OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sokolka

Sokolka (Соколка en rus) - és un poble de l'óblast de Penza, a Rússia, que el 2007 tenia 698 habitants.

## Referències

* ↑ «Полубояров М. С. Населённые пункты Сердобского района». Arxivat de l'original el 2011-11-17. [Consulta: 5 gener 2020].
# Sokol Kushta

Sokol Kushta (Vlorë, 17 d'agost de 1964) és un exfutbolista albanès de la dècada de 1980.
Fou 31 cops internacional amb la selecció albanesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Flamurtari, Partizani Tirana, Iraklis Saloniki, Apollon Kalamarias, Ethnikos Achnas i Olympiakos Nicosia.

## Referències

* ↑ Hoxha, Florent. «Albania - Record International Players». RSSSF, 16-07-2009. [Consulta: 20 juliol 2009].
* ↑ «Sokol Kushta - national football team player». EU-Football.info. [Consulta: 27 octubre 2018].
* ↑ Rrapo Taho: Jam me rregulloren, por FSHF e di se pa Flamurtarin nuk ka kampionat - Sot News (albanès)
* ↑ Alfrd Zijai: “Ishim një brez i artë” - Telegraf (albanès)
* ↑ «Albania - List of Super Cup Finals». RSSSF.com [Consulta: 29 octubre 2015].
* ↑ «Supekupa, tripleta e famshme e Sokol Kushtës». Arkiva Lajmeve [Consulta: 29 octubre 2015]. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «European Footballer of the Year ("Ballon d'Or") 1987». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation.
* ↑ Sokol Kushta a National-Football-Teams.com (anglès)
# Skoródnoie (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Skoródnoie».
Skoródnoie - Скородное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2021 tenia 3.416 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Soner Demirtaş

Soner Demirtaş (Tokat, 25 de juny de 1991) és un lluitador turc amb Medalla olímpica. Va guanyar una medalla de plata en els Jocs Europeus 2015 i altra de bronze als Jocs Olímpics d'Estiu de 2016. Pertany al club İstanbul Büyükşehir Belediyespor d'Istanbul.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20160304100739/http://www.ntvspor.net/haber/haber-t/132443/soner-demirtas-gumuste-kaldi
* ↑ https://web.archive.org/web/20160820115517/http://www.sondakika.com/haber/haber-2016-rio-olimpiyat-oyunlari-nda-erkekler-serbest-8713606/
# Song 2

Song 2 és una cançó del grup de rock anglès Blur. És la segona cançó del seu cinquè àlbum d'estudi, que rep el mateix nom. El hook té crits de "woo-hoo!" del cantant Damon Albarn. Publicada l'abril de 1997, "Song 2" va arribar al número 2 a la UK Singles Chart, al número 4 a l'ARIA Charts d'Austràlia, i al número 6 a la Billboard Alternative Songs (anteriorment anomenada Billboard Modern Rock Tracks).
Als MTV Video Music Awards de 1997, "Song 2" estava nominada per a Millor Vídeo de Grup i Millor Vídeo Alternatiu. Als Brit Awards de 1998, la cançó estava nominada per Millor Senzill Britànic i Millor Vídeo Britànic. El desembre de 1998, els oients de BBC Radio 1 van votar "Song 2" com a quinzena millor cançó de tots els temps. L'octubre de 2011, NME la va classificar en el setanta-novè lloc a la seva llista de les 150 millors cançons dels últims 15 anys".
Blur va fer "Song 2" com a sàtira del grunge. Tanmateix, la cançó va ser el seu major èxit als Estats Units. La cançó s'ha inclòs sovint a la cultura popular, i va aparèixer per primera vegada en el videojoc FIFA: Road to World Cup 98.

## Referències

* ↑ Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums. London: Guinness World Records Limited
* ↑ «Blur - Song 2 (Song)». Australian Charts. [Consulta: 19 abril 2009].
* ↑ Billboard Alternative Songs Arxivat 2018-05-04 a Wayback Machine. Billboard.com. Retrieved 9-1-2014
* ↑ 1997 MTV Video Music Awards Rock On The Net. Retrieved 10 February 2012
* ↑ The Brits 1998 Arxivat 2010-03-26 a Wayback Machine. Brits.co.uk. Retrieved 10 February 2012
* ↑ Radio 1 - Best Tracks Ever Rock List.net. Retrieved 10 February 2012
* ↑ «150 Best Tracks of the Past 15 Years | #79 Blur - Song 2». NME. [Consulta: 16 desembre 2011].
* ↑ Erlewine, Stephen. «Song 2». allmusic.com. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Societat Tipogràfica de Barcelona

