 1042.
* ↑ Tot i que moltes fonts publicades van donar 1836, l'Índia Office Records la va assenyalar com a 1838, l'altre any que era el del seu germà Note Arxivat 2021-09-18 a Wayback Machine.
* ↑ «Obituary: Charles Swinhoe» (en anglès). Ibis, 66.2, 1924, pàg. 362–363. DOI: 10.1111/j.1474-919X.1924.tb05332.x.

## Bibliografia

* The Asiatic Journal (London, England), Tuesday, January 01, 1839; pg. 48; Issue 109
* The Court Magazine and Monthly Critic (London, England), Friday, February 01, 1839; pg. 209
* The Times, Wednesday, Nov 16, 1892; pg. 7; Issue 33797; col D

## Enllaços externs

* Manuscript Collection
* Lepidoptera Indica. Scanned volumes 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10
# Castèths (Arieja)

Castèths (en francès Castex) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cervantes (pel·lícula)

Cervantes és una pel·lícula biogràfica hispano-franco-italiana de 1967 dirigida per l'estatunidenc Vincent Sherman i protagonitzada per Horst Buchholz, Gina Lollobrigida i José Ferrer. Fou estrenada als Estats Units com a pel·lícula de sèrie B amb el títol The Young Rebel, però passà gairebé inadvertida i no va rebre gaire bones crítiques.

## Sinopsi

Es tracta d'una biografia força fictícia de Miguel de Cervantes (1547-1616), la seva primera biografia cinematogràfica. Tracta principalment sobre la joventut de l'escriptor, les seves relacions amb una prostituta, el seu captiveri amb els turcs.

## Repartiment

* Horst Buchholz - Cervantes
* Gina Lollobrigida - prostituta
* José Ferrer - Hassan Bey
* Louis Jourdan - cardenal Giulio Acquaviva
* Fernando Rey - Felip II d'Espanya.

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Guanyador | Resultat |
| 1968 | Millors decorats | Enrique Alarcón | Guanyador |

## Referències

* ↑ Cervantes (Vincent Sherman, 1967), al web del Ministeri de Cultura
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1968». CEC. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 28 octubre 2018].
# Claudia Rusca

Claudia Rusca, o Claudia Francesca Rusca, (Milà, Itàlia, 1593 - Milà, Itàlia, 6 d'octubre de 1676) fou una compositora, cantant, i organista italiana.
Era una monja al monestir Umiliate de Santa Caterina a Brera, Milà. Aprengué música a casa, abans d'entrar al convent. Rusca va compondre concerts sagrats, vespres i motets, per a l'ús en el monestir i institucions femenines similars. Va escriure els Sacri concerti à 1–5 con salmi e canzoni francesi (Milà, 1630), dedicats a l’arquebisbe Federico Borromeo, i són les primeres obres instrumentals conservades d'una dona. Aquesta música ha sobreviscut durant segles a diverses tragèdies i encara està disponible actualment.

## Obra

* Sacri concerti a 1, 2, 3, 4, 5, i 8 veus (1630)

## Referències

* 1 2 «Claudia Francesca Rusca» (en anglès). A Modern Reveal: Songs and Stories of Women Composers, 2020. [Consulta: 19 agost 2021].

## Bibliografia

* Kendrick, Robert. “Traditions and Priorities in Claudia Rusca’s Motet Book.” Female Monasticism in Early Modern Europe An Interdisciplinary View, Catholic Christendom, 1300-1700, editat per Cordula van Wyhe. Ashgate Publishing, 2008.
# Claudia Soriano Pérez

Claudia Soriano Pérez (Barcelona, 5 de març de 2003) és una jugadora de bàsquet catalana.
Base-escorta, s'inicià a la pràctica del bàsquet al Jesuïtes Gràcia-Col·legi Kotska i es formà en les categories inferiors del Basket Almeda, amb el qual debutà a la Lliga femenina 2 amb disset anys. La temporada 2021-22 marxà a jugar a la Lliga NCAA amb el Norheastern Huskies. L'any següent tornà a les competicions estatals fitxant pel Club Universitario de Ferrol de la Lliga Challenge. Amb el club gallec ha guanyat una Copa Galícia (2022) i aconseguí l'ascens a la Lliga Femenina, on hi debutà la temporada 2023-24. Internacional amb la selecció espanyola en categories de formació, aconseguí una medalla de bronze al Campionat d'Europa sub-20 (2023).

## Referències

* ↑ «Claudia Soriano, juventud con galones para afrontar el reto del Baxi Ferrol en la Liga Endesa» (en castellà). La Voz de Galicia, 24-09-2023. [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ Delgado, Toni. «L’univers de Claudia Soriano». Línia Gràcia, 21-03-2023. [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «España se desquita arrolladora con el bronce del Eurobasket femenino Sub-20» (en castellà). Europa Press, 06-08-2023. [Consulta: 9 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Claudia Soriano Pérez - Competiciones FEB
# Clima de la sabana

El clima de la sabana és un tipus de clima tropical sec amb extrems de temperatura típic de la sabana, o praderia dins una zona tropical. Les regions amb aquest clima se solen designar amb l'abreviatura Aw (per un hivern sec) o bé As (per un estiu sec) segons la classificació climàtica de Köppen.

