OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniel Gómez Portet

Daniel Gómez Portet (Barcelona, 1 d'octubre de 1980 -) és periodista i presentador dels informatius matinals de Telecinco.

## Carrera professional

Va estudiar al col·legi Sagrada Familia Horta. Als 29 anys, Daniel Gómez compta amb una llarga trajectòria en mitjans de comunicació, alguns dels quals treballant abans de llicenciar-se en Periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona.
Va iniciar la seva carrera el 1998 a Ona Rambla-Ona Zero a Catalunya com a membre dels serveis informatius, on va adquirir experiència com a productor, redactor i editor de les edicions de cap de setmana, nit i migdia durant més de cinc anys.
El novembre de 2003, el periodista es va incorporar a la redacció de la delegació de Catalunya de Informativos Telecinco i va realitzar directes amb La mirada crítica i El programa de Ana Rosa. Des de 2007 presenta l'informatiu matinal de Telecinco.

## Seleccionat al TP d'Or

A l'edició 2010 dels TP d'Or que atorga la revista televisiva Teleprograma, va estar preseleccionat per a la categoria de Millor presentador d'informatius. Finalment, no va aconseguir la nominació.

## Referències

* ↑ Daniel Gómez, con el informativo al web de Telecinco
* 1 2 Perfil de Daniel Gómez Portet a LinkedIn
* ↑ DANIEL GÓMEZ, PRESENTADOR DE INFORMATIVOS TELECINCO MATINAL Y AL QUE NOS UNE UNA BONITA AMISTAD, PRESELECCIONADO PARA LOS TP DE ORO Arxivat 2016-10-19 a Wayback Machine., andalocio, 15 de gener de 2010
# Minamoto no Hiromasa

    En aquest nom japonès, el cognom és Minamoto.
Minamoto no Hiromasa (17 de juliol de 918 - 28 de setembre de 980) fou un noble i un músic gagaku del període Heian. Fou el fill major del Príncep Katsuakira i el net de l'Emperador Daigo. Sa mare fou filla de Fujiwara no Tokihira.
Gràcies al seu alt rang abastà a ser Mestre Provisional del palau de l'Emperadriu com un regidor de baix rang, fou conehut com Hakuga no Sanmi (博雅三位), que és una lectura xinesa dels Chinese caràcters per 'Hiromasa' and those for 'third rank'.
Va ser un expert kangen (管弦), l'orquestral gagaku que no acompanya la dansa. També fou dit Choushuukyou (長秋卿) o Don tardor després del Palau de Tardor, el poètic nom de l'emperadriu i el seu habitatge.
# Unitat de control

La Unitat de control és l'encarregada d'activar o desactivar els diversos components del microprocessador en funció de la instrucció que el microprocessador està executant i en funció també de l'etapa de dita instrucció que s'està executant.
La unitat de control (uc) és un dels tres blocs funcionals principals en els que es divideix una unitat central de procés (CPU). Els altres dos blocs són la Unitat de procés i el bus d'entrada sortida
La unitat de control (UC)interpreta i executa les instruccions emmagatzemades en la memòria principal i genera els senyals de control necessaris per a executar-les.
Existeixen dos tipus d'unitats de control, les cablejades, usades generalment en màquines senzilles, i les microprogramades, pròpies de màquines més complexes. En el primer cas, els components principals són el circuit de lògica seqüencial, el de control d'estat, el de lògica combinacional, i el d'emissió de reconeixement senyals de control. En el segon cas, la microprogramació se troba emmagatzemada en una micromemòria (s'accedeix a les mateixes de manera seqüencial (1, 2, ..., n), i posteriorment s'executa cada una d'elles).

## Vegeu també

* Microcomptador de programa
* Micromemòria ROM (programable en alguns casos).
* Decodificador
* Circuit Seqüenciador
* Arquitectura de Computadors.
# Imatge ISO

Una Imatge ISO, és un format d'arxiu informàtic, que permet emmagatzemar el contingut d'un Disc compacte, DVD o Blu-ray de forma que podem generar una còpia idèntica a l'original a partir de la imatge ISO. La majoria de programari de gravació de CD i DVD, permeten la gravació d'un disc a partir de l'arxiu ISO. A més algunes utilitats, permeten muntar la imatge en una unitat virtual, permetent la lectura d'aquesta, sense fer imprescindible la gravació de la imatge en un CD o DVD.
Una imatge ISO és una de les millors formes de poder fer una rèplica exacta d'un DVD, CD o Blu-Ray per mantenir segur l'original, per gravar la imatge necessitarem un pendrive o targeta de memòria de almenys 8 Gb. De capacitat, encara que depenent de la mida de la imatge que volem ISO que volem gravar podria ser de 4 Gb.

