OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chrysichthys polli

Chrysichthys polli és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L. 1987. Description of four new bagrid catfishes from Africa (Siluriformes: Bagridae). Cybium 11(1):21-38.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Risch, L. i E.J. Vreven 2007. Claroteinae. p. 607-629. A M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París, França, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Futbol a San Marino

El futbol és l'esport més popular a San Marino.

## Història

El futbol a San Marino neix oficialment el 1931 després d'algunes breus aparicions però no és fins als anys 60 que es produeix la veritable explosió culminada amb la Coppa Titano, la competició de més prestigi històric del país. El 1985 s'inicià la lliga de San Marino.

## Competicions

* Lliga de San Marino de futbol
* Coppa Titano de San Marino
* Trofeo Federale de San Marino

## Principals clubs

| Club | Ciutat | Any de fundació | Colors |
| Associazione Calcio Libertas | Borgo Maggiore | 1928 | grana |
| Società Sportiva San Giovanni | Borgo Maggiore | 1948 | vermell i negre |
| Società Polisportiva Tre Fiori | Fiorentino | 1949 | groc i blau |
| Società Polisportiva Tre Penne | Serravalle | 1956 | blanc i blau |
| San Marino Calcio | Serravalle | 1960 | blau cel i blanc |
| Società Calcio Faetano | Faetano | 1962 | groc i blau |
| Società Sportiva Virtus | Acquaviva | 1964 | negre i verd |
| Società Sportiva Murata | Ciutat de San Marino | 1966 | blanc i negre |
| Football Club Domagnano (3) | Domagnano | 1966 | groc i vermell |
| Società Polisportiva La Fiorita | Montegiardino | 1967 | groc i blau |
| Società Sportiva Pennarossa | Chiesanuova | 1968 | blanc i vermell |
| Società Sportiva Folgore/Falciano | Serravalle | 1972 | groc, vermell i negre |
| Società Polisportiva Cailungo | Borgo Maggiore | 1974 | vermell i verd |
| Football Club Fiorentino (1) | Fiorentino | 1974 | blau i vermell |
| Società Sportiva Cosmos | Serravalle | 1979 | groc i verd |
| Associazione Calcio Juvenes/Dogana (2) | Serravalle | 2000 | vermell i blanc |
| Società Polisportiva Aurora | Ciutat de San Marino | 1968 (desaparegut) | ? |
(1) ex SS Montevito (2) fusió de SS Juvenes (1953) i SGS Dogana (1970)
(3) ex SP Domagnano

## Principals estadis

* Stadio Olimpico di Serravalle
* Campo sportivo di Fonte dell'Ovo

## Jugadors destacats

Font:
* Massimo Bonini
* Paolo Mazza
* Marco Macina
* Davide Gualtieri
* Andy Selva

## Referències

* ↑ «One Win, 106 Losses, No Traffic Lights». The New York Times [Consulta: 5 desembre 2013].
* ↑ «All'ombra del Titano». valderrama.it. [Consulta: 24 març 2018].

## Vegeu també

* Federazione Sammarinese Giuoco Calcio

## Enllaços externs

* Web de la Federació de San Marino de Futbol
# Castelnuovo di Val di Cecina

Castelnuovo di Val di Cecina és un municipi situat al territori de la província de Pisa, a la regió de la Toscana, (Itàlia).
Castelnuovo di Val di Cecina limita amb els municipis de Casole d'Elsa, Monterotondo Marittimo, Montieri, Pomarance i Radicondoli.

## Galeria

* Vista del municipi
* Localització del municipi a la prov. de Pisa
# Futbol a Ruanda

El futbol és l'esport més popular a Ruanda. És dirigit per la Federació Ruandesa de Futbol Associació. La selecció ruandesa és una de les més dèbils del continent. Només ha aconseguit classificar-se per una fase final de la Copa d'Àfrica de Nacions un cop, l'any 2004.