Societat Tipogràfica de Barcelona fou una organització obrera fundada el 15 d'agost de 1879 a Barcelona i que pretenia organitzar sindicalment els obrers tipògrafs, a més de complir amb fins assistencials.
A finals de 1879 tenia 136 afiliats, i 520 el febrer de 1882 sobre un total de 800 obrers del ram. El 1882 patí una escissió de tendència anarquista que fundà La Solidaria. Després participà en la fundació de la Federació Tipogràfica Espanyola, dirigida per socialistes. El primer president fou Tomàs Gallego. Altres dirigents foren Josep Llunas i Pujals (que fou dels escindits), Toribio Reoyo i Manuel Fernández, que seria el primer president de la Federació Tipogràfica. Aquesta federació participà en la fundació de la UGT a Barcelona el 1888, i fou la delegació que hi aportà més afiliats.
La Societat va publicar el Butlletí Oficial de la Societat Tipogràfica de Barcelona, entre el febrer del 1880 i el novembre del 1882.

## Referències

* ↑ Llibertat.cat. «1879 Es funda la Societat Tipogràfica de Barcelona». [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «Societat Tipogràfica de Barcelona fou una organització obrera fundada el 15 d'agost de 1879 a Barcelona i que pretenia organitzar sindicalment els obrers tipògrafs». Arxivat de l'original el 2021-11-07. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Montagut, Eduardo. «La Sociedad Tipográfica de Barcelona» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-11-07. [Consulta: 7 novembre 2021].
# Stefania evansi

Stefania evansi és una espècie de granota que es troba a Guyana i, possiblement també, al Brasil i Veneçuela.

## Referències

* Reynolds, R., Hoogmoed, M., MacCulloch, R. & Gaucher, P. 2004. Stefania evansi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Stefania ayangannae

Stefania ayangannae és una espècie de granota que es troba a Guyana.

## Referències

* Reynolds, R., Hoogmoed, M., MacCulloch, R. & Gaucher, P. 2004. Stefania ayangannae. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Stefania ackawaio

Stefania ackawaio és una espècie de granota de la família Leptodactylidae endèmica de Guyana. Aquesta espècie és coneguda només des de l'entorn de l'altiplà nord-est de Mount Ayanganna, i des de la Muntanya Wokomung, Guyana, entre 1490 i 1550 m snm (MacCulloch i Lathrop 2002, MacCulloch et al. 2006). Probablement té un rang molt restringit. Habita una mena de bosc de gran altitud. Totes les mostres es van recollir en la nit, en les fulles o branques, 1-3 m del terra. Les femelles porten els ous a l'esquena i els joves es desenvolupen completament a l'esquena de la seva mare. No hi ha amenaces conegudes, i totes les zones conegudes d'aquesta espècie es troben en àrees no pertorbades, remotes. No obstant això, donat el seu petit rang, segueix sent vulnerable als processos estocàstics amenaçadors.

## Referències

* ↑ Reynolds, R.; Hoogmoed, M.; MacCulloch, R. & Gaucher, P.. Stefania ackawaio. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15-09-2014.
# Steventon, Hampshire

Steventon és un petit poble al nord de Hampshire, Regne Unit. Segons el cens de 2001, té una població de 219 habitants. Està situat al nord-est de Basingstoke, prop dels pobles de Overton i North Waltham, en setè encreuament de la M3,
Steventon és conegut per ser el lloc on va néixer l'escriptora Jane Austen el 16 de desembre de 1775. La rectoría del poble, on ella nasqué i on va escriure Orgull i prejudici, L'abadia de Northanger i Seny i sensibilitatat va ser derruïda el 1824. Aquest lloc està encara marcat per un arbre el qual es creu que va ser plantat pel seu germà gran, James, que va heretar la parròquia per part del seu pare.

## Enllaços externs

* Steventon online
# Stow (Ohio)

Stow és una població del Comtat de Summit (Ohio) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2008 Stow tenia 33.899 habitants. Segons el cens del 2000, Stow tenia 32.139 habitants, 12.317 habitatges, i 8.745 famílies. La densitat de població era de 725,2 habitants/km².
Dels 12.317 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,8% hi vivien parelles casades, en un 8,4% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 31,1% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 12% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.525 $ i la renda mediana per família de 47.822 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.472 $ mentre que les dones 20.820 $. La renda per capita de la població era de 15.509 $. Aproximadament el 29% de les famílies i el 40% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Siéké

Siéké fou una antiga regió de l'Alt Senegal (després Sudan Francès) avui situada al nord de Guinea a la frontera amb Mali. Estava habitada pels mandings del grup nomokho (homes potents). S'estenia al nord fins a l'altiplà de Balankounakama.
La ciutat principal era Niafadié (vegeu la història d'aquesta per detalls de la conquesta francesa) situada a algunes hores de marxa al sud de Niagassola. La regió també tenia explotació de placers aurífers, però menys que el Bouré i el Bidiga. Altres llocs importants eren les poblacions de Dalamban i de Farbalé (aquesta al nord).

