OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acaronia vultuosa

Acaronia vultuosa és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,2 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixets.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco a Colòmbia i Veneçuela (incloent-hi els rius Casiquiare, Inírida, Caura i Vichada) i riu Negro al Brasil i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 3 «Acaronia vultuosa» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stawikowski, R. i U. Werner, 1998. Die Buntbarsche Amerikas, Band 1. Verlag Eugen Ulmer, Stuttgart, Alemanya, 540 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Alba Muñoz

Alba Muñoz (Barcelona, 1985) és una periodista i escriptora catalana.
Després d'estudiar Periodisme, enfrontada a la incertesa del futur laboral, quan en el 2008 les ofertes de treball escassejaven als mitjans, va decidir apuntar-se a una expedició a Bòsnia i Hercegovina. Aquest fet va marcar el seu futur. Des d'aleshores ha treballat com a freelance a diverses zones del món, entre les quals destaquen els Balcans, Orient Mitjà i Sud-est Asiàtic. Entre el 2018 i el 2019 va viure a Sud-àfrica, des d'on va escriure per a El País i 5W. Ha tingut col·laboracions amb la BBC, 20 Minutos, La Vanguardia, El Mundo, ElDiario.es o FronteraD, i també, durant cinc anys, com a escriptora, guionista i redactora a la revista digital PlayGround Magazine, on es va especialitzar en periodisme digital i feminismes. Ha col·laborat sovint amb mitjans de parla hispana, i ha treballat en comunicació i com a guionista en projectes audiovisuals. Recentment, ha dirigit el seu primer documental, Now You Are a Woman que va guanyar el premi del públic al Festival de cinema LGTBI Fire!! 2019. Entre maig i juny del 2023 va fer una estada a la residència literària 'Finestres'. També ha escrit la seva primera novel·la, Polilla, una novel·la que té el seu origen en un treball d'investigació periodística que va fer sobre el tràfic de dones durant la postguerra a Bòsnia i Hercegovina, fruit dels seus viatges per països en situació de conflicte, i en el que uneix el seu compromís social i la seva passió pel periodisme narratiu.

## Referències

* ↑ López, Carmen «Alba Muñoz, reportera y escritora: "Ir por el mundo sin miedo, lo que se tacha de kamikaze en las mujeres, es simplemente ser libre". El debut literario de la autora catalana es un reportaje novelado, contado en primera persona, sobre su experiencia en la Bosnia posterior a la guerra y donde campaba a sus anchas la explotación sexual». El Periódico de España, 23-05-2024 [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ Grau, Laura «La periodista montcadenca Alba Muñoz publica la seva primera novel·la ‘Polilla’. L'obra té el seu origen en un treball d’investigació periodística sobre el tràfic de dones als Balcans». La Veu de Montcada i Reixach, 04-04-2024 [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ Rubio, Carlota «‘Polilla’, novela entre la autobiografía y el reportaje periodístico sobre la trata de mujeres en Sarajevo tras la guerra». El País, 03-05-2024 [Consulta: 23 maig 2024].
* ↑ Marqués, Juan «Alba Muñoz: el ruido de un silencio lleno de secretos. En 'Polilla', debut narrativo que trata la explotación sexual de mujeres en la posguerra de los Balcanes, la periodista consigue armar un yo con contorno, con cuerpo, con fuerza, con rabia y con voz». El Mundo, 18-04-2024 [Consulta: 23 maig 2024].
# Akhtau

Akhtau (kazakh: Aqtau/Ақтау; rus: Актау, Aktau), coneguda com a Xevtxenko (rus: Шевченко) des de l'any 1964 fins al 1991, és una de les majors ciutats de l'oest del Kazakhstan, i el principal port de la mar Càspia. Es localitza a la península de Mangyshlak, i és la capital de la regió amb el mateix nom. Aqtau significa literalment muntanya blanca en kazakh; aquest nom l'obté dels barrancs de la costa. La seva població l'any 2009 era de 166.961 habitants.
La ciutat és coneguda pel seu sistema d'adreces únic al món. Els carrers de la ciutat no tenen noms, i totes les adreces consisteixen en tres números: el microdistricte, el número d'edifici i el número d'apartament. Això és degut al fet que Akhtau es va construir com una zona de residència per als treballadors dels camps de petroli, i des d'aleshores s'ha mantingut el sistema.