## Competicions

* Lligues:
** Lliga ruandesa de futbol
** Segona divisió ruandesa de futbol
** Lliga ruandesa de futbol femenina
* Copes:
** Copa ruandesa de futbol
** Supercopa ruandesa de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Armée Patriotique Rwandaise FC
* Rayon Sports FC
* Panthères Noires
* SC Kiyovu Sports
* Mukura Victory Sports FC
* Mukungwa FC
* ATRACO FC
* AS Kigali
* Les Citadins FC
* Police FC Kibungo
* Etincelles FC
* Rwanda FC

## Principals estadis

Font:
| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Amahoro | 30.000 | Kigali |
| 2 | Estadi Regional Nyamirambo | 22.000 | Kigali |
| 3 | Estadi Huye | 15.000 | Butare |

## Vegeu també

* Federació Ruandesa de Futbol Associació
* Selecció de futbol de Ruanda

## Referències

* ↑ 2004 African Cup of Nations a RSSSF
* ↑ «Rwanda - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Rwanda - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «Rwanda stadiums». worldstadiums. Arxivat de l'original el 2019-03-23. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Castelnuovo di Porto

Castelnuovo di Porto és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 25 km al nord de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 8.564 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 8 abril 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web genealògic del habitants del municipi
# Galàxia nana blava compacta

Una galàxia blava nana compacta és una petita galàxia que conté un subgrup de galàxies de baixa lluminositat, grans cúmuls d'estels massius calents i joves, que mantenen episodis de formació estel·lar forts però de curta durada. Aquests estels fan que la galàxia es vegi de color blau. Com existeixen principalment en cúmuls, les galàxies nanes blaves compactes no tenen una forma uniforme.
Aquestes galàxies tenen un consum de gas intens que provoca que els estels es formin de manera violenta.
Les galàxies nanes blaves compactes es refreden mentre es formen nous estels. A causa del fet que aquestes galàxies estan compostes de molts estels, formats en diferents períodes. Perquè la galàxia tingui temps per refredar-se i poder generar nova energia per formar un nou estel.
De fet, la galàxia, no és blava sinó que hi ha un munt d'estels de diferents colors, el que causa que la galàxia sembli blava és la quantitat d'energia que allibera tan ràpidament. Aquesta energia és tan calenta que emet una espurna que es veu de color blau des de la llunyania. La forma de la galàxia blava compacta canvia la seva forma amb el pas del temps degut al procés de formació estel·lar que es produeix en el seu si.
Alguns exemples propers són NGC 1705, NGC 2915 i NGC 3353.

## Referències

* 1 2 Angel R. Lopez-Sanchez, Barbel Koribalski, Janine van Eymeren, Cesar Esteban, Attila Popping, and John Hibbard. «The environment of nearby Blue Compact Dwarf Galaxies». Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 29 agost 2011]. PDF(anglès)
* ↑ G.R. Meurer, G. Mackie, C. Carignan «Optical observations of NGC 2915: A nearby blue compact dwarf galaxy». The Astronomical Journal, 107, 6, 1994, pàg. 2021–2035. Bibcode: 1994AJ....107.2021M. DOI: 10.1086/117013.(anglès)
* ↑ K. Noeske, P. Papaderos, L. M. Cairos. «New insights to the photometric structure of Blue Compact Dwarf Galaxies from deep Near-Infrared Studies». Arxivat de l'original el 2011-08-15. [Consulta: 29 agost 2011]. PDF(anglès)
* ↑ Polychronis Papaderos. «Blue Compact Dwarf Galaxy». PDF(anglès)
# Charlie Mensuel

Charlie Mensuel va ser una revista de còmics francesa publicada entre 1969 i 1986. Va néixer com la versió francesa de linus, una revista italiana que va debutar l'any 1965 i que, com aquesta, va prendre el nom d'un dels personatges de la historieta Peanuts, en aquest cas Charlie Brown.

## Història

Charlie va ser fundat l'any 1969 per Delfeil de Ton, i publicat per les Editions du Square de Georges Bernier; Delfeil també va ser el primer editor en cap. El seu subtítol és “Diari ple d'humor i historietes”. El diari es va inspirar, en els seus inicis, directament en el mensual de còmics italià Linus. Pren el títol, com el seu model italià, d'un dels personatges principals dels Peanuts, en aquest cas Charlie Brown.
El 1970, va donar el seu nom a Charlie Hebdo (també conegut com a Charlie "setmanari"), successor de L'Hebdo Hara-Kiri, després de la prohibició d'aquesta publicació. La publicació mensual es va interrompre per primera vegada el setembre de 1981, reprenent-la l'abril de 1982 gràcies a Éditions Dargaud que la van publicar fins a l'1 de febrer de 1986 quan es va fusionar amb la revista Pilote en un nou capçal, Pilote et Charlie, que va ser de curta durada, tornant al títol de Pilote a partir de setembre de 1988.

