OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pristolepis grootii

Pristolepis grootii és una espècie de peix pertanyent a la família Nandidae.

## Descripció

* Pot arribar a fer 18,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu a les torberes i els rius de les terres baixes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia (Sumatra, Borneo, Bangka i Belitung), Malàisia (Sarawak a l'illa de Borneo) i Tailàndia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Kottelat, M. i A.J. Whitten, 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* ↑ Vidthayanon, C., 2002. Peat swamp fishes of Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia, 136 p.
* ↑ Parenti, L.R. i K.K.P. Lim, 2005. Fishes of the Rajang basin, Sarawak, Malaysia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):175-208.
* ↑ Weber, M. i L.F. de Beaufort, 1936. The fishes of the Indo-Australian Archipelago. VII. Perciformes (continued) families: Chaetodontidae, Toxotidae, Monodactylidae, Pempheridae, Kyphopsidae, Lutjanidae, Lobotidae, Sparidae, Nandidae, Sciaenidae, Malacanthidae, Cepolidae. E.J. Brill, Leiden 7:1-607.

## Bibliografia

* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Portada/article febrer 17
## Bandera de Belarús

La bandera de Belarús (en belarús Сцяг Беларусі, Stsiah Belarussi; en rus Флаг Беларуси, Flag Belarussi) fou formalment adoptada el 7 de juny de 1995 després que fos votada en referèndum pel poble belarús durant el mes anterior. Aquest disseny substituí la bandera usada per la República Popular Belarussa de 1918, abans que Belarús esdevingués una república soviètica, i que també usava el país des que recuperà la seva independència l'any 1991. L'ensenya actual és una modificació de la bandera del 1951 que s'emprava quan el país era una república de la Unió Soviètica.
# Portomarín

Portomarín és un municipi de la província de Lugo a Galícia. Pertany a la comarca de Lugo.

## Història

La vila de Portomarín va néixer i va créixer al costat d'un pont romà sobre el Miño (reconstruït en l'Edat Mitjana) i del Camí de Santiago. Quan en 1962 es va construir l'embassament de Belesar, el poble es va traslladar al veí Monte do Cristo. Allí es van reconstruir alguns dels edificis més importants tant civils com religiosos; especialment l'Església de San Nicolás, d'estil romànic aixecada per l'Orde Hospitalària de Sant Joan de Jerusalem, les pedres de la qual van ser numerades i ensamblades de nou en el seu actual emplaçament.

## Parròquies

| Bagude (San Bartolomeu) Caborrecelle (San Xulián) O Castro de Soengas (San Martiño) Castromaior (Santa María) Cortapezas (Santa María) Fiz de Rozas (San Lourenzo) Gonzar (Santa María) León (San Martiño) Narón (Santa María) Nespereira (San Cibrao) | Portomarín (San Nicolao) Portomarín (San Pedro) Recelle (San Pedro) Sabadelle (San Salvador) San Mamede de Belaz (San Mamede) San Mamede do Río (San Mamede) Soengas (Santiago) Vedro (San Martiño) Vilarbasín (San Pedro) Vilaxuste (San Pedro) |
# Província de Bolívar (Bolívia)

La província de Bolívar és una de les 16 províncies del Departament de Cochabamba, a Bolívia. La seva capital és Bolívar.
# Província de Cremona

La província de Cremona és una província que forma part de la regió de Llombardia dins d'Itàlia. La seva capital és la ciutat de Cremona.
La província té una àrea de 1.771 km² i, segons les dades del cens de l'any 2016, una població de 360.379 habitants. El riu Po, que és el riu més llarg d'Itàlia, és la frontera natural amb la província veïna de Piacenza, mentre que el riu Oglio separa la província de Cremona de la de Brescia.
La província ocupa una zona central de l'anomenada pianura padana, de manera que és una terra plana, sense muntanyes ni turons, on creuen diversos rius (com el Serio o l'Adda) i canals artificials.

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Provincia di Cremona (italià)
# Província de Cornelio Saavedra

La província de Cornelio Saavedra és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és Betanzos.
# Província de Kostanai

La província de Kostanai (kazakh: Қостанай облысы) és una província del Kazakhstan, amb la capital homònima Kostanai. Està ubicada al nord del país, limitant al nord-oest i nord amb Rússia, a l'est amb el Kazakhstan Septentrional i la província d'Akmolà, al sud-est amb la de Kharagandí i a l'oest amb la d'Aktobé. Té una important minoria russa.
La població de la regió és de 900.300, i la població de la ciutat de Kostanai és de 207.000 que equival al 23% de la regió.

