OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Carew Eccles

John Carew Eccles (Melbourne, Austràlia 27 de gener de 1903 - Locarno, Suïssa 1997) fou un neurofisiòleg i professor universitari australià guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1963.

## Biografia

Va néixer el 27 de gener de 1903 a la ciutat de Northcote, situat a l'estat australià de Victòria, que en aquells moments formava part de l'imperi Britànic. Va estudiar medicina a la Universitat de Melbourne, on es va graduar l'any 1925. Posteriorment va ampliar els seus estudis a la Universitat d'Oxford sota la direcció de Charles Scott Sherrington. L'any 1937 va tornar a Austràlia com a director de l'Institut Kanematsu de l'Hospital de Sydney.
L'any 1966 es traslladà als Estats Units per treballar a l'Institut Biomèdic de Chicago, però insatisfet amb les seves condicions de treball acceptà el càrrec de professor a la Universitat de Buffalo entre 1968 i 1975. Després de jubilar-se es traslladà a Suïssa, i morí el 2 de maig de 1997 a la ciutat de Locarno, població situada al cantó de Ticino.
Mantingué, des de l'any 1944, una relació professional molt estreta amb el filòsof Karl Popper.

## Recerca científica

Durant la seva estada a l'Hospital de Sydney, juntament amb els científics europeus Bernard Katz i Stephen Kuffler, va iniciar la seva recerca al voltant del sistema nerviós, especialment en la transmissió de senyals entre nervis i músculs. Durant la seva estada a la Universitat Nacional Australiana de Canberra va treballar en el mecanisme iònic d'excitació i inhibició de les sinapsis cerebrals, opinant que el seu origen era elèctric, en clara contraposició a les teories químiques de Henry Hallett Dale.
L'any 1983 li fou concedit el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus treballs descriptius de la transmissió elèctrica dels impulsos a través dels nervis, premi compartit amb Alan Lloyd Hodgkin i Andrew Huxley.

## Enllaços externs

* «John Carew Eccles» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Tessalònica de Macedònia

Tessalònica (en llatí Thessalonice, en grec antic Θεσσαλονίκη) fou una princesa macedònia, filla de Filip II de Macedònia amb la seva concubina Nicesípolis de Feres, segons diu Ateneu de Nàucratis.
La seva mare va morir poc després que nasqués, i va ser criada per la seva madrastra Olímpia de l'Epir, amb la que va compartir el destí. Va acompanyar Olímpia quan aquesta va tornar al regne de Macedònia l'any 317 aC i amb la que es va refugiar a la fortalesa de Pidna quan Cassandre de Macedònia va avançar cap a elles. A la caiguda de Pidna, Tessalònica va caure en mans de Cassandre que, amb l'objectiu d'emparentar amb la família reial macedònia, s'hi va casar.
Va ser tractada amb el respecte degut al seu rang, potser degut a la política o també a l'afecte. Tessalònica va ser la mare dels tres fills de Cassandre, Filip (rei 297 aC-296 aC), Alexandre (rei 296 aC-294 aC) i Antípater (rei 296 aC-294 aC). Cassandre va donar el seu nom a la ciutat de Tessalònica, l'antiga Therme, segons diu Diodor de Sicília, nom que encara conserva.
A la mort de Cassandre, Tessalònica va conservar una gran influència sobre els seus fills, però va mostrar un cert favor per Alexandre, i Antípater es va sentir gelós i la va fer matar bàrbarament el 295 aC, segons expliquen Diodor de Sicília i Pausànies.

## Referències

* ↑ Thessalonice a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1101
# Saint-Ségal

Saint-Ségal (en bretó Sant-Segal) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 926 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 746 | 677 | 675 | 745 | 813 | 825 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean-Yves Goasguen | |
| 2008- | André Le Gall | |
# Feofitina

La feofitina , (en anglès: Pheophytin o phaeophytin, abreujat Pheo) és un compost químic i un pigment fotosintètic que serveix com primer portador d'electrons intermedi en la cadena de transport electrònic del fotosistema II (PS II) en plantes, i el centre de reacció fotosintètic (RC P870) que es troba en els bacteris porpra. En tots dos PS II i RC P870, la llum condueix electrons des del centre de reacció a través de la feofitina, la qual passa els electrons a quinona (Q$_A$) en RC P870 i RC P680.

