OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Suslic de cua pàl·lida

El Suslic de cua pàl·lida (Spermophilus pallidicauda) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Es troba a Mongòlia i a la regió autònoma adjacent de Mongòlia Interior.
Una revisió genèrica de gènere es dugué a terme el 2007, que ajudà a resoldre la incertesa pel que fa a si aquesta espècie ha de ser considerada una subespècie de Spermophilus erythrogenys. Una filogènia basada en dades de seqüències moleculars va determinar que el Spermophilus pallidicauda era de fet una espècie separada de Spermophilus erythrogenys, i de les altres espècies similars del gènere, com Spermophilus brevicauda i Spermophilus alashanicus.

## Referències

* ↑ «Spermophilus (see comments) alashanicus». Mammal Species of the World.
* ↑ Harrison, R. G., S. M. Bogdanowicz, R. S. Hoffmann, E. Yensen, and P. W. Sherman. 2003. Phylogeny and evolutionary history of the ground squirrels (Rodentia: Marmotinae). Journal of Mammalian Evolution 10:249-276.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Biomphalaria barthi

Biomphalaria barthi és una espècie de mol·lusc gastròpode d'aigua dolça de la família Planorbidae.

## Descripció

* Mides: 4 x 11 mm.

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Etiòpia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ David S. Brown, 1994: Freshwater Snails of Africa and Their Medical Importance. 2a edició. CRC Press. ISBN 0-7484-0026-5
* ↑ Van Damme, D. (2010). "Biomphalaria barthi." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 16 abril 2023]
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Enllaços externs

* New Species of Freshwater Pulmonata from Ethiopia (anglès)
# Alan III de Nantes

Alan de Bretagne (li correspondria Alan III, però no se li aplica més que rarament, i tampoc s'utilitza gaire el nom Alan II de Bretanya; a vegades se l'esmenta com Alan III de Nantes aprofitant que Alan III de Bretanya fou l'únic Alan que no fou comte de Nantes) (nascut després del 981, mort el 990), fou duc de Bretanya (de iure) i comte de Nantes de 988 a 990, fill i successor de Guerech de Bretanya i d'Aremburga d'Ancenis, de 988 à 990.
Va succeir al seu pare (mort 988) com a duc i comte quan era molt jove, i hauria mort de malaltia el 990. La seva mort va permetre a Conan I de Bretanya, comte de Rennes, que ja havia matat el pare Guerech (i al germà d'aquest Hoel I) d'ocupar Nantes i proclamar-se duc de Bretanya.

## Bibliografia

* André Chédeville & Noël-Yves Tonnerre La Bretagne féodale XIe-XIIIe siècle. Ouest-France, Université Rennes (1987) ISBN 27-37300-14-2.
* Naissance de la Bretagne. Géographie historique et structures sociales de la Bretagne méridionale (Nantais et Vannetais) de la fin du VIIIe à la fin du XIIe siècle, Noël-Yves Tonnerre Presses de l'Université d'Angers Angers (1994) ISBN 2903075589 Error en ISBN: suma de verificació no vàlida.
* Crònica de Nantes, Presentada i anotada per René Merlet, a Gallica
# Acheilognathus asmussii

Acheilognathus asmussii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Àsia: Rússia, Mongòlia, la Xina i Corea.
És un peix d'aigua dolça i de clima temperat (18 °C-22 °C).
Els mascles poden assolir 16 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Acheilognathus asmussii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Jang, M.-H., J.-G. Kim, S.-B. Park, K.-S. Jeong, G.-I. Cho i G.-J. Joo, 2002. The current status of the distribution of introduced fish in large river systems of South Korea. Internat. Rev. Hydrobiol. 87(2-3): 319-328.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
# Sollacaro

Sollacaro (en cors Suddacarò) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 326 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 657 | 411 | 448 | 355 | 290 | 324 | 326 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1983- | Alexandre Mondoloni | | |
# Nicànor (militar)

