OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Metoposauroïdeus

Els metoposauroïdeus (Metoposauroidea) constitueixen una superfamília de tetràpodes temnospòndils extints, van viure des del Triàsic mitjà fins al Triàsic superior en el que avui en dia és Nord-amèrica, Europa i el nord d'Àfrica. Els metoposauroïdeus mostraven una marcada convergència evolutiva amb els membres del clade dels mastodonsauroïdeus.

## Referències

* ↑ http://www.fmnh.helsinki.fi/users/haaramo/Metazoa/Deuterostoma/Chordata/Amphibia/Limnarchia/Metoposauroidea.htm Accés el 2007/12/16

## Bibliografia

* Milner, A.R. (1994) Late Triassic and Jurassic amphibians: fossil record and phylogeny, pp.5-22 in Fraser & Sues (eds.) In the Shadow of the Dinosaurs: Early Mesozoic Tetrapods, Cambridge University Press, Cambridge.
* Mueller, B.D. (2007) Koskinonodon Branson and Mehl, 1929, a replacement name for the preoccupied temnospondyl Buettneria Case, 1922. Journal of Vertebrate Paleontology 27 (1): 225.
* Schoch, R. R. (2008) A new stereospondyl from the Middle Triassic of Germany, and the origin of the Metoposauridae. Zoological Journal of the Linnean Society, 152: 79-113.
* Yates, A. M. & A. A. Warren. (2000) The phylogeny of the ‘higher’ temnospondyls (Vertebrata: Choanata) and its implications for the monophyly and origins of the Stereospondyli. Zoological Journal of the Linnean Society 128: 77-121.
# Tōbetsu

Tōbetsu (当別町, Tōbetsu-chō) és una vila i municipi de la subprefectura d'Ishikari, a Hokkaido, Japó. Tōbetsu és l'únic municipi de la subprefectura amb la consideració de "vila". Junt amb el poble de Shinshinotsu, Tōbetsu forma part del districte d'Ishikari. Tōbetsu forma part de l'àrea metropolitana de Sapporo.

## Geografia

La vila de Tōbetsu es troba al nord de la subprefectura d'Ishikari, tenint el terme municipal una forma allargada de nord a sud. Limita al nord amb la subprefectura d'Ishikari i amb els seus municipis de Tsukigata, Urausu i Shintotsukawa. Al sud limita amb Sapporo i Ebetsu, a l'est amb Shinshinotsu i a l'oest amb Ishikari, tots ells municipis de la subprefectura d'Ishikari.
Sapporo, la capital de Hokkaido limita al nord amb Tōbetsu. El riu Ishikari separava de manera natural els dos municipis fins al 1934, quan els dos municipis van ser connectats per la línia ferroviària.

## Història
### Cronologia

* 1902: Es funda el poble de Tōbetsu.
* 1947: El poble de Tōbetsu obté la consideració legal de vila.

## Demografia

Tōbetsu es troba a la rodalia de la ciutat de Sapporo, capital i municipi més populós de Hokkaido. En les darreries del segle XX s'han construït prou edificis que han contribuït a fer més homogeni el terme municipal de Tōbetsu amb el de Sapporo. Tōbetsu produeix arròs i, recentment, flors. Tot i que la població del municipi ha baixat lleugerament, en els últims anys s'han construït alguns edificis residencials mercés als bons accessos i connexions amb Sapporo.

## Agermanaments

* Leksand, Dalarna, Suècia. (1987)
* Ōsaki, prefectura de Miyagi, Japó. (2000)
* Uwajima, prefectura d'Ehime, Japó. (2009)

## Referències

* ↑ «Sister cities of Tobetsu». Arxivat de l'original el 2019-09-13. [Consulta: 5 maig 2020].
# Sierra de Gata

