OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dobrinka (Volgograd)

* Per a altres significats, vegeu «Dobrinka».
Dobrinka (en rus: Добринка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 754 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Государственный архив Волгоградской области. Справка по истории административно-территориального деления Волгоградской области». Arxivat de l'original el 2017-09-04. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «Климат: Ближнеосиновский». Arxivat de l'original el 2017-09-04.
# Université d'Aix-Marseille

La Université d'Aix-Marseille és una universitat pública de recerca situada a la regió de la Provença al sud de França.
L'AMU té el pressupost més gran de totes les institucions acadèmiques del món francòfon, amb 750 milions d'euros.
La universitat s'organitza al voltant de cinc campus principals situats a Ais de Provença i Marsella.
AMU ha produït molts graduats notables en els camps del dret, la política, els negocis, les ciències, el món acadèmic i les arts. Fins ara, els graduats i el professorat de la universitat inclouen quatre premis Nobel.

## Graduats famosos

* Nicolas Berjoan, un professor universitari i autor
* Jean-Étienne Portalis, un jurista francès

## Referències

* ↑ Décret n° 2011-1010 du 24 août 2011 portant création de l'université d'Aix-Marseille
* ↑ Exclusif : l'université Aix-Marseille décroche un financement estimé à 750 millions d'euros
* ↑ Aix-Marseille Université dans les 150 meilleures universités mondiales

## Enllaços externs

* Université d'Aix-Marseille
# Gundiali

Gundiali o Gundiala fou un petit estat tributari del prant de Jhalawar a Kathiawar, a la presidència de Bombai.
Estava format per dos pobles, amb un únic tributari. La població el 1881 era de 916 habitants. Els ingressos s'estimaven el 1881 en 1200 lliures de les quals 140 eren pagades com a tribut al govern britànic.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Llac Wakatipu

El Llac Wakatipu és un llac interior de l'illa del Sud de Nova Zelanda. Es troba a l'extrem sud-occidental de la regió d'Otago, prop del seu límit amb Southland.
Amb una longitud de 80 km, és el llac més llarg del país, i els seus 291 km² el fan el tercer més gran. És un llac molt profund, amb la base a 100 m per sota del nivell del mar, atorgant-li una profunditata d'entre 378 i 420 metres, i convertint-lo en el tercer o quart llac més profund de Nova Zelanda, per darrere del Llac Hauroko (462 m), el Manapouri (444 m) i possiblement el Te Anau (418 m) i el Hawea (392 m). Està a una altitud de 310 m en direcció a l'extrem sud dels Alps del Sud. Una vista aèria revela la seva forma de "N" invertida: el riu Dart flueix cap al nord i després el llac segueix el seu recorregut durant 30 km abans de girar de manera abrupta cap a l'est; 20 km més enllà gira de nou cap al sud, prop de Kingston.
El llac Wakatipu és conegut per la bellesa del seu paisatge, envoltat de muntanyes. La serra dels Remarkables es troba al seu extrem sud-oriental. És una destinació popular per al turisme d'aventura, amb zones destinades a l'esquí, parapent, salt de pont i senderisme en les seves proximitats. Un vaixell de vapor, el TSS Earnslaw, navega habitualment per les seves aigües, mentre que a la Vall Gibbston, propera al llac, s'hi troben diverses vinyes.
# Preone

Preone (friülà Preon) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És situat dins la Val Tagliamento, a la Cjargne. L'any 2007 tenia 293 habitants. Limita amb els municipis d'Enemonzo, Socchieve, Tramonti di Sotto (PN), Verzegnis, Vito d'Asio (PN).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Andrea Martinis | Llista cívica |
# Caubiac

Caubiac és un municipi occità de Gascunya, en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.
# Ardaix

Ardaix és un nucli de població del municipi del Pont de Bar, a l'Alt Urgell. Actualment té 7 habitants. A l'inici de l'antic camí d'Aristot es troba la Taverna dels Noguers, i vora el pont d'Ardaix hi ha el càmping El Pont d'Ardaix.