## Divisió administrativa

Es divideix en 16 districtes:
* Altinsarin
* Amankeldi
* Auliekol
* Denisov
* Fiodorov
* Kamisti
* Karabalik
* Karassu
* Kostanai
* Mendikara
* Nauirzim
* Sarikol
* Taran
* Uzinkol
* Jangueldi
* Jitikara

## Demografia

* Gràfica d'evolució de Província de Kostanai entre 1970 i 2020
Grups ètnics (2020):
* Russos: 40.97%
* Kazakhs: 40.76%
* Ucraïnesos: 8.22%
* Alemanys: 3.11%
* Tàtars: 1.82%
* Altres: 5.11%

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 7 gener 2022].
* ↑ «Численность населения Республики Казахстан по отдельным этносам на начало 2020 года». Stat.kz. Arxivat de l'original el 2020-05-27. [Consulta: 3 agost 2020].

## Enllaços externs

* Província de Kostanai - Lloc web oficial
# Procés de Fogo

El procés de Fogo fou un projecte de producció filmogràfica comunitària que es va iniciar als anys 60 a l'illa de Fogo, al Canadà.
Aquest procés va sorgir a partir de "Challenge for Change" (o "Repte pel Canvi"), un programa impulsat pel Consell Nacional de Cinema que buscava promoure el canvi social a través del cinema. Així, l'illa de Fogo va resultar ser la ubicació perfecta per dur a terme el projecte, ja que comptava amb una població empobrida a causa de la davallada de la pesca com a activitat comercial (de la qual l'economia era primàriament dependent); davant aquesta situació, el Govern havia decidit relocalitzar aquelles famílies que no poguessin mantenir-se a través de la pesca. A més, en una localitat amb menys de 5.000 habitants, la comunicació entre les diferents comunitats era escassa i, per tant, no existia una visió global dels problemes que tothom patia de manera generalitzada.
Es van filmar un total de 27 'films' com a part del projecte, els quals van ser projectats als residents de l'illa. Havent assolit el seu objectiu principal, el procés va aconseguir unificar la comunitat de Fogo, i va tenir lloc un esforç col·lectiu per millorar l'economia i la qualitat de vida a l'illa.
Tot i que el Procés Fogo no va rebre una atenció acadèmica profunda fins a mitjans de la dècada de 1990, es va exportar a altres regions del món, com els Estats Units, l'Àfrica i l'Àsia, sota l'assessorament de Don Snowden, responsable del programa d'extensió. Snowden va assenyalar que el Procés Fogo no va ser una experiència perfectament planificada, sinó un experiment que va descobrir el seu propi camí de desenvolupament al llarg de la implementació. Aquest llegat destaca la importància d'integrar la tecnologia a la vida quotidiana per abordar la "pobresa d'informació" i fomentar el canvi social, a més de plantejar preguntes sobre el paper dels mitjans en la formació d'estructures polítiques col·lectives a la societat actual.

## Referències

* ↑ Quarry, Wendy. The Fogo Process: An Experiment in Participatory Communication. 1994: Thesis, University of Guelph.
* ↑ «The Fogo Process» (en anglès americà). [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ Fogo Island Inn. Fogo Island, Canada. DE GRUYTER, 2012-12-31, p. 146–149. ISBN 978-3-0346-0818-3.
* ↑ Montero Sánchez, David; Moreno Domínguez, José Manuel «Explorando el campo de conocimiento del video participativo. Un recorrido por las principales aportaciones teórico-prácticas». Revista Internacional de Comunicación y Desarrollo (RICD), 3, 11, 22-01-2020, pàg. 92–108. DOI: 10.15304/ricd.3.11.6345. ISSN: 2386-3730.
# Procés de Colmar

Procés de Colmar fou un procedimient judicial contra el nacionalisme alsacià dut a terme per les autoritats franceses el 1928. Del 25 al 31 de desembre del 1927 foren detinguts 15 líders autonomistes del Heimatbund, acusats de conspiració i d'atemptar contra la unitat nacional de França: Eugène Ricklin, Paul Schall, Joseph Rossé, Karl Roos, René Hauss, René Ley, Émile Pinck, l'abat Fashauer i altres.
En ell tres diputats, Eugène Ricklin, Paul Schall i Joseph Rossé, en perdrien la condició, i juntament amb Karl Roos i Halsey, foren condemnats a un any de presó i cinc de deportació, però els altres imputats només foren multats, llevat René Ley, condemnat a 20 anys in absentia, Emil Pinck a 15. Durant el procés reberen el suport del secretari general del PCF, Maurice Thorez, influït per la política de nacionalitats de l'URSS, qui reclamà un plebiscit per al territori. Finalment, el 1931 foren amnistiats pel president Paul Doumer.

