OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gnathonarium

Gnathonarium és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Ferdinand Anton Franz Karsch l'any 1881.

## Distribució

Es pot trobar a la zona holàrtica: Canadà, Xina, Israel, Japó, Kazakhstan, Corea, Mongòlia, Filipines, Rússia, Turquia, i els Estats Units

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Gnathonarium biconcavum El teu & Li, 2004
* Gnathonarium dentatum (Wider, 1834) (Espècie tipus)
* Gnathonarium exsiccatum (Bösenberg & Strand, 1906)
* Gnathonarium gibberum Oi, 1960
* Gnathonarium suppositum (Kulczynski, 1885)
* Gnathonarium taczanowskii (O. Pickard-Cambridge, 1873)

## Referències

* ↑ Karsch, F. «Verzeichniss der während der Rohlfs'schen Afrikanischen Expedition erbeuteten Myriopoden und Arachniden.». Archiv für Naturgeschichte, vol. 47, 1881, pàg. 1–14. DOI: 10.5962/bhl.part.13207.
* ↑ «Gen. Gnathonarium Karsch, 1881». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Haemomaster venezuelae

Haemomaster venezuelae és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Centro Natación Helios (bàsquet)

El Centro Natación Helios de bàsquet és la secció de basquetbol del club Centro Natación Helios de la ciutat de Saragossa.
La secció fou creada l'any 1934 i l'any següent ingressà a la Federació Aragonesa. La temporada 1959-60 disputà per primer cop la lliga espanyola de primera divisió. La temporada 1962-63, juga a primera divisió un club anomenat Tritones, que era format per jugadors dels clubs Iberia i Helios. La següent temporada el propi Helios n'obté la plaça a primera. Un nou ascens a primera arribà el 1979, disputant les dues darreres campanyes a la màxima categoria del bàsquet espanyol. Després de la segona temporada a primera, l'any 1981, es decidí separar la secció del club pare i crear una nova entitat amb el nom de Club Baloncesto Zaragoza, que continuà participant a primera.

## Temporades

| 1958-1959. 2a Divisió: 2 1959-1960. 1a Divisió: 11 1963-1964. 1a Divisió: 5 (Primera fase) 1964-1965. 1a Divisió: 6 1965-1966. 1a Divisió: 10 1966-1967. 1a Divisió: 11 1971-1972. 3a Divisió: - 1972-1973. 3a Divisió: 2 1973-1974. 3a Divisió: Ascens a 2a Divisió | 1974-1975. 2a Divisió: 7 (Descens a 3a Divisió) 1975-1976. 3a Divisió: Ascens a 2a Divisió 1976-1977. 2a Divisió: 6 1977-1978. 2a Divisió: 4. Copa Korać: 1a ronda. 1978-1979. 1a Divisió B: 2 1979-1980. 1a Divisió: 10 1980-1981. 1a Divisió: 7 1982-1983. 3a Divisió: 1 Ascens a 2a Divisió 1983-1984. 2a Divisió: 3 | 1984-1985. 2a Divisió: - 1985-1986. 2a Divisió: - 1986-1987. 2a Divisió: - 1987-1988. 2a Divisió: 5 1996-1997. Lliga EBA: - 1997-1998. Lliga EBA: - 1998-1999. Lliga EBA: - 1999-2000. Lliga EBA: 3 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Historia del C.N. Helios». lacasadelbaloncesto.es. [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ «Historia del Baloncesto Zaragozano». lacasadelbaloncesto.es. [Consulta: 28 octubre 2022].
* ↑ linguasport.com Temporada 59-60
* ↑ linguasport.com Temporada 63-64
* ↑ linguasport.com Temporada 64-65
* ↑ linguasport.com Temporada 65-66
* ↑ linguasport.com Temporada 66-67
* ↑ linguasport.com Temporada 79-80
* ↑ linguasport.com Temporada 80-81
# Ca la Paula (la Cellera de Ter)