## Estructura

Des del punt de vista de la bioquímica la feofitina és una molècula de clorofil·la que no té l'ió central Mg$^{2+}$. La feofitina a és com la clorofil·la a sense l'ió magnesi central i la feofitina b és com la clorofil·la b sense l'ió magnesi central

## Història i descobriment

A la dècada de 1970 els científics Karapetyan i Klimov van fer experiments per demostrar que era la feofitina i no la plastoquinona la que servia d'acceptor d'electrons principal en el fotosistema

## Relació amb el processament d'aliments

En la cultura occidental el color verd brillant dels aliments es prefereix al color verd fosc oliva en les verdures cuites. La presència de feofitina és la causa de la presència d'aquest segon color. La feofitina es pot produir per coure els aliments en ambient àcid o per una cocció perllongada. Per minimitzar la producció de feofitina es pot coure els aliments sense tapar (ja que així s'alliberen els àcids volàtils que formen feofitina) i també coure en menys temps.

## Referències

* Klimov VV «Discovery of pheophytin function in the photosynthetic energy conversion as the primary electron acceptor of Photosystem II». Photosyn. Res., 76, 1-3, 2003, pàg. 247–53. DOI: 10.1023/A:1024990408747. PMID: 16228584.
* McWilliams, Margaret. Illustrated Guide to Food Preparation. 4th. Redondo Beach, CA: Plycon Press, 1982.
* Nelson, David L.; Cox, Michael M.. Lehninger Principles of Biochemistry. 4th. Nova York: W. H. Freeman, 2005.
* "Photosynthetic Molecules Section. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine." Library of 3-D Molecular Structures. 22 April 2007
* Xiong, Ling, and Richard Sayre. "The Identification of Potential Pheophytin Binding Sites in the Photosystem II Reaction Center of Chlamydomondas by Site-Directed Mutagenesis." (2000). America Society of Plant Biologists. 22 Apr. 2007.
# Unió de Llauradors i Ramaders del País Valencià

Unió de Llauradors i Ramaders del País Valencià (ULRPV) és un sindicat agrari valencià fundat el 12 de novembre de 1976 a la Llar Parroquial de Bonrepòs, de caràcter independent, democràtic i unitari, que té com a finalitat de defensar i promoure els interessos generals dels llauradors i ramaders professionals valencians. Compta amb aproximadament 30.000 afiliats. Forma part de la COAG i participa en el Comitè d'Organitzacions Professionals Agràries d'Europa (COPA-COGECA), en el Consell Europeu de Joves Agricultors (CEJA) i en el Consell Econòmic i Social (CES). El seu òrgan és Camp Valencià, i el secretari general és Ramon Mampel Dellà.

## Secretaris Generals

* Joan Ramon Peris Guanter
* Antoni Lozano Pastor
* Miquel Vilalta Sebastià
* Lucio Monteagudo Monteagudo
* Joan Brusca Beltran (Benicarló, 1957 - Les Borges Blanques, 17 de febrer de 2008)
* Josep Botella Pardo
* Ramón Mampel Dellà
* Carles Peris Ramos

## Vegeu també

* Unió de Pagesos

## Enllaços externs

* Unió de Llauradors i Ramaders del País Valencià - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ «Es mor Joan Brusca, secretari general de la Unió de Llauradors-COAG». VilaWeb.cat, 17-02-2008.
* ↑ «Carles Peris, nuevo secretario general de la Unió de Llauradors». Europa Press, 11-11-2018 [Consulta: 13 desembre 2018].
# Jinfenghuang Jiang

Els Jinfenghuang Jiang (xinès tradicional: 金鳳凰獎, xinès simplificat: 金凤凰奖, pinyin: Jīnfènghuáng Jiǎng, literalment 'Premis Fènix Daurat') són un guardó bianual atorgat per la China Film Performance Art Academy per reconèixer les actuacions destacades al cinema. El 1987, la primera cerimònia anual de lliurament de premis es va celebrar a Guangzhou. Se'ls considera l'equivalent de la Xina als Screen Actors Guild Awards.
Com que el Premi és l'única categoria habitual que jutja les actuacions dels actors, hi ha diversos guanyadors a la categoria. Els premis honorífics s'atorguen a actors d'entre 60 i 70 anys, mentre que el premi a la trajectòria s'atorga als actors de més de 80 anys. Des del 2005, actors de Taiwan i Hong Kong també poden optar als premis.
L'estatueta té forma de fènix, dissenyada per l'artista Han Meilin.