## Referències

* ↑ GGCC, El Pont de Bar: L'economia i la població.
# Senis

Senis (en sard, Senis) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 576 habitants. Es troba a la regió de Marmilla. Limita amb els municipis d'Assolo, Asuni, Laconi, Nureci i Villa Sant'Antonio.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Salvatore Soi | Llista cívica |
# Semiónovskoie

«Semiónovskoie» té aquests significats:
* Semiónovskoie (Sóbinka), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
* Semiónovskoie (Kirjatx), localitat de l'óblast de Vladímir, a Rússia
# Sant Vicenç de Campllong

Sant Vicenç de Campllong és l'església antigament parroquial romànica del poble desaparegut de Campllong, de la comuna de Vernet, al Conflent (Catalunya del Nord).
Les seves restes estan situada en un pla a la dreta del Sant Vicenç, al sud-est del poble de Vernet, no gaire lluny.
En el 873-874 se situa l'esment documental més antic: una venda de Baldefred al comte Miró I de Conflent d'un alou al vilar de Campllong, alhora que Sesendora reconeixia al mateix comte la possessió de l'església de Sant Vicenç. Al cap de poc, el 878, aquest mateix comte llega l'església al monestir de Sant Andreu d'Eixalada, donació que el 885 és confirmada, ara a favor de Sant Miquel de Cuixà. Possessió confirmada el 950 i el 1011 per butlles papals, el domini de Cuixà sobre Campllong es perllongà fins a la Revolució Francesa.
Es tractava d'una església no gaire gran, de nau única coberta amb volta de canó, capçada a llevant per un absis semicircular. La unió de la nau amb la capçalera es resolia amb un arc presbiterial, del qual romanen algunes restes. La volta és esfondrada, i només en queden alguns vestigis; l'absis, es conserva fins a mitja alçada, però se'n pot reconèixer perfectament el perímetre. Els murs laterals, nord i sud, es conserven força sencers, i hi resten fragments de l'arrencada de la volta. El mur de ponent, en canvi, és molt esmicolat: la porta fou arrencada, i hi ha un gran esvoranc, en el lloc on era. L'aparell, que alterna còdols amb carreus petits només esberlats, ens remet al segle xi.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «188 - Vernet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carabasa, Lluïsa; Pladevall, Antoni. Guies Catalunya Romànica. El Conflent. Barcelona: Pòrtic, 2001. ISBN 84-7306-691-X.
* Gavín, Josep M. «Conf 160. Sant Vicenç del Canigó». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vernet». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Puigferrat i Oliva, Carles. «Vernet: Sant Vicenç de Campllong». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.

## Referències

* ↑ Sant Vicenç de Campllong en els ortofotomapes de l'IGN
# Senyoria d'Aulnay

La senyoria d'Aulnay fou una jurisdicció feudal sota vassallatge del comtat de Dammartin.
El primer senyor esmentat fou Martí vers el 1030; el va seguir el seu possible fill Gautier esmentat entre 1078 i 1093, pare de Felip que el va succeir, i de Pere, següent successor mort el 1143. Aquí la línia no està clara, i se sap que segueixen Gautier i Guillem però no l'orde de successió. El primer successor (un dels dos) era fill de Pere i hauria mort vers 1163/1165 i el segon és esmentat per darrer cop el 1196. després la família es va fraccionar en branques. Es creu que una branca es va establir a Grècia on apareixen a Arcàdia els barons d'Aulnay o Aulnoy.

## Referències

* Aulnay, genealogia completa
# Senyoria d'Esch

La senyoria d'Esch fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic al Bidgau.
Fredeló, senyor d'Echternach i Malmedy vers 1057 (mort vers 1083/1085) es va casar amb Ermengarda de Clermont (Condroz) filla de Widric I de Clermont (vers 1020-1060) la qual havia enviudat de Gozeló comte de Montaigu. Van tenir diversos fills i el gran Enric I va heretar de la mare la senyoria d'Esch al Condroz. Va anar en la Croada i va morir a Terra Santa avançat el 1098 a causa d'una epidèmia. El seu germà Jofré (que també va participar en la Croada) ja hauria mort poc abans i la successió va passar un tercer germà Giselbert que en les fonts apareix com a comte i no com a senyor, sense que se'n sàpiga la causa; podria haver estat casat amb una comtessa, però Adelaida, la seva esposa, no consta com a tal. Va morir després del 1131 (en data desconeguda). El seu fill Renard fou senyor d'Hermalle (Hermalle-sous-Huy) estant testimoniat el 1157 i deixant un fill, Enric, que fou també senyor d'Hermalle, testimoniat el 1187.
Com a senyor d'Esch apareix al darrere de Giselbert, un personatge sens dubte parent però de relació desconeguda, anomenat Jofré (II) que subscrivia una carta el 1124. El 1135 obtingué el títol de comte. Estava casat amb Alix de Grandpré, vídua de Godofreu comte de Durbuy i filla d'Enric I comte de Grandpré. Van tenir cinc fills dels quals Bartomeu (Bartholomäus) va ser el tronc dels senyors d'Esch i d'Useldingen.

