OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Boston Dynamics

Boston Dynamics és una companyia nord-americana d'enginyeria i disseny de robòtica fundada a partir del Massachusetts Institute of Technology. L'empresa Google la comprà l'any 2013. La companyia es feu bastant coneguda arran del desenvolupament del robot quadrúpede dissenyat per a l'exèrcit nord-americà i amb el finançament de l'Agència d'Investigacions de Projectes Avançats de Defensa (DARPA) i DI-Guy, programari per a la simulació humana realista, sota el nom de BigDog. A principis de la història de la companyia, va treballar amb American Systems Corporation sota un contracte de la Naval Air Warfare Center Training Systems Division (NAWCTSD) per reemplaçar els vídeos d'entrenament naval per a operacions de llançament d'avions amb simulacions interactives d'ordinador 3D amb personatges DI-Guy. La companyia és pionera en el camp de la robòtica i és una de les més avançades del seu domini.
Galeria
* Robots quadrúpedes de Boston Dynamics
* Robot quadrúpede BigDog
* Prototip de robot Legged Squad Support System, 2021, imatge de DARPA
* Robot SPOT de Boston Dynamics al GSMA Mobile World Congress 2021 (Barcelona)
* Detector de radiació basat en YanDavos CZT muntat al robot quadrípede SPOT de Boston Dynamics, desplegat a la zona d'exclusió nuclear de Txernòbil

## Referències

* ↑ «About | Boston Dynamics» (en anglès). [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ «Boston Dynamics' new video shows humans can't hide in a robot apocalypse» (en anglès australià). ABC News, 13-02-2018.
* ↑ associats, Partal, Maresma i «Spot, l'espectacular gos robòtic de Google». VilaWeb.cat.
* ↑ «VÍDEO Els gossos robot ja saben obrir les portes i escapar-se». Ara.cat.
* ↑ Madrick, Jeff «Innovation: The Government Was Crucial After All» (en anglès). The New York Review of Books, 24-04-2014. ISSN: 0028-7504.
* ↑ «Updating Technology Without Upping the Price.(Boston Dynamics completes first phase of catapult trainer upgrade)(Brief Article)». HighBeam, 01-11-2001. Arxivat de l'original el 2017-11-17 [Consulta: 13 febrer 2018]. Arxivat 2017-11-17 a Wayback Machine.
* ↑ 90210, HAL. «Robot shelf-stack fail suggests they won't take our jobs just yet» (en anglès), 15-08-2017. [Consulta: 13 febrer 2018].
* ↑ Liszewski, Andrew «ATLAS: Probably the Most Advanced Humanoid Yet, Definitely Terrifying» (en anglès). Gizmodo.

## Enllaços externs

* Web Oficial
* Boston Dynamics canal a YouTube
* NHK Documentary - Robot Revolution a YouTube NHK
# Buhl (Idaho)

Buhl és una població dels Estats Units a l'estat d'Idaho. Segons el cens del 2000 tenia 3.985 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buhl tenia 3.985 habitants, 1.561 habitatges, i 1.045 famílies. La densitat de població era de 915,8 habitants per km².
Dels 1.561 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.644 $ i la renda mediana per família de 34.242 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.069 $ mentre que les dones 17.069 $. La renda per capita de la població era de 13.539 $. Aproximadament el 9,6% de les famílies i el 14,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buhl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buhl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Metge Vell

