OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Motor War Car

El Motor War Car fou inventat per Simms i fou el primer cotxe blindat construït. Va ser dissenyat per F.R. Simms i un sol prototipus va ser demanat per a construir en abril del 1899. Va tenir una tripulació de quatre. Motor War Car fou presentat a Crystal Palace, a Londres, en abril del 1902. Un altre cotxe blindat contemporani a aquest fou el francès Charron, Girardot et Voigt 1902, presentat al Salon de l'Automobile et du cicle a Brussel·les, el 8 de març de 1902.

## Referències

* ↑ Douglas-Scott-Montagu, Edward; Burgess Wise, David. Daimler Century: The Full History of Britain's Oldest Car Maker (en anglès). Haynes Publications, 1995. ISBN 978-1-85260-494-3.
* ↑ Armoured Fighting Vehicules of the World, Duncan, p.3
* ↑ Gougaud, Alain. L'aube de la gloire: les autos mitrailleuses et les chars français pendant la Grande Guerre, histoire technique et militaire, arme blindée, cavalerie, chars, Musée des blindés, 1987, p. 11. ISBN 978-2-904255-02-1.
# Sinopoli

Sinopoli és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria. L'any 2010 tenia 2.193 habitants. Limita amb els municipis de Cosoleto, Oppido Mamertina, Roccaforte del Greco, Roghudi, San Procopio, Sant'Eufemia d'Aspromonte i Scilla.

## Història

Antigament la ciutat va formar part de la Magna Grècia amb el nom de Xenòpolis. Posteriorment fou incorporada a l'Imperi Romà i la població es llatinitzà. El territori es va mantenir aïllat degut a la seva situació als peus de l'Aspromonte, però els seus habitants s'hi han mantingut gràcies al seu esforç. Durant la Segona Guerra Mundial fou bombardejada per avions estatunidencs, cosa que provocà la destrucció de nombrosos habitatges i grans pèrdues humanes.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Luigi Chiappalone | Llista Arcobaleno |

## Personatges il·lustres

* Giuseppe Pizza, antic secretari polític de la Democràcia Cristiana Italiana i posteriorment Secretari d'Estat d'Educació, Universitat i Investigació amb Silvio Berlusconi.
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Ronda per equips masculina

Tir amb arc als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Ronda Americana | homes | |
| Ronda Columbia | | dones |
| Ronda Nacional | | dones |
| Ronda York | homes | |
| Ronda per equips | homes | dones |
| < 1900 1908> |||||
La ronda per equips masculina fou una de les proves de tir amb arc dels Jocs Olímpics de Saint Louis (Missouri) de 1904. Cada equip està format per quatre arquers, que han de disparar 96 fletxes a 60 iardes.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Estats Units Potomac Archers William Thompson Robert Williams Louis Maxson Galen Spencer | Estats Units Cincinnati Archers Charles Woodruff William Clark Charles Hubbard Samuel Duvall | Estats Units Boston Archers George Bryant Wallace Bryant Cyrus Edwin Dallin Henry B. Richardson |

## Resultats

| Posició | Equip | Arquers | País | Puntuació |
| | Potomac Archers | William Thompson Robert Williams Louis Maxson Galen Spencer | Estats Units | 1344 |
| | Cincinnati Archers | Charles Woodruff William Clark Charles Hubbard Samuel Duvall | Estats Units | 1341 |
| | Boston Archers | George Bryant Wallace Bryant Cyrus Edwin Dallin Henry B. Richardson | Estats Units | 1268 |
| 4 | Chicago Archers | Benjamin Keys Homer Taylor Edward Weston Edward Bruce | Estats Units | 942 |

## Referències

* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2012-08-16. [Consulta: 29 agost 2012]. (polonès)
# Josep Gelabert

Josep Gelabert és el nom dels següents personatges:
* Josep Gelabert (segle xix), compositor relacionat amb la nissaga de compositors olotins del segle xix.
* Josep Gelabert (1621 - 1668), mestre picapedrer i escriptor mallorquí.
* Josep Gelabert i Rincón (1859 - 1936), prevere, pintor, geòleg i publicista català.
# Maria Dolors Riera Colom