## Enllaços externs

* (francès) El Procés de Colmar
# Pròcul (metge)

Pròcul (en llatí Proculus o també Proclus en grec Πρόκλος) va ser un metge que probablement va néixer a Rhegium, a Calàbria. Formava part del poble dels brucis.
Era de l'escola mèdica dels "metòdics" i hauria nascut al segle i, ja que era més jove que Tèssal de Tral·les i més gran que Galè. És, sens dubte, el mateix metge que Celi Aurelià cita amb el nom de Proculus, i diu que va ser un dels deixebles de Temisó de Laodicea, i que va publicar un llibre sobre els diferents tipus d'hidropesia.
Paule Egineta i Joan Actuari citen un Proclus o Proculus que podria ser aquest Pròcul, i diuen que va publicar textos sobre com curar la gota i la ciàtica.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 538.
# Pseudophilautus reticulatus

Pseudophilautus reticulatus és una espècie de granota de Sri Lanka. Va ser descrit per K. Manamendra-Arachchi i Rohan Pethiyagoda el 2004. l'espècie inclou inclou totes les observacions de Philautus papillosus, considerat com un sinònim des de 2021.

## Hàbitat

És una espècia arbòria i s'associa amb la planta superior dels hàbitats forestals de capçada tancada. Ocasionalment se'n van observar a arbustos alts i al sòl del bosc. Propablement baixen dels arbres per a reproduir-se. Els individus criden des del dosser del bosc (10-20 m sobre el terra), fins i tot durant el dia. La cria té lloc sense metamorfosi i no depèn de l'aigua.

## Distribució

És endèmica de les parts central i sud-oest de Sri Lanka a elevacions de 30-1.270 m. Té una extensió d'ocurrència (EOO) de 7.646 km².
Segons la Llista Vermella de la UICN és classificat com vulnerable per la pèrdua d'hàbitat natural.

## Referències

* 1 2 3 Manamendra-Arachchi, K.; Pethiyagoda, Rohan «The Sri Lankan shrub-frogs of the genus Philautus Gistel, 1848 (Ranidae: Rhacophorinae), with description of 27 new species». The Raffles Bulletin of Zoology, 12, 01-01-2005, pàg. 163-303.
* ↑ Ellepola, Gajaba; Herath, Jayampathi; Manamendra-Arachchi, Kelum; Wijayathilaka, Nayana; Senevirathne, Gayani «Molecular species delimitation of shrub frogs of the genus Pseudophilautus (Anura, Rhacophoridae)» (en anglès). Plos One, 16, 10, 19-10-2021, pàg. e0258594. DOI: 10.1371/journal.pone.0258594. ISSN: 1932-6203. PMC: PMC8525734. PMID: 34665841.
* ↑ IUCN SSC Amphibian Specialist Group «Pseudophilautus reticulatus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2020. DOI: 10.2305/iucn.uk.2021-3.rlts.t174266061a156584533.en.
# Província Litoral

La Província Litoral és la més poblada de les 7 províncies de Guinea Equatorial. S'estén per tot el litoral Atlàntic de la regió continental, d'on pren el seu nom.
Situada en la part oest (O) de Mbini (part continental del país), limita al nord amb la província camerunesa del Sud, a l'oest amb el golf de Guinea, a l'est amb la província de Centre Sud, i al sud amb la província gabonesa d'Estuaire. La seva capital és la ciutat de Bata.

## Geografia

Es localitza geogràficament entre els 1º30' N i els 9º50' E.

## Demografia

La població el 2013 era de 400,415 habitants, segons la Direcció general d'Estadístiques de Guinea Equatorial.

## Municipis i districtes

La Província està constituïda dels següents municipis i districtes.
* Municipis
** Bata
** Mbini
** Cogo
** Machinda
** Bitika
** Corisco, (Municipi insular en la Badia de Corisco)
** Río Campo,

### Districtes

* Districte de Bata (amb 84 Consells de Poblats)
* Districte de Mbini (amb 36 Consells de Poblats)
* Districte de Cogo (amb 43 Consells de Poblats)

## Referències

* ↑ «Ministerio del Interior y Corporaciones Locales». Arxivat de l'original el 2008-09-27. [Consulta: 26 gener 2016].
# Péter Balázs

Péter Balázs (Kecskemét, Hongria 1941) és un polític hongarès que fou Comissari Europeu de Política Regional en la Comissió Prodi.

## Biografia

Va néixer el 5 de desembre de 1941 a la ciutat de Kecskemét, població situada al comtat de Bács-Kiskun. Va estudiar economia a l'Escola d'Economia de Budapest, en la qual es graduà el 1963.