## Referències

* ↑ Ogni.kz. Aktau: Years, people, memories... Arxivat 2018-06-18 a Wayback Machine.. octubre 13, 2011
# Akhxtir

Akhxtir - Ахштырь (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Mzimta, a 24 km a l'est de Sotxi i a 188 km al sud-est de Krasnodar, la capital de la regió.
Pertany al municipi de Níjniaia Xílovka.

## Història

Prèviament al domini de l'Imperi Rus, el lloc era conegut com a pas d'Akhxtirkh. La població russa fou fundada el 1869 per vint famílies de colons procedents de la gubèrnia de Podíl·lia. D'aquells primers anys del poble queden les ruïnes d'una església ortodoxa.
Durant el període soviètic, a la vila hi havia una granja d'aus, s'hi conreava tabac, cànem, s'hi practicava la ramaderia i hi havia una serradora. Hi havia també un club cultural i una botiga. El 1950 s'hi creà el kolkhoz de Kírov.
Amb ocasió dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, al voltant d'Akhxtir s'hi realitzaren diverses obres, com la construcció de la carretera A148 d'Àdler a Kràsnaia Poliana.
# Akhtirski

Akhtirski - Ахтырский (rus) - és un assentament de tipus urbà del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la frontera entre la plana de Kuban-Priazov i les muntanyes del Caucas Occidental, a la vora del riu Akhtir, afluent de l'Abín, a 11 km a l'est d'Abinsk i a 61 km al sud-oest de Krasnodar, la capital del territori.

## Història

La localitat fou fundada el 1863 com la stanitsa d'Antirskaia per establir 1.234 colons cosacs de les stanitses de Poltàvskaia, Novomixastovskaia, Novotítarovskaia, Novovelitxkovskaia i Màrianskaia, i de les gubèrnies de Poltava i de Khàrkov. Més endavant, aquell mateix any, van arribar cent famílies de pagesos de les gubèrnies de Txernígov, Vorónej, Khàrkov i Poltava. El 1867 va rebre el nom d'Akhtirskaia.
Entre el 1938 i 1940 s'hi van trobar jaciments de petroli i de gas natural prop de la stanitsa. Durant la Gran Guerra Pàtria fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya nazi el 17 d'agost de 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig el 22 de febrer de 1943. El 1948 van començar els treballs de construcció de l'assentament de treball petrolier Akhtirski. El 1958 s'hi uneix el khútor de Dubravinski en l'assentament de tipus urbà actual.
# Alfredo Chinetti

Alfredo Chinetti (Cavaria con Premezzo, Varese, Llombardia, 11 de juliol de 1949) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1974 i 1985. En el seu palmarès destaca una etapa de la Volta a Espanya de 1981 i una a la Volta a Catalunya de 1976.

## Palmarès

* 1968
** 1r al Gran Premi Somma
* 1971
** 1r al Petit Giro de Llombardia
** Vencedor d'una etapa a la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1972
** Vencedor d'una etapa a la Settimana Ciclistica Bergamasca
* 1973
** 1r al Giro del Friül-Venècia Júlia
* 1976
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1978
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 1979
** Vencedor d'una etapa al Giro del Trentino
* 1981
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1982
** 1r a la Coppa Placci
* 1984
** 1r al Giro de la Província de Reggio Calabria

### Resultats al Tour de França

* 1976. Fora de control (10a etapa)
* 1982. 109è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1981. 27è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1985. No surt (13a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1974. No surt (7a etapa)
* 1975. 29è de la classificació general
* 1976. 56è de la classificació general
* 1977. 25è de la classificació general
* 1978. 13è de la classificació general
* 1979. 29è de la classificació general
* 1980. 20è de la classificació general
* 1981. 33è de la classificació general
* 1982. Abandona (18a etapa)
* 1983. 67è de la classificació general
* 1984. 14è de la classificació general
* 1985. 55è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CHINETTI Alfredo». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Alfredo CHINETTI» (en italià). [Consulta: 21 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Alejandro Encinas Rodríguez

Alejandro de Jesús Encinas Rodríguez (Ciutat de Mèxic, 13 de maig de 1954) és un polític mexicà, exmembre del Partit de la Revolució Democràtica i excap de Govern del Districte Federal.
Llicenciat en Economia per la UNAM el 1977, va ser candidat a presidir el seu partit durant les eleccions de 2008 on finalment se li va atorgar el triomf al seu principal adversari Jesús Ortega, després d'una renyida contesa. Posteriorment va ser diputat electe i coordinador del PRD en la Cambra de diputats per la LXI Legislatura.
Des de 2012 és Senador de la República per l'Estat de Mèxic en la LXII Legislatura.
El 25 de setembre de 2015, en el context de les Eleccions al Parlament de Catalunya de 2015, va públicar una carta en la qual donava suport a la "lliure determinació" de Catalunya.

