OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gangarama

Gangaramaya és un temple dels més importants a Colombo, Sri Lanka, sent una barreja d'arquitectura moderna i essència cultural.

## Arquitectura

L'arquitectura del temple demostra una barreja de arquitectures de Sri Lanka, Tailàndia, Índia i Xina.
Aquest temple budista inclou molts edificis i és situat no lluny de les aigües del llac Beira en una trama de terra que era al principi una ermita petita en una peça de terra pantanosa. Té les característiques principals d'un Vihara (temple), amb la Cetiya (Pagada), l'arbre de Buda, el Mandiraya, el Seema malaka (sala d'assemblea dels monjos) i la cambra de la Relíquia. A més a més, un museu, una biblioteca, una sala residencial, un Pirivena de tres plantes, sales educatives i una sala d'almoines.
El més notable pels turistes és l'arquitectura de la capella Simamalaka la qual va ser construïda amb donacions d'un patrocinador musulmà sobre disseny de Geoffrey Bawa.

## Història

Don Bastian (de Silva Jayasuriya Goonewardane, Mudaliyar), un mercader famós del segle xix que buscava una terra adequada per construir un temple pel Matara Sri Dharmarama thero, va comprar una peça bonica de terra pertanyent a musulmans locals i va preparar la terra amb moltes despeses. La terra estava rodejada pels dos costats pel Moragoda Ela i el Pettigala Ela i allí es va construir el temple, el qual era subsegüentment anomenat el Padawthota Gangaramaya Viharaya. El Mudaliyar, amb l'assistència del poble, va construir un gran 'Chaitya' (Dagaba) de 30 Riyans, i va construir un arc decoratiu (thorana) i un ésandakada pahana' modelat sobre el trobat a Anuradhapura, a l'entrada del temple. Un 'Bo' el plançó del qual fou portat pel gran Sri Maha Bhodiya d'Anuradhapura, fou també plantat amb les seves pròpies mans. També va construir un sala de predicació de tres plantes i les parets i el fossa al voltant del temple.

## Referències

* ↑ «Gangaramaya Temple». John Keells Hotels Group. Arxivat de l'original el 10 de maig 2012. [Consulta: 30 abril 2012].

## Enllaços externs

* Gangaramaya Temple
* Gangaramaya Podi Hamuduruwo - Monk with a Purpose
* Gangaramaya Nawam Maha Perahera 2013
# Frànkfurt

«Frànkfurt» té aquests significats:
* salsitxa de Frankfurt: «salsitxa de carn de porc amb espècies i que sol menjar-se amb quètxup o mostassa» (AVL).
* frankfurt (entrepà): «entrepà calent compost d'un panet allargat amb esta salsitxa, que sol menjar-se adobat amb salsa de quètxup i mostassa» (AVL), conegut en anglés com a hot dog («gos calent»).
# Frenchtown (Montana)

Frenchtown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 883 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Frenchtown tenia 883 habitants, 291 habitatges, i 235 famílies. La densitat de població era de 104,9 habitants per km².
Dels 291 habitatges en un 47,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 19,2% no eren unitats familiars. En el 12,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 5,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.094 $ i la renda mediana per família de 45.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.118 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 21.225 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Frenchtown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Frenchtown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dalhain

Dalhain és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 114 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Dalhain era de 114 persones. Hi havia 44 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 45 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 55 eren cases i 1 era un apartament. Dels 45 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 12 en tenien quatre i 33 en tenien cinc o més. 29 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 20 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Dalhain el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 4 |
| 12 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 12 |
| 8 | 45 a 49 | 12 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 67 persones, 45 eren actives i 22 eren inactives. De les 45 persones actives 39 estaven ocupades (25 homes i 14 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 22 persones inactives 6 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un electricista.
L'any 2000 a Dalhain hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Dalhain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Dalhain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Alquilació

L'alquilació és la transferència d’un grup alquil des d'una molècula a una altra. El grup alquil pot ser transferit com un carbocatió alquil, un radical lliure, un carbanió o un carbè (o els seus equivalents). Els agents alquilants es fan servir àmpliament en química perquè el grup alquil és probablement el grup més comú que es troba en les molècules orgàniques. Es fa servir l’alquilació selectiva, o afegir parts a la cadena amb els grups funcionals que es desitgi, especialment quan no es disposa de precursors biològics. La metilació és l’alquilació amb només un carboni.
En la refinació de petroli l'alquilació es refereix en particular a l’alquilació d'isobutà amb olefines.
En medicina, l’alquilació de l'ADN es fa servir en quimioteràpia per danyar les cèl·lules canceroses.