## Referències

* Genealogia
# Sinibrama longianalis

Sinibrama longianalis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Iang-Tsé a Guizhou (Xina).

## Referències

* ↑ Wu H.-W. 1939. On the fishes of Li-Kiang. Sinensia v. 10 (núms. 1-6). 92-142.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Xie, Z.-G., C.-X. Xie i E. Zhang, 2003. Sinibrama longianalis, a new cyprinid species (Pisces: Teleostei) from the upper Yangtze River basin in Guizhou, China. Raffles Bull. Zool. 51(2):403-411.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serove

Serove (en (ucraïnès): Сєрове, en rus: Серово) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 113 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski. Fins al 1948 la vila es deia Eixkené.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Serovka

Serovka (en rus: Серовка) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 24 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Smells Like Me

«Smells Like Me» és una cançó del cantant estatunidenc Charlie Puth. Publicada el 2 de setembre del 2022 a través d'Atlantic Records com el quart senzill del seu tercer àlbum d'estudi, Charlie, va ser escrita per ell i produïda per ell amb el compositor Jacob Kasher.

## Descripció

Es toca en la tonalitat de fa sostingut major amb un tempo de 108 pulsacions per minut. Presenta «una melodia brillant, guitarres subtils i tecles espurnejants», i va ser descrita pel mitjà Uproxx com «una mescla de pop modern i una balada sintètica dels anys 80.» En la cançó, Puth s'adreça a una exparella i li parla de la relació, tot desitjant que l'olor de la seva jaqueta li faci recordar-lo.

## Posicionament en llistes
### Setmanals

| Llista (2022) | Màxima posició |
| Japan Hot Overseas (Billboard Japan) | 12 |
| Nova Zelanda Hot Singles (RMNZ) | 14 |
| Corea del Sud (Circle Digital Chart) | 147 |

### Mensuals

| Llista (2022) | Màxima posició |
| Corea del Sud (Circle Digital Chart) | 153 |

## Referències

* ↑ Zemler, Emily. «Charlie Puth Mourns a Past Relationship on New Single 'Smells Like Me'». Rolling Stone, 02-09-2022. [Consulta: 9 octubre 2022].
* ↑ «Smells Like Me». Spotify. [Consulta: 6 setembre 2022].
* 1 2 3 Zemler, Emily «Charlie Puth Mourns a Past Relationship on New Single 'Smells Like Me'». Rolling Stone, 02-09-2022 [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ Uitti, Jacob. «Charlie Puth Tackles a Breakup in Latest Single, "Smells Like Me"». American Songwriter, 04-09-2022. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ , 02-09-2022 [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Billboard Japan Hot Overseas – Week of September 21, 2022» (en japonès). Billboard Japan, 21-09-2022. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «NZ Hot Singles Chart». Recorded Music NZ, 12-09-2022. [Consulta: 10 setembre 2022].
* ↑ «Digital Chart – Week 39 of 2022» (en coreà). Circle Chart. [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Digital Chart – September 2022» (en coreà). Circle Chart. [Consulta: 6 octubre 2022].
# Smeli

Smeli - Смелый (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del Sossika, afluent del Ieia. És a 14 km al sud-est de Leningràdskaia i a 139 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Bitxevi.
# Smelovka

Smelovka (en rus: Смеловка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 239 habitants. Pertany al districte municipal d'Engels.