Nicànor (en grec Νικάνωρ) fill de Parmenió, va ser un destacat oficial macedoni al servei d'Alexandre el Gran.
És esmentat per primer cop al pas del Danubi en l'expedició d'Alexandre contra els getes l'any 335 aC, quan va dirigir la falange macedònia. A l'expedició a Àsia va dirigir les tropes anomenades Argiràspides (Ἀργυράσπιδες), i després Hypaspistes (ὑπασπισταί) o guàrdies de peu, i el seu germà Filotes dirigia els ἑταῖροι o guàrdies a cavall. Va tenir aquestes responsabilitats a Grànic, Issos i Arbela.
Després va acompanyar a Alexandre en la persecució de Darios III de Pèrsia l'any 330 aC i va morir de malaltia una mica després quan Alexandre es dirigia a Bactriana. La seva mort va ser probablement un esdeveniment afortunat, ja que el va salvar de participar en el destí del seu germà Filotes.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1175-1176.
# Sílvia Coll-Vinent i Puig

Sílvia Coll-Vinent i Puig (Barcelona, Barcelonès, 1963) és una filòloga catalana i professora universitària.
Es va llicenciar en Filologia Catalana per la Universitat Autònoma de Barcelona l'any 1985, i és doctora en Filosofia i Lletres (especialitat en Filologia Catalana) per la Universitat d'Oxford (1996), amb la tesi The Reception of English Fictional and Non-fictional Prose in Catalonia (1916-1939), with Particular Reference to Edwardian Literary Culture, encara inèdita. Des del 2000 és professora de literatura catalana contemporània i literatura anglesa a la Facultat de Filosofia de la Universitat Ramon Llull. És també membre del grup de recerca TRILCAT, de traducció i recepció de literatures estrangeres, de la Universitat Pompeu Fabra.
Les seves línies d'investigació se centren en la traducció i recepció de la literatura britànica a Catalunya, i també en la crítica literària catalana contemporània i en la literatura catalana. Ha investigat també sobre la figura del polític i literat Joan Estelrich i Artigues, i sobre diferents aspectes de la història i de la cultura en el periode d'entreguerres, amb especial interès per l'humanisme catòlic.

## Referències

* 1 2 3 «Sílvia Coll-Vinent Puig». Institut d'Estudis Menorquins. [Consulta: 21 gener 2021].
* 1 2 «Sílvia Coll-Vinent». Trilcat. [Consulta: 21 gener 2021].
# Alticorpus profundicola

Alticorpus profundicola és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: llac Malawi.

## Referències

* 1 2 «Alticorpus profundicola» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# AVB

AVB té els següents significats:
* Federació de Futbol d'Aruba (del seu nom en neerlandès Arubaanse Voetbal Bond), màxim òrgan rector del futbol a Aruba
* Audio Video Bridging, estàndard tècnic desenvolupat per l'IEEE per a la transmissió d'àudio i vídeo
* Blocatge auriculoventricular (del seu nom en anglès Atrioventricular Block), trastorn en la conducció elèctrica entre les aurícules i els ventricles cardíacs
* AVB també és el codi IATA de la Base Aerea d'Aviano, base aèria de l'OTAN situada a Aviano (Itàlia)
* AVB també és l'acrònim del nom de diverses persones:
** Andries van Bochoven (1609 - 1634), pintor barroc holandès
** Abraham van Beijeren (1620 - 1690), pintor barroc holandès
** Armin van Buuren (1976), discjòquei i productor musical neerlandès
** André Villas-Boas (1977), entrenador de futbol portuguès
** Anthony Vanden Borre (1987), jugador de futbol belga
# Sonatina

