OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les mongetes màgiques

Les mongetes màgiques és un conte popular anglès recollit a Els llibres de les fades. Se n'han fet diverses adaptacions a musicals, obres teatrals i fins i tot un curt de dibuixos animats protagonitzat per Mickey Mouse.

## Argument

El Jack i la seva mare vivien en la pobresa i un dia van trobar-se que només tenien una vaca per vendre. Anant al mercat, Jack es va trobar una vella que la hi va intercanviar per un grapat de mongetes, assegurant-li que eren màgiques. La mare les va llençar per la finestra, enfadada perquè creia que havien enganyat al seu fill. Però les mongetes van créixer fins a formar una llarga tija que s'enfilava als núvols.
Pujant per la planta, en Jack va arribar a casa d'un gegant. En aquells moments no hi era i va poder robar-li una bossa de monedes d'or, amagant-se gràcies a la dona del gegant quan aquest va tornar a casa. Un segon dia va aconseguir una gallina que ponia ous d'or. Al tercer dia, la dona va avisar el seu marit i aquest va perseguir el Jack mentre baixava per la tija. Quan va arribar a terra, va manar a la seva mare que tallés ràpidament la planta amb una destral, de manera que el gegant es va trencar el coll. Aleshores en Jack va viure feliç per sempre amb la seva mare gràcies als tresors que havia aconseguit.

## Anàlisi

Usualment s'ha adscrit el conte al número 328 de la Classificació Aarne-Thompson, ja que el protagonista aconsegueix les riqueses d'un gegant, però la planta de les mongetes i els tresors trobats fan que s'allunyi de les altres històries d'aquest esquema, essent doncs considerat un conte híbrid.
Apareixen elements propis dels contes de fades tradicionals, com el gegant, la vella que en realitat és una bruixa que dona un objecte màgic a canvi de l'ajuda de l'heroi, la gallina dels ous d'or o la repetició del mateix episodi (pujar per la tija) tres vegades, xifra pròpia d'aquestes històries. El final feliç associat a la riquesa és un altre tòpic d'aquests contes.
Els orígens de la planta que puja al cel podrien estar en una adaptació del mite de l'arbre de la vida. El nom del protagonista, Jack, és força comú als contes anglesos on apareix un heroi ambigu, enginyós però no sempre moralment acceptable, que sembla emparentar amb els déus enganyadors de la mitologia.

## Referències

* ↑ Goldberg, Christine «The Composition of "Jack and the Beanstalk"». Marvels & Tales, 15, 1, 2001, pàg. 11–26. ISSN: 1536-1802.
* ↑ Heiner, Heidi Anne. «Jack and the Beanstalk» (en anglès). SurLaLune. Arxivat de l'original el 10 abril 2013. [Consulta: 23 setembre 2024].
* ↑ Jones, Alison. Larousse Dictionary of World Folklore. New York: Larousse, 1995
# Club Handbol Gavà

El Club Handbol Gavà (CH Gavà) és un club d'handbol de Gavà, fundat l'any 1957.
Dedicat a la formació i a la pràctica de l'handbol de forma social, disposa d'una escola base i diferents equips en categories inferiors. Durant els anys seixanta i setanta competí com a Companyia Roca Radiadors, amb el suport de la citada empresa. El sènior masculí va jugar a la Divisió d'Honor espanyola durant la dècada de 1970 i actualment competeix a les competicions d'àmbit català, aconseguint una Lliga catalana la temporada 2016-17. El sènior femení va fundar-se a principis dels anys 60 per Pere Mora, i va competir algunes temporades a la Divisió d'Argent. La temporada 2018-19 hi va aconseguir de nou l'ascens. El club disputa els seus partits al pavelló poliesportiu Jaume March. En handbol platja, va organitzar el primer Campionat de Catalunya el 2011.