## Referències

* ↑ Philippe MAGNERON. Charlie Mensuel - 1re Série (en francès).
* ↑ Philippe MAGNERON. Charlie Mensuel - 2e Série (en francès).
* 1 2 Wolinski L'ex-rédacteur en chef de «Charlie mensuel», se souvient de «Peanuts» «Ça serait bien de renouer avec ce genre de BD», Libération, 4 février 2000
* ↑ Charlie Mensuel en 1969 (en francès). BDoubliées.
* ↑ Charlie ne doit pas faire disparaître Charlie, Actua BD, 10 janvier 2015
* ↑ McNab, James P. (2006). "Bloc-notes Culturel: l'année 2005". The French Review 80 (1): 16–29. JSTOR 25480584
* 1 2 Charlie Mensuel en 1986 (en francès). BDoubliées.
* ↑ Le journal Pilote en 1988 (en francès). BDoubliées.
# Fàbrica del Clot d'en Daina

La fàbrica del Clot d'en Daina és un edifici d'Olot inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La fàbrica és a la riba esquerra del Fluvià. És de planta rectangular amb molts cossos afegits i diferents teulats a dues aigües. Presenta dues parts diferenciades: la casa dels amos, de planta rectangular, amb baixos i un pis, obertures emmarcades per estuc, petites decoracions florals estilitzades i boles de ceràmica vidriades verdes i vermelles; i la fàbrica, de la que destaca la torre que corona l'edifici i que dona personalitat al conjunt. És de planta quadrada, teulat a quatre vessants i finestres emmarcades per estuc blanc. Sota la cornisa corre una sanefa amb motius geomètrics, fets amb ceràmica vidriada.

## Història

Durant la segona meitat del segle xix a Olot i comarca es genera un fort nucli industrial localitzat, especialment a les vores del riu Fluvià. Es comptabilitzen més d'una cinquantena de fàbriques de teixits, paper, filats, gèneres de punt, farines, tintoreria, adobs, barretines, foneria i la fabricació típicament olotina d'imatgeria religiosa.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica del Clot d'en Daina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Cervantita

La cervantita és un mineral d'antimoni i oxigen, químicament és un òxid d'antimoni (III) i d'antimoni (V), de fórmula Sb₂O₄, de color groc a blanc, una duresa de 4-5, una densitat de 6,64 g/cm³, cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Pertany i dona nom al grup de la cervantita. El seu nom fa referència a la localitat de Cervantes, Província de Lugo, Espanya.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la cervantita pertany a «04.De: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars amb cations de mida mitjana; amb diversos poliedres» juntament amb els següents minerals: downeyita, koragoita, koechlinita, russellita, tungstibita, tellurita, paratellurita, bismutotantalita, bismutocolumbita, stibiotantalita, stibiocolumbita, clinocervantita i baddeleyita.
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Conchita (Toloriu, Alt Urgell), a la Collada Verda (Pardines, Ripollès) i a la vall de Ribes (Ripollès).

## Referències

* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W.. «Cervantite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ «Mina “Conchita”, Toloriu (Alt Urgell)». Infominer. Grup Mineralògic Català. [Consulta: 16 novembre 2023].
# Fàbrica del Carrer de Pedret

La Fàbrica del Carrer de Pedret és un edifici de Girona inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Damunt un mur de contenció de pedra vista s'aixeca un conjunt d'edificis envoltat de la via del tren a la part posterior i de jardí al davant. De planta en L, es diferencien dues parts. Un cos de planta baixa i dos pisos més alts i prop de l'accés, de façanes de composició seriada i simètriques. L'altre cos és més baix, formant la L i provocant l'entrada en el punt d'unió amb l'anterior. De composició similar, de planta baixa i un pis. El cap de la L dona a la carretera amb façana de composició similar. Les façanes es clouen amb cornises de motllures. El cos més alt ens mostra, en façana, el frontó del teulat de carener perpendicular a façana.