## Agents alquilants

Els agents alquilants es classifiquen d’acord amb el seu caràcter nucleòfil o electròfil.

### Agents alquilatants nucleofílics

Donen l'equivalent d’un anió alquil (carbanió). Els exemples inclouen l’ús d’un compost organometàl·lic com el reagent Grignard, i reagents organoliti, organocoure, i organosodi.

### Agents alquilatants electrofílics

Donen l'equivalent d’un catió alquil. Els exemples inclouen l’ús d’alquil halides. Els agents electrofílics solubles sovint són molt tòxics per la seva capacitat de alquilità l’ADN.

### Agents alquilitants carbens

Els carbens són extremadament reactius. Els carbens es poden originar per eliminació del grup diazo.

## En biologia

La metilació és el tipus més comú d’alquilació i està associada a la transferència d’un grup metil. Només transfereix un carboni i en canvi l’alquilació pot transferir una llarga cadena de grups de carboni.

## Referències

* ↑ March Jerry; (1985). Advanced Organic Chemistry reactions, mechanisms and structure (3rd ed.). New York: John Wiley & Sons, inc. ISBN 0-471-85472-7
* ↑ Stefanidakis, G.; Gwyn, J.E.. «Alkylation». A: John J. McKetta. Chemical Processing Handbook. CRC Press, 1993, p. 80–138. ISBN 0-8247-8701-3.

## Enllaços externs

* Macrogalleria page on polycarbonate production
* «Alquilació» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Patagonotothen brevicauda brevicauda

Patagonotothen brevicauda brevicauda és una subespècie de peix pertanyent a la família dels nototènids. Pot arribar a fer 23 cm de llargària màxima. És un peix d'aigua marina, demersal i de clima temperat (28°S-55°S). Es troba al Pacífic sud-oriental i l'Atlàntic sud-occidental: la Terra del Foc (incloent-hi l'estret de Magallanes i el canal de Beagle) i les illes Malvines. És inofensiu per als humans i consumit com a aliment.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids. 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lloris, D. i J. Rucabado, 1991. Ictiofauna del canal Beagle (Tierra de Fuego), aspectos ecológicos y análisis biogeográfico. Publ. Espec. Inst. Esp. Oceanogr. 8, Madrid. 182 p.
* ↑ Mc Kenna, J.E. Jr., 1991. Trophic relationships within the Antarctic demersal fish community of South Georgia Island. Fish. Bull. 89:643-654.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.
* ↑ FAO, 1992. FAO yearbook 1990. Fishery statistics. Catches and landings. FAO Fish. Ser. (38). FAO Stat. Ser. 70:(105):647 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Crespo, J., J. Gajate i R. Ponce, 2001. Clasificación científica e identificación de nombres vernáculos existentes en la base de datos de seguimiento informático de recursos naturales oceánicos. Instituto Español de Oceanografía (Madrid).
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Província de Cà Mau

La província de Cà Mau és una província del Vietnam, que porta el nom de la seva capital. Es troba al delta del Mekong, al sud de Vietnam, i és la més meridional de les 63 províncies del Vietnam. Limita al nord amb les províncies de Kiên Giang i Bạc Liêu, a l'oest amb el golf de Tailàndia i al sud i a l'est amb el mar de la Xina Meridional.

## Economia

Envoltada d'aigua per tres costats, la pesca és una indústria important a la província de Cà Mau. Una extensa xarxa de canals també dona suport a un sector agrícola fort, a més de proporcionar un mitjà de transport popular. La reserva de la biosfera d'U Minh i Mũi Cà Mau, el punt més al sud de Vietnam, també serveixen com a destinacions turístiques importants. El Parc Nacional Mũi Cà Mau es troba a Mũi Cà Mau.