Maria Dolors Riera (Monistrol de Montserrat, Bages, 1956) és una enginyera de mines i enginyera industrial especialitzada en metal·lúrgia i doctora en Enginyeria Industrial. És professora de l'EPSEM i està adscrita al Departament d’Enginyeria Minera, Industrial i TIC de la UPC, on ha desenvolupat la seva carrera com a docent i investigadora en aquesta i també ha ocupat diferents càrrecs de gestió.
Pel que fa al vessant investigador, és membre del Grup de Recerca en Mineria Sostenible i del grup Smart Sustainable Resources (SSR-UPC). Del 2001 al 2018 va ser responsable de l’àrea de Simulació i Disseny Innovador a la Fundació CTM Centre Tecnològic, l’actual EURECAT, entitat en què continua col·laborant en el desenvolupament de projectes. Les seves àrees d’expertesa són la modelització i simulació del comportament mecànic de materials i els processos de conformat per deformació plàstica.
Ha participat en 31 projectes d’R+D+I que inclouen dos doctorats industrials i el 2019 va sol·licitar una patent. Ha publicat un total de 94 documents en revistes i congressos. El seu vessant divulgador també es fa palès en la publicació de llibres i apunts, així com en la participació en taules rodones i conferències com la que va tenir lloc el març de 2016 sobre "Dones i Ciència" i organitzada dins del cicle 3Ct (Ciència, Cultura, Coneixement i Talent) o la que es va dur a terme el 2021 a Solsona sota el títol "Les dones també fem ciència". L'any 2021 va rebre el Premi Rosa Agelaguet i Isanta.

## Referències

* ↑ «Portal Futur: Maria Dolors Riera Colom». [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «La professora de la UPC Maria Dolors Riera rep el Premi Rosa Argelaguet i Isanta». [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «La doctora Maria Dolors Riera i Colom rebrà el primer Premi Rosa Argelaguet i Isanta – Premi del Campus Manresa» (en castellà). [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «Solsona acull una taula rodona amb cinc científiques de de la Catalunya central», 18-11-2021. [Consulta: 4 juliol 2023].
* ↑ «La Dra. Maria Dolors Riera i Colom ha estat guardonada amb el primer premi Rosa Argelaguet i Isanta». [Consulta: 4 juliol 2023].
# Motor a fons

Motor a fons és un programa de televisió català sobre el món del motor que començà a emetre’s a Televisió de Catalunya el 1988. Considerat el programa de motor més veterà d'Europa, és el programa pioner en l'actualitat informativa del motor en català. Hi tenen una atenció especial les notícies de la Fórmula 1, el Mundial de Motociclisme i el Campionat del Món de Ral·lies. Fou impulsat pel periodista lleidatà Tatxo Benet, i al llarg de la seva història ha estat dirigit per Francesc Rosès, Josep Lluís Merlos i Francesc Latorre. Fou un programa fix de la graella setmanal del Canal 33 i actualment s'emet al canal Esport3 els diumenges al vespre.

## Referències

* ↑ «Motor a fons». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Motor a fons». El Mundo, 2014. [Consulta: 6 gener 2022].

## Enllaços externs

* Motor a fons - Lloc web oficial
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Ronda per equips femenina

Tir amb arc als Jocs Olímpics d'Estiu de 1904 :
| Ronda Americana | homes | |
| Ronda Columbia | | dones |
| Ronda Nacional | | dones |
| Ronda York | homes | |
| Ronda per equips | homes | dones |
| < 1900 1908> |||||
La ronda per equips femenina fou una de les proves de tir amb arc dels Jocs Olímpics de Saint Louis (Missouri) de 1904. Cada equip està format per quatre arqueres, que han de disparar 96 fletxes a 50 iardes. Sols hi va participar un equip al complet, per la qual cosa durant molt de temps s'ha posat en dubte que la prova complís els requisits per ser considerada prova olímpica.

## Resultats

| Posició | Arqueres | País |
| | Matilda Howell Jessie Pollock Laura Woodruff Louise Taylor | Estats Units |
| | Emma Cooke Mabel Taylor | Estats Units |

## Referències

* ↑ «Archery at the 1904 St. Louis Summer Games: Women's Flyweight» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2012-10-06. [Consulta: 30 agost 2012].

## Enllaços externs

* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2012-08-16. [Consulta: 29 agost 2012]. (polonès)
# Ratpenat cuacurt petit de Nova Zelanda

El ratpenat cuacurt petit de Nova Zelanda (Mystacina tuberculata) és una espècie de ratpenat de la família Mystacinidae que es troba a Nova Zelanda.

## Descripció

* Mida petita (6-8 cm de llargària total).
* Pelatge espès (molt més que el d'altres espècies de ratpenats).
* És marró grisenc a la part superior i més pàl·lid a la inferior.
* Potes curtes.
* La llengua és extensible.

## Reproducció

Acostuma a tenir una sola cria entre primavera i tardor.