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
* Le relief de la boucle du Niger, per Henry Hubert, Annales de Géographie Année 1911 Volum 20 Numéro 110 pàgs. 155-178
# Siàlia occidental

La siàlia occidental (Sialia mexicana) és un ocell nord-americana pertanyent al gènere Sialia i de la família dels túrdids.

## Referències

* ↑ «Siàlia occidental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Storni (cràter)

Storni és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 21,7 km de diàmetre. Porta el nom d'Alfonsina Storni (1892-1938), poetessa argentina, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Storni». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Shelbina

Shelbina és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.943 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelbina tenia 1.943 habitants, 843 habitatges, i 503 famílies. La densitat de població era de 326,2 habitants per km².
Dels 843 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 40,3% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.800 $ i la renda mediana per família de 33.529 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.393 $ mentre que les dones 18.712 $. La renda per capita de la població era de 17.645 $. Entorn del 12,3% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelbina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelbina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Sunyer I d'Empúries-Rosselló

Sunyer I d'Empúries-Rosselló (?- 848) fou comte d'Empúries i de Rosselló (834-848), pare, probablement, dels comtes Delà i Sunyer II.
El seu origen és incert: d'Abadal va considerar-lo fill de Bel·ló de Carcassona i, per tant, germà d'Oliba I de Carcassona i Sunifred I d'Urgell, mentre que altres autors consideren que potser era originari d'una altra família goda de la regió.
Sunyer va jurar fidelitat a Carles el Calb i és esmentat com a home de confiança del monarca en un precepte de maig de 844; anteriorment, el 843, està documentat que exercia funcions comtals al Rosselló.
Segons la cronologia de d'Abadal, Sunyer I hauria estat el successor de Berenguer de Tolosa vers el 834, i hauria estat desposseït dels comtats circumstancialment per Alaric i Àrgila, magnats que l'historiador considera intrusos. Altres historiadors consideren que Sunyer va rebre Empúries i Rosselló el 842, arran la deposició de Bernat de Septimània; no obstant això, però, és més versemblant el 834, perquè l'any següent el comte va investir el bisbe de Girona, Guimer, amb el terç del pasquer i del teloni d'Empúries-Peralada. D'altra banda, és possible que Alaric fos en realitat el germà menor de Sunyer, que el 842 va ser associat al govern per Sunyer per encarregar-se específicament dels afers d'Empúries-Peralada, on probablement va mantenir-se vers 844, moment en què Sunyer reuní de nou el govern de les terres del Rosselló, el Vallespir, Peralada i Empúries. Àrgila, amb molta més seguretat, tampoc va ser un intrús, sinó que era fill de Berà I de Barcelona, que exercí la jurisdicció comtal vers el 844, no pas al Rosselló sinó al Rasès i al Conflent.
Durant la revolta de Guillem de Septimània, fill de Bernat, el 848, va perdre el comtat en favor d'aquest i, probablement, també la vida.

## Descendents

És probable que els dos germans següents fossin fills de Sunyer I:
* Sunyer II d'Empúries-Rosselló (840-915)
* Delà I d'Empúries (?-894)

## Referències

* ↑ d'Abadal, Ramon. Els primers comtes catalans. Barcelona: Vicens Vives, 1991, p. 19.
* ↑ Salrach, Josep M. Catalunya a la fi del primer mil·lenni. Lledia: Pagès Editors, 2004, p. 124.
* 1 2 «Sunyer I d'Empúries-Rosselló». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 25 maig 2014].
* 1 2 3 Mestre i Campi, Jesús (Dir.). Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 1029, entrada: «Sunyer I d'Empúries-Rosselló». ISBN 84-297-3521-6.
* ↑ Fluvià i Escorsa, Armand de. Nobiliari general català, vol. I. Institució Catalana de Genealogia i Heràldica, 2017, p. 95.
# Resolució 349 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 349 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 29 de maig de 1974 després de reafirmar les resolucions prèvies sobre el tema. En observar els esdeveniments recents, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un altre període, que acaba el 15 de desembre de 1974. El Consell també va demanar a les parts directament interessades que continuessin actuant amb la màxima restricció i cooperessin plenament amb la força de manteniment de la pau.
La resolució va ser aprovada per 14 vots contra cap, amb una abstenció de la República Popular de la Xina.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 301 a la 400 (1971 - 1976)