## Referències

* 1 2 «Encinas Rodríguez, Alejandro de Jesús» (en castellà). Sistema de Información Legislativa. Secretaria de Gobernación. Estado de México [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Merlos, Andrea; Morales, Alberto «PRD elige a Encinas como coordinador de bancada» (en castellà). El Universal [Ciutat de Mèxic], 11-08-2009 [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ Duarte Cisneros, José Roberto «Encinas rompe con el PRD para armar red de partidos y líderes de izquierda» (en castellá). CNN México, 22-01-2015 [Consulta: 28 setembre 2015].
* ↑ «Un senador mexicà aposta per la "lliure determinació" de Catalunya». Diari Ara, 25-09-2015 [Consulta: 28 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Carta del Senador mexicà Alejandro Encinas donant suport al dret a decidir de Catalunya Arxivat 2015-09-29 a Wayback Machine. (castellà)
# Adolf Picó Úbeda

Adolf Picó Úbeda (Ibi, l'Alcoià 1883 - Alcàsser, l'Horta Sud 1927) fou un metge de família valencià.
Va ser metge titular d'Alcàsser des de 1913 fins a 1927. Durant els quinze anys d'exercici de la medicina a Alcàsser, destacà per la seua amabilitat i generositat, ja que tenia el costum de socórrer les famílies més necessitades de la vila. Va faltar als 44 anys a causa d'una broncopneumònia gripal hipertòxica el dia 18 de gener de 1927, després d'una epidèmia de grip declarada oficialment al poble. Actualment hi ha un carrer dedicat a la seua persona a Alcàsser.

## Referències

* ↑ Anònim (1965), «Un recuerdo cariñoso para un médico ejemplar: D. Adolfo Picó Úbeda», Alcàsser, Festes d'Agost 1965, s/n.
* 1 2 Ibídem.
# Agató de Macedònia

Agató (grec antic: Ἀγάθων, llatí: Agathon) va ser un militar fill de Filotes i germà de Parmenió i Asandre de Cària. Aquest darrer era sàtrapa de Cària, i el va donar com a ostatge a Antígon el borni el 313 aC, però fou retornat al cap de pocs dies. Va deixar un fill de nom Asandre com el seu oncle.

## Referències

* ↑ Agathon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 65
# Agaush

El agaush eren una casta de Sumer formada pels caps dels eren. Els eren foren els treballadors de l'estat, normalment treballadors de palau, de l'administració, serveis de correus, obres públiques i manteniment de temples, i també els militars que es dedicaven a la milícia contínuament (la resta del poble era mobilitzat per períodes fixes o en moments puntuals). D'aquest eren van sorgir uns vigilants (gendarmes) encarregats de la seva vigilància, la qual cosa vol dir que segurament el rendiment dels eren havia anat minvant amb el temps i es va fer necessari posar uns controladors o encarregats de la seva vigilància. També es dedicaven a l'entrenament dels militars.

## Bibliografia

* Cassin, Elena; Bottéro, Joean; Vercoeur, Joan. Los Imperios del Antiguo Oriente del Paleolítico a la mitad del segundo milenio (en castellà), 1970, p. . ISBN 84-323-0118-3.
# Agatònica, Pàpil, Carp i Agatodor de Pèrgam