* Per a altres significats, vegeu «Sierra de Gata (comarca)».
La Sierra de Gata és una de les serres que componen el Sistema Central. Els seus cims marquen el límit entre les províncies de Càceres al sud (comarca de la Sierra de Gata) i Salamanca al nord (comarques del Rebollar i Los Agadones). Per l'oest limita amb la Serra de la Malcata a la frontera amb Portugal. Per l'est limita amb la Sierra de Francia, la separació entre ambdues serres podria ser la vall formada pel riu Hurdano. La Sierra de Gata forma una separació natural de la submeseta sur i la sub-meseta nord. Els seus cims més alts són d'oest a est:
* El Espinazo 1.330 m
* Jálama 1.493 m
* Jañona 1.367 m
* Bolla Chica 1.408 m
* Bolla 1.519 m
* Arrobuey 1.412 m
* La Corredera 1.456 m
* Peña Canchera 1.592 m
Aquests cims són creuats per diversos ports de muntanya, que són el pas natural entre ambdós altiplans: Puerto Viejo 1.100 m, Puerto de San Martín (Puerto de Santa Clara) 1.020 m, Puerto de Perales 910 m, Puerto Nuevo 950 m. El pendent més pronunciat d'aquests ports és a la cara sud, ja que l'altitud mitjana del vessant nord és més elevada, al voltant de 800 m, el que fa que el descens cap al nord sigui més suau.
Els rius més destacables són, al vessant nord, (conca del Duero) el riu Águeda. Els rierols que van cap al nord són tots afluents de l'Águeda. Al vessant sud (conca del Tajo) hi ha el riu Erjas i els rierols afluents del riu Alagón, entre els quals destaca el riu Árrago.

## Enllaços externs

* http://www.sierradegata.com
# Safareig públic de Santpedor

El safareig públic de Santpedor se situa al sud-est del terme de Santpedor, vora la séquia i el polígon de Santa Anna II.

## Dades històriques

La construcció, aprofitant l'aigua de la séquia, d'uns safaretjos públics s'ha de relacionar amb l'escassetat i la mala qualitat dels recursos hidràulics de Santpedor. L'ús de l'aigua del canal hauria pogut ser una solució per a la vila, però li va ser denegat durant segles.
L'any 1902, davant d'un greu brot de tifus, i seguint les recomanacions de la Junta Provincial de Sanitat, encapçalada pel Dr. Comenge, el Govern Civil publicà un conjunt de mesures higièniques per prevenir contagis. Fou aleshores quan la Junta de la Séquia donà el vistiplau per a extreure aigua destinada a rentar la roba de la gent sana.

## Descripció

L'acord amb la Junta de la Séquia permetia a Santpedor omplir cada diumenge el safareig per poder utilitzar-ne l'aigua durant la setmana. En estar situats per sota del nivell del canal, l'aigua es feia baixar per gravetat a través d'un conducte.
Tot i l'esforç que suposava desplaçar-se fins als safaretjos, i després tornar-ne amb la bugada xopa, la majoria de santpedorencs preferien utilitzar aquests en comptes dels llavadors de la carretera de Navarcles, ja que l'aigua era de molt més bona qualitat. Fins i tot hi havia un curiós personatge, en Joan "Uà", que per 10 cèntims s'oferia per transportar la roba amb el seu carretó.

## Referències

* 1 2 "Un patrimoni de col·lecció: Santpedor". Ajuntament de Santpedor. Diputació de Barcelona: Xarxa de municipis, 2011. 24 fitxes.
# Metomil

Metomil és un insecticida de tipus carbamat. És un compost altament tòxic de classe I a la EPA per la seva alta toxicitat en humans. Va ser introduït l'any 1966, però el seu ús és restringit. S'utilitza principalment en l'alfals pel farratge.
Existeix com a isòmer Z. Forma cristalls groguencs, amb una lleugera olor sulfurosa.

## Aplicacions

Actua com a inhibidor de la colinesterasa. S'utilitza com a acaricida pel control d'àcars i aranyes. S'utilitza en vegetals, fruites i cultius de camp com cotó i plantes ornamentals.
És efectiu de dos formes: com a insecticida de contacte, ja que mata els insectes sota contacte directe; com a insecticida sistemàtic, ja que enverina després de ser absorbit i transportat a través de les plagues que s'alimenten de les plantes tractades. És capaç de ser absorbit sense ser fitotòxic.

