OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bradley (Califòrnia)

Bradley és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 120 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bradley tenia 120 habitants, 40 habitatges, i 29 famílies. La densitat de població era de 421,2 habitants/km².
Dels 40 habitatges en un 42,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 27,5% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 14,2% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.000 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.833 $ mentre que les dones 13.750 $. La renda per capita de la població era de 15.344 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bradley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bradley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Bustillo del Páramo

Bustillo del Páramo és un municipi de la província de Lleó, enclabada en la comarca natural del Páramo Leonés.

## Pedanies del municipi

* Acebes del Páramo,
* Antoñanes del Páramo,
* Barrio de Buenos Aires,
* Bustillo del Páramo,
* Grisuela del Páramo,
* La Milla del Páramo,
* Matalobos del Páramo,
* San Pedro de Pegas.

## Referències

* ↑ «Provincia de León (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 març 2021].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Bustillo del Páramo
* Fotos de Matalobos i la seva gent Arxivat 2007-09-14 a Wayback Machine.
# Buenache de la Sierra

Buenache de la Sierra és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 111 | 110 | 113 | 109 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | | | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Nicolás Díaz Contreras | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Bruno Real Real | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Boku ni Natta Watashi

Boku ni natta watashi (僕になった私, Xica Secreta) és un manga shōjo de l'autora Ako Shimaki (嶋木 あこ, Shimaki Ako), publicat per primer cop al Japó durant els anys 2005 i 2006 a la revista Cheese!. El manga consta de 16 capítols que relaten la vida de Momoko Takanashi suplantant al seu germà bessó a una escola privada masculina.

## Argument

Momoko Takanashi és una xica normal i corrent a la que, d'un moment a un altre, la seua vida dona un gir inesperat després de la fugida del seu germà bessó Akira, que estava apunt d'anar a una escola privada masculina. Aquest es nega i fuig de casa pel que la mare de Momoko l'obliga a suplantar al seu germà fins que aquest s'ho pense millor i torne a casa. D'aquesta manera, Momoko acaba assistint en lloc del seu germà, amb el seu cabell tallat i usant una banda per a dissimular els seus pits.
A sobre ha de compartir habitació amb el seu company Kunio Itou, qui és molt popular entre les xiques, i després d'assabentar-se de la condició de Momoko, li proposa guardar el secret a canvi que aquesta siga la seua esclava.
A mesura que avança la sèrie els seus sentiments per Momoko van canviant, ja siga perquè la tracta dolçament i la salva d'un bon grapat de problemes.

## Enllaços externs

* Boku ni Natta Watashi (manga) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès) (anglès)
# Ca Gassol

Ca Gassol és una obra d'Alcover (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos. La façana presenta una distribució irregular de les obertures, que són totes rectangulars i molt modificades. El portat d'accés és d'arc de mig punt, format per grans dovelles de pedra. El ràfec de la casa és totalment nou. L'obra és de pedra arrebossada i pintada.

## Història

La Casa Gassol va ser construïda per una de les famílies més antigues i prestigioses de la comarca. La família Gassol havia posseït grans propietats i drets de senyoria, que s'han anat perdent al llarg dels anys. El segle passat hi habitava D. Josep Gassol i Porta, tutor de D. Estanislau Figueras. El senyor Gassol fou nomenat l'any 1869 governador civil de Tarragona, càrrec que mantiguè durant la Primera República.

## Referències

* 1 2 «Ca Gassol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2018].
# Ca Figuerola

Ca Figuerola és un monument del municipi d'Alcover protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici de grans proporcions, de planta baixa, pis i golfes. La planta baixa, porxada, presenta pilars de pedra que suporten els quatre arcs carpanells. La porta d'accés a l'habitatge es troba en aquesta planta, en el pla interior dels porxos. En el primer pis hi ha set obertures emmarcades en pedra. Les dues centrals s'obren a un balcó principal comú. Les golfes, sota el ràfec, presenten petites obertures rectangulars. És molt remarcable la qualitat de la talla de les baranes de fusta dels balcons ampitadors del primer pis.