## Referències

* 1 2 «Club Handbol Gavà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història». CH Gavà. [Consulta: 24 juny 2023].
* ↑ X.P.S.. «Sánchez: "El Handbol Gavà siempre hemos estado arriba, pero han sido partidos igualados"» (en castellà). El Periódico, 07-04-2017. [Consulta: 8 maig 2020].
* ↑ Yélamos, Rosa. «El Femení del CH Gavà guanya la Lliga vencent al Sant Vicenç». El Bruguers Digital, 16-04-2019. [Consulta: 8 maig 2020].

## Enllaços externs

* Club Handbol Gavà - Lloc web oficial
# Museu Arqueològic de Samotràcia

El Museu Arqueològic de Samotràcia és un dels museus de Grècia. Es troba a l'illa de Samotràcia, a l'Egeu septentrional.
L'Escola Nord-americana d'Estudis Clàssics fou la institució impulsora d'aquest museu. Es construí entre 1939 i 1955 i entre 1960 i 1961 s'hi afegí una nova ala.
Les col·leccions del museu contenen escultures, monedes i elements arquitectònics procedents del santuari de Samotràcia, així com ceràmica i diversos objectes d'art procedents de l'antiga ciutat. També hi ha una secció de troballes provinents de les necròpolis de l'illa, entre les quals es troben joies d'argent i or, i inscripcions antigues.
* Relleu amb dones dansant (potser les muses)
* Estàtua de marbre de Nike
* Element arquitectònic del tholos d'Arsínoe, una part del santuari

## Referències

* ↑ Museu Arqueològic de Samotràcia en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: història (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic de Samotràcia en la pàgina del Ministeri de Cultura de Grècia: descripció Arxivat 2018-11-29 a Wayback Machine. (en grec).
* ↑ Museu Arqueològic de Samotràcia en la pàgina golden-greece.gr Arxivat 2013-10-07 a Wayback Machine. (en grec).
# Hammarby IF

El Hammarby IF és un club de futbol suec de la ciutat d'Estocolm, al barri de Södermalm, al sud de la ciutat. Zlatan Ibrahimović, el màxim golejador històric de la selecció sueca, n'és un dels principals accionistes.

## Història

El club va ser fundat el 1889 amb el nom de Hammarby Roddförening (en català: Associació de Rem Hammarby). El 1897 canvià el nom per Hammarby Idrottsförening. La secció de futbol s'inicià el 1915 en unir-se el club amb Klara SK. Inicialment usava els colors verd i blanc. L'any 1918 el Hammarby absorbí al Johanneshovs IF i adoptà els colors groc i negre d'aquest club, els quals usà fins als 1980. L'any 2001, els equips sèniors del club se separaren de les categories inferiors i adoptaren el nom Hammarby Fotboll.

## Palmarès

* Allsvenskan (1): 2001
* Copa sueca (1): 2021
* Copa Intertoto (1): 2007
* Superettan (1): 2014

## Jugadors destacats

* Lennart 'Nacka' Skoglund
* Jean-Paul Vonderburg
* Ronnie Hellström
* Kenneth Ohlsson
* Lars Eriksson
* Mikael Hellström
* Kennedy Bakircioglu
* Alexander Östlund
* Hans Eskilsson
* Ante Covic
* Max von Schlebrügge
* Richard Kingson
* Björn Runström

## Secció d'hoquei gel

La secció d'hoquei gel del Hammarby va ser creada l'any 1920. Juga al pavelló Hovet amb capacitat per a 8.500 espectadors. Ha guanyat 8 campionats suecs els anys 1932, 1933, 1936, 1937, 1942, 1943, 1945 i 1951.

## Secció d'handbol

La secció d'handbol del Hammarby va ser creada l'any 1939. Juga al pavelló Eriksdalshallen. Va guanyar el campionat suec el 2006 i 2007.

## Referències

* ↑ Padilla, T. «Tres dies de documentals i futbol amb la segona edició del OffisideFest de Barcelona». Ara, 22 gener 2015. [Consulta: 12 desembre 2021].
* ↑ Roden, L. «Zlatan Ibrahimovic: Why has the Swedish striker invested in Hammarby?» (en anglès). BBC, 27 novembre 2019. [Consulta: 12 desembre 2021].