## Alimentació

Menja fruits, nèctar, pol·len, insectes, artròpodes i carronya.

## Hàbitat

Habita els boscos de Nova Zelanda i illes adjacents.

## Referències

* ↑ Distribució (anglès)
* ↑ Nowak, Ronald M.: Walker's Bats of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore 1994.
* ↑ Lawlor, Timothy E.: Handbook to the Orders and Families of Living Mammals. Mad River Press, Califòrnia, 1979.
* ↑ Mystacina tuberculata a Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Macdonald, D.: Encyclopedia of Mammals. Facts on File Publications, Nova York, 1984.
* ↑ Stoddart, D. Michael, ed.: "Ecology of Small Mammals", Chapman & Hall, Londres, 1979.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Skobelevskaia

Skobelevskaia - Скобелевская (rus) - és una stanitsa, un poble, del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Zelentxuk Vtoroi, a 29 km al sud-oest de Gulkévitxi i a 114 km a l'est de Krasnodar, la capital.
Pertanyen a aquest municipi els khútors de Boríssov, Juravliov, Partizan, Rodnikov, Serguéievski i Sporni.
# Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - Ocell fix gran individual

Tir amb arc als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 :
| Ocell fix gran | homes |
| Ocell fix petit | homes |
| Ocell mòbil, 50 metres | homes |
| Ocell mòbil, 33 metres | homes |
| Ocell mòbil, 28 metres | homes |
| Ocell fix gran per equips | homes |
| Ocell fix petit per equips | homes |
| Ocell mòbil, 50 metres per equips | homes |
| Ocell mòbil, 33 metres per equips | homes |
| Ocell mòbil, 28 metres per equips | homes |
| < 1908 1972> |||||
La competició d'ocell fix gran individual va ser una de les 10 proves de tir amb arc que es van disputar als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Aquesta, com la resta de proves d'aquest esport, sols estava oberta a la participació masculina. Hi van prendre part 6 arquers, tots ells belgues.
Hi va haver dues proves en la categoria de tir a l'ocell fix gran, tot i que cada arquer va disparar un sol cop. Es van utilitzar les puntuacions individuals per determinar les medalles individuals i les tres millors puntuacions per a cada equip de sis homes es van sumar per determinar les puntuacions de l'equip. Els sis membres de cada equip medallista van ser considerats com medallistes.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Edmond Cloetens (BEL) | Louis van de Perck (BEL) | Firmin Flamand (BEL) |

## Resultats

| Posició | Arquer | Puntuació |
| 1 | Edmond Cloetens (BEL) | 13 |
| 2 | Louis Van de Perck (BEL) | 11 |
| 3 | Firmin Flamand (BEL) | 7 |
| 4 | Edmond Van Moer (BEL) | 6 |
| 5 | Joseph Hermans (BEL) | 5 |
| 6 | Auguste Van de Verre (BEL) | 3 |

## Referències

* Comitè Olímpic Belga. Olympic Games Antwerp 1920: Official Report (en francès), 1957.
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich» (en polonès), 1999. Arxivat de l'original el 16 de febrer 2009. [Consulta: 11 agost 2007].

## Enllaços externs

* (anglès) Tir amb arc - Anvers 1920 Arxivat 2007-06-25 a Wayback Machine.
# Sitawaka

Sitawaka (els anglesos l'esmenten també com Seetawaka) fou una antiga població i capital d'un regne que va portar el seu nom a l'illa de Ceilan, avui Sri Lanka.
El regne fou creat pel rei Mayadunne (1521-1581) que es va adjudicar aquest territori després de la mort del seu pare, el rei Vijayabahu VI de Kotte (1513-1521). Mayadunne havia estat l'element principal en l'espoliació del seu pare i una vegada aquest fou assassinat, va reconèixer al seu germà gran, Buwanekabahu VII com a rei de Kotte, però es va reservar per a si mateix el regne de Sitawaka i per al seu germà petit Pararajasinha el regne de Raigama.
Molt poc queda de Sitawaka avui dia. El palau del regne de Sitwaka estava situat prop del riu Sitawaka a la riba oposada a Barendi Kovil. Es diu que els portuguesos que van envair Sitawaka van destruir el palau i van construir una petita fortalesa en aquest terreny. Desafortunadament aquesta fortalesa també fou destruïda pels britànics que van agafar els materials per construir una casa de descans a Sitawaka.
Les ruïnes de la fortalesa apareixen descrites en el llibre "An Account of the Interior of Ceylon, and its Inhabitants" del Dr. (cirurgià) John Davy, que fou el metge del governador Brownrigg, publicat el 1821.
Avui dia aquest lloc es troba a la carretera de Maniyangama, el camí que condueix al famós temple de Maniyangama Raja Maha Viharaya. Les ruïnes van ser descuidades per les autoritats i mai foren posades a la llum fins fa molt poc. Només uns monticles de terra eren l'única indicació d'haver existit qualsevol edifici en aquell lloc. Recentment, el departament d'arqueologia ha començat excavant la terra i algunes estructures parcials han estat recuperades.