## Referències

* ↑ «Fàbrica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Claudia Sulewski

Claudia Sulewski (Chicago, 19 de febrer de 1996) és una youtubera, presentadora i actriu estatunidenca. El 2009, va començar a fer vídeos al seu canal de YouTube a la seva ciutat natal de Chicago, abans de traslladar-se a Los Angeles el 2014, on va passar a ser presentadora. Un any més tard, va començar a allotjar vídeos per al canal de YouTube Teen Vogue, convertint-se en la seva presentadora habitual. Ha continuat amb la carrera d'actriu, i va debutar a la pel·lícula del 2022 I Love My Dad.

## Referències

* ↑ «On Set with Claudia Sulewski». Teen Vogue. [Consulta: October 3, 2021].
* ↑ McAlone, Nathan. «As YouTube stars pursue new dreams, keeping millions of loyal fans happy is a tough balancing act». Business Insider, May 15, 2017. Arxivat de l'original el July 23, 2021.
* ↑ Blattberg, Eric. «Condé Nast is courting YouTube stars». Digiday, February 9, 2015. Arxivat de l'original el December 23, 2018.
* ↑ Hipes, Patrick. «Patton Oswalt's 'I Love My Dad' Wraps Just In Time For Fathers Day». Deadline Hollywood, June 18, 2021. Arxivat de l'original el June 18, 2021.
* ↑ Simon, Rachel (November 2, 2021). «Claudia Sulewski's Journey From YouTube to the Big Screen is Just Beginning». W. Consulta: December 31, 2021.
* ↑ Yuma, Jennifer (September 15, 2021). «Claudia Sulewski on Making the Transition From YouTube to Film: 'It Won't Be This Immediate Switch'». Variety. Consulta: September 18, 2021.
# Friðþjófur Thorsteinsson

Friðþjófur Thorsteinsson (Bíldudalur, 28 d'agost de 1895 - 13 d'abril de 1967) és un exfutbolista islandès de les dècades de 1910 i 1920, entrenador i president de club.
Va jugar amb la selecció islandesa, amb la qual s'enfrontà a l'Akademisk Boldklub, la primera visita d'un equip de futbol estranger a Islàndia a l'estiu de 1919.
Fou jugador del Fram Reykjavík durant tota la seva carrera, excepte quatre anys que marxà a viure a Escòcia i jugà pel Hibernian FC. Més tard emigrà al Canadà on també jugà a futbol i fou entrenador. Fou entrenador del FRAM (1934-1937 i 1940) i president del club en dues etapes: 1919-1920 i 1935.

## Referències

* 1 2 3 Friðþjófur Thorsteinsson y otros jugadores del Fram a historiafutbolislandes.wordpress.com
# Claudia Sainte–Luce

Claudia Sainte–Luce (Veracruz, 1982) és una directora de cinema i guionista mexicana. Reconeguda pel seu llargmetratge del 2013, Los insólitos peces gato, amb el qual va guanyar el Premio del Jurado Joven a Millor Pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Locarno i el Premi FIPRESCI de la Crítica Internacional de Festival Internacional de Cinema de Toronto, entre d'altres

## Biografia

Va estudiar Arts Audiovisuals a la Universitat de Guadalajara, d'on va egressar en 2004.

## Trajectòria professional

Va treballar com a assistent de producció en anuncis televisius i en sèries com Capadocia i Terminals i en les pel·lícules Te extraño i Te presento a Laura. Entre 2005 i 2008 va treballar en sus curtmetratges Muerte anunciada (2005) i El milagrito de Sant Jacinto (2007). La seva òpera primera Los insólitos peces gato (Els insòlits peixos gat, 2013) va tenir bona recepció i es va presentar en diversos festivals i mostres de Mèxic i el món, guanyant diversos premis.