## Referències

* ↑ Fisher, Tim. «What Is an ISO File?» (en anglès). Lifewire, 24-04-2018. «An ISO file, often called an ISO image, is a single file that's a perfect representation of an entire CD, DVD, or BD. The entire contents of a disc can be precisely duplicated in a single ISO file.»
# Zoofília

* Aquest article tracta sobre la pràctica sexual. Vegeu-ne altres significats a «zoofília (botànica)».
* «animalisme» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «moviment d'alliberament animal».
La zoofilia (del grec zoo, animal, i philein estimar), animalisme o brutalisme és una parafília que consisteix a tenir relacions sexuals amb animals. Primerament podia distingir-se entre zoofília com a amor als animals i bestialisme com a relacions sexuals amb animals però actualment s'ha estes tant el terme zoofília que es fa servir indistintament per a referir-se a ambdues coses.

## Exemples històrics

* En Les mil i una nits, es relaten dues escenes on es manifesta la zoofília.
* A França, el 1601, Claudine de Culam, una noia de 16 anys, va ser penjada juntament amb el seu gos després d'un judici que la va declarar culpable de zoofília.
* L'informe Kinsey realitzat el 1950 indicà que una població entre el 4% i el 7% de nord-americans havia tingut almenys un contacte sexual amb un animal.
* El 1969 Linda Lovelace participa en el primer film comercial que presentava escenes de zoofília.
* El 1973 Nancy Friday en My Secret Garden abordava fantasmes femenins sobre la zoofília i declara que aquesta classe de relacions són bastant freqüents.
* El 2001 Marjorie Knoller, advocada de Los Angeles, va ser investigada: el seu gos havia assassinat la seva veïna de 33 anys. Les investigacions conduïren al descobriment de fotografies seves en ple acte sexual amb la seva mascota, de manera que la varen processar per bestialisme.
# Jay DeMerit

Jay Michael DeMerit (nascut a Green Bay, Wisconsin, el 4 de desembre del 1979) és un futbolista estatunidenc que actualment juga de defensa central al Watford FC de la Football League Championship anglesa. DeMerit, també juga per la selecció dels Estats Units des del 2007. L'estiu del 2009 va ser subcampió de la Copa Confederacions amb el seu país.

## Enllaços externs

* Perfil de DeMerit Arxivat 2007-06-26 a Wayback Machine. a watfordfc.co.uk (anglès)
# Can Flores

Can Flores és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Immoble de tres plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. Està ubicat al costat esquerre del Passeig del Firal.
La façana principal, que dona al Passeig del Firal, està estructurada internament en dues crugies. La planta baixa consta de tres obertures a destacar especialment el portal d'accés d'arc carpanell rebaixat amb muntants de pedra ben treballats i escairats.
En el primer pis trobem dues obertures rectangulars equipades amb llinda monolítica, muntants de pedra i la de l'esquerra, que actua com a finestra, amb ampit treballat. La de la dreta, per la seva banda, és projectada com a balconada i equipada amb una barana de ferro forjat. Pel que fa al treball de la forja aplicat a la barana cal dir que és molt auster i que està mancat de qualsevol tipus de gràcia compositiva.
El segon pis, que desenvoluparia les tasques de golfes o galeria, s'ha projectat en format de badius amb quatre arcs de mig punt.
Tanca l'edifici en la part superior un ràfec format per tres fileres: la primera de rajola plana, la segona de rajola en punta de diamant i la tercera de teula.
És important remarcar que l'immoble es troba immers en un estat deplorable de conservació, com així ho acrediten a simple vista diversos factors: des del despreniment de l'arrebossat quedant a la vista totes les pedres fragmentades i els còdols de riu sense desbastar i treballar, passant per les taques d'humitat que trobem repartides per tota la façana i fins a arribar a la balconada, la qual està a punt de caure i amb la barana completament oxidada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Flores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Daşoguz