## Referències

* ↑ Wellens, Karel C. Resolutions and statements of the United Nations Security Council (1946-2000) : a thematic guide (en anglès). L'Haia: Kluwer Law International, 2001, p. 193. ISBN 90-411-1722-9.
* 1 2 Team, ODS. «Résolution 349 (1974)» (pdf) (en francès). Nacions Unides, 29-05-1974. [Consulta: 18 gener 2022].
# Ermita de Camaldoli

L'Eremitori o Ermita de Camaldoli és un monestir proper a Nàpols (Campània, Itàlia).
És un dels monestirs encara actiu a la regió, situat dalt d'un turó darrere de Nàpols en el punt més alt a la ciutat, entre el Vesuvi i els Camps Flegreus. Va ser construït el 1585 pels Eremites Camaldulesos de Monte Corona al lloc d'una església anterior. L'altar gran a l'església és obra de Cosimo Fanzago, i hi ha nombroses pintures d'artistes com Fracanzano i Giordano. Part del monestir és obert al públic, que pot visitar ocassionalment els jardins.

## Referències

* ↑ «COMPLESSO DELL’EREMO DEI CAMALDOLI NAPOLI» (en italià). Napoli Turistica, 15-01-2018. [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ «EREMO DEI CAMALDOLI DI NAPOLI» (en italià). Andare Per Giardini. [Consulta: 15 octubre 2018].
# Rocchetta Tanaro

Rocchetta Tanaro, (Rochëtta 'd Tani en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Belveglio, Castello di Annone, Cerro Tanaro, Cortiglione, Masio, Mombercelli i Rocca d'Arazzo.
Pertanyen al municipi les frazioni de Sant'Emiliano, Asinara i Mogliotti.
# L'endimoniat a la sinagoga de Cafarnaüm

L'endimoniat a la sinagoga de Cafarnaüm és un dels miracles de Jesús narrat per Marc i Lluc als seus evangelis (Marc 1:21-28 i Lluc 4:31-37) que correspon a la primera etapa del seu ministeri.

## Narració

Jesús estava amb els deixebles a Cafarnaüm predicant i la gent se sorprenia en sentir-lo per l'autoritat amb què parlava. Un assistent a la sinagoga, posseït per un dimoni, va començar a cridar-lo, preguntant a Jesús si havia vingut a destruir-los i afirmant que era l'escollit. Crist va manar a l'esperit que sortís del cos de l'home i aquest va sacsejar-se violentament fins que va quedar guarit. Llavors va augmentar l'admiració de la gent.

## Anàlisi

Aquest miracle és un exorcisme i com molts d'altres se succeeix per la paraula de Jesús, que té el poder de manar sobre els esperits dolents o dimonis. En aquest passatge el miracle reforça la seva autoritat, que s'inicia, però, no amb gestos excepcionals sinó amb la predicació: la paraula de Crist, per tant, és poderosa quan explica la seva doctrina igual que quan duu a terme prodigis.
Els evangelis destaquen la diferència amb els mestres de la llei tradicionals, que ensenyen el missatge diví sense convenciments perquè no han estat triats per Déu. També fan èmfasi en la incomprensió de la gent davant del que estan sentint i veient, pròpia de l'etapa inicial de la vida pública de Jesús, però com malgrat això la seva fama va creixent.

## Referències

* ↑ Fontbona, Jaume, Els miracles: què ens diuen de Jesús?, Emaús, 2007
# Irn-Bru

Irn-Bru és un refresc carbonatat de gust més aviat cítric que es fabrica a Escòcia des de 1901. Es tracta de la beguda no alcohòlica més característica d'aquest país. Es beu freda, sola o bé combinada amb vodka o whisky. És de color taronja i conté cafeïna.
# Gregori VI de Constantinoble