## Història

La Casa Figuerola, que ocupa tota la part sud-est de la plaça Nova d'Alcover, davant la Casa de la Vila, és un dels edificis d'habitatge més interessants del poble, ja que conserva la seva fesonomia original. Va ser construïda l'any 1692, i era la més gran de les tres cases que la família Figuerola posseïa al nucli urbà. L'any 1904 es va traslladar a aquest edifici el Cercle d'Amics d'Alcover. En l'actualitat, Ca Figuerola és coneguda també amb el nom de Ca Xipell.

## Referències

* 1 2 «Ca Figuerola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 setembre 2013].

## Enllaços externs

* «Ca Figuerola». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bufo cristatus

Bufo cristatus és una espècie d'amfibi que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Frost, Darrel «The Amphibian Tree of Life». Bulletin of the American Museum of Natural History, vol. 297, 2006, pàg. 364. Consulta: 14 abril 2008.
# Borș

El borș és un preparat líquid agre elaborada a partir de segó de blat o de sègol fermentat. En la cuina romanesa el mateix terme pot fer referència també a les sopes agres (ciorbă) on s'hi utilitza aquest additiu.
L'origen del terme és eslau i, de fet, existeix una altra sopa (el borsx), d'origen ucraïnès, i molt popular als estats de l'Europa central i oriental. Aquesta última no és agra i el component principal és la remolatxa, que li dona una tonalitat vermellosa. A Romania aquesta variant es coneix com a borș rusesc (borsx rus) o ciorbă de sfeclă (sopa de remolatxa).

## Preparació

Els ingredients per a preparar el borș poden variar però, per regla general, s'utilitza segó de blat, farina de blat de moro, branquetes de guindes i api bord. De vegades s'hi afegeixen altres herbes aromàtiques, com ara julivert, anet, api, o es pot substituir el segó de blat amb pa negre. Sobre aquests ingredients s'hi aboca aigua calenta i es deixa fer agre d'entre 1 a 4 dies, depenent de la temperatura de l'entorn.

## Enllaços externs

* Informació sobre el borș, 23 de maig de 2009, Liliana Ivan, Adevărul
# Cabells castanys

Els cabells castanys o cabells marrons es defineixen com totes aquelles tonalitats de color de cabells entre el ros fosc i el negre.
El castany és el segon color de cabells més comú, després dels cabells negres. Varia del castany molt clar, que en realitat és un color clar força evident fins a arribar a tons grocs; fins al color castany molt fosc, aquest darrer ha estat definit per algunes empreses de cosmètica capil·lar com a cabells bruns.
Està caracteritzat per tenir alts nivells del pigment fosc eumelanina i baixos nivells del pigment pàl·lid faeomelanina. Els cabells castanys són comuns en el centre i el sud d'Europa, en l'oest d'Àsia, el nord d'Àfrica i Oceania. A causa de l'emigració europea des del segle XVI fins al segle xx, els pobles amb cabells castanys poden ser també trobats al voltant de països i continents com Amèrica del Nord, Sud-amèrica, Austràlia, Nova Zelanda, Sud-àfrica, Sibèria, etc.

## Varietats del cabell castany

Els cabells castanys posseeixen una àmplia varietat de tons; del més fosc (gairebé negre) al més clar (gairebé ros), i amb alguns colors diferents de rerefons. Els tons de cabells castanys inclouen:
* Castany fosc: També pot ser descrit com a color negre, brillant o nit.
* Castany cendra: El castany cendra és un marró mitjà, que a la llum pot veure's mes clar però que generalment manté un to uniforme.
* Castany clar: Els cabells castanys clars naturals solen tenir cabells rossos i reflexos daurats.
* Castany rogenc: Sol tenir colors vermells o vermellosos daurats. Els cabells rogencs estan naturalment entre els colors clars a semi-castanys clars.