* Clementi, 6 Sonatines per a piano, Op. 36, No. 1 - I. Allegro (0:45)
* Clementi, 6 Sonatines per a piano, Op. 36, No. 1 - II. Andante (1:21)
* Clementi, 6 Sonatines per a piano, Op. 36, No. 1 - III. Vivace (0:34)
* Arxius cortesia de Musopen
Una sonatina és literalment una sonata petita. Com a terme musical, sonatina no té cap definició estricta per si mateixa; és un títol aplicat pel compositor a una peça en forma sonata, però que és més curta, més lleugera o tècnicament més elemental que una sonata típica. El terme s'ha utilitzat com a mínim des de l'últim barroc quan Händel anomenà a un moviment "Sonatina". Normalment el terme s'aplicava per a obres solistes de teclat, entre les quals destaquen les de Muzio Clementi que s'han utilitzat molt com a material didàctic per a l'aprenentatge de piano; però un cert nombre de compositors han escrit sonatines per a violí i piano, com per exemple la Sonatina en Sol M per a violí i piano d'Antonín Dvořák, i ocasionalment per a altres instruments, com el Clarinet Sonatina de Malcolm Arnold.
# Nicànor (escriptor)

Nicànor (en grec antic Νικάνωρ) fou un escriptor grec que menciona Esteve de Bizanci, al que afegeix el nom de Λέανδρος ("Léandros").
Diu que va ser l'autor d'una obra titulada Μετονομασιας. Ateneu de Naucratis esmenta la mateixa obra i diu que l'autor era de Cirene sense mencionar-ne el nom. Probablement és el mateix Nicànor que es menciona en uns escolis d'Apol·loni Rodi en connexió amb l'origen antic dels egipcis.

## Referències

* ↑ 5.Nicanor a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1177
# Làmina d'alga

La làmina és una estructura generalment expandida i aplanada, que forma el cos de les algues macroscòpiques. Sovint es desenvolupa amb òrgans especialitzats com vesícules de flotació i òrgans de reproducció. La làmina és típicament una expansió de l'estip i de vegades s'adhereix al substrat per mitjà d'un rizoide.

## Referències

* ↑ Radulovich, R., Umanzor, S., & Cabrera, R. (2013). Algas Tropicales. Editorial Universidad de Costa Rica, San Jose.
# La Mina (Uruguai)

La Mina és una entitat de població de l'Uruguai, ubicada al nord-est del departament de Cerro Largo. Forma part d'un nucli de pobles, amb un radi de 3.186 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 160 metres sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - Sabre professional

Esgrima als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Espasa | homes |
| Espasa professional | homes |
| Espasa amateur-professional | homes |
| Floret | homes |
| Floret professional | homes |
| Sabre | homes |
| Sabre professional | homes |
| < 1896 1904 > |||
El sabre professional va ser una de les proves d'esgrima disputades als Jocs Olímpics de París de 1900. En ella hi prengueren part 29 tiradors representants de 7 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Antonio Conte | Italo Santelli | Milan Neralić |

## Ronda preliminar

La primera ronda es va disputar el 23 de juny. Es van disputar 4 sèries, classificant-se els quatre primers per a les semifinals.
* Nom
* Xavier Anchetti
* Brun-Biusson
* Camier
* Chantelat
* Clappier
* Antonio Conte
* François Delibes
* Hébrant
* Horvath
* Michaux
* Midelair
* Milan Neralić
* Pinault
* Italo Santelli
* Otello Santelli
* Zakovorot
* Alessandri
* Aufort
* Bersin
* Coquelin
* Dambremat
* Dargein
* Delamaide
* Márton Endrédi
* Flahaut
* Gabriel
* N. Orleans
* J. Santelli
* Schoenfeld