## Toxicitat

Metomil és altament tòxic per ocells, abelles i moderadament tòxic per peixos.
En humans pot ser molt tòxic per via oral. Els símptomes sorgits per la seva exposició són debilitat, visió borrosa, mal de cap, nàusees, baixa pressió sanguínia, etc. Pot causar la mort per paràlisi dels músculs de la cadena respiratòria o respiració discontínua.
És ràpidament absorbit per la pell, el tracte intestinal arribant al fetge.

## Destins ambientals

Metomil té una baixa persistència en el sòl, deguda la seva alta solubilitat en aigua i la baixa afinitat per aquest. Pot produir contaminació de l'aigua del subsòl.

## Referències

* ↑ Methomyl at Extension Toxicology Network
* ↑ Methomyl at PAN Pesticide Database
# Turgenia

Turgenia és un gènere de plantes herbàcies apiàcies. Conté 3 espècies descrites o bé es considera un gènere monotípic amb l'espècie Turgenia latifolia.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Georg Franz Hoffmann i publicat a Genera Plantarum Umbelliferarum xxvi, 59–60. 1814. L'espècie tipus és: Turgenia latifolia Hoffm.

## Taxonomia

* Turgenia brachyacantha Boiss. -- Ann. Sci. Nat., Bot. sér. 3, 2: 52. 1844
* Turgenia foeniculacea Fenzl -- Pug. Pl. Nov. Syr. 18. 1842 [May-Jun 1842]
* Turgenia heterocarpa DC. -- Prodr. (DC.) 4: 218. 1830 [late Sep 1830]
* Turgenia latifolia Hoffm. -- Gen. Pl. Umbell. 59. 1814 catxurros, llapassó
* Turgenia lisaeoides C.C.Towns. -- Kew Bull. xvii. 431 (1964).
* Turgenia multiflora DC. -- Prodr. (DC.) 4: 218. 1830 [late Sep 1830]
* Turgenia tuberculata Boiss. -- Ann. Sci. Nat., Bot. sér. 3, 2: 52. 1844

## Referències

* ↑ Turgenia en PlantList
* ↑ «Turgenia». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 octubre 2012].

## Enllaços externs

* http://www.uniprot.org/taxonomy/79190
# Sigurður Jónsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Sigurður Jónsson (Akranes, 27 de setembre de 1966) és un exfutbolista islandès de la dècada de 1980.
Fou 65 cops internacional amb la selecció islandesa.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Sheffield Wednesday FC, Arsenal FC, IA Akranes i Dundee United.
Trajectòria com a entrenador:
* 2002: FH
* 2003-2005: Víkingur
* 2006: Grindavík
* 2007-2008: Djurgårdens IF
* 2010-2012: Enköpings SK
* 2014-avui: Kári

## Referències

* ↑ «Arsenal old boys, 1986/87». Arseweb. Arxivat de l'original el 2019-03-06. [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ «Djurgarden appoint former Arsenal player Jonsson as coach». The Guardian [Londres], 10-02-2008 [Consulta: 23 maig 2010].
* ↑ Iceland - Record International Players - RSSSF
* ↑ Sigurður Jónsson international stats, eu-football.info. Consultat 3 octubre 2014.
* ↑ «Age no limit for record-breaking Ødegaard». UEFA.com. Union of European Football Associations, 14-10-2014 [Consulta: 14 octubre 2014].
* ↑ «Arsenal appearances 1990/91». arseweb.com. Arxivat de l'original el 27 de gener 2019. [Consulta: 26 agost 2013].
* ↑ «Dundee United 2 Motherwell 2». Sporting Life, 07-11-1998. Arxivat de l'original el 5 de juny 2011. [Consulta: 28 març 2010].
* ↑ Sigurður Jónsson a National-Football-Teams.com (anglès)
# Dobroč

Dobroč és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1393.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «História obce». [Consulta: 6 gener 2022].
# Sant Cristòfol de Fogars