## Activitat política

L'any 1982 fou nomenat pel seu país representant d'Hongria davant la Unió Europea, càrrec que va mantenir fins al 1987. Aquell any fou nomenat membre independent de la Cancilleria del Primer Ministre d'Hongria Károly Grósz, esdevenint posteriorment Ministre de Relacions Econòmiques Internacionals (1988-1992) i Ministre de Comerç i Indústria (1992-1993) sota els governs de Miklós Németh i József Antall. L'any 1994 fou nomenat ambaixador a Dinamarca, i el 1997 a Alemanya, càrrec que ocupà fins al 2000.
Amb l'entrada del seu país a la Unió Europea l'1 de maig de 2004 es convertí en membre de la Comissió Prodi, esdevenint Comissari Europeu de Política Regional, càrrec que compartí amb el francès Jacques Barrot. En finalitzar el seu mandat el novembre del mateix any en la Comissió Prodi no fou escollit com a membre hongarès de la següent Comissió, passant el seu testimoni a László Kovács.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Péter Balázs a la Comissió Europea
# Puig de Solanes (desambiguació)

«Puig de Solanes o Turó de Solanes» té aquests significats:
# Radu Şerban

Radu Şerban fou un Voivoda (Príncep) de Valàquia entre els anys 1602 i 1610 i entre juny i setembre de l'any 1611.
Fill del Postelnic Radu i de Maria Jupanita de Cojama, estava emparentat per part de mare amb la influent família de boiars valacs dels Craiovescu, essent nebot del Voivoda valac Neagoe Basarab.
Va ser un destacat col·laborador de Miquel el Valent, essent un dels seus més destacats generals. Va prendre el control de Valàquia a la mort d'aquest a l'agost del 1602 rebent amplis suports entre la noblesa valaca, destacant entre aquests els germans Preda Buzescu i Radu Buzescu que li ajudaren a consolidar la seva posició en el Principat.
Radu igualment rebia el suport implícit de l'emperador Rodolf II, que veia en el nou voivoda valac un ferm aliat en la seva voluntat de controlar Transsilvània, així com per tenir un aliat al capdavant d'aquest Principat, motiu pel qual el va ajudar a desplaçar del tro de Valàquia al protegit de Polònia, Simeó Movilă i evitar que el pretendent dels otomans Radu Mihnea aconseguís el control de Valàquia.
Amb el suport del Sacre Imperi Romanogermànic va continuar la política de Miquel el Valent de no permetre el domini dels otomans sobre Valàquia, a la vegada que s'apropava als interessos dels Habsburg a la regió, motiu pel qual s'enfrontava als Voivodes transilvans Moisès Székely i Gabriel Bathory per garantir el domini de l'emperador, del qual s'havia declarat vassall, sobre aquests territoris. En aquest sentit s'ha de destacar les mutliples campanyes militars que va dur a terme tant contra els otomans contra els nobles hongaresos de Transsilvània que s'oposaven a Rodolf II.
El 8 de setembre de 1610 les tropes transsilvanes dirigides per Gabriel Bathory el derrotaven, fet que obligava al valac a retirar-se al sud, quedant ocupat el Principat pels transilvans fet que fou aprofitat per Radu Mihnea per proclamar-se Voivoda. Però el retorn de Radu Şerban feia a Radu Mihnea fugir cap al Sud, on aviat va rebre l'ajut de les tropes otomanes i va tornar a envair Valàquia assolint ràpidament el control del Principat, proclamant-se de nou Voivoda valac i havent de marxar Radu Şerban a l'exili amb la seva família a Viena, on va morir el 13 de març de 1620.
# Quercus dentata

Quercus dentata, el Roure Daimyo, ((japonès) カシワ|, kashiwa; (xinès) escriptura tradicional: 柞櫟, escriptura simplificada: 柞栎, zuòlì; (coreà) 떡갈나무, tteokgalnamu) és una espècie de roure natiu al Japó, Corea i la Xina.

## Descripció

Es tracta d'un arbre caducifoli que creix fins a 20-25 m d'alçada, amb un tronc de fins a 1 m de diàmetre. El seu fullatge és notable per la seva grandària, entre els més grans de tots els roures, que consisteix en un curt pecíol pelut, 1-1,5 cm de llarg, i uns 10-40 cm de fulla llarga i 15 -30 cm d'ample, amb un marge superficial lobulat, la forma de la fulla és una reminiscència d'un enorme Roure pènol. Les fulles són sovint retingudes mortes a l'arbre durant l'hivern. Tots dos costats de la fulla són inicialment suaus amb la superfície superior es converteix en llisa. Les flors es produeixen al maig; les flors masculines són aments penjants. Les flors femenines són sèssils, que creixen a prop de les puntes dels brots nous. La producció de glans 1/2 a 2,3 cm de llarg i 1,2 a 1,5 cm, en nombrosos i peluda a escala de copes, les glans maduren al setembre i octubre.