## Semifinals

Els 16 tiradors classificats per a les semifinals foren dividits en dues sèries de 8 tiradors cadascuna. Es van enfrontar seguint el sistema de tots contra tots entre el 25 i el 26 de juny. Els quatre primers de cada sèries passava a la final.
Semifinal A :
| Posició | Nom | Victòries | Derrotes |
| 1 | Antonio Conte | 6 | 1 |
| 2 | Hébrant | 5 | 2 |
| 3 | François Delibes | 5 | 2 |
| 4 | Milan Neralić | 5 | 2 |
| 5 | Horvath | 3 | 4 |
| 6 | Brun-Buisson | 1 | 6 |
| 7 | Clappier | 0 | 7 |
| 8 | Otello Santelli | 3 | 4 |
Semifinal B :
| Posició | Nom | Victòries | Derrotes |
| 1 | Italo Santelli | 6 | 1 |
| 2 | Michaux | 6 | 1 |
| 3 | Zakoavorot | 5 | 2 |
| 4 | Xavier Anchetti | 4 | 3 |
| 5 | Chantelat | 3 | 4 |
| 6 | Pinault | 2 | 5 |
| 7 | Camier | 2 | 5 |
| 8 | Midelair | 0 | 7 |

## Final

La final es va disputar el 27 de juny seguint el sistema de tots contra tots. Hi van prendre part 8 tiradors i els empats es van solucionar amb un combat extra.
| Posició | Nom | Victòries | Derrotes |
| | Antonio Conte | 7 | 0 |
| | Italo Santelli | 6 | 1 |
| | Milan Neralić | 4 | 3 |
| 4 | François Delibes | 3 | 4 |
| 5 | Yulian Michaux | 3 | 4 |
| 6 | Xavier Anchetti | 2 | 5 |
| 7 | Pyotr Zakovorot | 2 | 5 |
| 8 | Hébrant | 1 | 6 |

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Fencing 1900". Accés, 21 de gener de 2006. Consultable virtualment a Herman's Full Olympians: "Fencing 1900" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Amuarib

Amuarib (en rus: Амуариб) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 34 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# After Many Years (pel·lícula de 1908)

After Many Years és una pel·lícula muda de la Biograph dirigida per D. W. Griffith i protagonitzada per Harry Solter, Charles Inslee i Florence Lawrence. La pel·lícula, adaptació del poema "Enoch Arden" d'Alfred Tennyson, es va estrenar el 3 de novembre de 1908.

## Argument

John Davis, contramestre del bergantí 'Gifford', marxa amb el seu vaixell després d'acomiadar-se de la seva dona i la seva filla. Atrapat en una terrible tempesta a l'Oceà Pacífic, el vaixell naufraga i dies més tard els diaris expliquen que tota la tripulació s'ha ofegat. Tot i que les proves la dona no pot creure que el seu marit ha marxat per sempre, alguna cosa en el seu cor diu que ell encara viu. En realitat és així, Davis és un nàufrag llençat a una illa deserta on hi passa set anys tot sol. De tant en tant una vela llunyana apareix a la seva vista però és massa lluny perquè el vegin. El seu únic consol és la imatge de la seva dona en un medalló. Mentrestant ella ha rebutjat repetidament la petició de mà de Tom Foster, un bon home que es preocuparia d'ella i del seu petit. Al final John és rescatat per un vaixell. De tornada a casa sense previ avís descobreix astorat la seva dona i Foster passejant pel jardí acompanyats del nen i conclou que ha estat oblidat i que el seu lloc l'ha ocupat l'altre. Al principi es vol venjar i és a punt de llençar-se sobre Foster però en creure que la seva esposa ara és feliç decideix de marxar per sempre. La parella entren a la casa deixant al petit jugant a la gespa i ell no pot resistir-se a deixar el nen al seu cor. La nena li explica la veritat i quan la mare surt de casa ells es tornen a unir per no separar-se mai.

## Repartiment

* Charles Inslee (John Davis)
* Florence Lawrence (senyora Davis)
* Harry Solter (Tom Foster)
* Gladys Egan (la filla dels Davis)
* Linda Arvidson
* Edward Dillon
* George Gebhardt (mariner)
* Arthur V. Johnson (membre de l'expedició de rescat)
* Herbert Prior
* Mack Sennett (mariner /membre de l'expedició de rescat)

## Importància en la filmografia de Griffith

Una escena de la pel·lícula, en la que l'esposa, a casa recorda el seu marit desaparegut i s'alterna la imatge dels dos a la pantalla és el primer cas en què el director utilitza el muntatge d'accions paral·leles per donar ritme o dramatisme a la historia. En ser preguntat si no li feia por que el públic no entengués l'acció, Griffith contestà “No és així com escriu Dickens?”.