Cal Metge Vell és una obra del municipi de Sant Climent Sescebes (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'extrem nord-est del nucli urbà de la població de Sant Climent, amb la façana principal orientada al carrer del Sol.
Edifici aïllat envoltat de jardí, amb la planta lleugerament trapezoïdal i la coberta de dues vessants de teula, amb un cos més elevat a manera de torre situat a l'extrem nord-est de la coberta. Està distribuït en planta baixa, pis i altell. La façana principal, orientada al sud, presenta un petit cos adossat a manera de porxo, que facilita l'ingrés a l'interior de l'edifici per la planta pis i està rematat per una barana d'obra. Unes escales exteriors donen accés al portal. Les obertures de la construcció són de diversa tipologia. Els portals, d'arcs rebaixats i carpanells, es troben emmarcats en pedra mentre que les finestres són d'arc apuntat i presenten tot l'emmarcament bastit amb maons. La façana de ponent presenta tres primes obertures rectangulars, bastides amb maons, a manera d'espitlleres. El porxo de la façana principal presenta dues obertures esglaonades als laterals mentre que la principal és d'arc mixtilini, totes elles bastides amb maons.
La construcció està bastida amb pedra desbastada, sense treballar i còdols disposats en filades més o menys regulars. Els emmarcaments de les obertures són majoritàriament bastits amb maons, de la mateixa manera que els angles de la construcció.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Metge Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Brazo Oriental

Brazo Oriental és un barri de Montevideo, la capital de l'Uruguai. És una zona residencial ubicada a 12 km del centre de la ciutat. Els límits d'aquest barri es troben marcats pel bulevard Artigas al sud, l'avinguda General Flores a l'est, l'avinguda Burgues a l'oest, i bulevard de José Batlle y Ordóñez al nord.
Els punts més destacats de Brazo Oriental són el Museu de la Casa de Luis Alberto de Herrera, líder històric del Partit Nacional (PN), l'Escola Superior de Comerç —Escuela Superior de Comercio— de la Universitat del Treball de l'Uruguai (UTU), i la seu del club de futbol de Colón.

## Referències

* ↑ (castellà) Pàgina web oficial de Brazo Oriental Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web de la Intendència Municipal de Montevideo (IMM) (castellà)
# Brazuelo

Brazuelo és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Tierra de Astorga.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 376 | 370 | 361 | 340 |
# Calçotets

Els calçotets o calçons blancs o calçons de davall són una peça de roba interior masculina que cobreix des de la cintura fins al naixement de les cuixes. En alguns casos els camals cobreixen fins més avall. S'utilitzen per a protegir la zona genital (penis i testicles) del contacte continu amb la roba exterior, que sol ser més aspra. El nom prové de les antigues calces, que cobrien de la cintura a les puntes dels peus. D'aquestes calces han derivat els noms de moltes de les peces que s'utilitzen de cintura cap avall: mitjons, mitges, calces, calçó (pantalons curts) i altres. Quan són curts i sense camals s'anomenen eslip.

## Tipus

Els calçotets, avui dia conegut com a bòxer (de l'anglès boxer), té forma de pantaló curt, com el dels boxadors, d'aquí el seu nom. Els bòxers són folgats o enganxats al cos i més tradicionals que l'eslip. La majoria dels bòxers tenen una bragueta, l'obertura que permet treure el penis sense treure's la roba. Els fabricants dels bòxers tenen diferents mètodes de tancar la bragueta: fermalls de metall, botons (en el cas dels folgats), velcro i fins i tot botons en alguns casos. No obstant això, molts bòxers no necessiten mecanisme de tancament, ja que el tall de la tela es dissenya per a encavalcar prou per a cobrir la bragueta del tot.
L'eslip (de l'anglès slip) són uns calçotets ajustat, sense camals, retenint als òrgans genitals en una posició fixa. Això el fa ideal per a activitats esportives i per a aquells que volen un suport que els bòxers no donen.
L'eslip bòxer (en anglès boxer brief) és un bòxer ajustat, que combina característiques del bòxer i de l'eslip.
Els calçotets llargs són similars a les antigues calces, van de la cintura als turmells i s'ajusten per complet a la cama. La tela sol ser cotó, cotó-polièster, o franel·la. S'usen per a combatre el fred. Alguns estils de calçotets llargs, anomenats tèrmics, venen amb dues capes de tela. Els calçotets llarg prové de l'antic Union Suit, que era una peça interior sencera que cobria de les espatlles als turmells.
Marques com Jockey i Calvin Klein, estan dedicades a la tasca de comercialitzar el tanga entre els homes.
El suspensori és una peça interior dissenyada per a protegir els testicles durant una activitat vigorosa o esportiva. Un suspensori típic consisteix en una banda elàstica a la cintura amb una bossa de suport per als genitals i dues tires, que partint de la base de la bossa van l'una cap al costat esquerre i l'altra cap al dret.
# Brunettia soteropolitana