## Numeració del color castany

* Castany fosc: 3
* Castany mitjà: 4
* Castany clar: 5

## Vegeu també

* Pèl-roig
* Cabell

## Referències

* ↑ Jones, Kristle. «Distintos tonos de cabello castaño» (en castellà). eHow en Español. [Consulta: 28 juny 2013].
# Cabello/Carceller

Cabello/Carceller és una parella artística formada per Helena Cabello (París, 1963) i Ana Carceller (Madrid, 1964). L'equip Cabello/Carceller va iniciar la seva trajectòria conjunta l'any 1992, amb creacions basades en tècniques mixtes (vídeo, performance, fotografia, música, etc.) que posen en qüestió l'hegemonia de les normes i les polítiques sexuals i racials. En els darrers anys, Cabello/Carceller han realitzat performances basades en la lectura musicada o dansada d'assaigs clau de la teoria crítica contemporània, com Rapear Filosofía: Foucault, Sontag, Butler, Mbembe (2016), o la performance, iniciada l'any 2013, Bailar El género en disputa. Aquest assaig de Judith Butler defineix el que s'entén per «performativitat del gènere»: la necessitat d'actuar i reactualitzar constantment el gènere, que no és un atribut innat ni estable.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
# CV-300

La CV-300 és una carretera autonòmica del País Valencià, comunica Meliana i l'Autovia del Mediterrani A-7.

## Nomenclatura

La CV-300 és una carretera secundària que pertany a la Xarxa de carreteres del País Valencià, connecta les poblacions de la comarca de l'Horta Nord amb l'Autovia del Mediterrani.

## Història

La CV-300 era anteriorment la carretera N-340 que unia València amb Castelló de la Plana i Barcelona, actualment s'ha convertit en carretera autonòmica i utilitza el mateix recorregut que l'antiga nacional al tram entre Meliana i El Puig. El tram entre el Puig i l'Autovia del Mediterrani és nou.

## Traçat Actual

La CV-300 inicia el seu recorregut a l'enllaç 484 de la A-7. Dirigint-se cap al Puig, en aquest tram és una carretera convencional. A continuació enllaça en redona amb la carretera CV-306 que es dirigeix cap a Puçol i el Puig i amb l'accés a Rafelbunyol. A partir d'aquest tram la CV-300 està desdoblada i voreja les poblacions de Rafelbunyol, La Pobla de Farnals i Massamagrell, on enllaça amb la CV-32, continua com autovia i circumval·lació de Museros, Albalat dels Sorells. Continua en direcció sud i travessa la població de Meliana. Finalitza el seu recorregut a l'enllaç amb la carretera CV-304 que es dirigeix a Vinalesa i Montcada.

## Referències

* ↑ «Aprobado el proyecto de la nueva rotonda de acceso a Meliana y Foios» (en espanyol europeu), 14-03-2019. [Consulta: 30 juny 2019].

## Enllaços externs

* Mapa d'afecció de soroll
* Carreteres, Generalitat Valenciana.
# Bormida

Bormida (en ligur Búrmia o Bormia) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província de Savona. El 2015 tenia 387 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 22,47 km² i les frazioni de Chiesa (seu de l'ajuntament), Piano Soprano i Piano Sottano. Limita amb Calice Ligure, Calizzano, Mallare, Osiglia, Pallare i Rialto.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Bormida entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ DD.AA. Dizionario di toponomastica. Storia e significato dei nomi geografici italiani. Torí: UTET, 2006, p. 107.
* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat», 31-12-2015. Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 18 d’abril 2017].
# Born (desambiguació)

«Born o el Born» té aquests significats:
* Toponímia:
** Born (Luxemburg), vila del cantó de Grevenmacher a Luxemburg
** Passeig del Born (Barcelona), carrer la ciutat de Barcelona (Catalunya)
** Passeig del Born (Palma), carrer de la ciutat de Palma (Mallorca)
** El Born, barri al voltant del Passeig i Mercat del Born de Barcelona
** Mercat del Born, edifici de l'antic mercat de la ciutat de Barcelona
** Born Centre Cultural, centre d'interpretació del setge del 1714 dins l'edifici del Mercat
** Jaciment del Born, restes arqueològiques del barri del Born de 1717, conservades al subsol de l'edifici del Mercat
* Miscel·lània:
** Max Born (1882-1970), físic alemany naturalitzat britànic
** Born (pel·lícula)
# Bromat de sodi

El bromat de sodi, és un compost inorgànic amb la fórmula química NaBrO₃, és la sal de sodi de l'àcid bròmic. És un oxidant fort que principalment s'utilitza en processos de fer tints i en la permanent dels cabells o com solvent en mines d'or quan es fa servir junt amb el bromur de sodi.