Agatònica, Pàpil (o Pàmfil o Papiri), Carp i Agatodor de Pèrgam (morts a Pèrgam, ca. 170 o 250) van ser un grup de màrtirs, morts per defensar la seva fe cristiana, i venerats com a sants per diferents confessions cristianes. Eusebi de Cesarea, a la seva Història eclesiàstica, els situa durant la persecució de Deci. Carp era bisbe de Gòrdion (Àsia Menor); Pàpil (Πάπυλος) fou un metge nadiu de Thyatira (Lídia), de bona família i amb fills, que es va dedicar a la vida religiosa i fou ordenat diaca; Agatònica era germana de Pàpil, i Agatodor el servent d'aquesta. Els quatre van ésser arrestats i van ésser portats a Pèrgam davant Valeri, el governador romà de la regió.
Valeri els va interrogar i els digué que fessin sacrificis als déus pagans. Com que es van negar, al tercer cop que van fer-ho, Agatodor va ésser fuetejat fins a morir davant els altres, però no van canviar d'actitud. Carp va ésser torturat amb raspalls de ferro, com Pàpil i, en no abjurar de la fe, van ésser cremats a l'amfiteatre. Agatònica, mare i de gran vellesa, també va ésser portada a la foguera.
Un relat de la seva mort apareix als Acta Sanctorum basat principalment en Simeó Metafrastes. La seva memòria es commemora el 13 d'abril.

## Referències

* ↑ Hist. eccl., IV, 15.
# Amomfaretos

Amomfaretos (en llatí Amompharetus, en grec antic Ἀμομφάρετος) fou un comandant espartà que va refusar retirar les seves forces cap a una plana propera el dia abans de la batalla de Platea l'any 479 aC com li ordenava Pausànies, perquè considerava que aquest moviment podia ser considerat una fugida.
Va accedir finalment quan la resta de l'exèrcit va fer el moviment que se li havia ordenat i l'havien deixat abandonat i es va reunir amb Pausànies. A la batalla de Platea, on es va distingir per la seva valentia, va morir en la lluita i segons Heròdot, va ser enterrat entre els ἰρένες ("irenes"), separat de la resta d'espartans i d'ilotes morts. La paraula ἰρένες, que volia dir "jove", segurament Heròdot la va aplicar en el seu sentit original de "comandant".

## Referències

* ↑ Amompharetus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 147
# Akodon lindberghi

Akodon lindberghi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Brasil. El seu hàbitat natural són els herbassars humits. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.
L'espècie fou anomenada en honor del granger estatunidenc Scott Lindbergh, fill del cèlebre aviador Charles Lindbergh.

## Referències

* ↑ Marinho-Filho, J.; Geise, L.; Queirolo, D. Akodon lindberghi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 octubre 2016.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 243. ISBN 978-0801893049.
# Albert Malo i Navío

Albert Malo i Navío (Sant Boi de Llobregat, Baix Llobregat, 1964) és un exjugador de rugbi català, considerat un dels millors jugadors de rugbi de l'Estat espanyol.

## Palmarès
### Clubs

* 5 Lligues espanyoles de rugbi: 1983-84, 1986-87, 1988-89, 1995-96 i 1996-97
* 2 Campionats d'Espanya de rugbi masculí: 1988-89 i 1999-00
* 2 Copes Ibèriques de rugbi: 1987-88 i 1989-90

## Referències

* ↑ «Albert Malo i Navío». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marchena, Domingo. «Yo plaqué a Albert Malo» (en castellà). La Vanguardia, 27-11-2020. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Am2501

Primera gamma de circuits integrats dissenyats i fabricats per AMD amb els models DC i DM, variants d'un comptador (sumador/restador) digital BCD. Actualment encara es distribueixen derivats d'aquesta família, mantenint-ne la compatibilitat.

## Fitxa tècnica del circuit integrat

Any de producció = 1970
Circuits per envoltori = 1
f(oper) Max. (Hz) = 27M
Vsup Nom.(V) tensió d'alimentació = 5.0
Package = DIP
Pins = 24
Militar = No
Tecnología = TTL
Posteriorment, AMD va produir la gamma 9360i 93L60 i AM25LS25 que operaven a diferents freqüències i voltatges, i amb diferents encapsulaments i presentacions.
Alguns articles publicats a internet donen informació contradictòria sobre aquest component, i en alguns casos es tracta com a processador tot i que no pertany a aquest tipus de xips. Cal dir que, al tractar-se d'un model tan antic, és realment complicat trobar-ne informació precisa.