## Referències

* ↑ «МБОУ «ООШ п. Лощиный». Историческая справка о селе». Arxivat de l'original el 2016-03-06.
* ↑ «Указ Президиума ВС РСФСР от 19 октября 1984 года: О ПЕРЕИМЕНОВАНИИ НЕКОТОРЫХ НАСЕЛЕННЫХ ПУНКТОВ В САРАТОВСКОЙ ОБЛАСТИ». Arxivat de l'original el 2016-03-07.
# Sharanahua

El Sharanahua és una llengua de la família lingüística Pano parlada a Perú, regions de Madre de Dios i Ucayali. Amb 450 parlants a Perú i 453 en total (segons l'Ethnologue).

## Referències

* ↑ «Sharanahua». Ethnologue.
# Dolores Climent

Dolores Climent (Castelló de la Plana, 1880 - Castelló de la Plana, segle XX) fou una burgesa valenciana que es dedicà a la política relacionada amb el Partit Republicà Radical i l'Agrupació Femenina Radical.

## Biografia

Va nàixer a Castelló de la Plana, tot i que es desconeix la data. La situem probablement entorn de 1880. Va estar afiliada i va ser membre destacat del Partit Republicà Radical de Castelló i va formar part de la Junta Directiva de les Agrupacions Femenines Radicals, que tenia la seua seu al carrer Ruiz Zorrilla de Castelló, en el Centre Instructiu de la Unió Republicana. El reglament de l'Agrupació Femenina Radical, entre altres fins, tenia el d'enfortir les relacions d'amistat i d'estima entre tots els republicans.
Al març de 1933 va ser una de les primeres dones que va entrar a formar part del comitè local de Castelló. Era la primera vegada que s'institucionalitzava la presència femenina en òrgans decisoris del partit.
Durant la campanya electoral per a les eleccions generals de novembre de 1933, va recórrer molts pobles de la província amb els seus companys de partit alçant la veu contra el clericalisme i defensant un estat laic: «l'estat no necessita redempció, l'estat no confessa, l'estat no combrega i no mor, ¿perquè anem a tindre religió? Cadascú ha de tindre la seua religió i no creieu que amb això jo ataque la religió cristiana, com puga semblar que puga passar amb les paraules que jo manifeste, perquè cadascú pot tindre la religió que li semble». La religió havia de pertànyer a l'àmbit privat.
En les reunions de l'Agrupació animava les seues companyes a treballar «amb la major fe i entusiasme per a fer més gran el partit». Amb Concepción Gasset va gestionar el rober Mariana Pineda, òrgan autònom del Partit Radical dedicat a la beneficència i a proporcionar socors en espècie o en metàl·lic als necessitats, impedits, ancians, etc. El rober es mantenia amb quotes i donatius de l'Agrupació Femenina.
No es disposa de dades sobre la data de la seua mort.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Dolores Climent». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées

El Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées és una institució i universitat francès dedicada a la recerca i la investigació, situada a la ciutat de Tolosa, Migdia-Pirineus. Es dedica sobretot a la tecnologia, ciència i enginyeria, però també a altres temes. Va ser creada el 2007.

## Membres

* Universitat de Tolosa I
* Universitat de Tolosa-Joan Jaurés
* Universitat de Tolosa III
* Institut national polytechnique de Toulouse
* Institut national des sciences appliquées de Toulouse
* Institut Supérieur de l'Aéronautique et de l'Espace
* Institut d'études politiques de Toulouse
* Centre universitaire Jean-François-Champollion
* École des Mines d'Albi-Carmaux
* École nationale de l'aviation civile
* École nationale supérieure d'architecture de Toulouse
* École nationale de formation agronomique
* Toulouse Business School
* Institut Catholique d'Arts et Métiers

## Referències

* ↑ (francès)L'Université dans le Top 100 mondial

## Vegeu també

* www.univ-toulouse.fr (pàgina web oficial)
# Llac Văcărești

El llac Văcărești és un llac situat al sud de Bucarest, sector 4. El llac té una superfície de 140,5 hectàrees. Ara forma part del parc natural Văcărești, una zona natural protegida. En aquesta zona hi viuen més de 100 espècies d’ocells i animals salvatges. La zona rep el sobrenom de Delta del Bucarest.
El llac es va formar a partir d'una antiga bifurcació del riu Dâmbovița i anteriorment es coneixia com a Balta Văcărești. El 5 de juny de 2014, la zona del llac Văcărești va ser declarada zona protegida i va ser nomenada Parc Natural Văcărești pel Govern de Romania.