## Tempesta tropical Linda (1997)

El novembre de 1997, la península de Cà Mau va ser colpejada per la Tifó Linda. Milers de persones van morir, i s'estima que 200.000 habitatges van ser destruïts, juntament amb bona part de la flota pesquera de Cà Mau.

## Referències

* ↑ CA MAU PEOPLE'S COMMITTEE. «Introduction: Geographical Position». Arxivat de l'original el 2009-01-20. [Consulta: 31 maig 2008].
* ↑ Dodd, Jan. The Rough Guide to Vietnam. Rough Guides, 2003.
# Karatxai-balkar

El karatxai-balkar (къарачай-малкъар тил /qaraçay-malqar til/) és una llengua turquesa parlada per karatxais i balkars. Es divideix en dos dialectes: karatxai, que pronuncia dos fonemes com /ʧ/ i /dʒ/, i balkar, que pronuncia aquests fonemes com a /ts/ i /z/.

## Literatura

Els principals autors karatxais foren Islam Teberdiçi, A. Urtenov (1907-1955), I. Karaketov (1900-1942) i D. Baikulov. Però sobretot destacaren Khalimat Bairamukova (krc) (1917) amb Zalikhat (1963), Osman Khubiev (1918) autor d’Anf (1963), Murad (1968), Dert (1973) i Jilla (1973), així com Khasan Appaev (1904-1938), amb la novel·la Qara kyubur (Tronc negre, 1935-1936).
Els balkars tampoc tenien literatura escrita fins al segle xx. El 1912, A. Karaulov va publicar Kratkiy ocerk grammatiki i yazika balkar i Kratskiy slovar’ balkarskogo yazika. El 1920, foren ambdós pobles dotats d'un alfabet àrab lleugerament modificat, que el 1925 fou substituït per l'alfabet llatí i el 1938 pel ciríl·lic. El 1925, aparegueren les primeres obres en balkar, un recull de poesies d'Umar Aliev i una Bilim (Crestomatia) d'Askhat Bidjiev. El 1926, també aparegué el diari Karakhalk, amb una pàgina en balkar i una altra en kabardí; el 1931, es publicaria el primer diari únicament en balkar, Tawlu Djashaw, a Mikoyan Shahar (avui Klukhori, en territori karatxai).
Els principals autors balkars han estat Said Xakhmurzajev (1886-1975), autor del Diccionari Topogràfic Balkar (1929), Zurna (1957) i Nazmula (1961); Kiazm Mechiev (1859-1945) amb els poemaris Buzjigit (1910-1917), Qaisyn Kuliev (1917) autor de Saylama (Els meus veïns, 1958) i Kyok chinarla (La pedra ferida, 1964), Khabu Katsiev (1916) amb les novel·les Mukhammad (1964) i Tamata (1971); A. Budaev (1915-1942) i K. Otarov (1912).

## Bibliografia

* Chodiyor Doniyorov and Saodat Doniyorova. Parlons Karatchay-Balkar. Paris: Harmattan, 2005. ISBN 2-7475-9577-3.

## Enllaços externs

* informació sobre la llengua i els pobles karatxai i balkar (en rus i karatxai-balkar).
# Pangasius sabahensis

Pangasius sabahensis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes. Va ser descrit el 2002 pels ictiòlegs R. Gustiano, G. Teugels i Laurent Pouaud.
S'han identificat exemplar que atènyen fins a 34,3 cm de longtitud.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: al riu Kinabatangan al nord de Borneo (Malàisia). El seu nom prové de l'estat de Saba a Malàisia, on va ser identificat.

## Referències

* ↑ Gustiano, R.; Teugels, G. G.; Pouyaud, L. «Revision of the Pangasius kunyit catfish complex, with description of two new species from South-East Asia (Siluriformes; Pangasiidae)» (en anglès). Journal of Natural History, 37, 3, 2003, pàg. 372–375. DOI: 10.1080/713834687. ISSN: 0022-2933.
* 1 2 Gustiano, Teugels i Pouyaud, 2003, p. 375.
* ↑ Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «Pangasius sabahensis Gustiano, Teugels & Pouyaud, 2003» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
# Paul Akouokou

Edgar Paul Akouokou (Abidjan, Costa d'Ivori, 20 de desembre de 1997) és un futbolista ivorià. Juga de migcampista i el seu equip actual és l'Olympique de Lió.