## Filmografia

* 2013 - Los insólitos peces gato (Els insòlits péces gat)
* 2016 - La caja vacía (La caixa buida)
* 2022 - El reino de Dios

## Premis i reconeixements

* Premi del Jurat Jove a Millor Pel·lícula en el Festival Internacional de Cinema de Locarno per Los insólitos peces gato
* Guanyadora de la categoria Mèxic Primer del Baixa Film Festival per Los insólitos peces gato
* Premi FIPRESCI de la Crítica Internacional, Festival Internacional de Cinema de Toronto per Los insólitos peces gato
* Primer Premi en la secció Primer Tall de Finestra Sud 2012 per Los insólitos peces gato
* Premi del Jurat del Festival de Gijón 2013 per Los insólitos peces gato
* Premi Nous Directors del Festival de San Francisco per Los insólitos peces gato
* Nominada al Premi Ariel en 2013 a la Millor Direcció per Los insólitos peces gato

## Referències

* 1 2 «Diez directoras mexicanas contemporáneas | FICM». [Consulta: 17 setembre 2016].
* 1 2 Fernando Moreno. «[ENTREVISTA Claudia Sainte-Luce (Los insólitos peces gato)]» (en espanyol de Mèxic), 22-11-2013. Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 17 setembre 2016].
* ↑ «Claudia Sainte Luce, cine que mueve emociones» (en espanyol de Mèxic), 21-01-2013. Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 17 setembre 2016].
* 1 2 «rmff 2014 | Riviera Maya Film Festival 2014 » La caja vacía — Claudia Sainte-Luce». [Consulta: 17 setembre 2016].
* 1 2 3 Cultura, Dirección General de Comunicación Social, Secretaría de. «Sala de prensa - Cultura en los estados - Secretaría de Cultura». [Consulta: 17 setembre 2016].
* ↑ David, Cindy. «Critique: les drôles de poissons-chats, un film de Claudia Saint-Luce - UNTITLED MAGAZINE» (en francès), 26-05-2014. [Consulta: 17 setembre 2016].
# Clayton (Illinois)

Clayton és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 904 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayton tenia 904 habitants, 322 habitatges, i 202 famílies. La densitat de població era de 401,2 habitants/km².
Dels 322 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 16,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 137 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.077 $ i la renda mediana per família de 32.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.145 $ mentre que les dones 20.114 $. La renda per capita de la població era de 13.882 $. Aproximadament el 13,2% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Fričkovce

Fričkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1427.
# Cantó de Beaumont

«Cantó de Beaumont» té aquests significats:
* Cantó de Beaumont o Cantó de Belmont
* Cantó de Beaumont-Hague
* Cantó de Beaumont-de-Lomagne
* Cantó de Beaumont-du-Périgord
* Cantó de Beaumont-le-Roger
* Cantó de Beaumont-sur-Oise
* Cantó de Beaumont-sur-Sarthe
* Cantó d'Hénin-Beaumont
# Gavià de Hemprich

El gavià de Hemprich (Ichthyaetus hemprichii) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita les costes del Mar Roig, Golf d'Aden, costa sud-oriental de la Península Aràbiga, Golf d'Oman i est del Golf Pèrsic, el Pakistan, Socotra i costa africana fins a Tanzània, incloent Zanzíbar i Illa de Pemba.

## Referències

* ↑ Gavià de Hemprich a CERCATERM Rev. 19/03/2012
# Gaming

Gaming (en alemany:) és un municipi del districte de Scheibbs a la Baixa Àustria. És conegut per la ubicació d'una cartoixa que va ser la casa i lloc de sepiltura del duc Albert II de la dinastia dels Habsburg i, d'ençà el 1991, és el campus principal del programa d'estudis a l'estranger de la Universitat Franciscana de Steubenville.
L'economia local s'enfoca principalment a la indústria fustera, l'agricultura, la caça i la pesca. Compta amb una escola secundària dedicada a la formació agrícola.

## Referències

* ↑ «Study in Austria». [Consulta: 17 novembre 2011].
* ↑ Hermann, Michaela. Kartause Gaming: Founders, Monks, Pioneers. Walter Hildebrand, 2008, p. 172–177.
* ↑ «Austria- Demographic Development». [Consulta: 17 novembre 2011].
* ↑ Hermann, Michaela. Kartause Gaming: Founders, Monks, Pioneers. Walter Hildebrand, 2008, p. 69.
* ↑ Hermann, Michaela. Kartause Gaming: Founders, Monks, Pioneers. Walter Hildebrand, 2008, p. 153.
* ↑ Hermann, Michaela. Kartause Gaming: Founders, Monks, Pioneers. Walter Hildebrand, 2008, p. 52.