## Referències

* ↑ «After Many Years (1908)» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ Gallen, Ira H. D.W. Griffith: Master of Cinema (en anglès). FriesenPress, 2015-12-15, p. 158. ISBN 978-1-4602-6099-9.
* ↑ «Latest films of all makers». The Moving Picture World, 07-11-1908, pàg. 370.
* ↑ «After Many Years». The Moving Picture World, 07-11-1908, pàg. 364.
* ↑ «Figuras de cine: David Wark Griffith». [Consulta: 21 abril 2021].
* ↑ Paraskeva, Anthony. Speech-Gesture Complex: Modernism, Theatre, Cinema (en anglès). Edinburgh University Press, 2013-09-30, p. 28. ISBN 978-0-7486-8490-8.

## Enllaços externs

* After Many Years al catàleg de l'American Film Institute
# Nicànor (assassí)

Nicànor (en grec Νικάνωρ) va ser un grec nascut a Celesíria assassí de Seleuc III Ceraune conjuntament amb un gal anomenat Apaturius.
L'assassinat es va produir durant l'expedició que va fer Seleuc III Ceraune contra el rei Àtal I de Pèrgam l'any 222 aC. Després del crim va ser capturat i executat per ordre d'Aqueu, el general i príncep selèucida.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1176.
# Luciosoma setigerum

Luciosoma setigerum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península de Malaca, Indoxina i Indonèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Talk Dirty to Me (pel·lícula de 1980)

Talk Dirty to Me és una pel·lícula pornogràfica de 1980 escrita i dirigida per Anthony Spinelli i protagonitzada per Jesie St. James, John Leslie, Richard Pacheco, Juliet Anderson i Sharon Kane. Spinelli interpreta el paper de "Herbie". La pel·lícula es considera una de les pel·lícules seminals de l'última part de l'Edat d'Or del Porno.
La pel·lícula va ser seguida per més d'una dotzena de seqüeles als anys 2000, encara que més enllà de les cinc primeres pel·lícules, la rellevància per a la pel·lícula original i el personatge de Leslie desapareix. Una seqüela, Talk Dirty to Me Part III, destaca per incloure un primer paper de Traci Lords.

## Sinopsi

Un home autoproclamat de dames presumeix davant el seu amic una mica dens que pot seduir qualsevol dona que vulgui. Per demostrar-ho, posa la mirada en una bella rossa que han conegut recentment.

## Repartiment

* Jessie St. James - Marlene
* John Leslie - Jack
* Richard Pacheco - Lenny
* Juliet Anderson - Helen
* Sharon Kane - Rose

## Recepció

Talk Dirty to Me va rebre nombrosos premis, inclosos quatre AFAA Awards en les categories de "Millor pel·lícula", "Millor actor" (per a John Leslie), "Millor actor secundari" (per a Richard Pacheco) i "Millor edició" (per a Tim McDonald). i quatre Critics' Adult Film Award (en l'any inaugural del premi), en les categories de "Millor pel·lícula", "Millor pel·lícula". Director", "Millor actor" (per a Leslie) i "Millor actor secundari" (per a Pacheco).
Roger Feelbert de Pornonomy li dona a la pel·lícula una classificació B.

## Spin-off

Talk Dirty to Me va generar una sèrie derivada anomenada Nothing to Hide. Fou protagonitzada per John Leslie i Richard Pacheco, interpretant els personatges de Jack i Lenny; també fou dirigida per Spinnelli.