## Referències

* 1 2 «2014-06-05:Government Decree Lacul Vacaresti». Ministry of Environment and Climate Change. Arxivat de l'original el 2014-06-30. [Consulta: 25 juliol 2014].
# Polabi

El polabi, o polàbic, és una llengua eslava occidental morta, parlada antigament pels eslaus polabis (en alemany: Wenden) a la zona avui en dia pertanyent al nord-est d'Alemanya, al voltant del riu Elba (Laba en eslau), del qual deriva el seu nom ("po labe" - 'al llarg de l'Elba'). Fou parlat aproximadament fins a la meitat del segle xviii, quan fou extingit sota la pressió del baix alemany.
La regió on es parlava correspon, més detalladament, als lands alemanys de Mecklemburg-Pomerània occidental, el centre de Brandenburg i parts de l'est de Saxònia-Anhalt, Baixa Saxònia i Schleswig-Holstein. Al sud, tenia frontera lingüística amb el sòrab a Lusàcia.
# Arroyo Colorado Estates

Arroyo Colorado Estates és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 755 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arroyo Colorado Estates tenia 755 habitants, 177 habitatges, i 167 famílies. La densitat de població era de 265 habitants per km².
Dels 177 habitatges en un 60,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,4% hi vivien parelles casades, en un 14,7% dones solteres, i en un 5,6% no eren unitats familiars. En el 4,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,6% tenia menys de 18 anys, un 15,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 14,8% de 45 a 60 i un 5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
Entorn del 28,5% de les famílies i el 27,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arroyo Colorado Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arroyo Colorado Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Assassinats dels Reavey i els O'Dowd

Els assassinats dels Reavey i els O'Dowd van ser el desenllaç de dos atacs armats coordinats el 4 de gener de 1976 al comtat d'Armagh, Irlanda del Nord. Sis membres de dues famílies catòliques, els Reavey i els O'Dowd, van morir quan membres de l'Ulster Volunteer Force (UVF), un grup paramilitar lleialista de l'Ulster, van entrar a casa seva i els van disparar. Tres membres de la família Reavey van ser disparats a Whitecross i quatre membres de la família O'Dowd van ser disparats a Ballydougan. Dos dels Reaveys i tres dels O'Dowds van morir a l'acte, i la tercera víctima dels Reavey va morir per hemorràgia cerebral gairebé un mes després.
Els assassinats formaven part d'una sèrie d'atacs contra catòlics i nacionalistes irlandesos per part de la "banda Glenanne", una aliança de militants lleialistes, soldats britànics i oficials de policia del Royal Ulster Constabulary (RUC) que hauria actuat la dècada de 1970 en el conflicte nord-irlandès. Billy McCaughey, un agent de policia del Grup de Patrulla Especial del RUC, va admetre que va participar i va acusar un altre oficial d’estar implicat. El seu company John Weir va dir que entre els implicats hi havia un soldat britànic, dos agents de policia i un presumpte agent de policia: Robin 'el xacal' Jackson.
En venjança, l'endemà homes armats van matar a trets deu civils protestants a la massacre de Kingsmill, una acció que es va atribuir un grup autodenominat South Armagh Republican Action Force, i que era un nom encobert utilitzat per membres de la Brigada del Sud d'Armagh de l'IRA.

## Referències

* 1 2 «Reavey and O'Dowd families seek answers 40 years on from killings» (en anglès). Belfast Telegraph, 04-01-2016.
* ↑ Young, David «Glenanne gang: Reavey and O'Dowd families hit out over security force collusion with UVF» (en anglès). Belfast Telegraph, 04-01-2016 [Consulta: 11 maig 2021].
* ↑ Cadwallader, Anne. Lethal Allies: British Collusion in Ireland. Mercier Press, 2013. ISBN 9781781172377.
* ↑ Center for Civil and Human Rights Notre Dame Law School «Report of the Independent International Panel on Alleged Collusion in Sectarian Killings In Northern Ireland» (pdf) (en anglès). Pat Finucane Centre, 2006, pàg. 52-53.
* ↑ English, Richard. Armed Struggle: The History of the IRA. Pan Macmillan, 2008, p. 171. ISBN 9780330475785.