## Cultiu i ús

Va ser introduït a les Illes Britàniques en el 1830, on es cultiva ocasionalment en jardins botànics. En general és de mida més petita que en el cultiu en el medi silvestre, que creix com un arbre petit o arbust angular irregular gran. Espècimens notables inclouen un a Osterley Park de 14 m d'alçada i 1,5 m circumferència, i el més gran, de 18 m d'alçada, a Avondale Forest Park, Comtat de Wicklow, a Irlanda.

## Sinonímia

* obovata Bunge 1833
* daimio K.Koch 1873, or hort.
* koreana Nakai 1914
* dentata subsp koreana (Nak.) A.Camus 1938
* pseudodentata Uyeki 1932
* pinnatifida Franch. & Sav. 1878
* dentata var. pinnatifida (Franch. & Sav.) Matsum. 1891
* dentata var. grandifolia Koidz. 1912
* dentata var. skworzovii Kozlov 1933

## Referències

* World Conservation Monitoring Centre (1998). Quercus dentata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).
* Flora of China: Quercus dentata
* Quercus dentata, with photos (pdf file; in Japanese)
* Phillips, R. (1978). Trees in Britain, Europe and North America. Ward Lock.
* Mitchell, A. F. (1974). Field Guide to Trees in Britain and Europe. Collins.
* Lancaster, R. (1981). Hillier's Manual of Trees & Shrubs, 5th ed. Hillier and Sons.
* (francès)Chênes: Quercus dentata
# Puntius ophicephalus

Puntius ophicephalus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Hamilton, F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Putscheid

Putscheid (luxemburguès Pëtscht) és una comuna i vila al nord-est de Luxemburg. Està situada al cantó de Vianden, que forma part del districte de Diekirch.
El 2001, la vila de Putscheid, que és situada al centre de la comuna, tenia 35 habitants. Altres viles a la comuna són Bivels, Gralingen, Merscheid (Putscheid), Nachtmanderscheid, Stolzembourg, i Weiler.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 603 | 84,22% |
| Forasters | 113 | 15,78% |
| - portuguesos | 42 | 5,87% |
| - francesos | 9 | 1,26% |
| - italians | | |
| - belgues | 10 | 1,40% |
| - alemanys | 11 | 1,54% |
| - iugoslaus | 7 | 0,98% |
| - altres | 34 | 4,75% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 716 |
| 01/01/2002 | 750 |
| 01/01/2003 | 772 |
| 01/01/2004 | 789 |
| 01/01/2005 | 824 |
# Albelda de Iregua

Albelda de Iregua és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana. Limita al nord amb Lardero i Alberite; a l'est amb Clavijo; al sud amb Nalda i a l'oest amb Sorzano i Entrena. El seu nom prové de l'àrab Bayḍā amb l'article Al, La Blanca. A la batalla d'Albelda del 851, Mussa II el Gran capturà dos caps francs, Sanç II i Emenó de Poitiers. que tirà a una masmorra.

## Personatges il·lustres

* María Bueyo Díez Jalón, primera Defensora del Poble de la Comunitat Autònoma de La Rioja.
* Javier Cámara, actor.
* Salva Díez, jugador de bàsquet.
* Carlos Coloma, ciclista.

## Notes

* ↑ A la Crònica, llegiu "Emenonem" per "Epulonem".

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ Settipani, Christian. La noblesse du Midi carolingien: études sur quelques grandes familles d'Acquitaine et du Languedoc du IXe au XIe siècle, Toulousain, Périgord, Limousin, Poitou, Auvergne (en francès). Occasional Publications UPR, 2004, p. 80. ISBN 1900934043.

## Enllaços externs

* Fotografies d'Albelda
# Capelleta de la Mare de Déu de la Constància

La Capelleta de la Mare de Déu de la Constància és una obra de la Ràpita (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

No ha estat possible localitzar aquesta capelleta.
Per la fotografia es pot dir que l'arc de la porteta és de mig punt, amb trencaaigües i marc de fusta. La imatge està policromada i no té gaire valor artístic.

## Història

La imatge de la fotografia fou restituïda a la capelleta després de la guerra civil (1936-39) en substitució d'una anterior.

## Referències

* 1 2 3 «Capelleta de la Mare de Déu de la Constància». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].