Sant Cristòfol de Fogars és una església romànica amb una nau i absis, situada al municipi de Fogars de Montclús i dins del Parc Natural del Montseny. La primera menció documentada és sobre la seva consagració el 1144; també surt citada el 1279 com a Felgars en el Rationes decimarum Hispaniae. És una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De la primitiva església romànica queden només algunes restes de la portada de marbre col·locades com a muntants a la finestra de la sagristia puix que l'actual es va fer a la fi del segle xvi o inicis del segle xvii, amb una orientació transversal a la primitiva romànica. És un edifici de nau i absis, amb dues capelles laterals cobertes d'ogives, que li donen planta de creu. Li fa costat un esvelt campanar cobert amb una teulada piramidal. Té quatre obertures per a les campanes, una de les quals té dues finestres iguals. Totes les obertures són d'arc de mig punt. El cor està edificat sobre una volta en forma d'estrella senzilla. Dins l'església es conserva la pica baptismal romànica tallada en un bloc granític sense decoració. Té forma acampanada i mesura 69,5 cm d'alçada per 94 cm de diàmetre exterior. Per l'estil similar a altres existents a Catalunya, es podria datar als segles ix i xiii.

## Història

La parròquia de Sant Cristòfol de Fogars, antigament Falgars, és molt antiga i consta que el 144 es va consagrar una nova església. De l'antiga església solament queden restes que poden ésser del segle xii. En els primers anys del segle xvi es va reformar. La parròquia tenia 10 famílies el 1413 i 13 el 1421, motiu pel qual va ser una filial de Sant Martí de Mosqueroles entre 1452 i 1867. El visitador, del 28 d'agost del 1508, constatà que l'església amenaçava ruïna. Per això es va fer una restauració.
L'ampliació posterior amb dues capelles laterals amb volta de creueria que figuren un transsepte, correspon a finals del segle xvi. Va ser també el 1639 quan es va capgirar l'estructura romànica i es va traslladar l'absis a la seva actual ubicació, deixant-lo com una continuació de la nau i sense cap arc que el diferenciï. Les finestres exteriors no són romàniques.
Actualment es troba en un bon estat de conservació. S'hi accedeix des de la carretera de Sant Celoni a Santa Fe del Montseny, per un trencall a 200 m del punt quilomètric 12.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pladevall i Font, Antoni. Catalunya Romànica - Vallès Oriental i Occidental. Enciclopèdia Catalana, 1991. ISBN 84-7739--271-4 [Consulta: 19 juliol 2015]. , pàg.345-346
* 1 2 «Sant Cristòfol de Fogars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Miguel Layún

Miguel Layún (25 de juny de 1988) és un futbolista professional mexicà que juga com a defensa al CF Monterrey.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2014.

## Referències

* ↑ «2018 FIFA World Cup: List of players» (PDF) p. 17. FIFA, 29-06-2018. Arxivat de l'original el 2018-06-19. [Consulta: 7 setembre 2018].
* ↑ «2014 FIFA World Cup Brazil™ - Matches». FIFA.com, 13-06-2014. Arxivat de l'original el 2018-01-02. [Consulta: 11 agost 2015].
# Sigurjón Birgir Sigurðsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Sigurjón Birgir Sigurðsson (Reykjavík, 27 d'agost de 1962), conegut professionalment tan sols per l'hipocorístic Sjón, és un artista i intel·lectual islandès.
Va començar aviat la seva carrera, publicant Sýnir (Visions), el 1978. S'ha dedicat sobretot a la poesia, però també va ser compositor de Björk i va participar en la pel·lícula Dancing in the Dark de Lars von Trier. Va guanyar el Premi de Literatura del Consell Nòrdic el 2005 i els seus llibres han estat traduïts a diversos idiomes. Ha viscut i treballat a Londres, i ara viu amb la seva esposa i els seus dos fills a Reykjavík.