Brunettia soteropolitana és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Etimologia

El seu nom científic fa referència al gentilici donat als nadius de la ciutat de Salvador de Bahia, ciutat on es va arreplegar l'espècimen tipus.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'estat de Bahia (el Brasil).

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Freddy Bravo, 2002. Duas espécies novas de Brunettia (Annandale) (Diptera, Psychodidae) da Bahia, nordeste do Brasil. Revta. bras. Zool. 19 (Supl. 2): 181 -185. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Brunettia sexpunctata

Brunettia sexpunctata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids i una de les tres del seu gènere presents a la Polinèsia.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Fiji.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Satchell, G. H., 1950. New Species of Fijian Psychodidae (Diptera). Proceedings of the Royal Entomological Society of London. Series B, Taxonomy, 19: 176–185. «Enllaç».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Larry W. Quate, 1959. Synopsis of Polynesian Psychodidae (Diptera). Pacific Insects 1 (4): 431-440. «PDF».
* ↑ Fiji Terrestrial Arthropods Arxivat 2013-02-27 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Notes on Insect Fauna of Fiji (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Campelles (Vilafranca de Conflent)

Bell-lloc és un despoblat a 1.059,2 m d'altitud, de la comuna de Vilafranca de Conflent, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord. Havia estat una comuna independent que fou annexada a Vilafranca de Conflent entre 1790 i 1792.
Les seves restes estan situades a la zona nord de l'enclavament de Bell-lloc, al nord-oest del Fort Libèria i al sud-oest de Bell-lloc.
S'hi conserva, restaurada, l'antiga església de Sant Esteve de Campelles, romànica, que de vegades és anomenada, erròniament, Sant Esteve de Bell-lloc. Poble i església estan documentats des del segle X: eccl. in Campilias (906 i 968), villare Campeles (1059), eccl. S. Stephani de Campellis (1403). El segle X pertanyia a Santa Maria de Ripoll, i després passà a Sant Joan de les Abadesses. El segle x, Sant Miquel de Cuixà hi tenia nombrosos alous, i el 1217 fou donat, juntament amb Bell-lloc al priorat de Santa Maria de Cornellà de Conflent. Campelles pertanyia als senyors de Bell-lloc.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «189 - Vilafranca de Conflent». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vilafranca de Conflent». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Les restes del poble de Campelles en els ortofotomapes de l'IGN
# Buena Park

Buena Park és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens de l'1 de gener de 2010 tenia 84.141 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buena Park tenia 78.282 habitants, 23.332 habitatges, i 18.735 famílies. La densitat de població era de 2.859,5 habitants/km².
Dels 23.332 habitatges en un 43% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59% hi vivien parelles casades, en un 14,8% dones solteres, i en un 19,7% no eren unitats familiars. En el 14,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,64.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 32,3% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.336 $ i la renda mediana per família de 52.327 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.471 $ mentre que les dones 30.287 $. La renda per capita de la població era de 18.031 $. Entorn del 8% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buena Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buena Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Cal Foguet

Cal Foguet és una casa de Sant Martí de Maldà, al municipi de Sant Martí de Riucorb (Urgell), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cal Foguet és una casa pairal inclosa a l'interior de la vila closa de Sant Martí de Riucorb. Aquesta casa inicial, datada del segle xvi, és de grans proporcions, la seva llargada ocupa tot el carrer d'entrada després del portal del carrer Major. És una casa de tres plantes, on a la planta baixa s'obre una de les portes d'accés, molt malmesa. Els murs d'aquesta planta han perdut l'arrebossat de calç, deixant a la vista la superposició irregular de pedres tallades amb una estereotomia molt irregular. En el primer pis observen la presència de dos balcons gairebé plans i dos finestrals més a banda i banda. La planta superior és la més baixa en alçada i com a úniques obertures trobem una renglera de finestres rectangulars perfectament alineades, fet que ens denota una correcta planificació en la construcció inicial del mas.