## Enllaços externs

* http://www.hammarbyfotboll.se Lloc web]
* Web oficial de seguidors
# Club Hielo Madrid

El Club Hielo Madrid va ser un club d'hoquei sobre gel de la ciutat de Madrid. Va ser creat l'any 1972 en motiu de la primera edició del Campionat d'Espanya. L'equip madrileny aconseguiria el subcampionat d'aquella primera edició, que finalment s'adjudicaria la Reial Societat SS.
Ben aviat el CH Madrid es va desplaçar a disputar els seus partits a Boadilla del Monte, on fins i tot passa a denominar-se CH Boadilla. Finalment, l'any 1997 s'instal·la a Majadahonda, on tampoc acaben d'assentar-se, retornant de nou a Boadilla i a la denominació de Club Hielo Madrid. Finalment, l'any 2006 el club desapareix, si bé sorgeix un club de veterans que en mantè viva l'essència.

## Referències

* ↑ «Web Oficial de CHMV - Club de Hielo Madrid Veteranos». [Consulta: 6 abril 2022].
* ↑ «Tu pista de hielo en Madrid» (en castellà). [Consulta: 7 abril 2022].
# Luce Fabbri

Luce Fabbri Sbriccoli (Roma, 25 de juliol de 1908 - Montevideo, 19 d'agost de 2000) fou una pensadora anarquista i educadora uruguaiana d'origen italià. Era filla del també anarquista Luigi Fabbri.
Va néixer a Roma el 1908, Itàlia, filla del militant anarquista Luigi Fabbri i de la seva dona Blanca Sbriccoli. Va emigrar al costat dels seus pares i el seu germà a Montevideo el 1929. Va ser coneguda a l'Uruguai per introduir l'ensenyament del llatí i del grec, fins a aquesta data només relegats a l'àmbit religiós.
Doctora en lletres per la Universitat de Bolonya (1928), va ser professora de llatí, grec i italià en centres educatius de Montevideo. El 1949 es va incorporar a la Facultat d'Humanitats i Ciències de l'Educació de la Universitat de la República, on va ser professora de literatura italiana durant quatre dècades.
El 2008 la Universitat de la República va organitzar un acte en commemoració dels cent anys del seu naixement.

## Obres

* Camisas negras, Edicions Nervio, Buenos Aires 1935;
* Gli anarchici e la rivoluzione spagnola, Carlo Frigerio Editore, Lugano 1938;
* La libertà nelle crisi rivoluzionarie, Edizioni Studi Sociali, Montevideo 1947;
* El totalitarismo entre las dos guerras, Edicions Unión Socialista Libertaria, Buenos Aires 1948;
* L'anticomunismo, l'antimperialismo e la pace, Edizioni di Studi Sociali, Montevideo 1949;
* La strada, Edizioni Studi Sociali, Montevideo 1952;
* Sotto la minaccia totalitaria, Edizioni RL, Nàpols 1955;
* Problemi d'oggi, Edizioni RL, Nàpols 1958;
* La libertad entre la historia y la utopía, Edicions Unión Socialista Libertaria, Rosario 1962;
* El anarquismo: mas allá de la democracia, Editorial Reconstruir, Buenos Aires 1983;
* Luigi Fabbri. Storia d'un uomo libero, BFS, Pisa 1996;
* Una strada concreta verso l'utopia, Samizdat, Pescara 1998;
* La libertad entre la historia y la utopía. Tres ensayos y otros textos del siglo XX, Barcelona 1998.

### Crítica literària

* L'influenza della letteratura italiana sulla cultura rioplatense (1810-1853), Ediciones Nuestro Tiempo, Montevideo 1966;
* L'influenza della letteratura italiana sulla cultura rioplatense (1853-1915), Editorial Lena & Cia. S. A., Montevideo 1967;
* La poesia de Leopardi, Institut Italià de Cultura, Montevideo 1971;
* Machiavelli escritor, Institut Italià de Cultura, Montevideo 1972;
* La Divina Comedia de Dante Alighieri, Universitat de la Republica, Montevideo 1994.