## Referències

* ↑ «Talk Dirty to Me (1980)». Internet Movie Database. [Consulta: 21 gener 2014].
* 1 2 «Awards». [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Pornonomy Reviews: Talk Dirty To Me». [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Nothing to Hide». [Consulta: 2 maig 2017].
* ↑ «Connections». [Consulta: 2 maig 2017].

## Enllaços externs

* Talk Dirty to Me a Internet Movie Database (anglès)
# Fideus d'arròs

Els fideus d'arròs són elaborats amb pasta d'arròs. Els principals ingredients són farina d'arròs i aigua, algunes vegades s'afegeix algun altre ingredient com tapioca o midó de blat de moro. Algunes varietats són Shah fen (沙河粉, també anomenat hé fen i 米粉, mǐ fen; també anomenat «palets d'arròs».

## Plats notables

El char kway teow, pad thai, phở, kuyteav, rotllets d'estiu, mee krob són plats amb fideus d'arròs.
* Hokkien mee : Un plat molt comú en Malàisia i Singapur, on els vermicelli d'arròs estan barrejats amb fideus grocs fregits amb gambes, sípia i porc tallats.
* Mohinga : De Birmània, servit amb curri i peix.
* Pancit bihon : Elaborat a l'estil stir-fried, molt típic de la cuina filipina.
* Satay bee hoon : Servit amb salsa de cacauet a Satay, molt típic a Singapur.
* Fideus d'arròs fregits de Singapur (星 州 炒米, xīngzhōu cháomǐ ).
* Rotllet de primavera: Amb gambes i herbes en un rotllo de paper d'arròs, molt popular a Vietnam.
* Vermicelli d'arròs de Guilin
* Yaki-bifun
* Un bol vietnamita de Phở

## Referències

* ↑ Jacqui Lynas; Paul Gayler. Cocina y salud: corazón. Ediciones CEAC, 30 juny 2010, p. 80–. ISBN 9788432919275 [Consulta: 21 juny 2011].
* ↑ Alden, Lori. «Asian Rice Noodles» (en anglès). The Cook's Thesaurus, Data incorrecta.
# Amtdi

Amtdi (en àrab امطضي, Amṭḍī; en amazic ⴰⵎⵟⴹⵉ) és una comuna rural de la província de Guelmim, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 1.472 persones

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Actinomicetàcies

Actinomycetaceae és una família de bacteris dins l'ordre Actinomycetales que conté el gènere mèdicament important dels Actinomyces. Els Actinomycetaceae contenen 3 gèneres potencialment patògens :Actinomyces, Nocardia, Streptomyces. Aquests organismes formen colònies de manera similar a la dels fongs i per això en el seu nom científic figura la paraula grega myces (fong).

## Filogènia

Actualment segons LPSN i National Center for Biotechnology Information (NCBI) i la filogènia està basada en 16S rRNA-based LTP release 106 per 'The All-Species Living Tree' Project
* Arcanobacterium
* Actinobaculum
* Trueperella
* Actinomyces [incl. Mobiluncus & Varibaculum]

## Referències

* ↑ Actinomycineae NCBI Taxonomy Browser
* ↑ J.P. Euzéby. «Actinomycetaceae». List of Prokaryotic names with Standing in Nomenclature (LPSN). Arxivat de l'original el 2013-01-27. [Consulta: 17 novembre 2011].
* ↑ Sayers et al. «Actinomycetaceae». National Center for Biotechnology Information (NCBI) taxonomy database . [Consulta: 5 juny 2011].
* ↑ 'The All-Species Living Tree' Project.«16S rRNA-based LTP release 106 (full tree)». Silva Comprehensive Ribosomal RNA Database . Arxivat de l'original el 2012-05-07. [Consulta: 17 novembre 2011].

## Enllaços externs

* http://sn2000.taxonomy.nl/Main/Classification/111575.htm Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Kilian M «Rapid identification of Actinomycetaceae and related bacteria». J. Clin. Microbiol., 8, 2, 01-08-1978, pàg. 127–33. PMC: 275167. PMID: 100505.