Ca la Paula és una casa de la Cellera de Ter (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un immoble que consta de planta baixa i dos pisos superiors, situat entre mitgeres. L'edifici està cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana i amb un ràfec pronunciat, constituït per una filera de rajola plana, sostentat per una sèrie de mènsoles de pedra de tall vegetal, les quals estan bastant deteriorades. Està ubicat al costat dret del carrer Joaquim Codina.
Els tres pisos han estat resolts partint del mateix plantejament formal, que consisteix en la disposició de tres obertures rectangulars per pis, coronades en la part superior per guardapols o trencaaigües.
Ara bé, es diferencien en una sèrie de trets, especialment per la mida i per la funció. Així en la planta baixa l'obertura central actua com a portal i es troba flanquejada per dues finestres, una per banda respectivament, cobertes amb una estructura de ferro forjat. En el primer pis o planta noble, les tres obertures són de mida major i han estat projectades en format de tres balconades independents, de les quals prima la central, i amb les seves respectives baranes de ferro forjat. Finalment, en el segon pis trobem tres finestres minúscules en comparació a les balconades de grans dimensions del pis anterior.

## Història

Ca la Paula va ser la primera casa, junt amb Can Clascà, en edificar-se entorn de la carretera nova construïda aproximadament en el 1859.

## Referències

* 1 2 3 4 «Ca la Paula». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2017].
# Molpis

Molpis és el nom dels següents personatges:
* Molpis (escriptor), escriptor grec.
* Molpis (cirurgià), cirurgià grec.
# Nobleton

Nobleton és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 160 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nobleton tenia 160 habitants, 77 habitatges, i 46 famílies. La densitat de població era de 308,9 habitants/km².
Dels 77 habitatges en un 20,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,5% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 39% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 28,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,4% tenia menys de 18 anys, un 2,5% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 30% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.417 $ i la renda mediana per família de 25.139 $. Els homes tenien una renda mediana de 52.656 $ mentre que les dones 31.250 $. La renda per capita de la població era de 9.782 $. Entorn del 48,5% de les famílies i el 50,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nobleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nobleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gnatholepis yoshinoi

Gnatholepis yoshinoi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Suzuki, T. & Randall, J. E., 2009. Gnatholepis yoshinoi, a New Gobiid Fish from Okinawa, Japan. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, 35 (2): 1-6.
* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ritmo 70

Ritmo 70 va ser un programa musical de Televisió espanyola, emès en la temporada 1969-1970, amb realització de Pilar Miró a Madrid i José Joaquín Marroquí a Barcelona. La presentació va ser de José María Íñigo a Madrid i de Pepe Palau des de Barcelona. La Direcció del programa va ser d'Enrique Martí Maqueda.

## Format

Emès els dissabtes en horari de sobretaula (14.30 – 15.00), s'alternava setmanalment entre Barcelona i Madrid.

## Referències

* ↑ Los 11 programas que convirtieron a José María Íñigo en un mito de la radio y la televisión, Las Provincias, 5 de maig de 2018
* ↑ Ritmo 70 Pàgina personal de José María Íñigo

## Enllaços externs

* Junior, Jaime Morey y Marisol a Ritmo 70.
# Centro Sportivo Alagoano

El Centro Sportivo Alagoano, o CSA (anomenat de vegades Alagoano pels no brasilers), és un equip de futbol del Brasil de la ciutat de Maceió a Alagoas, fundat el 7 de setembre del 1913.

## Palmarès
### Torneigs nacionals

* Campionat alagoano (37): 1928, 1929, 1933, 1935, 1936, 1941, 1942, 1944, 1949, 1952, 1955, 1956, 1957, 1958, 1960, 1963, 1965, 1965, 1966, 1967, 1971, 1974, 1975, 1980, 1981, 1982, 1984, 1985, 1988, 1990, 1991, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999 i 2008.
* Subcampió de la Segona divisió brasilera el 1980, 1982 i 1983.

### Torneigs internacionals

* Subcampió de la Copa CONMEBOL el 1999.
# Ca la Pauleta (Calafell)

Ca la Pauleta és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta de forma irregular, amb planta baixa i tres plantes pis. Les dues plantes superiors no ocupen la totalitat de la superfície de la finca. L'edifici té cobertes inclinades formades per bigues de fusta i teules aràbigues, a excepció d'una part que té una coberta plana o terrat. A la façana, que és arrebossada i pintada de color blanc hi ha la porta d'accés i sengles balcons a la primera i segona planta. El de la segona és de majors dimensions. Ambdós disposen de llosana de pedra i barana de ferro decorada. A la part superior de la façana hi ha un ampit calat fet de peces de ceràmica, fruit d'una modificació duta a terme durant el segle xx. A l'interior de l'edifici hi ha un cup i un pou. A la part posterior de la casa hi ha un pati i un cos annex.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals de bigues de fusta. La volta de l'escala és de rajola. La coberta és de teula àrab. Les llosanes dels balcons són de pedra local tallada.