Daşoguz (turcman: Daşoguz, rus: Дашогуз), anteriorment coneguda com a Tashauz, és una ciutat del nord del Turkmenistan i és la capital de la província de Daşoguz. Segons el cens del 2010 tenia 245.872 habitants.
Antigament fou un punt d'aturada en la ruta de la Seda, perquè hi havia una deu d'aigua, però no va ser fins a l'inici del segle xix que els russos van fundar-hi un fort militar, anomenat Tashauz. El nom de la ciutat va passar a ser Dashkhovuz el 1992, just després de la independència, i finalment Daşoguz per ordre del president Niàzov el 1999. La ciutat moderna és una ciutat d'estructura soviètica amb molts monuments i que fa les funcions de centre administratiu i cultural, i a més és un nus ferroviari. Està connectada amb Aşgabat per via aèria amb Turkmenistan Airlines.
Daşoguz és el principal punt d'accés per als turistes que visiten el Köneürgenç, que és Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Referències

* Turkmenistan Project reports.
* IDMC Report.
* STANTOURS - Turkmenistan - Dashogus City / Tashauz.
* H chondrite meteorites.
# Vassili Tatísxev

Vassili Nikítitx Tatísxev (rus: Васи́лий Ники́тич Тати́щев) (9 d'abril de 1686 – 15 de juliol de 1750) va ser un home d'estat i un etnògraf prominent. Va escriure la primera gran història de Rússia. Era convençut que l'autocràcia era la forma de govern perfecta per a Rússia.
Tatísxev nasqué prop de Pskov. Es va graduar a l'escola d'enginyeria de Moscou, va prendre part en la Gran Guerra del Nord amb Suècia. Va estar al servei de Pere el Gran. Per part de la tsarina Anna va rebre l'encàrrec lucratiu de la gestió de les fàbriques de la regió dels Urals. Va fundar-hi les ciutats de Perm i Iekaterinburg.

## Obres

Una vegada jubilat es va dedicar a la historiografia. Va publicar diversos textos legals russos de gran interès com Rússkaia Pravda i Sudebnik de 1550. La seva obra mestra portava el títol d'Història de Rússia des dels temps més antics i es va publicar en cinc volums després de la seva mort. Va compilar el primer diccionari enciclopèdic de la llengua russa.

## Referències

* ↑ «Василий Никитич ТАТИЩЕВ (1686 — 1750) [Vassili Nikítitx Tatísxev]». A: Энциклопедия Брокгауза—Ефрона 1890 — 1907 [Enciclopèdia Brockhaus Efron 1890 - 1907] (pdf). }

## Bibliografia

* Popov, N. [VN Tatischev and his time] (en rus). Moscu: В типографии В. Грачева и К (V. Grachev i K), 1861, p. 814.
* Deutch G. M.: Vasily Nikitich Tatischev. Sverdlovsk, 1962.
* Peshtich S. L.: Russian historiography of the 18th century, vol. 1-2. Leningrad, 1961, 1965.
* Anikin, Andréi. Los Pensadores Rusos. Ideas Socioeconómicas en la Rusia de los Siglos XVIII y XIX (en castellà). Moscú: Editorial Progreso, 1990, p. 34-37.

## Enllaços externs

* History of Perm Arxivat 2000-09-30 at Archive.is
# Olopte

Olopte és una entitat de població del municipi cerdà d'Isòvol, situat a 1160 metres d'altitud. El 2009 tenia 59 habitants.

## Llocs d'interès

* Església romànica de Sant Pere d'Olopte

## Referències

* ↑ «Olopte». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Imatge corporativa