## Característiques

El clima calent de la sabana té un dèficit hídric més o menys acusat. Malgrat que la precipitació anual pot ser major que l'evapotranspiració. Normalment hi ha una estació seca, amb una durada d'un mínim de 8 setmanes, on la pluviometria és molt baixa o és inexistent i una estació humida o de pluges. Durant els mesos de l'estació de pluges normalment hi ha pluja suficient per al creixement de la vegetació. El total de pluja és molt variable des de 250 a 2.000 litres l'any. Algunes sabanes s'inunden temporalment pel drenatge lent o per la crescuda de rius o llacs. Hi acostuma a haver arbres i arbusts dispersos, del gènere acàcia per exemple, però hi domina la vegetació herbàcia.
Les temperatures a les sabanes són molt altes sense gaire variació al llarg de l'any. Normalment hi ha més variació entre la temperatura del dia i la de la nit. Cap al final de l'estació seca és quan fa més calor. La pluja cau amb una temperatura molt elevada i el que fa baixar més la temperatura és la major nuvolositat. En alguns casos es troben en altiplans a alçades de més de 2000 metres i aleshores les temperatures disminueixen aproximadament 0,5 graus Celsius per cada 100 metres d'increment d'altitud.

## Variants

* Clima de la sabana amb l'estació seca durant el període d'insolació reduïda i dies més curts.
* Estació seca invertida. Clima de la sabana amb l'estació seca durant el període de major insolació i dies més llargs. Es dona per exemple a Hawaii, algunes zones de Kenya i el nord de Sri Lanka.

## Vegeu també

* Sabana
* Clima tropical
* Clima àrid
* Clima semiàrid
# Club Ciclista Galibier

El Club Ciclista Galibier és una societat de Pamplona (Navarra) que té com a àmbit d'actuació el ciclisme amateur. El nom de l'equip varia en funció del patrocinador, el darrer és el Lizarte.
L'equip, tot i comptar amb un funcionament independent, des del 2008 va actuar com a filial de l'equip professional navarrès Movistar Team, de categoria UCI World Tour (continuador del Caisse d'Epargne, el Banesto...). Entre els destacats ciclistes que després de passar pel club van fer el salt a professionals hi ha Joseba Beloki, Isidro Nozal, Andrey Amador i també, en els últims anys, el català Marc Soler.
L'equip comptà en la seva plantilla 2019 amb fins a vuit ciclistes catalans: Roger Adrià, Francisco Galván, Álex Jaime, Jordi López, Martí Márquez, Pau Miquel, Ferran Robert i Raúl Rota.
En les seves files hi va comptar Enric Pedrosa, germà del pilot de MotoGP Dani Pedrosa.
El 2020 es crea l'equip Kern Pharma pel mateix club ciclista Galibier i el Lizarte va passar a ser l'equip filial.
Al final de la temporada 2022 es va anunciar la fi de l'esponsorització de l'equip per part de Lizarte.

## Referències

* ↑ Lizarte inicia la era post Amador, Diario de Navarra (castellà)
* ↑ Año I después de Amador Arxivat 2009-12-20 a Wayback Machine., Diario de Noticias de Navarra (castellà)
* ↑ http://www.fecoci.net/ticos_exterior/Andrey%20Amador/Amador%20da%20el%20salto%20al%20profesionalismo.html Arxivat 2008-09-11 a Wayback Machine.
* ↑ «Plantilla – Equipo Lizarte» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2019].
* ↑ "Puede que nunca deje de ser 'el hermano de Dani Pedrosa', pero lo voy a intentar" Arxivat 2009-10-26 a Wayback Machine., Diario de Noticias de Navarra (castellà)
* ↑ «Enrique Sanz to spearhead Equipo Kern Pharma's debut in the pro ranks». Plantilla:Ct. Asociación Deportiva Galibier, 29-10-2019 [Consulta: 25 març 2020]. «Equipo Lizarte will continue to exist under the management of Asociación Deportiva Galibier, now acting as a feeder team for Equipo Kern Pharma.»
* ↑ «Lizarte se despide tras 17 años apoyando al ciclismo» (en castellà). equipolizarte.com. [Consulta: 31 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Club Ciclista Galibier - Lloc web oficial
# Club Ciclista Selvatà Tot Bike

El Club Ciclista Selvatà Tot Bike es va fundar l'any 1992 a la Selva del Camp amb la finalitat de fomentar l'esport del ciclisme al municipi. El club és inscrit a la Federació Catalana de Ciclisme. Les activitats d'aquest col·lectiu es van iniciar al principi de la dècada del 1990 com una secció de trialsín dins del Moto-Club de la Selva del Camp.
Al llarg dels seus anys de trajectòria ha organitzat diferents activitats dirigides als socis i nombroses competicions esportives com el Campionat d'Espanya de biketrial, la Copa Tarragona de descens de BTT i cronoescalades, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Club Ciclista Selvatà Tot-Bike». Ajuntament de la Selva del Camp. [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ «La rumba de Sabor de Gràcia i les activitats de la festa de l’esport arriben a la Selva del Camp», 28-06-2018. [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ «Cercar clubs | Page 21». Federació Catalana de Ciclisme. [Consulta: 17 maig 2023].
* ↑ El Pont Alt [La Selva del Camp], 51, 01-05-1991, pàg. 18.
* ↑ «Pujada a Sant Pere en bicicleta (4 setembre 2013)». [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ El Pont Alt [La Selva del Camp], 125, 01-07-2016, pàg. 12.