## Referències

* 1 2 «Ca la Pauleta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2016].
# Mouriscas

Les Mouriscas és una freguesia portuguesa del municipi d'Abrantes, amb 35,02 km² d'àrea i 1.832 habitants (2011).
La freguesia de les Mouriscas situada a la zona est del municipi, al nord de riu Tajo, i té com a veïns dos municipis de tres freguesias d'Abrantes. Els primers són el Sardoal al nord-oest i Mação al nord-est i a l'est. Les segones són Concavada i Pego al sud i Alferrarede a l'oest. Està a la riba a la dreta del riu Tajo al llarg de tot el límit sud.

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística (INE), Census 2011 results according to the 2013 administrative division of Portugal
* ↑ «Áreas das freguesias, concelhos, distritos e país». Arxivat de l'original el 2018-11-05.
# Nová Ves nad Váhom

Nová Ves nad Váhom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1419.
# Moonlight

«Moonlight» té aquests significats:

## Cinema, televisió i teatre

* Moonlight (pel·lícula de 2002), pel·lícula de suspens neerlandesa
* Moonlight (pel·lícula de 2016), pel·lícula dramàtica estatunidenca
* Moonlight (pel·lícula de 1914), pel·lícula dramàtica estatunidenca
* Moonlight (sèrie de televisió), drama romàntic paranormal estatunidenc
* Moonlight, obra de teatre de Harold Pinter

## Música

Grups:
* Moonlight, grup de música polonès, d'estil metal gòtic/progressiu
Àlbums:
* Moonlight, àlbum de Plastic Tree
* Moonlight, àlbum de Hanni El Khatib
* Moonlight, àlbum de Steve Cole
* Moonlight, EP de Candy Coded
Cançons:
* "Moonlight", cançó de MAX
* "Moonlight", cançó de Sting, de la pel·lícula del 1995 Sabrina
* "Moonlight", cançó d'Ariana Grande, de l'àlbum Dangerous Woman
* "Moonlight", cançó de Bob Dylan, de l'àlbum Love and Theft
* "Moonlight", cançó de Barry Gibb que no es va publicar i que després va gravar Jerry Vale

## Indrets

* Moonlight, Indiana
* Moonlight, Kansas
* Moonlight, Virginia

## Altres

* Moonlight, vaixell que va naufragar al llac Superior
* Moonlight, novel·la de Rachel Hawthorne, de la sèrie Dark Guardian
* Moonlight, una implementació per GNU/Linux del framework web Microsoft Silverlight
* Thomas Moonlight (1833-1899), polític dels Estats Units

## Vegeu també

* MoonLITE, una missió espacial britànica que es va planejar
* "Moonlight Serenade", una cançó popular estatunidenca de Glenn Miller
* Moonlight Resonance, un drama televisiu de Hong Kong
# Ghang Lhamo

Ghang Lhamo (Kham, 1967) és una activista, política i diputada tibetana que va ser empresonada per militar a favor de l'autonomia del país.