La imatge corporativa és una construcció cultural realitzada per una organització per dirigir la percepció que la societat té sobre aquesta. És una “imatge” generalment acceptada del que una companyia “significa”. La creació d'aquesta imatge és un exercici en la direcció de la percepció d'aquesta. És creada sobretot per experts de màrqueting que utilitzen les relacions públiques i altres formes de promoció per suggerir un quadre mental al públic: típicament una imatge corporativa es dissenya per ser atractiva al públic, de manera que la companyia pugui provocar un interès entre els consumidors, generi riquesa de marca i faciliti així les vendes del producte.
La imatge d'una corporació no és creada únicament per la companyia sinó que hi ha altres factors que contribueixen a crear-la com poden ser els mitjans de comunicació, els periodistes, els sindicats, les organitzacions mediambientals i altres ONG. La imatge corporativa relaciona com una empresa, organització o entitat es presenta i com és vista des de fora.
En la creació de la imatge d'una empresa no intervé només la companyia també hi contribueixen (mitjans de comunicació, sindicats…). La dissenyen experts en màrqueting i comunicació. Aquesta imatge corporativa consisteix en l'agrupació del símbol, el logotip i el color, de manera que es crea un sistema de senyals propi.

## Referències

* ↑ Pat Matson Knapp; Judith Evans; Cheryl Dangel Cullen Designing Corporate Identity: graphic design as a business strategy. Rockport Publishers, 2001. ISBN 1-56496-797-2.
* ↑ Ang, L. (2014). Principles of Integrated Marketing Communications. New York City, NY: Cambridge University Press.
* ↑ Bailey, P. (2015). Marketing to the senses: A multisensory strategy to align the brand touchpoints. Retrieved December 8, 2015 from WARC: www.warc.com
* ↑ Belch, G. E., & Belch, M. A. (2012). Advertising and promotion: An integrated marketing communications perspective (9th ed.). New York, NY: McGraw-Hill Irwin.
* ↑ Businessdictionary.com. (n.d.). Corporate identity. Retrieved March 18, 2016, from http://www.businessdictionary.com/definition/corporate-identity.html Arxivat 2017-09-26 a Wayback Machine.
* ↑ Businessdictionary.com. (n.d.). Personal communication. Retrieved March 17, 2016, from http://www.businessdictionary.com/definition/personal-communication-services-PCS.html Arxivat 2017-09-26 a Wayback Machine.
* ↑ Dahlen, M., Lange, F., & Smith, T. (2010). Marketing communications: A brand narrative approach. West Sussex, UK: John Wiley & Sons.
* ↑ Dictionary.com. (n.d.). Disire. Retrieved March 17, 2016, from http://www.dictionary.com/browse/desire?s=t

## Bibliografia

* Cortina, J. (2006) Identidad, identificación e imagen. México: FCE
# Xerraire muntanyenc de Chapin

El xerraire muntanyenc de Chapin (Turdoides chapini) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de l'est i nord-est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Xerraire muntanyenc de Chapin». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Josefina Salord Ripoll

Josefina Salord Ripoll (Ciutadella, 1955) és una filòloga menorquina, coordinadora científica de l'Institut Menorquí d'Estudis; ha col·laborat a la Revista de Menorca i amb el Cercle Artístic de Ciutadella. Ha escrit molts articles i llibres sobre literatura menorquina, ha estat curadora de diversos volums i ha participat en nombrosos congressos filològics. El 1996 va rebre un dels Premis 31 de desembre de l'OCB. També és membre del Consell Social de la Universitat de les Illes Balears en representació del Consell Insular de Menorca. El 2005 va rebre el Premi d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla i el 2022 el premi Ramon Llull.
Estava casada amb el poeta i lingüista Àngel Mifsud.És professora a l'Institut d'Educació Secundària Joan Ramis i Ramis de Maó.
El 2023 rebé el Premi Canigó atorgat per la Universitat Catalana d'Estiu.

## Referències

* ↑ Pons, Silve. «Josefina Salord i Consuelo Marquès, premis Ramon Llull 2022», 14-02-2022. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Mascaró, Joan. «Mor Àngel Mifsud, home discret i de compromís amb la llengua». Núvol.com, 24-12-2012. [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ «Mor el poeta, lingüista i professor Àngel Mifsud». Menorca.info, 24-12-2012. Arxivat de l'original el 2012-12-27. [Consulta: 26 desembre 2012].
* ↑ «Josefina Salord: «El Premi Canigó es un reconocimiento a los investigadores del IME»» (en castellà). Menorca.info, 26-08-2023.