## Trajectòria

Va néixer en 1997, a la ciutat d'Abidjan, a Costa d'Ivori. Va començar la seva carrera esportiva al Majestic FC, de Burkina Faso. Va arribar a Europa el 2016, per jugar en la lliga finlandesa a l'Ekenäs IF. Al gener de 2017, va provar amb l'Angers SCO de la Ligue 1, però va ser rebutjat pel club francès. D'allí va passar a la lliga israeliana, on va jugar cedit a la primera divisió amb el Beitar Jerusalem i posteriorment al Hapoel Ironi Rishon LeZion FC de la segona divisió d'aquest país.

### Betis

Al novembre de 2018, va ser fitxat pel Reial Betis, per jugar a l'equip B i al setembre de 2020, va perllongar el seu contracte fins a 2024, com a jugador del primer equip.
Va debutar en la Lliga amb el Reial Betis el 25 de setembre de 2020 a l'estadi Benito Villamarín enfront del Reial Valladolid, quan va substituir William Carvalho, en el minut 92 de partit.

### Lió

L'1 de setembre de 2023, Akouokou va signar un contracte de quatre anys amb l'Olympique de Lió de la Ligue 1 francesa.

## Referències

* ↑ «Capítulo I: Patadas descalzas a un balón en las calles de Abiyán, imitando a su ídolo». [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «El Real Betis y Paul amplían su vinculación hasta 2024». realbetisbalompie.es. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Paul» (en castellà). laliga.com. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Le milieu de terrain Paul Akouokou s’engage à l'OL jusqu’en 2027» (en francès). Olympique Lyonnais, 01-09-2023. [Consulta: 1r setembre 2023].

## Enllaços externs

* Paul Akouokou a BDFutbol
* Paul Akouokou a La Preferente (castellà)
* Paul Akouokou, Fitxa a Soccerway
# Peritatge cal·ligràfic

El peritatge cal·ligràfic és una disciplina de la criminalística amb el propòsit de comparar escrits i determinar falsificacions de documents. Dins del món comercial, analitza principalment firmes per evitar estafes per documents alterats o falsificats. Dins de les anàlisis es pot incloure el tipus de tinta i de paper. La cal·ligrafia forense està acceptada judicialment, fins i tot amb pericials d'identificació d'individus.
Aquesta és una disciplina tècnica i científica basada en l'evidència. No s'ha de confondre amb la grafologia, una pseudociència que pretén determinar personalitats a partir de l'escriptura, però com a ciència no és reconeguda perquè no passa de l'evidència anecdòtica.
Actualment aquesta tècnica és usada en les policies del món per determinar autenticitat de notes de suïcidi, crims econòmics, escriptures de segrestos, etc.

## Peritatges comuns

* Determinació d'adulteració de documents.
* Autenticació de firmes.
* Verificació de fotocòpies per determinar la seva no-adulteració.
* Autentificació d'escriptures manuals de documents.
* Estudi d'impressions de lletres de màquines d'escriure.
* Anàlisi espectrogràfica de tinta.
Els pèrits es necessiten comunament en anàlisi de notes de suïcidi i testaments.

## Vegeu també

* Criminologia
* Delicte de guant blanc
* Peritatge informàtic

## Referències

* ↑ A més està inclosa oficialment en els Laboratoris de Policia Científica. Universitat Autònoma de Barcelona
* ↑ Nevo, B Scientific Aspects Of Graphology: A Handbook Springfield, IL: Thomas: 1986
* ↑ «Còpia arxivada». Ask the Scientists. Scientific American Frontiers. Arxivat de l'original el 2008-02-14. [Consulta: 11 abril 2017].
* ↑ «BEYOND SCIENCE? Paper Personality, on season 8, episode 2». Scientific American Frontiers. Chedd-Angier Production Company, 1997-1998. Arxivat de l'original el 2006.
* ↑ James, Barry «Graphology Is Serious Business in France : You Are What You Write?». New York Times, 03-08-1993 [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «All About Graphology». [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ Driver, Russel H.; Buckley, M. Ronald; Frink, Dwight D. «Should We Write Off Graphology?». International Journal of Selection and Assessment. Blackwell Publishing Ltd, 4, 2, 01-04-1996, p. 78–86. DOI: 10.1111/j.1468-2389.1996.tb00062.x. ISSN: 1468-2389.
* ↑ Furnham, Adrian «Graphology and Personality: Another Failure to Validate Graphological Analysis.». Personality and Individual Differences, 8, 3, 1987, p. 433–435. DOI: 10.1016/0191-8869(87)90045-6.