## Referències

* ↑ «Evolución de los microprocesadores INTEL Y AMD. timeline.» (en anglès). [Consulta: 30 setembre 2018].
# Ambassis thermalis

Ambassis thermalis és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1828. Histoire naturelle des poissons. Tome second. Livre Troisième. Des poissons de la famille des perches, ou des percoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 2: i-xxi + 2 pp. + 1-490, Pls. 9-40.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1829. Histoire naturelle des poissons. Tome troisième. Suite du Livre troisième. Des percoïdes à dorsale unique à sept rayons branchiaux et à dents en velours ou en cardes. Hist. Nat. Poiss. v. 3: i-xxviii + 2 pp. + 1-500, Pls. 41-71.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ambel (Saragossa)

Ambel és un municipi de la província de Saragossa, de la comarca del Camp de Borja. Situat a l'oest de la província de Saragossa proper al Moncayo a 72 quilòmetres de Saragossa, 10 quilòmetres de Borja i a 3 quilòmetres de la localitat de Bulbuente. Té una economia bàsicament agrícola, basada en el vi de la DO Campo de Borja i els cereals.
Ambel fou seu d'una comanda de l'orde de Sant Joan de Jerusalem inclosa en la Castellania d'Amposta i de la qual encara en queda la seu conventual, tot i que actualment és de propietat particular i a més dividida en diferents propietaris.

## Referències

* ↑ «Ambel Turismo de Zaragoza ; Consultado el 30/8/18». Arxivat de l'original el 31 d'agost de 2018. [Consulta: 30 agost 2018].
* ↑ Ambel en diccionario Madoz,Tomo II Página 239; Biblioteca Virtual de andalucia; Consultado el 6/11/18
* ↑ Patrimonio Hidráulico en la Cuenca del río Huecha, tomo II,Talamantes, Ambel, Bulbuente ISBN 978-84-9911-492-7 Publicación del Centro de Estudios Borjanos e Institución Fernando el Católico; Autor: Guillermo Carranaz alcalde Cons. el 29/8/2018
* ↑ «Breve historia de Ambel, texto escrito en 1929; ambel.org; Consultado el 29/8/2018». Arxivat de l'original el 29 d'agost de 2018. [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ Ambel; Gran Enciclopedia Aragonesa (GEA); Consultado el 29/8/2018
# Amosis-Henuttamehu

Amosis-Henuttamehu (c. 1574 aC) va ser una princesa i reina de les dinasties XVII i XVIII d'Egipte.
Amosis-Henuttamehu era filla del faraó Seqenenre Tao i de la seva germana-dona Amosis-Inhapi. Probablement estava casada amb el seu mig germà, el faraó Amosis I, ja que els seus títols inclouen Esposa del Rei (hmt-nisw), Esposa del Gran Rei (hmt-niswt-wrt), Filla del Rei (s3t-niswt) i Germana del Rei (snt-niswt). Amosis-Henuttamehu era mitja germana de la Gran Esposa Reial i Esposa del Déu Amon Amosis-Nefertari.
No se sap gaire sobre la vida d'Amosis-Henuttamehu. La seva mòmia va ser descoberta el 1881 a la tomba TT320 i ara es troba al Museu d'Antiguitats Egípcies del Caire. Va ser examinada per Gaston Maspero el desembre de 1882. Henuttamehu era una dona gran quan va morir, tenia amb les dents gastades. Les venes que la cobrien duien escrits passatges del Llibre dels Morts. Probablement va ser enterrada juntament amb la seva mare, tot i que la seva mòmia va ser traslladada a l'amagatall TT320 juntament amb altres mòmies després de l'any 11 del faraó Sheshonq I.
Amosis-Henuttamehu s'inclou en la llista dels avantpassats reials venerats a la XIX dinastia. Apareix a la tomba de Khabekhnet a Tebes; a la fila superior hi ha el príncep Amosis-Sapair a l'esquerra i Amosis-Henuttamehu apareix com la quarta dona de l'esquerra, després de l'Esposa de Déu i la Dama de les Dues Terres d'Amosis i l'Esposa del Rei Tures.

## Referències

* 1 2 «Ahmose-Hentempet» (en anglès). members.tripod.com. [Consulta: 24 març 2020].
* ↑ Grajetzki, 2005.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 128.
* ↑ Kitchen, 1980.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Kitchen, K.A.. Ramesside Inscriptions (en anglès). vol. III. Oxford: B. H. Blackwell, 1980.
* Smith, G. Elliot. The Royal Mummies (en anglès). Duckworth Egyptology, 1912. ISBN 0-7156-2959-X. «reeditat el 2000»