## Història

La família dels Foguet foren una nissaga molt influent durant els segles XVI-XVII al poble de Sant Martí de Riucorb. Al llarg del segle xviii van ampliar la part posterior de la casa, afegint-hi tot un ampli apartat pel pati i els magatzems. Així, veiem com cal Foguet uneix les funcions més pròpies d'una masia però amb la comoditat de l'interior de la població i gaudint de la protecció de les muralles del poble.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Foguet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Cal Font (Torrelavit)

Cal Font és una casa de Torrelavit (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a l'interior del nucli urbà de Terrassola. El conjunt d'edificis del nucli urbà són interessants per la composició de la façana, les seves galeries, les decoracions florals o els coronaments (ondulats o esglaonats).

## Referències

* ↑ «Cal Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 octubre 2017].
# Cal Fontana (el Vendrell)

Cal Fontana és una obra del municipi del Vendrell inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de tres plantes. Als baixos es troben dues grans portalades d'arc carpanell, una de les quals menava abans a l'horta que avui és un pàrquing. També hi ha unes de les pilastres adossades amb capitells de fulles d'acant, i dues mènsules que sostenen una gran balconada de pedra amb barana de motius gòtics. Les portes balconeres laterals tenen un trencaaigües, la del centre és recoberta per una tribuna composta per quatre columnes estriades de poc diàmetre amb capitells de fulles d'acant que sostenen uns arcs d'ogiva amb òcul. A sobre es troba una franja de calats gòtics i una cornisa de la qual arranca la barana de la tribuna de la segona planta, les obertures de la qual presenten una sèrie d'arcs conopials amb l'interior trilobat. La façana és rematada per arcs d'ogiva cecs, una cornisa, una barana de motius gòtics i uns pinacles.

## Història

La casa fou edificada als voltants de 1870-80, per un antic batlle d'El Vendrell, sr. Ramon Fontana. És d'estil neogòtic i encara avui dia pertany a la mateixa família.

## Referències

* 1 2 «Cal Fontana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Cal Fontana». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Caià

Caià o Gaià (grec antic: Γαϊανύς; llatí: Caianus o Gaianus) va ser un retòric i sofista grec nadiu d'Aràbia i deixeble d'Apsines de Gàdara.
Va viure en el regnat dels emperadors Maximí el Traci i Gordià III. Va ensenyar retòrica a Beritos (Beirut) i va escriure diverses obres segons diu Suides, com una sobre sintaxi (Περὶ Συντάξεως), en cinc llibres, un sistema de retòrica (Τέχνη Ρητορική) i un de declamació (Μέλεται) que no s'han conservat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/573?rgn=pages;view=image;q1=CafoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 558. ]
# Calpúrnia (dama romana)

Calpúrnia (en llatí Calpurnia) era una dama romana que va ser enviada a l'exili per la gelosia d'Agripina, la dona de l'emperador Claudi. L'emperador havia alabat la figura de la dama i Agripina ho va sentir. Neró la va fer tornar l'any 60 com a mostra de clemència després d'haver assassinat a la seva mare Agripina.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 582.
# Camp fosc

Camp fosc, en anglès, dark field, és un tipus de correcció realitzada a la imatge digital obtinguda per una càmera CCD astronòmica, consistent en capturar una imatge del mateix temps d'integració que la imatge original sense que arribi llum al xip (per exemple, amb la tapa del telescopi posada o l'obturador de la càmera tancat). Un cop fet això es resta el resultat a la imatge original: amb això s'elimina el senyal espuri degut al corrent de foscor que genera el moviment tèrmic dels electrons en el detector. La imatge astronòmica un cop processada de "camp fosc", sol ser també corregida de camp pla.