Gregori VI de Constantinoble (en grec Γρηγόριος Στ'), va ser Patriarca de Constantinoble del 9 d'octubre de 1835 al 3 de març del 1840, i una segona vegada del 22 de febrer de 1867 al 22 de juny de 1871.
Va néixer a Fanaraki, al Bòsfor, l'any 1798. Va ser nomenat ardiaca del patriarcat l'any 1824, després de ser durant un any protosincel·le. A finals d'octubre de 1825 va ser nomenat metropolità de Pelagònia i el 1833 metropolità de Serres. Va ser elegit patriarca de Constantinoble l'any 1835. El 1840 va ser destituït i es va retirar a fer vida privada. Durant el seu patriarcat, Gregori va dictar vint-i-nou reglaments canònics, entre ells, un que tractava sobre els dots, un altre sobre la convivència, sobre el matrimoni legal, la formació dels sacerdots als monestirs, un de contrari a les innovacions llatines, i un altre contra els ensenyaments de Luter i Calví. Va condemnar la traducció de les Sagrades escriptures al grec koiné. L'any 1836 va establir un Comitè Eclesiàstic al Patriarcat que vetllava per l'educació dels clergues. El sultà Abdülmecit el va destituir l'any 1840.
L'any 1867 va tornar a ser elegit patriarca, i va mantenir el càrrec fins al 1871, quan va abdicar. Es va retirar vora el Bòsfor, on va morir el 8 de juny de 1881. Durant el seu segon patriarcat, Gregori va estrènyer les relacions amb l'Església Anglicana i va permetre l'enterrament dels anglesos necessitats per part dels sacerdots ortodoxos. Va rebutjar la invitació del Papa Pius IX que volia que l'Església ortodoxa oriental participés al Concili Vaticà I a Roma, iniciat l'any 1869.

## Referències

* ↑ «Γρηγόριος Στ´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 16 agost 2023].
# Rocchetta Nervina

Rocchetta Nervina (en ligur A Rochetta) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 298 habitants.

## Geografia

Té una superfície de 15,29 km² i limita amb Apricale, Brelh, Dolceacqua, Isolabona, Pigna, Saorge.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Rocchetta Nervina entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ Dato Istat al 31 desembre 2015
# Sagues de proscrits

Les sagues de proscrits (en nòrdic antic: Skógarmanna sögur) és un apel·latiu modern literari que es refereix a unes sagues islandeses que tenen com a protagonistes proscrits d'Islàndia. El concepte d'individu fora de la llei s'allunya del perfil bregós que sol mostrar, per exemple, la literatura anglesa; més aviat són personatges que apareixen com «bons proscrits», quasi herois en circumstàncies adverses amb certes simpaties entre alguns grups socials que els donen suport. La trama arrenca al protagonista del seu entorn, el priva de les seues terres, propietats personals i llibertat, i solen estar destinats a un final tràgic. En tots aquests relats sorgeix el clímax quan l'heroi s'enfronta en una batalla sense esperança de triomf, contra unes forces de la societat que l'ha rebutjat.
El manuscrit AM 556a 4t (del segle xv) és l'únic que conté un compendi amb les tres sagues de proscrits que es coneixen:
* Saga de Grettir.
* Saga de Gísla Súrssonar.
* Saga Hardar ok Hólmverja.

## Referències

* ↑ Byock, Jesse (1993), Feud in the Icelandic Saga, University of California Press, ISBN 0-520-08259-1 p. xiii (intro), 4, 192, 195, 197.
* ↑ Graham Seal, Outlaw Heroes in Myth and History, Anthem Press, 2011, ISBN 0857287923, p. 23.
* ↑ Stefan Brink, Neil Price (ed.), The Viking World, Routledge, 2008, ISBN 113431826X, p. 317.
* ↑ Kathleen Kuiper, Prose: Literary Terms and Concepts, The Rosen Publishing Group, 2011, ISBN 1615304940, p. 126.
# Robert Ballaman

Robert Ballaman (Reconvilier, 21 de juny de 1926 - Zúric, 5 de setembre de 2011) fou un futbolista suís dels anys 50.
Disputà un total de 50 partits amb la selecció de Suïssa entre 1948 i 1961, marcant 18 gols. En fou capità entre 1964 i 1961 i participà en el Mundial de 1954 en el qual marcà quatre gols.
Pel que fa a clubs, destacà defensant els colors de FC Bienne i Grasshopper-Club.

## Palmarès

* Lliga suïssa de futbol: 1947, 1952, 1956
* Copa suïssa de futbol: 1952, 1956

## Referències

* ↑ Garin, Erik. «Switzerland - Record International Players». RSSSF, 29-02-2012. [Consulta: 20 abril 2012].
* ↑ «FIFA Tournaments - Players & Coaches - Robert BALLAMAN» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-20. [Consulta: 17 desembre 2017].