## Enllaços externs

* Empresa de peritatges Arxivat 2010-12-01 a Wayback Machine.
* Perits cal·lígrafs de tot Espanya
# Pedrós (partida)

Pedrós és una partida de l'Horta de Lleida, que pertany a la ciutat de Lleida. Com a principal tret característic hom hi pot trobar l'Aeròdrom d'Alfés. Limita:
* Al nord amb la partida de Vinatesa.
* A l'est amb la partida de La Cogullada.
* Al sud i a l'oest amb el terme municipal d'Albatàrrec.
| | Vinatesa | |
| | | La Cogullada (Lleida) |
| Albatàrrec | | |

## Enllaços externs

* Oficina municipal de l'Horta de Lleida Arxivat 2010-09-21 a Wayback Machine.
* Institut Català de Cartografia
# Pedètids

Els pedètids (Pedetidae) són una família de mamífers de l'ordre dels rosegadors. Les dues espècies vivents de la família, les rates llebre, es troben al sud d'Àfrica i també cap a Kenya, Tanzània i Uganda. Pel nord, se n'han trobat fòssils a Turquia. Conjuntament amb els anomalúrids, Petidae forma el subordre dels anomaluromorfs (Anomaluromorpha). El gènere fòssil Parapedetes, abans classificat en la seva pròpia família, ha estat reassignat al grup dels pedètids.

## Taxonomia

La família inclou un gènere vivent i quatre d'extints. Antigament s'havia inclòs el fòssil asiàtic Diatomys, però actualment es classifica a la família Diatomyidae amb la rata de roca laosiana.
* Megapedetes †. Macinnes, 1957 (Miocè inferior — Miocè mitjà, a Àfrica, Aràbia Saudita, Israel i Turquia)
** Megapedetes aegaeus †
** Megapedetes gariepensis †
** Megapedetes pentadactylus †
** Megapedetes pickfordi †
* Oldrichpedetes †. Pickford i Mein, 2011 (Miocè inferior — Pliocè inferior, a Àfrica)
** Oldrichpedetes brigitteae †
** Oldrichpedetes fejfari †
** Oldrichpedetes pickfordi †
** Oldrichpedetes praecursor †
* Pedetes. Illiger, 1811 (Pliocè inferior — recent, a Àfrica)
** Rata llebre sud-africana (P. capensis)
** Pedetes gracilis †
** Pedetes hagenstadti †
** Pedetes surdaster
* Propedetes †
** Propedetes efeldensis †
** Propedetes laetoliensis †
* Rusingapedetes † Pickford i Mein, 2011 (Miocè inferior, a Àfrica)
** Rusingapedetes tsujikawai †

## Referències

* ↑ «Pedetidae» (en anglès). uBio. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ http://www.organismnames.com/details.htm?lsid=648072
* ↑ Els pedètids a Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ «Pedetidae» (en anglès). [Consulta: 25 juny 2017].
* 1 2 3 4 5 McKenna, M.C.; Bell, S.K.. Classification of Mammals: Above the species level. (en anglès). Nova York: Columbia University Press, 1997, p. 631 . ISBN 978-0-231-11013-6.
* 1 2 Pickford, M.; Mein, P. «New Pedetidae (Rodentia: Mammalia) from the Mio-Pliocene of Africa» (en anglès). Estudios Geológicos, 67, 2, 2011, pàg. 455-469. DOI: 10.3989/egeol.40714.202.
Famílies i espècies vivents d'anomaluromorfs :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Euarchontoglires · Ordre: Rodentia :
Anomaluridae :
Pedetidae :
Zenkerellidae :