## Bibliografia

* Francisco A. Violat Bordonau, " Astronomia planetària amb CCD ", 1997, Ed Assessors Astronòmics Cacereño.
* David Galadí-Enríquez; Ignasi Ribas Canudas, " Manual pràctic d'Astronomia amb CCD ", 1998. Ediciones Omega.

## Enllaços externs

* CCDs i el seu ús astronòmic Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Astrometria amb CCD Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Fotometria astronòmica amb filtres de color Arxivat 2009-02-01 a Wayback Machine.
# Camp escalar

En matemàtiques i física, un camp escalar és un camp que associa un valor escalar a cada punt d'un espai. El valor pot ser un nombre matemàtic, o una quantitat física. Els camps escalars són sovint emprats en física, per exemple per a indicar la distribució de temperatura a través de l'espai, o la pressió de l'aire.
En termes matemàtics un camp escalar és una funció de $\mathbb {R} ^{n}\to \mathbb {R}$, que associa cada punt d'un espai vectorial amb un nombre o escalar $f\left(x_{1},x_{2},\dots ,x_{n}\right)$. Aquesta funció també és coneguda com a funció de punt o funció escalar .

## Camps escalars en física

En física clàssica no relativista els camps electroestàtic i gravitatori són tractats com a camps escalars. En mecànica de fluids la pressió pot ser tractada com un camp escalar, o la distribució de temperatura sobre un cos. Tots aquests camps són classificats com a camps escalars per a la seva descripció matemàtica. Una construcció que caracteritza els camps escalars són les superfícies equipotencials que són el conjunt de punts sobre el qual la funció pren un mateix valor.
En física quàntica, s'utilitza el terme "camp escalar" d'una manera més restringida, s'aplica a descriure el camp associat a partícules d'espín nul (bosó escalar).

## Vegeu també

* Camps en física, teoria clàssica de camps, teoria quàntica de camps
* Camp vectorial, camp tensorial i camp espinorial
* Gradient d'un camp escalar
# Can Brull (Aiguafreda)

Can Brull o El Brull és un edifici del municipi d'Aiguafreda (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La primera notícia que tenim de la casa és del segle xiii, però la construcció actual és posterior, probablement del segle xvi o XVII.

## Descripció

Malgrat les restauracions ha mantingut la seva estructura i material de construcció. És un edifici de planta baixa i pis, cobert amb teulada a dues vessants. La façana té la porta d'entrada i dues finestres d'arc de mig punt. En els laterals hi trobem diferents obertures, de formes i mides diferents que palesen les diferents tongades de construcció. Cal destacar una de les finestres aprofitades que a la part superior té uns arquets. El mur és de carreus.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor Oficial de Toponímia Major de Catalunya: Aiguafreda». ICGC. Arxivat de l'original el 2021-06-24. [Consulta: 13 octubre 2018].
* 1 2 «El Brull». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Can Bruguera (la Batllòria)

Can Bruguera és una casa al nucli urbà de la Batllòria al terme municipal de Sant Celoni (el Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Té una paret mitgera i un pati lateral. Consta de planta baixa i dues plantes. Té la coberta composta. La façana principal no té quasi cap interès, però la lateral, és a dir, la que dona al pati, té una finestra lobulada i una altra d'arc conopial que està reduïda de dimensions però que conserva el perfil del buit. També hi ha un rellotge de sol bastant descolorit. Aquestes cases han sofert transformacions al llarg del temps. Aquest és probable que la façana que ara és la lateral, en el seu temps fos la principal, fos la paret lateral. No hi ha documentació que donen testimoni de la data de la seva construcció, però probablement és del segle xv o XVI.

## Notes

* 1 2 «Can Bruguera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].