## Referències

* ↑ Libcom.org: Fabbri, Luce, 1908-2000 (anglès)
* ↑ Archives Luce Fabbri: International Institute of Social History (anglès)
* ↑ Internacional: Luce Fabbri i el feixisme Arxivat 2008-12-01 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Article del periòdic uruguaià La República sobre Luce Fabbri (castellà)
# Dinastia heracliana

* No s'ha de confondre amb Heràclides (descendents d'Hèracles).
L'anomenada dinastia heracliana va governar l'Imperi Romà d'Orient des de l'any 610 fins al 695 i des del 705 fins al 711. A aquesta dinastia van pertànyer també alguns exarques de Cartago i Ravenna. El primer personatge conegut d'aquesta dinastia va ser Heracli el Vell, probablement originari d'Armènia, que va començar la seva carrera fent la guerra contra l'Imperi Sassànida. El seu últim representant va ser Tiberi, fill i successor de Justinià II, assassinat l'any 711 quan tenia sis anys. La dinastia se situa en la transició de l'antiguitat tardana a l'edat mitjana, un període en el què es va perdre el 75% del territori de l'Imperi Romà d'Orient, que va quedar reduït a un territori fonamentalment grec. Entre els fets destacats del regnat dels emperadors de la dinastia heracliana es pot parlar de l'expansió islàmica, que es va aturar a les Muntanyes del Taure a l'Asia Menor, i la colonització eslava dels Balcans, però les conseqüències d'això es van reduir mitjançant re-ubicacions obligatòries de la població.

## Emperadors de la dinastia heracliana

* Heracli, emperador de l'any 610 al 641
* Constantí III Heracli, del febrer al maig del 641
* Heraclones, del febrer al setembre del 641
* Constant II, del 641 al 668
* Mecenci usurpador, del juliol del 668 al gener del 669
* Constantí IV, del 668 al 685
* Justinià II, del 685 al 695 i del 704 al 711
Del 695 al 698 va governar Lleonci II, i del 698 al 705 Tiberi III, que no pertanyien a la Dinastia.

## Referències

* ↑ Mango, Cyril. The Oxford History of Byzantium. Oxford: Oxford University Press, 2004, p. 88-108. ISBN 9780199276240.
# Munster Records

Munster Records és una discogràfica independent fundada el 1983 a Madrid per Íñigo Pastor, més conegut artísticament com «Íñigo Munster», especialitzada en la recuperació de l'escena rock alternativa de les dècades anteriors fins a l'actualitat. Ha publicat treballs discogràfics d'Atom Rhumba, Cerebros Exprimidos o Turbonegro, la reedició amb motiu del seu cinquantè aniversari de Dioptria de Pau Riba, o la discografia completa de La Banda Trapera del Río.

## Referències

* ↑ «Munster Records» (en castellà). Efe Eme. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Gomi, Juan Carlos. «Munster Records recupera el rock hispano de garaje de los sesenta» (en castellà). La Vanguardia, 17-10-2014. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Martín, Toño. «Décima Víctima - En el garaje (Munster Records)» (en castellà), 05-11-2019. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Cervantes, Xavier. «Pau Riba celebra els 50 anys de ‘Dioptria’, el disc dels prodigis». Ara, 07-04-2019. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «Lanzamiento de “1978/1982 – Grabaciones Completas”» (en castellà). La Factoría del Ritmo, 05-10-2006. [Consulta: 25 gener 2024].
# Hammarby IF Handboll

El Hammarby IF Handboll és un club d'handbol suec de la ciutat d'Estocolm. Actualment disputa la Elitserien, la màxima categoria de la Lliga sueca d'handbol, havent guanyat 3 lligues consecutives entre 2006 i 2008. Va ser fundat l'any 1939. Juga al pavelló Eriksdalshallen.