## Obra
### Teatre

* Ástir Bjartmars Ísidórs
* Keiluspil
* Tóm ást

### Poesia

* Leikfangakastalar sagði hún það er ekkert til sem heitir leikfangakastalar
* Ég man ekki eitthvað um skýin
* Hvernig elskar maður hendur?
* Myrkar fígúrur
* Oh!
* Reiðhjól blinda mannsins
* Sjónhverfingabókin
* Sýnir: yrkingar

### Novel·la

* Argóarflísin
* Your Eyes Saw Me
* Engill, pípuhattur og jarðarber
* Með titrandi tár
* Skugga-Baldur
* Stálnótt

### Còmics

* Ævintýri Tinnu og Hreins Borgfjörð

## Referències

* ↑ «Bjork, that dress and the extraordinary Athens 2004 Opening Ceremony» (en anglès). COI, 04-06-2018. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Denney, Alex. «Sjón, the Icelandic Poet Behind Björk and Robert Eggers’ Best Work» (en anglès). AnOther, 12-12-2023. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Morgan, Adam. «Sjón Excavates His Ancestors' Past in 'Moonstone'» (en anglès americà). Chicago Review of Books, 26-09-2016. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ Anderson, Sam «Into the Belly of the Whale With Sjón» (en anglès). The New York Times, 13-01-2022. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Icelandic writer Sjón named next Future Library contributor» (en anglès). The Bookseller, 14-10-2016. [Consulta: 28 abril 2024].

## Enllaços externs

* Biografia de Sjón al web de Reykjavík City Library
* Biografia de Sjón al web de Nordic Council's
* Bjartur, l'editor islandès de Sjón
# Tomáš Bábek

Tomáš Bábek (Brno, 4 de juny de 1987) és un ciclista txec especialista en el ciclisme en pista. El 2016, es va proclamar campió d'Europa de keirin.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió de Txèquia en Quilòmetre
* 2008
** Campió de Txèquia en Quilòmetre
** Campió de Txèquia en Velocitat per equips
* 2016
** Campió d'Europa en Keirin
** Campió de Txèquia en Velocitat
** Campió de Txèquia en Keirin

### Resultats a la Copa del Món

* 2016-2017
** 1r a la Classificació general i a les proves de Glasgow i Apeldoorn, en Keirin

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Sakiko Ikeda

Sakiko Ikeda (池田 咲紀子, 8 de setembre de 1992) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2017. Va disputar 14 partits amb la selecció del Japó. Ha disputat Copa del Món de 2019.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2017 | 8 | 0 |
| 2018 | 6 | 0 |
| Total | 14 | 0 |

## Referències

* ↑ 2017, 2018 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Sakiko Ikeda, Fitxa a Soccerway
# Mosquió (cuiner)

Mosquió (en llatí Moschion, en grec antic Μοσχίων) fou un notable cuiner grec que va agafar la seva màxima fama quan fou contractat per Demetri de Falèron, sota el qual va reunir una important fortuna. L'esmenta Ateneu de Naucratis (Deipnosophistae 6. 246b. c, 9. 382d).

## Referències

* ↑ 3.Moschion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1114
# Josep Gamot i Llúria

Josep Gamot i Llúria (Barcelona, 20 de maig de 1855 - Barcelona, 20 de desembre de 1890) fou un escultor català.

## Biografia

Fill del ferrer Joan Gamot i Catà i de Josepa Llurià, tots dos nascuts a Barcelona. Va estudiar a l'Escola Llotja i fou deixeble de Rossend Nobas i Ballbé.
La part més nombrosa de la seva obra es compon de retrats i petites peces dirigides per al col·leccionisme. Realitzà també algunes peces de plata.
Va participar l'any 1876 a l'Exposició Nacional de Madrid amb l'obra Caín presa de remordiment.
Va col·laborar al monument a Cristòfor Colom de Barcelona, amb les escultures Aragó i Lluís de Santàngel (1888), i va realitzar Anfitrite (1881) i un grup de nens situats a la part alta de la Cascada del Parc de la Ciutadella.

## Obres

* Cap de dona
* Bust de Manola
* Gitano
* Gitana
* Un africà (1880)
* Circasiana (1881)
* Bust de Maja (1882)
* Moro en oració (1885), al Museu Nacional d'Art de Catalunya

## Referències

* ↑ «Josep Gamot i Llúria». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Alcolea Gil, Santiago. Escultura Catalana del siglo XIX. Barcelona: Fundació Caixa de Catalunya, 1989.
* La Gran Enciclopèdia en català, volum 9. Barcelona: Edicions 62, 2004. ISBN 84-297-5437-7.
# Mazamorra

La mazamorra són unes farinetes dolces de varietats locals blat de moro que es mengen com a postres típicament a diverses regions d'Amèrica.
El nom en castellà possiblement prové de l'hispanoàrab pičmáṭ, i aquest del grec παξαμάδιον (paxamàdion).