## Producció

El bromat de sodi es produeix fent passar brom dins una solució de carbonat de sodi. També es pot produir per oxidació electrolítica del bromur de sodi.

## Referències

* Hochspringen nach: a b c d e f g h i j Eintrag zu CAS-Nr. 7789-38-0 in der GESTIS-Stoffdatenbank des IFA, abgerufen am 14. April 2010 (JavaScript erforderlich)
* Hochspringen ↑ Seit 1. Dezember 2012 ist für Stoffe ausschließlich die GHS-Gefahrstoffkennzeichnung zulässig. Bis zum 1. Juni 2015 dürfen noch die R-Sätze dieses Stoffes für die Einstufung von Gemischen herangezogen werden, anschließend ist die EU-Gefahrstoffkennzeichnung von rein historischem Interesse.
* Hochspringen ↑ Datenblatt Sodium bromate, ≥99% bei Sigma-Aldrich, abgerufen am 29. September 2012 (PDF).

## Enllaços externs

* Sodium Bromate MSDS Arxivat 2017-07-10 a Wayback Machine.
# Caloveto

Caloveto és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis de Calopezzati, Cropalati, Longobucco i Pietrapaola a la mateixa província.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi de Caloveto :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Caloveto» (en italià).
# Camins de Ferro del Nord-est d'Espanya

Camins de Ferro del Nord-est d'Espanya o Caminos de Hierro del Nordeste de España (NEE) va ser una companyia de ferrocarrils constructora i explotadora de la línia d'ample mètric entre Barcelona i Martorell. Posteriorment fou absorbida per la Companyia General dels Ferrocarrils Catalans, juntament amb el Ferrocarril Central Català (entre Martorell i Igualada) i el Tramvia o Ferrocarril Econòmic de Manresa a Berga (entre Manresa, Berga i Guardiola de Berguedà), cosa que va crear l'embrió de l'actual línia Llobregat-Anoia dels Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Salmerón 1985, p. 7.

## Bibliografia

* Salmerón i Bosch, Carles. Els Ferrocarrils Catalans: Cent anys d'història. Barcelona: Terminus, 1985. ISBN 8439849117.
# Bosquerola castanya

La bosquerola castanya (Setophaga castanea) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

D'hàbits migratoris, cria als boscos boreals de coníferes de Nord-amèrica, des del sud-oest del Mackenzie, nord-est de la Colúmbia Britànica i nord i centre d'Alberta, cap a l'est, a través del centre i sud de Canadà fins Terranova i Nova Escòcia i, més cap al sud, al nord-est de Minnesota, nord de Wisconsin, nord de Michigan, nord-est de Nova York i centre de Nova Anglaterra. Passa l'hivern al nord-oest de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ «Bosquerola castanya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Bosquerola caranegra

La bosquerola caranegra (Basileuterus melanogenys) és una espècie d'ocell de la família dels parúlids (Parulidae). Habita la selva humida i altres formacions boscoses de les muntanyes de Costa Rica i l'oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Bosquerola caranegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Bosquerola caravermella

La bosquerola caravermella (Cardellina rubrifrons) és una espècie d'ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Descripció

* Petit moixó amb uns 14 cm de llarg.
* Color general gris clar a la part superior i blanc a l'abdomen. Cara, front, gola i pit de color vermell. Capell i costats del cap negres. Clatell blanc.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos subtropicals, criant a les muntanyes del centre d'Arizona, centre de Nou Mèxic i oest de Chihuahua i de Durango. Les poblacions més septentrionals passen l'hivern més cap al sud, arribant fins a l'oest d'Hondures

## Referències

* ↑ «Bosquerola caravermella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Bosquerola capgroga

La bosquerola capgroga (Setophaga occidentalis) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de coníferes, a les muntanyes de l'oest dels Estats Units.

## Referències

* ↑ «Bosquerola capgroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Bosquerola cerúlia

La bosquerola cerúlia (Setophaga cerulea) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

D'hàbits migratoris, cria al bosc decidu del sud-est del Canadà i nord i nord-est dels Estats Units, arribant en hivern a Sud-amèrica, des de Colòmbia fins al Perú

## Referències

* ↑ «Bosquerola cerúlia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Brenkita

La brenkita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de la localitat de Brenk, a Alemanya.

## Característiques

La brenkita és un carbonat de fórmula química Ca₂(CO₃)F₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1977. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Els cristalls prismàtics són aplanats en {010} i allargats al llarg de [001], exhibint {010}, {110}, {102} i {021}, d'aproximadament 6 mil·límetres; tamnbé es troba en agregats radials i esfèrics.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la brenkita pertany a «05.BC - Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations alcalinoterris» juntament amb la rouvil·leïta i la podlesnoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1977 a Schellkopf (Eifel, Alemanya). També ha estat descrita a Sörvik (Jämtland, Suècia) i a la pedrera Point of Rocks, a Springer (Nou Mèxic, Estats Units). Sol trobar-se associada a altres minerals com: phil·lipsita, zeofil·lita, gismondina i calcita.

## Referències

* ↑ «Brenkite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 maig 2016].
* 1 2 «Brenkite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 27 maig 2016].
# Canal de Brienne

El canal de Brienne és un canal de França que uneix el riu Garona amb el Canal del Migdia.

## Geografia

Està situat al centre de Tolosa de Llenguadoc, a la regió d'Occitània. Té un recorregut d'1,6 quilòmetres entre Basacle i el Port de l'eEmbocadura, al costat dels Ponts Bessons.

## Història

La construcció del canal de Brienne fou decidida pels Estats del Llenguadoc el 1760, ja que el canal de Migdia passava fora de la ciutat i s'unia amb la Garona més avall de Bazacle. La creació del canal passava així pel centre de la ciutat, que es feia accessible per la via d'aigua.
Els treballs van començar el 1765 i tenien com a objectiu fer el canal de més calat i un port a la zona de l'embocadura dels dos canals als Ponts Bessons. Va ser inaugurat el 14 d'abril de 1776.
En un principi s'anomenava canal de Sant Pere, però es va canviar el nom en honor d'Étienne-Charles de Loménie de Brienne (1727-1794), arquebisbe de Tolosa.

## Notes

* ↑ Michel Cotte, Canal du Midi, merveille de l'Europe, edició Belin Herscher, 2003, ISBN 2-7011-2933-8, pàg. 96.

## Enllaços externs

* El canal i els Pont-Jumeaux
# Canals d'inundació de Shahpur

Els canals d'inundació de Shahpur (Shahpur Inundation Canals) fou un sistema de canalització i reg per inundació al Panjab (Pakistan), amb aigua del riu Jhelum, principalment al districte de Sargodha (i abans districte de Shahpur). Setze canals eren privats, i sis del govern, i d'aquestos darrers tres eren imperials i dos provincials, mentre que el canal Pind Dadan Khan (al districte de Jhelum) fou traspassat al final del segle xix al comitè municipal de Pind Dadan Khan; els tres imperials derivaven d'un canal construït el 1864 pel coronel Sir William Davies per portar aigua a l'estació civil de Shahpur, que fou adquirit pel govern el 1870 i s'hi van afegir dos canals més; dels canals provincials el principal és el de Raniwah, antic canal natiu reobert el 1870; l'altre, el canal Corbynwah, fou construït el 1879.
Els canals privats tenen una llargada total de 366 km i una zona de reg de 250 km²; alguns eren antic i foren reexcavats per Sir Donald McNabb i altres subcomissionats del districte o per propietaris per reg de les seves pròpies terres i per llogar a altres persones mitjançant pagament. Alguns d'aquest canals van quedar eliminats per la branca de Shahpur del canal Inferior del Jhelum.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Can Deulofeu (Puigcerdà)

Can Deulofeu és una obra de Puigcerdà (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció neomedieval. Façana principal amb portada dovellada i elements heràldics. Obertures amb reixa de forja a la planta baixa i geminades de diverses dimensions a la primera planta.
La façana lateral presenta pany de pedra i obertures tapiades de forma apuntada amb dovelles. A la primera planta hi ha una finestra amb reixa de ferro.
A la segona planta hi ha una obertura geminada i dues obertures emmarcades amb pedra d'estil gòtic català.

## Referències

* 1 2 3 «Can Deulofeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].