## Palmarès

* 3 Lligues sueques: 2006, 2007 i 2008

## Referències

* ↑ «Inför Säsongen 2024/25» (en suec). Handbolls Ligan Herr, 20-06-2024. [Consulta: 27 juliol 2024].
* 1 2 «Handbollsligan» (en anglès). Flashscore. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Klubbens historia» (en suec). Hammarby Handboll. [Consulta: 27 juliol 2024].
* ↑ «Eriksdalshallen» (en suec). Hammarby Handboll. [Consulta: 27 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-02-06 a Wayback Machine.
# Licó d'Escarpea

Licó d'Escarpea (en llatí Lycon, en grec antic Λύκων) fou un actor còmic grec que va viure al segle IV aC.
Es va fer famós perquè va actuar davant Alexandre el Gran i en la representació va introduir una línia suplementària en la que demanava al rei deu talents. Alexandre s'ho va prendre amb humor, i el va cridar i els va donar, segons recullen Plutarc i Ateneu de Nàucratis. El Licó del que es conserva un epigrama a l'Antologia grega escrit per Fàlec, un epitafi on parla de les seves qualitats, és probablement aquest personatge.

## Referències

* ↑ 4.Lycon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 846-847
# Collada de Nariolo

La Collada de Nariolo o Collada de Mariolo, és un coll a 2.632,8 msnm situat al nord-oest del terme de la Torre de Cabdella, en el seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
El seu nom (Mariolo) "deu derivar de meridiolus, amorriador. El nom Neriolo que apareix en alguns mapes és incorrecte".
Està situat a la carena que separa les dues grans zones lacustres del nord del terme de la Torre de Cabdella: la que està regulada per l'Estany Gento, a llevant, i la dels entorns del Pic Salado, a ponent. Aquesta carena és un contrafort sud-oriental del Pic de Nariolo, que queda al nord-oest de la collada, amb el Pic Fosser, que queda al sud-est.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 26 abril 2011].
# Muntadas

«Muntadas» té aquests significats:
* Biografies:
** Antoni Muntadas
** Josep Antoni Muntadas i Campeny (Igualada, 1816-?), fill de Maties Muntadas i Font, fabricant de draps
** Lluís Muntadas i Rovira (Barcelona, 1865 - 1911), enginyer i industrial català, impulsor i pioner de la indústria i els productes elèctrics
** Maties Muntadas i Rovira (Santa Maria de Sants, Barcelona, 1853 - Barcelona, 1927), industrial català, conegut per la seva col·lecció
** Miquel Muntadas i Romaní
** Pau Muntadas i Campeny
* Toponímia:
** Casa Muntadas o Casa Muntades, construcció encarregada l'any 1901 a l'arquitecte Puig i Cadafalch per Lluís Muntadas
** Torre Muntadas
# Adam Foods

Adam Foods és un grup alimentari català amb seu a Barcelona propietat de Xavier Ventura Ferrero i família. Es va fundar el 2015 com a resultat de l'escissió del grup Nutrexpa en dos grups alimentaris diferents: Adam Foods i Idilia Foods. Adam Foods es propietària de reconegudes marques que competeixen en els sectors de les galetes, pa de motlle, pastissets y patés, i ostenta el lideratge espanyol en venda de galetes amb una quota de mercat del 21%.

## Història

L'origen d'Adam Foods és a l'empresa d'alimentació Nutrexpa, fundada a Barcelona per José Ignacio Ferrero i José María Ventura. El 2014, les famílies Ferrero i Ventura van acordar dividir el conglomerat en dos grups a partir de l'1 de gener del 2015: Idilia Foods i Adam Foods. Idilia, controlada per la família Ferrero, es va quedar amb les marques de xocolata Cola Cao, Nocilla, Paladín, Okey i Mesura, i Adam va passar a controlar la resta de productes alimentaris com les galetes Cuétara i Artiach, i marques com La Piara, Granja San Francisco, Phoskitos y Aneto, amb sis fàbriques a Espanya i una a Portugal.
Una de les operaciones de més envergadura d'Adam Foods després de la seva segregació va ser la compra el 2016 del negoci de pa de motlle de Panrico a la multinacional Bimbo, així com les plantes de fabricació de Gulpilhares (Portugal) y Teror (Las Palmas). Bimbo havia comprat Panrico el 2015, però per evitar problemes d'excés de quota de mercat amb la Comissió Nacional dels Mercats i la Competència va decidir vendre la panificadora a Adam.
L'any 2023, Adam Foods va comprar la històrica companyia Galetes Camprodon, fabricant de marques com Birba i Núria.