## Bibliografia

* Carta per Francesc Camps i Mercadal, el primer filòleg menorquí del Nou-cents (1998)
* Projecció de vint anys de cultura a Menorca (1979-1999) (2000) a Randa
* Salord Ripoll, Josefina. De L'Ateneu a l'Institut Menorquí d'Estudis: creació i projecció culturals a la Menorca del segle XX. Institut d'estudis baleàrics, 2001. ISBN 8495876000. «A Jornades d'Estudis Històrics Locals (19es : 2000 : Palma)»
* Les característiques del món cultural menorquí: la cruïlla de 1802 (2003)
# Cangas

«Cangas» té aquests significats:
* Club Balonmano Cangas, equip d'handbol de la localitat gallega de Cangas do Morrazo.
* Toponímia:
** Cangas o Cangas do Morrazo, municipi de la província de Pontevedra, a Galícia.
** Cangas del Narcea, concejo del Principat d'Astúries.
** Cangues d'Onís concejo, parròquia, localitat i un partit judicial d'Astúries.
# Cyrille Rose

Cyrille Rose (Lestrem, 13 de febrer de 1830 - França, 1902) va ser un clarinetista francès important i va exercir de clarinet principal a l'Òpera de París. Va ser professor i compositor de material pedagògic per al clarinet, gran part del qual encara s'utilitza àmpliament en l'actualitat.
El professor de Cyrille era Hyacinthe Klosé. Va estudiar amb Klosé al Conservatori de París, guanyant el primer premi el 1847.
El professor i clarinetista italià Aurelio Magnani va escriure un llibre de mètodes de clarinet i li va dedicar a Rose.
Va ensenyar a molts intèrprets de clarinet famosos, com ara:
* Louis Cahuzac
* Paul Jeanjean
* Manuel Gómez
* Francisco Gomez
* Henri Lefèbvre
* Henri Paradis
* Henri Selmer
* Alexandre Selmer

## Notes

* ↑ Pamela Weston, More Clarinet Virtuosi of the Past, Fentone Music Ltd, p210, ISBN 0-9506259-1-4
# Moda (desambiguació)

«Moda» té aquests significats:
* El gust lligat a un moment concret, com la moda en el vestit o els costums
* Moda (estadística), estadígraf de dispersió central
* Moda (Kadıköy), barri del districte de Kadıköy, a Istanbul
# Valsalabroso

Valsalabroso és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 282 | 235 | 203 | 194 |
# Oreste Magni

Oreste Magni (Albese con Cassano, Como, Llombardia, 3 de març de 1936 – Ravenna, 16 de març de 1975) va ser un ciclista italià, que fou professional entre el 1957 i 1966. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa al Giro d'Itàlia de 1961 i el Trofeu Matteotti de 1960.

## Palmarès

* 1957
** 1r a la Copa Ciutat del Marbre
** 1r al Gran Premi Comuna de Cerreto Guidi
* 1959
** 1r al Trofeu de l'U.V.I.
* 1960
** 1r al Trofeu Matteotti
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Portugal
* 1961
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1965
** 1r a Morat
** 1r a la München-Zúric

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1958. Fora de control (8a etapa)
* 1959. Abandona
* 1961. 77è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1962. Abandona
* 1963. Abandona
* 1964. 89è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1962. Abandona (3a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1966. Abandona (8a etapa)

## Referències

* ↑ «MAGNI Oreste». [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Oreste MAGNI» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Imatge congelada

Imatge congelada (títol original: Freeze Frame) és una pel·lícula del Regne Unit i Irlanda dirigida per John Simpson el 2005. Ha estat doblada al català.
Un dels còmics més reconeguts de la Gran Bretanya, Lee Evans (El Cinquè Element), canvia de registre per encarnar un paranoic sospitós d'assassinat. El seu compromís amb la pel·lícula va ser tan fort que Evans es va haver d'afaitar tot el cos, celles incloses, per interpretar al personatge que frega la bogeria, creant així una atmosfera malaltissa. Acompanyen a Evans, Sean McGinley (Gangs of New York), Ian McNeice (Ace Ventura, Bridget Jones: The Edge of Reason, Colin Salmon (Mor un altre dia) i Rachael Stirling (El triomf de l'amor). La pel·lícula de John Simpson va competir en el Festival Internacional de Cinema de Sitges.