## Fonts

* «mazamorra». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
# Sokolovac

Sokolovac és un municipi de Croàcia al comtat de Koprivnica-Križevci.

## Geografia

Es troba a una altitud de 202 msnm i a 86 km de la capital nacional, Zagreb.

## Demografia

Al cens de 2011 el total de població del municipi va ser de 3.417 habitants, distribuïts a les següents localitats:
* Brđani Sokolovački - 50
* Domaji - 176
* Donja Velika - 91
* Donjara - 26
* Donji Maslarac - 74
* Gornja Velika - 95
* Gornji Maslarac - 42
* Grdak - 85
* Hudovljani - 135
* Jankovac - 41
* Kamenica - 17
* Ladislav Sokolovački - 120
* Lepavina - 200
* Dolenta Branjska - 60
* Dolenta Mučna - 81
* Mali Botinovac - 15
* Mali Grabičani - 193
* Mali Poganac - 141
* Miličani - 147
* Paunovac - 30
* Peščenik - 79
* Prnjavor Lepavinski - 58
* Rijeka Koprivnička - 68
* Rovištanci - 57
* Sokolovac - 464
* Srijem - 213
* Široko Selo - 32
* Trnovac Sokolovački - 104
* Velika Branjska - 31
* Velika Mučna - 339
* Veliki Botinovac - 88
* Vrhovac Sokolovački - 65
* Gràfica de població de Sokolovac 1857-2011
# Sakiet Sidi Youssef

Sakiet Sidi Youssef (àrab: ساقية سيدي يوسف, Sāqiyat Sīdī Yūsuf) és una ciutat de Tunísia a la governació del Kef, a uns 5 km de la frontera algeriana, i 25 km a l'oest de la ciutat de Le Kef, entre el Djbel Ouerga (912 metres), al sud-est, i el Djebel Takrona, al nord. Té uns 5.000 habitants i és capçalera d'una delegació amb 23.590 habitants al cens del 2004.

## Economia

La ciutat basa la seva economia en l'agricultura i la ramaderia i en la seva condició de ciutat fronterera.

## Geografia

La pluviometria és bona i la vegetació abundant i beneficiada amb la calor i la humitat.

## Història

La vila és famosa per un episodi de la guerra d'Algèria que hi va passar el 8 de febrer del 1958.
Vegeu: Incident de Sakiet Sidi Youssef.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 23 54 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en vuit sectors o imades:
* Sakiet Sidi Youssef (23 54 51)
* Es-Sefeïa (23 54 52)
* Aïn Mazer (23 54 53)
* Djeradou (23 54 54)
* Forchane (23 54 55)
* Aïn El Karma (23 54 56)
* Sidi Rabeh (23 54 57)
* Et-Tabia (23 54 58)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 23 14).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 69-72. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 144. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Sakiet Sidi Youssef - Lloc web oficial
# Mosquió (escriptor segle II)

Mosquió, en llatí Moschion, en grec antic Μοσχίων, fou un escriptor grec.
Va escriure un breu tractat en grec titulat Περὶ τῶν Γυναικείων Παθῶν, De Mulierum Passionibus, compost en forma de preguntes i respostes i encara que és un llibre petit, és interessant i conté un material valuós. L'original se suposa, l'hauria escrit en llatí i la traducció en grec, feta per un autor tardà, és l'única que es conserva. Hauria viscut vers el segle ii, ja que Sorà el menciona. Podria ser que fos el mateix personatge que Mosquió, el metge del mateix nom.

## Referències

* ↑ Moschion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1114
# Mazama vermell petit

El mazama vermell petit (Mazama bororo) és una espècie d'artiodàctil de la família dels cèrvids. És endèmic del Brasil. El seu hàbitat natural són els boscos de terres baixes humits tropicals o subtropicals i es troba amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :