OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cultura de Longshan

La cultura de Longshan (龙山文化) va ser una cultura xinesa del neolític tardà (3000-2000 aC) que es va desenvolupar a Shandong, a Liaodong i a les conques inferior i mitjana del riu Groc, a Henan, Shanxi, Shaanxi, Hebei, Jiangsu i Hubei. Treu el seu nom de la vila de Longshan al municipi de Jinan, a la província de Shandong, on Wu Jinding va descobrir el 1928 l'indret de Chengziyai.
A diferència del que es pensava, la civilització xinesa no és el resultat de la irradiació d'un nucli originari situat a la plana central, sinó el resultat de la interacció entre les múltiples i diverses cultures que havien sorgit a partir del 5000 aC al llarg i ample de la geografia xinesa. En una primera fase, aquestes cultures, que tenien un marcat caràcter regional, van ampliar l'àrea d'influència i van augmentar-ne la interacció. Cap al 4000 aC, els grans centres de cultura del mill, Yangshao, Dawenkou i Hongshan, tendeixen a expandir-se i interrelacionar-se, mentre augmenten els indicis de contactes entre Dawenkou i les cultures del Yangzi. Aquesta esfera d'interacció dintre d'aquesta xarxa de nuclis va cristal·litzar cap al 3000 aC en la cultura de Longshan i, durant aquest període, la societat xinesa va evolucionar en tres aspectes essencials: diferenciació creixent en riquesa econòmica i poder polític; creixent importància del ritual; i aparició de la violència en les relacions externes i en el control intern.
Un factor distintiu de la cultura Longshan era l'alt nivell tècnic de la seva ceràmica, com indiquen els nombrosos vestigis de pots i vasos de ceràmica trobats.
La cultura de Longshan també va marcar la transició per a l'establiment de ciutats, indicat pels vestigis de murs de terra premsada trobats, per exemple, al jaciment arqueològic de Taosi, a la província de Shanxi. Van aparèixer les muralles de terra piconada, que indiquen tant la transmissió de tecnologia com l'aparició de les primeres grans obres públiques. A Longshan, no es troben, però, canvis visibles en la tecnologia i la producció d'aliments; el cultiu d'arròs ja estava clarament establert en aquest període.
La població neolítica xinesa va assolir l'apogeu durant la cultura de Longshan. A la fi de la cultura de Longshan, la població va decréixer clarament, fet indicat per la brusca desaparició de vasos de ceràmica d'alta qualitat, que acostumaven a ser trobats en quantitat en els vestigis de ritus fúnebres.

## Bibliografia

* LIU, Li. The Chinese Neolithic: Trajectories to Early States, ISBN 0-521-81184-8.
* Folch, Dolors. La construcció de la Xina, ISBN 84-7596-802-3.
# Cultura de Majiabang

La cultura de Majiabang (xinès tradicional: 馬家浜文化, xinès simplificat: 馬家浜文化, pinyin: Mǎjiābāng wénhuà) (5500 - 3300 aC) era una cultura xinesa del neolític que existia a la desembocadura del riu Iang-Tsé, principalment al voltant del llac Tai, prop de Xangai i al nord de la badia de Hangzhou. La cultura es va estendre pel sud de Jiangsu i el nord de Zhejiang. La part posterior del període ara es considera una fase cultural independent, denominada cultura de Songze.
Inicialment, els arqueòlegs havien considerat que els jaciments de Majiabang i els del nord de Jiangsu formaven part de la mateixa cultura, anomenant-la cultura de Qingliangang. Més tard, van adonar-se que els jaciments del nord de Jiangsu eren de la cultura de Dawenkou i van canviar la denominació dels jaciments del sud de Jiangsu pertanyents a la cultura de Majiabang. Alguns estudiosos afirmen que la cultura d'Hemudu va coexistir amb la cultura de Majiabang com a dues cultures separades i diferents, amb transmissions culturals entre les dues. Altres erudits agrupen Hemudu amb subtradicions de Majiabang.
La gent de Majiabang cultivava arròs. A Caoxieshan i Chuodun, jaciments de la cultura de Majiabang, els arqueòlegs van excavar arrossars, indicant la centralitat de l'arròs en l'economia. A més, restes faunístiques excavades als jaciments arqueològics de Majiabang van indicar que la gent havia domesticat porcs. No obstant això, s'han trobat restes de sika i cabirols, que demostren que la gent no depenia totalment de la producció agrícola. Els jaciments arqueològics també demostren que la gent de Majiabang produïa adorns de jade.
A l'estrat inferior del lloc d'excavació de Songze al districte de Qingpu, avui dia de Xangai, els arqueòlegs van trobar l'esquelet propens d'un dels primers habitants de la zona: un home de 25 a 30 anys amb un crani gairebé complet datat de l'era de Majiabang.

## Referències

* 1 2 Wang, 2001, p. 207.
* ↑ Wang, 2001, p. 206.
* ↑ Wang, 2001, p. 209.
* ↑ Search for the Origin of Rice Cultivation: The Ancient Rice Cultivation in Paddy Fields at the Cao Xie Shan Site in China (en japanese, chinese). Miyazaki: Society for Scientific Studies on Cultural Property, 1996.
* ↑ Fuller, Dorian Q; Qin, Ling «Water management and labour in the origins and dispersal of Asian rice». World Archaeology, 41, 1, 2009, pàg. 88-111. DOI: 10.1080/00438240802668321.
* ↑ Tsude, Hiroshi «Yayoi Farmers Reconsidered: New Perspectives on Agricultural Development in East Asia». Bulletin of the Indo-Pacific Prehistory Association, 21, 5, 2001, pàg. 53-59.
* ↑ «The Shanghainese of 6000 Years Ago - the Majiabang Culture». Arxivat de l'original el 4 de gener 2017. [Consulta: 24 novembre 2014].
* «Majiabang». A: Encyclopedia of Prehistory. Volume 3: East Asia and Oceania. Springer, 2001, p. 206–221. ISBN 978-0-306-46257-3.

## Bibliografia addicional

* Chang, Kwang-chih. The Archaeology of Ancient China, ISBN 0-300-03784-8
# Daegu FC

El Daegu FC és un club de futbol sud-coreà de la ciutat de Daegu.

## Història

El club va ser fundat l'any 2002 i ingressà a la K-League el 2003.

## Palmarès

* Copa Tongyeong 1
** 2006

## Futbolistes destacats

* Song Jung-Hyun 2003-2005
* Kim Geun-Cheol 2005
* Hong Soon-Hak 2003-2005
* Oh Jang-Eun 2005-2006
* Kim Hyun-Soo 2006-2007
* Ha Dae-Sung 2006-2008
* Moon Joo-Won 2006-2008
* Lee Keun-Ho 2007-2008
* Jang Nam-Seok 2006-Present
* Sandro Hiroshi 2005
* Luizinho 2007
* Eninho 2007-2008
* Feng Xiaoting 2009-Present

## Entrenadors

Informació fins al 2008. Només partits competitius.
| Nom | Nacionalitat | De | A | J | G | E | P | GF | GC | % |
| Park Jong-Hwan | Corea del Sud | 6 de novembre, 2002 | 6 de novembre, 2006 | 155 | 38 | 57 | 60 | 194 | 216 | 24.52 |
| Byun Byung-Joo | Corea del Sud | 1 de desembre, 2006 | Present | 72 | 21 | 11 | 40 | 110 | 139 | 29.17 |

## Enllaços externs

* (coreà) Web oficial Arxivat 2008-05-12 a Wayback Machine.
* (coreà) Web de seguidors
* (coreà) Web de seguidors 'The FEIM' Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine.
* (coreà) Web de seguidors 'Choikang Chujin' Arxivat 2008-12-16 a Wayback Machine.
# Dadyanos insignis

Dadyanos insignis és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu fins als 40 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Puerto Deseado (l'Argentina) fins a la Terra del Foc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1951. New fish names and records. Proc. R. Zool. Soc. N. S. W. v. for 1949-50. 61-68.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dioxà

El dioxà (que no s'ha de confondre amb dioxina) és un èter de sis àtoms que té dues funcions èter.
Els dioxans són fàcilment inflamables, irritants i nocius, en condicions normals es presenten com un líquid incolor, volàtil, d'olor feble a èter.
Hi ha tres isòmers del dioxan, l'1,4-dioxà, l'1,3-dioxà i l'1,2-dioxà, segons la posició dels dos àtoms en el cicle.
Per extensió, els dioxans designen la família dels derivats dels 3 isòmers del dioxan en sentit restringit, és a dir, els compostos orgànics amb l'heterocicle saturat amb sis àtoms, quatre de carboni i dos d'oxigen.

## Síntesi

Els dioxans es produeixen industrialment amb àcid sulfúric i etilen glicol a 150-160 °C, o bé amb una solució aquosa d'hidròxid de sodi i cloroetilglicol a 100 °C.
El dioxà se sintetitza també a partir d'òxid d'etilè.
En la síntesi del Sodi laurileter sulfat (SLES), es pot formar un tensioactiu obtingut per la sulfatació d'un alcohol polietossilat, com a subproducte no desitjat. L'ús d'aquest tensioactiu en la formulació de xampús és font de polèmica per la possible presència del mateix dioxà

## Usos

Aquests èters són agents complexants de gran importància en la química orgànica; estabilitzen els cations en solució orgànica.

## Exemples

Exemples de dioxans substituïts :
* 1,3-Dioxà-2-ona
* Dioxathion

### Enllaços externs

* Fiches Internationales de Sécurité Chimique 1,4-DIOXANNE ICSC: 0041 NIOSH
* Plantilla:…

### Notes i referències

* ↑ autore=Black RE, Hurley FJ, Havery DC |titolo=Occurrence of 1,4-dioxane in cosmetic raw materials and finished cosmetic products |rivista=Journal of AOAC International |volume=84 |numero=3 |pagine=666–70 |anno=2001 |id=PMID: 11417628
# Delfí (desambiguació)

* No s'ha de confondre amb Dofí.
«Delfí» té aquests significats:
* Biografies:
** Delfí Abella Gibert (Barcelona, 1925-2007), psiquiatre i músic català de la Nova Cançó.
** Delfí Dalmau i Gener (Figueres, 1891 – Barcelona, 1965), pedagog i lingüista català
** Delfí Colomé i Pujol (Barcelona, 1946 – Seül, 2008), diplomàtic i compositor català
** Josep Delfí Guàrdia i Canela (Balaguer, 1945), advocat i jurista català
** Delfí Geli i Roura (Salt, 1969), futbolista català
* Noblesa: S'anomenava delfí l'hereu o els governants de diversos territoris, especialment a l'Europa Occidental durant l'edat medieval i moderna.
** Delfí de França, l'hereu al tron del Regne de França.
** Delfí de Girona, títol del regne, el principal de l'hereu del tron de la Corona d'Aragó, que tenia annexes les rendes reials de la ciutat i la vegueria de Girona.
** Delfins d'Alvèrnia, alguns governants del comtat d'Alvèrnia.
* Toponímia:
** Delfinat, regió històrica d'Occitània i d'Arpitània, actualment al sud-est de França.
** Delfinat de Viena, jurisdicció feudal francesa a la moderna regió del Delfinat, amb capital a Viena del Delfinat
** Delfinat del Vienès, dominis de la família dins del comtat d'Albon al sud del Vienès.
** Platja des Delfí o des Dofí, platja mallorquina situada al terme municipal de ses Salines.
# Deltobotys

Deltobotys és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Deltobotys brachypteralis (Hampson, 1913)
* Deltobotys citrodoxa (Meyrick, 1936)
* Deltobotys galba Munroe, 1964

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# .xxx

.xxx és un domini de primer nivell patrocinat d'Internet proposat com a opció voluntària per a llocs web de contingut pornogràfic a Internet.
El nom està inspirat per l'antiga classificació X de la MPAA i la BBFC, ara comunament usat per les pel·lícules pornogràfiques, que s'anomenen XXX.
La ICANN anuncià l'1 de juny de 2005 que .xxx es convertiria un domini de primer nivell genèric similar a .aero, .travel, etc. però mai no s'arribà a implementar. El 10 de maig de 2006, la ICANN invertia la seva decisió, i el 30 de març de 2007, la ICANN rebutjava la proposta de .xxx per tercer cop.
A partir de 2005, hi hagué una implementació alternativa de .xxx per New.net, un servei privat de registre de dominis no afiliat a ICANN, a través d'una arrel de DNS alternativa. El seu futur - incloent-hi els noms de domini prèviament registrats amb New.net - és incert arran de la resolució de l'ICANN.
Un altre TLD .xxx no oficial estigué disponible a través del sistema d'arrel de DNS alternatiu administrat per AlterNIC (empresa ara desapareguda).
Des de finals de 2011 es troba en operació però el seu ús no està molt estès.

## Referències

* ↑ Associated Press «Internet agency nixes '.xxx' Web addresses» (en anglès). NBCNews.com. Associated Press, 10-05-2006 [Consulta: 7 gener 2014].

## Enllaços externs

* Lloc de registre ICM (anglès)
* Net porn plan labelled 'obscene' at BBC News (anglès)
* W3C: Why Using TLDs for Filtering is Ineffective, Harmful, and Unnecessary (anglès)
* ICANN Kills .xxx (anglès)
Domini de primer nivell genèric :
Actuals :
Proposats :
Llista de dominis de primer nivell territorial :
# Abene

Abene és un poble de la comunitat rural de Kafountine, situat a l'antic districte de Diouloulou, al departament de Bignona, una subdivisió de la regió de Ziguinchor a la regió històrica de la Casamance, al sud del Senegal. Es troba a la vora de la costa atlàntica. En línia recta, les localitats més properes són Folonko, Allahein, Niafourang, Kabadio, Kérouané, Albadar, Kafountine i Diana.
Gràcies a les seves conegudes platges, l'activitat turística hi és present. Cada any s'organitza un festival de djembé anomenat Abene Festivalo.

## Referències

* ↑ Pietrasik, Andy «Writer and guesthouse owner Simon Fenton on Abéné, Senegal» (en anglès). The Guardian, 06-03-2015. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «Abéné, el paradís del Senegal», 06-09-2019. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «Sacred trees and deserted beaches: Visiting Senegal's '70s tourist hub» (en anglès), 25-10-2016. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Wiatrak, Bill. «On the Water in Senegal» (en anglès americà), 12-05-2021. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Benito, Alicia. «Los días tranquilos de Abéné: darbukas, mangos, ceibas y mar» (en castellà), 09-06-2014. [Consulta: 5 febrer 2023].
# Delain

Delain és un grup musical neerlandès creat per l'ex-pianista de Within Temptation Martijn Westerholt i Charlotte Wessels després que ell abandonés Within Temptation a causa d'una malaltia. La seva música s'inscriu en el symphonic metal.

## Membres

* Charlotte Wessels - Vocalista
* Timo Somers - Guitarrista
* Otto Schimmelpenninck van der Oije - Baixista
* Martijn Westerholt - Teclats
* Sander Zoer - Bateria

## Discografia
### CDs

* Ludicity - 2007
* April Rain - 2009
* We are the Others - 2012
* Interlude (Compilació) - 2013
* The Human Contradiction - 2014
* Lunar Prelude - 2016

### Singles

* Frozen - 2007
* See Me In Shadow - 2007
* The Gathering - 2007
* April Rain - 2009
* Smalltown Boy - 2010
* Get de Devil Out of Me - 2012
* We are the Others - 2012

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Delain (anglès)
* Delain Myspace (anglès)
# Delacorte Theater

El Delacorte Theater, és un teatre a l'aire lliure situat a Central Park, a Manhattan (New York, Estats Units). Es troba molt a la vora de la Great Lawn, de Turtle Pond, de Vista Rock i del Belvedere Castle. Va ser fundat el 1962 i pertany a l'ajuntament de New York. És conegut sobretot per acollir cada estiu el New York Shakespeare Festival.
Cada estiu, l'associació del Joseph Papp Public Theater presenta una sèrie de peces incloent-hi almenys una obra de William Shakespeare. Aquestes representacions són gratuïtes.

## Vegeu també

* New York
* Manhattan
* Central Park
* Great Lawn
* Turtle Pond
* Vista Rock
* Belvedere Castle
* New York Shakespeare Festival

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial del Delacorte Theater
* (anglès) El Delacorte Theater a centralPark.com Arxivat 2007-03-17 a Wayback Machine.
* (anglès) El Delacorte Theater a centralparknyc.org Arxivat 2004-12-08 a Wayback Machine.
* (anglès) (The Villager) Jerry Tallmer, "People's exhibit: Papp, the Public and the taming of the Moses" Arxivat 2006-11-14 a Wayback Machine.
# 947
## Esdeveniments

* Sunyer I de Barcelona va cedir el govern dels seus dominis als seus fills Borrell i Miró i professà com a monjo al monestir de Sant Pere de Rodes.
* Els tolteques ocupen Teotihuacan i dominen tot Mèxic.
* El joc dels escacs arriba a Europa.

## Naixements

* Sayf al-Dawla Ali ben Abul Haydja Abd Allah ben Hamdan, primer emir hamdànida d'Alep

## Necrològiques

* Hug d'Arle rei de Provença i d'Itàlia

## Referències

* ↑ Vilalta Aserra, Enric. A la marca extrema, en terra de solitud. L'Abadia de Montserrat, 2010, p.69. ISBN 8498833469.
# Abd-ar-Rahman

Abd-ar-Rahman és el nom dels següents personatges:
Abd-ar-Rahman forma part del nom de molts personatges:
* Abd-ar-Rahman al-Fihrí, governador omeia i abbàssida d'Ifríqiya (747-755)
* Abd-ar-Rahman al-Fassí, savi marroquí
* Abd-ar-Rahman Ibn Abd-al-Wàhid, governador almohade d'Ifríqiya
* Abd al-Rahman ben Hisham, soldà alauita del Marroc
* Abd-ar-Rahman ibn Idrís, governador almohade d'Ifríqiya
* Abd-ar-Rahman ibn Khàlid al-Makhzumí, general musulmà omeia
* Abd-ar-Rahman ibn Marwan, cap dels Banu Marwan, emirs d'Extremadura
* Abd-ar-Rahman ibn Muhàmmad ibn Abi-Àmir, conegut com a Sanxuelo
* Abd-ar-Rahman ibn Úmar as-Sufí, astrònom persa
* Abd-ar-Rahman I ibn Abi-Muhàmmad, emir abdalwadita de Tremissèn
* Abd-ar-Rahman II, emir omeia de Còrdova
* Abd-ar-Rahman III an-Nàssir, emir, després califa omeia de Còrdova
* Abd al-Rahman Khan, emir de l'Afganistan
* Abd al-Rahman ibn Soyundj, governador de Balkh al segle XVII
* Abd-ar-Rahman I ad-Dàkhil, emir omeia de Còrdova
* Abd-ar-Rahman ibn Abd-Al·lah al-Ghafiqí, valí de l'Àndalus
* Abd-ar-Rahman ibn Awf, musulmà company de Mahoma
* Abd-ar-Rahman ibn Samura, general àrab musulmà
* Abd-ar-Rahman IV, califa omeia de Còrdova
* Abd-ar-Rahman V, califa omeia de Còrdova
* Al-Hurr ibn Abd-ar-Rahman ath-Thaqafí, valí de l'Àndalus
* Mulay Abd al-Rahman ibn Muhammad, sultà del Marroc en rebel·lió a Tafilalt.
* Yússuf ibn Abd-ar-Rahman al-Fihrí, valí de l'Àndalus

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-ar-Rahman, tot i que no en fos el nom principal
# Abd-ar-Rahman IV

Abd-ar-Rahman IV o Abd-ar-Rahman ibn Muhàmmad ibn Abd-al-Màlik ibn Abd-ar-Rahman al-Murtada bi-L·lah —àrab: عبد الرحمن بن محمد بن عبد الملك بن عبد الرحمن المرتضى بالله, ʿAbd ar-Raḥmān ibn Muḥammad ibn ʿAbd al-Malik ibn ʿAbd ar-Raḥmān al-Murtaḍà bi-Llāh— (? - 1018) fou califa de Còrdova. El làqab al-Murtadà bi-L·lah significa ‘aquell que és agradable a Déu’.
Era a València quan fou proclamat a finals del 1018 després de l'assassinat d'Alí ibn Hammud, pel fata Khayran d'Almeria i al-Múndhir de Saragossa, amb el suport de tot el partit eslau. La junta de notables li va donar suport i el saragossà al-Múndhir va assolir el govern interí de la ciutat. Al-Qàssim ibn Hammud va fugir a Jaén. Fou reconegut a Dénia (incloent les Balears) i a València (inclosa Tortosa).
Khayran d'Almeria esperava governar en nom seu, però el nou califa no es deixava manar. Llavors l'almerienc va decidir que el trairia i formaria aliança amb al-Qàssim ibn Hammud i el sinhaja Zawi ibn Ziri de Granada (que donava suport a al-Qàssim). Al-Múndhir va donar també suport a la traïció. El califa, de camí cap a Còrdova, va decidir atacar Granada però fou derrotat i es va refugiar a Guadix. Traït pels seus fou assassinat molt poc després. Al-Qàssim va entrar a Còrdova.

## Bibliografia

* Lévi-Provençal, Évariste. Histoire de l'Espagne musulmane (en francès).
# Abràmovka (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Abràmovka».
Abràmovka (en rus: Абрамовка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Приложения к трудам редакционных комиссий для составления положений о крестьянах выходящих из крепостной зависимости. Извлечения из описаний помещичьих имений. Губернии: Астраханская, Владимирская, Вологодская, Воронежская, Вятская, Казанская, Калужская, Курская..
# Districte de Cosne-Cours-sur-Loire

El Districte de Cosne-Cours-sur-Loire és un dels quatre districtes del departament de la Nièvre, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 7 cantons i 64 municipis, el cap del districte és la sotsprefectura de Cosne-Cours-sur-Loire.

## Cantons

cantó de la Charité-sur-Loire - cantó de Cosne-Cours-sur-Loire-Nord - cantó de Cosne-Cours-sur-Loire-Sud - cantó de Donzy - cantó de Pouilly-sur-Loire - cantó de Prémery - cantó de Saint-Amand-en-Puisaye

## Administració

Sots-prefectes del districte:
* ? - 17 de març del 2008 : Raymond Jourdain
* 4 de juny del 2008 - 29 de juliol del 2011 : Marina Muraro
* 5 de setembre del 2011 - : Etienne Guillet

## Vegeu també

* Cantons de la Nièvre

## Referències

* ↑ «Décret du 4 juin 2008». Journal officiel de la République française, 06-06-2008.
* ↑ «Décret du 29 juillet 2011». Journal officiel de la République française, 02-08-2011.
# Districte de Courtelary

El districte de Courtelary és un de los 26 districtes del cantó de Berna (Suïssa), ubicat al nord-oest del cantó amb una superfície de 266 km².
La capital és Courtelary, i és un dels tres districtes francòfons del cantó de Berna que formen la regió del Jura bernès (Jura bernois en francès).
Està compost actualment per 18 municipis:
| Municipis | Població (2004) | Superfície en hectàrees |
| Corgémont | 1532 | 1760 |
| Cormoret | 528 | 1343 |
| Cortébert | 737 | 1475 |
| Courtelary | 1163 | 2224 |
| La Ferrière | 550 | 1423 |
| La Heutte | 481 | 800 |
| Mont Tramelan | 133 | 464 |
| Orvin | 1207 | 2143 |
| Péry | 1361 | 1557 |
| Plagne | 391 | 755 |
| Renan BE | 790 | 1262 |
| Romont BE | 213 | 707 |
| Saint-Imier | 4756 | 2086 |
| Sonceboz-Sombeval | 1684 | 1503 |
| Sonvilier | 1090 | 2378 |
| Tramelan | 4263 | 2488 |
| Vauffelin | 431 | 592 |
| Villeret | 914 | 1622 |