## Referències

* Sitawaka Fort and the Palace of Rajasinghe I – සීතාවක මාලිගාව සහ බලකොටුව
# Los Prats de Vaudroma

Les Prés és un municipi francès situat al departament de la Droma i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 23 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Les Prés era de 23 persones. Hi havia 8 famílies de les quals 4 eren parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 39 habitatges, 9 eren l'habitatge principal de la família, 28 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 36 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 9 habitatges principals, 7 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 6 en tenien cinc o més. 8 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 1 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Les Prés el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 19 persones, 12 eren actives i 7 eren inactives. Les 12 persones actives estaven ocupades(7 homes i 5 dones).. De les 7 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Les Prés hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Les Prés a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Les Prés a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Los Punsetes

Los Punsetes és una banda d'indie pop madrilenya: Ariadna (veu), Jorge (guitarra), Chema (bateria) i Manu -aka Anntona- (guitarra). El nom de la formació s'inspira en l'expolític, presentador televisiu i escriptor Eduard Punset. El quintet madrileny de pop guitarrer van celebrar el 2014 una dècada de trajectòria, presentant LPIV (Canadá, 2014), el seu quart LP. La fórmula es basa torpedes melòdics espessits amb guitarres hereves del shoegaze i himnes càustics amb la veu hieràtica de la impertèrrita d'Ariadna.

## Història

Grup format per antics companys de facultat: Ariadna (veu), Jorge (guitarra), Chema (batería) Gonzalo (baix) i Manu –aka Anntona- (guitarra); deuen el seu nom al seu ídol i divulgador científic: Eduard Punset. El març de 2008 Los Punsetes van publicar amb Gramaciones Grabofónicas el seu primer àlbum. El resultat va suposar una calidoscòpica visió composta d'ironia, cinisme i entomologia a parts iguals. Amb frases políticament incorrectes es rescabalen d'aquell erm paisatgisme tan habitual al pop espanyol per a soltar cinisme costumista a dolls de la mà d'un ruidisme tan aspre com contundent i devastador. Aquest batibull els ha convertit sense cap dubte en una de les darreres revelacions del pop madrileny.

## Discografia

* 2008: Los Punsetes (Gramaciones Grabofónicas, Everlasting)
* 2010: LP2 (Everlasting)
* 2012: Una montaña es una montaña (Everlasting)
* 2014: LPIV (álbum)

### Senzills

* "Tus amigos", de LP2.

### Vídeos musicals

* "Dos policias", hecho por Raquel Meyers.
* "Fondo de armario", dirigido por Tomás Peña.
* "Tus amigos", dirigido por Luis Cerveró.

## Referències

* ↑ «Mercè 2015». Dossier. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 26 juliol 2015].
* ↑ «Los Punsetes». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ Rafa Piera. «¡Los Punsetes han vuelto, aleluya!». Indienauta, 20-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-01-22. [Consulta: 20 gener 2010].
# Sosibi el Jove

Sosibi el Jove (en grec antic: Σωσίβιος, llatí: Sosibius), fill del ministre egipci Sosibi, fou un somatofílac (membre de la guàrdia reial) del jove rei Ptolemeu V Epífanes. Agàtocles el va mantenir en aquest lloc fins i tot després que es va desfer del pare de Sosibi.
En la revolució que va enderrocar a Agàtocles, Sosibi va tenir part destacada en incitar al jove rei a entregar al favorit i els seus còmplices al poble. Segurament per aquest motiu després va obtenir la custòdia del segell reial i la tutela persona del mateix rei. Va exercir el càrrec amb general satisfacció, però les intrigues del seu germà Ptolemeu, més turbulent i ambiciós, el va portar a una ruptura amb Tlepòlem que fins llavors havia estat absent d'Alexandria com a general comandant de les forces a Pelúsion, i que exercia com a cap de l'administració. Tlepòlem va obtenir els majors suports i va obligar a Sosibi a dimitir, segons explica Polibi. Ja no torna a ser esmentat.