## Biografia

Va néixer a una regió oriental del Tibet. Va estudiar a l'Escola del Poble Tibetà i es va graduar a la Universitat del Tibet. El 30 de desembre del 1989, com que va participar en una manifestació estudiantil contra la política xinesa i va repartir fullets sobre el dalai-lama a la universitat, va ser detinguda i empresonada durant un any a Taktsé, on va veure-se'n afectada la salut per les greus tortures a la qual van sotmetre-la. La seva família va aconseguir de subornar els funcionaris de la presó per tal que rebés tractament mèdic. Més tard, va ser traslladada a Gutsa, on va dur a terme treballs forçats a tall de reeducació durant tres anys. Pel deteriorament del seu estat físic va ser duta a Lhasa; va passar uns anys treballant en una escola local per a òrfens. El 1993, arribat el final de la condemna que havia de complir, va ser per fi alliberada.
L'agost del 2002, Lhamo va escapar a l'Índia passant a peu pel Nepal; al destí final, va conèixer el dalai-lama i hi va parlar de la situació al Tibet. També va oferir a mitjans com ara la BBC el testimoni del sofriment que va viure per part del govern xinès.
Actualment, treballa al Centre Cultural Tibetà Khawa Karpo com a editora i periodista i escriu en xinès per a Bangchen, un mitjà de notícies tibetà.
És la secretària general del Moviment Tibet Gu-Chu-Sum.
Va ser candidata a les eleccions del primer ministre tibetà del 2011 i va ser elegida membre del Parlament tibetà a l'exili.
El 2012, juntament amb altres expresoners, va participar en una conferència sobre laogai al Tibet organitzada per la Laogai Research Foundation i l'activista xinès també torturat Harry Wu.

## Obra

* Gangri Chutik (2004)
* Tear Drops from the Land of Snow (en xinès, 2009)
* Chol Sum Chokdrig (2010)

## Referències

* ↑ Loa Iok-sin, Students find diverse voices among exiled Tibetans and a lesson to learn, Aug 18, 2013 Taipei Times
* ↑ (anglès) Kunleng invites Kunga Tashi, China expert at Office of Tibet, New York, and Ghang Lhamo, a graduate of Tibet University, Lhasa, to discuss Chinese dissident Liu Xiaobo's involvement with Charter 08, and the implications of his imprisonment to the advocacy of greater freedoms in China., 19 janvier 2010, Voice of America
* 1 2 «Ghang Lhamo» (en anglès). Laogai Research Foundation. Arxivat de l'original el 17 maig 2022. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ (anglès) Patrick Burke, Tibetan Prison Survivor: ‘I Needed To Live To Tell My Story’, [[{{{2}}}]] ([[:Cybercast News Service:{{{2}}}|Cybercast News Service]]), 14 juin 2012
* ↑ (anglès) Ghang Lhamo, p. 6
* ↑ Tibetan Former Political Prisoners Recall Horrors of the Laogai at LRF Conference
* ↑ Tear Drops from the Land of Snow
# Henri Heintz

Henri Heintz (Reims, 17 de juliol de 1946) va ser un ciclista francès, que fou professional entre 1969 i 1971.

## Palmarès

* 1967
** Vencedor d'una etapa de la Cursa de la Pau

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Ritme lliure

El ritme lliure és una organització de la mètrica musical, en la qual no se'ns dona una successió matemàtica de les parts fortes i dèbils, sotmeses a un compàs prefixat (és a dir, "lliure", que equival a "no mesurat"). S'utilitza quan una peça musical necessita un pols discernible i en el seu lloc el ritme és intuïtiu i flueix lliurement. En els diversos sistemes musicals que l'utilitzen (música grecoromana, cant gregorià, cant hispànic, etc.) és l'eixida inicial (anomenada arsis) seguida d'un repòs final (anomenat thesis), la qual forma la cèl·lula rítmica fonamental. Així, és un ritme en què hi ha una desigualtat quantitativa de duració entre els elements que componen la melodia, amb tornada lliure, no isòcrona al primer temps, de tal manera que s'estableix una successió variable de temps binaris i ternaris.

## Referències

* ↑ Langeveld, Joost: Escuchar y mirar. Akal, 2002, pp. 21-25.
* ↑ Abrahams, John Simon (2002): Le mauvais jardinier: Una reevaluación de los mitos y de la Música de Kaikhosru Shapurji Sorabji Arxivat 2017-04-24 a Wayback Machine. (PhD). Kings College London, p. 99.

## Bibliografia

* De Candé, Roland: Nuevo diccionario de la música vol. I y II. Grasindo, 2002.
* De Pedro, Dionisio: Teoría completa de la música. Real musical, 1990.
* Grabner, Hermann: Teoría general de la música. Akal, 2001.
* Michels, Ulrich: Atlas de música. Alianza, 2009 [1985].
* Pérez Gutiérrez, Mariano: Diccionario de la música y los músicos vol. 1 2 y 3. Akal, 1985.
* Randel, Don Michael: The Harvard Dictionary of Music. Harvard University Press, 2003.
* Zamacois, Joaquín: Teoría de la música. Idea, 2002 [1949].
# Chantal Montellier

Chantal Montellier, nascuda l'1 d'agost de 1947, a Bouthéon prop de Saint-Étienne al departament de la Loira, és una autora de còmics, dibuixant de premsa, novel·lista, i pintora francesa. Com a primera dibuixant editorial femenina a França, destaca la participació pionera de les dones en els còmics.

## Publicacions
### Tires de còmics i novel·les gràfiques

* 1996, Les Humanoïdes Associés, 1978
* Les Rêves du fou, Futuropolis, 1978
* Blues, Kesselring, 1979
* Andy Gang :
* Andy Gang, Les Humanoïdes Associés, 1979
* Andy Gang et le tueur de la Marne, Les Humanoïdes Associés, 1980
* Joyeux Noël pour Andy Gang, Les Humanoïdes Associés, 1980
* Shelter, Les Humanoïdes Associés, 1980
* Lectures, Les Humanoïdes Associés, 1981
* Le Sang de la commune, Futuropolis, 1982
* Wonder city, Les Humanoïdes Associés, 1982
* La Toilette, storyline by Pierre Charras, Futuropolis, 1983
* Odile et les crocodiles, Les Humanoïdes Associés, 1983; reimpressió retocada per Acte Sud/L'An II el 2008
* L'esclavage c'est la liberté, Les Humanoïdes Associés, 1984
* Rupture, Les Humanoïdes Associés, 1985
* Un deuil blanc, Futuropolis, 1987
* Julie Bristol :
* La Fosse aux serpents, Casterman, 1990
* Faux sanglant, Dargaud, 1992
* L'Île aux démons, Dargaud, 1994
* Voyages au bout de la crise, Dargaud, 1995
* Sa majesté la mouche, in Noire est la terre, col·lectiu, Autrement, 1996
* La Femme aux loups, Z'éditions, 1998
* Paris sur sang, Mystère au Père Lachaise, Dargaud, 1998
* Social Fiction, Vertige Graphic, 2003, recopilació dels àlbums 1996, Wonder City, i Shelter; prefaci de Jean-Pierre Dionnet
* Les Damnés de Nanterre, Denoël Graphic, 2005
* Sorcières mes sœurs, La Boîte à bulles, 2006
* Tchernobyl mon amour, Actes Sud, 2006
* The Trial, after Kafka, història de David Zane Mairowitz, Actes Sud, 2009
* L'Inscription, Actes Sud, 2011
* Shelter Market, nova versió ampliada de l'àlbum Shelter publicat originalment el 1980, Les Impressions Nouvelles, 2017

### Dibuixant editorial

* Impressions sur "Betty" dans la "Force des sentiments", L'Autre Journal, 26 de març al 2 d'abril de 1986
* Sous pression, Pop'com/Graphein, 2001

### Novel·les

* Voyages au bout de la crise, Dargaud, 1995, illustrated novel
* La Dingue aux marrons, Baleine, 1997 (Le Poulpe)
* TGV, conversations ferroviaires, stories, Les Impressions Nouvelles, 2005
* Les Vies et les morts de Cléo Stirner, novel, Éditions Goater, 2017

## Bibliografia

* Patrick Gaumer, "Montellier, Chantal", a Dictionnaire mondial de la BD (Paris: Larousse, 2010) ISBN 9782035843319, p. 606–607.
* Yves Lacroix (ed.), I am a camera: Chantal Montellier, auteur de bandes dessinées, CASB, 1993.

## Referències

* ↑ «CV». montellier.org (archived). Arxivat de l'original el 2016-07-01. [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ Bert, Cyrielle «Chantal Montellier, la BD militante». Psychologies Magazine, 01-01-2011 [Consulta: 8 març 2018].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2021-01-16 a Wayback Machine.
# Ca la Mundeta

Ca la Mundeta és una obra d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat al carrer Pare Aymamí. Es tracta d'una construcció de tres altures, que conserva alguns elements arquitectònics rellevants. Destaca a la planta baixa el portal d'accés adovellat i al primer pis, les cornises motllurades de les finestres. Tota la façana ha estat revestida amb un arrebossat modern.

## Referències

* ↑ «Ca la Mundeta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Ca la Mundeta». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.