## Marques i productes

* Cuétara (galetes)
** TostaRica
** Campurrianas
** Oceanix
* Artiach (galetes)
** Chiquilín
** Dinosaurus
** Princesa
** Marbú Dorada
** Artinata
** Filipinos
* La Piara (patés)
* Panrico (pa de motlle)
* Granja San Francisco (mel)
* Aneto (brou)
* Phoskitos (pastissets)
* Gitanitos (pastissets)
* Pez (caramels; distribuidor a Espanya)

## Referències

* 1 2 Saborit, Sergi «Adam Foods asumirá el 1 de marzo el negocio del pan de molde Panrico». Exapnsión, 14-02-2017 [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ Lluís Pellicer «Los accionistas de Nutrexpa dividen el grupo para permitir la sucesión». El País, 19-06-2014.
* ↑ La Vanguardia (17 desembre 2015): «Cola Cao abandona China». Consultat el 7 setembre 2017.
* ↑ «Cuétara compra Galetes Camprodon, amb marques com Birba i Nuria». El Nacional, 03-05-2023 [Consulta: 4 maig 2023].
* ↑ «Adam Foods - Marques». [Consulta: 4 maig 2023].

## Enllaços externs

* Adam Foods - Lloc web oficial
# Hammarita

La hammarita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom de la localitat de Gladhammar, a Suècia, la seva localitat tipus.

## Característiques

La hammarita és una sulfosal de fórmula química Pb₂Cu₂Bi₄S$_9$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hammarita pertany a «02.H - Sulfosals de l'arquetip SnS, amb Cu, Ag, Fe, Sn i Pb» juntament amb els següents minerals: aikinita, friedrichita, gladita, jaskolskiïta, krupkaïta, lindströmita, meneghinita, pekoïta, emilita, salzburgita, paarita, eclarita, giessenita, izoklakeïta, kobellita, tintinaïta, benavidesita, jamesonita, berryita, buckhornita, nagyagita, watkinsonita, museumita i litochlebita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de Gladhammar, a la localitat de Västervik (Comtat de Kalmar, Suècia). Tot i tractar-se d'una espècie poc habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Hammarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 maig 2021].
# Mont-Saint-Léger

Mont-Saint-Léger és un municipi francès situat al departament de l'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 67 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mont-Saint-Léger era de 67 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. 31 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 30 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mont-Saint-Léger el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 29 eren actives i 7 eren inactives. Les 29 persones actives estaven ocupades(16 homes i 13 dones).. De les 7 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Mont-Saint-Léger hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mont-Saint-Léger a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mont-Saint-Léger a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lluïsa Enriqueta de Nassau-Saarbrücken

Lluïsa Enriqueta de Nassau-Saarbrücken (en alemany Louise von Nassau-Saarbrücken) va néixer a Saarbrücken (Alemanya) el 6 de desembre de 1705 i va morir a Gedern el 28 d'octubre de 1766. Era filla del comte Lluís (1663-1713) i de Felipa Enriqueta de Hohenlohe-Langenburg (1679-1751).

## Matrimoni i fills

El 22 de setembre de 1719 es va casar a St. Lorenz (Schwaben) amb Frederic Carles de Stolberg-Gedern (1693-1767), fill del comte Lluís Cristià (1652-1710) i de la princesa Cristina de Mecklenburg-Gustrow (1663-1749). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Lluís Cristià (1720-1770)
* Gustau Adolf (1722-1757)
* Cristià Carles (1725-1764), casat amb Elionor Reuss de Lobenstein (1736-1782).
* Carolina (1731-1796), casada amb Cristià Albert de Hohenlohe-Langenburg (1726-1789)

## Enllaços externs

* ancestrylibrary