## Referències

* ↑ 3.Sosibius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 881
# Sosip

Sosip (en llatí Sosippus, en grec antic Σώσιππος "Sósippos") fou un suposat poeta còmic atenenc de la nova comèdia que només menciona un passatge d'Ateneu de Naucratis que diu: Δίφιλος δὲ ἢ Σώσιππος ἐν Ἀπολιπούσῃ ("Díphilos dé é Sosippos en Apolipouse" Dífil o Sosip van escriure La dona que marxa).
Sosip és també el títol d'una comèdia d'Anaxàndrides i potser estava dedicada a aquest poeta o potser Ateneu es va confondre i va considerar que el títol feia referència a un poeta còmic, error per altra banda bastant freqüent.

## Referències

* ↑ Sosippus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 883
# Ratpenat críptic

El ratpenat críptic (Myotis crypticus) és una espècie de ratpenats de la família dels vespertiliònids. Fou anomenat així perquè forma part d'un complex d'espècies críptiques i durant molt de temps fou confós amb el ratpenat de Natterer (M. nattereri). La seva descripció per un equip d'investigadors de Suïssa (Museu d'Història Natural de Ginebra), Espanya (Estació Biològica de Doñana) i França (Universitat de Montpeller) fou publicada el febrer del 2019 juntament amb la del ratpenat zeneta (M. zenatius), del nord d'Àfrica. La seva distribució s'estén des d'Espanya a l'oest fins a Àustria a l'est, així com des de Suïssa al nord fins a gran part de la península Itàlica al sud. Les poblacions de Còrsega, d'una part, i les del sud d'Itàlia i Sicília, d'altra part, presenten una divergència genètica important en relació amb les altres poblacions i, per tant, podrien representar una entitat taxonòmica distinta. El ratpenat críptic té un gran abast altitudinal i viu des del nivell del mar fins a més de 1.000 metres d'altitud. S'alimenta principalment als boscos, però també als prats, i estableix colònies de reproducció als buits dels arbres, així com en estructures artificials. M. crypticus forma eixams amb altres espècies del gènere Myotis a la tardor i passa l'hivern amagat en fissures dins de caus subterranis.

## Referències

* ↑ Juste, J.; Ruedi, M.; Puechmaille, S. J.; Salicini, I.; Ibáñez, C. «Two New Cryptic Bat Species within the Myotis nattereri Species Complex (Vespertilionidae, Chiroptera) from the Western Palaearctic» (en anglès). Acta Chiropterologica, 20, 2, 2019, pàg. 285. DOI: 10.3161/15081109ACC2018.20.2.001. ISSN: 1508-1109.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Sollevaments del Nord

El sollevament del Nord del 1569, també conegut com la Revolta dels Comtes del Nord o la Rebel·lió del Nord va ser un infructuós intent de la noblesa catòlica del nord d'Anglaterra per derrocar Elisabet I i substituir-la per Maria d'Escòcia, de confessió catòlica.
Quan Elisabet I va succeir al tron de la seva germana Maria l'any 1558, l'ascensió va causar controvèrsia per la disputa de la legitimat del matrimoni dels seus pares (Enric VIII i Anna Bolena).
El sollevament del Nord cal contextualitzar-los en les guerres de religió europees de l'època moderna.

## Referències

* ↑ http://www.tudorplace.com.ar/Documents/NorthernRebellion.htm
# Son Cresta

Son Cresta és una possessió del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada entre So n'Eixida i Son Ramis Nou, al Camí de Son Marrano. Son Cresta destaca per les restes arqueològiques que s'hi trobaren en una cova prehistòrica, cova de Son Cresta, descoberta el 1895, al migjorn de les cases.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 202. ISBN 84-8661702-2.
# Stupava

Stupava és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Bratislava.

## Història

Els vestigis d'assentaments es remunten a l'edat del bronze, i els primers habitants coneguts hi foren els celtes. Els romans hi construïren una estació militar com a part dels Limes Romanus al Danubi. La primera menció escrita de la ciutat data del 1269 en un document del rei Béla IV d'Hongria amb el nom de Ztumpa. A la segona meitat del segle xiii s'hi construí el castell de Pajstun (actualment en ruïnes) als Petits Carpats. Es desenvolupà sobretot com un assentament agrícola i comercial.

## Ciutats agermanades

* Ivančice, República Txeca
* Łowicz, Polònia
* Nagykovácsi, Hongria
* Svoge, Bulgària
# Sosnóvaia

Sosnóvaia (en rus: Сосновая) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 209 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].