## Argument

Un sospitós d'assassinat d'una dona i de les seves dues filles es reclou en un soterrani industrial i es grava les 24 hores del dia per obtenir una sòlida coartada i, per tant, que no el puguin acusar de cap altre crim. Però té lloc un nou assassinat, i la cinta que podria demostrar la seva innocència desapareix misteriosament. A partir d'aquest moment, el protagonista començarà una carrera personal contrarellotge per crear la seva coartada i allunyar-se de la mirada de periodistes i investigadors. Haurà de fabricar les proves que l'excusin d'aquest assassinat en poques hores. El compte enrere ha començat.

## Repartiment

* Lee Evans : Sean Veil
* Ian McNeice: Saul Serger
* Colin Salmon: Detectiu Mountjoy
* Seán McGinley: Detectiu Louis Emeric
* Rachael Stirling: Katie Carter
* Rachel O'Riordan: Mary Shaw
* Andrew Wilson: Camera
* Andrea Grimason: Susan Jasper
* Martin McShary: Sam Jasper
* Gabriella Henriette: Moira Jasper
* Emily Anthony: Maggie Jasper
* Ryan McKenna: Periodista
* Hawk Younkins: Carter (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules >Imatge congelada». [Consulta: 7 gener 2019].
* ↑ «Freeze Frame» (en anglès). Rotten Tomatoes.
# Xerraire muntanyenc coll-roig

El xerraire muntanyenc coll-roig (Turdoides rufocinctus) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les muntanyes del nord-est i est de la República Democràtica del Congo i Ruanda.

## Referències

* ↑ «Xerraire muntanyenc coll-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Jorge Álvares

Jorge Álvares (Freixo de Espada à Cinta, Regne de Portugal, ? - Xina, 8 de juliol de 1521) fou un explorador portuguès, el primer europeu a arribar a la Xina i Hong Kong per mar, el 1513.

## Biografia

El maig de 1513 Álvares va salpar des de Pegu amb un junc amb el capità de la Malaca portuguesa Rui de Brito Patalim. L'expedició anava la componien cinc juncs més i Álvares estava acompanyat per dos mariners portuguesos.
Álvares va establir el primer contacte en sòl asiàtic a Guangdong, al sud de la Xina, el maig de 1513. Després de desembarcar, va aixecar un padrão on havien desembarcat, a l'illa Lintin, al delta del riu Perla. Allà tenien l'esperança de poder comerciar. Poc després Afonso de Albuquerque, virrei de l'Índia, va enviar a Rafael Perestrello per establir relacions comercials amb els xinesos. En un vaixell que va salpar de Malacca, Rafael va desembarcar a la costa del sud de Guangdong aquell mateix any, sent el primer europeu a desembarcar a la costa continental xinasa.
Posteriorment Álvares es va unir en la construcció dels primers assentaments a Tuen Mun, Hong Kong, al voltant de 1513-1514. Aquesta visita va ser seguida per l'establiment d'una sèrie de centres comercials portuguesos a la zona, que es van consolidar amb la creació de Macau. El 1517 els colons portuguesos es van veure implicat en una batalla amb les tropes de l'exèrcit imperial xinès, sent possible que Álvarez participés en aquest combat.

## Notes

* 1 2 Porter, Jonathan. [1996] (1996). Macau, the Imaginary City: Culture and Society, 1557 to the Present. Westview Press. ISBN 0-8133-3749-6
* ↑ Edmonds. [2002] (2002) China and Europe Since 1978: A European Perspective. Cambridge University Press. ISBN 0-521-52403-2
* ↑ Brook, 124.
* ↑ Ride, Lindsay. Ride, May. Fairbank, John K. The Voices of Macao Stones: Abridged with Additional Material by Jason Wordie. Hong Kong University Press. ISBN 962-209-487-2
* ↑ China Briefing Media. [2004] (2004) Business Guide to the Greater Pearl River Delta. China Briefing Media publishing. ISBN 988-98673-1-1

## Referències

* Brook, Timothy. (1998). The Confusions of Pleasure: Commerce and Culture in Ming China. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-22154-0.

## Enllaços externs

* "Jorge Álvares: o primeiro marinheiro português em costas chinesas" a Revista da Armada, juliol de 2007 Arxivat 2007-11-24 a Wayback Machine.