## Categories

* Premi de l'Acadèmia
* Premi especial del jurat
* Premi nous actors
* Premi Honorífic
* Premi a la trajectòria

## Referències

* ↑ 中国电影金凤凰奖表彰典礼落户开发区 Qilu Evening Post June 23, 2011
* ↑ 第十届中国电影金凤凰奖定日程 不排斥港台演员 QQ.com November 26, 2004
* ↑ 著名美术家韩美林青岛凤凰岛上塑凤凰 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. Artxun.com March 24, 2008
# Tetridia

Tetridia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae descrit per William Warren el 1890. La seva única espècie, Tetridia caletoralis, va ser descrita per Francis Walker el 1859. Es troba a la Xina, al nord de l'Índia, Sri Lanka, Myanmar, Malàisia, Papua Nova Guinea, Japó, Taiwan i Austràlia, a on s'ha enregistrat a Queensland.

## Subspècies

* Tetridia caletoralis caletoralis
* Tetridia caletoralis interrupta (Rothschild, 1915) (Papua Nova Guinea)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Tetridia Warren, 1890» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
* ↑ «Taxonomy Browser: Tetridia caletoralis» (en anglès). Barcode of Life Data System.
* ↑ "Tetridia caletoralis" Arxivat 2018-06-26 a Wayback Machine.. CSIRO Ecosystem Sciences - Australian Moths Online. Retrieved 26 de juny de 2018.
# Rull

«Rull» té aquests significats:
* rull o tirabuixó
* Toponímia:
** El Rull, masia al terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental
** Ca Rull, edifici del municipi de Valls (Alt Camp)
** Cal Rull, edifici del municipi de Tossa de Mar (Selva)
** Can Rull (Sabadell), barri al nord de la ciutat de Sabadell
** Casa Rull, edifici modernista de l'arquitecte Lluís Domènech i Muntaner de la ciutat de Reus, Baix Camp
** Turó del Rull, muntanya al terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental
** Museu Casa Rull, museu del Principat d'Andorra d'etnologia, al Carrer Major de Sispony (la Massana)
** Obaga del Rull, obaga del terme municipal de Bigues i Riells, al Vallès Oriental
* Biografies:
** Rull de la Mira, sobrenom de Pasqual Cucala Mir (Alcalà de Xivert, 1816 - Portvendres, 1892), capitost carlí durant la Tercera Carlinada
** August de Rull i Artós (Barcelona, 1868–1937), financer i polític català, ennoblit amb el títol de comte de Casa Rull
** Baltasar Rull Villar (Onda, 1901 - 1988), polític valencià
** Bartomeu Rull Cànaves (Pollença, 1691- 1766), bisbe de Malta
** Ferran Rull (1997), actor català de teatre, cinema i televisió
** Joan Rull i Queraltó (Barcelona, 1881 - 1908), terrorista i confident
** Josep Rull i Andreu (Terrassa, 1968), advocat i polític català
** Pere Rull Trilla (Falset, 1856 - Reus, 1921), jurista català
** Xavier Rull i Muruzàbal (Falset, Priorat, 1972), doctor en Filologia Catalana per la Universitat Rovira i Virgili i màster en Lexicografia per la UPF
Viccionari
# FITUR

FITUR és una fira internacional de turisme que se celebra anualment en la Institució Firal de Madrid, IFEMA, durant cinc dies en els mesos de gener i febrer. FITUR acull pavellons dedicats a cadascun dels països representats, els quals mostren les seves atraccions i focus d'interès per al turisme internacional, com també és el cas de Catalunya a través de les seves nou marques turístiques. D'aquesta manera, FITUR es converteix en la segona fira internacional més important del món en aquest sector.

## Referències

* ↑ «Catalunya es promociona a la fira Fitur». Lamalla.cat, 18-01-2012. [Consulta: 10 febrer 2012].

## Enllaços externs

* FITUR - Lloc web oficial
# Daniel Gómez Giménez

Daniel Gómez Giménez (Benavites, 1974), més conegut com a Dani, és un pilotari valencià en nòmina de l'empresa ValNet. Va començar jugant a galotxa però destaca com a mitger de l'Escala i corda. Ha estat membre de la Selecció Valenciana de Pilota.
Es va retirar després de disputar el Circuit de 2017.

## Biografia

Va començar a jugar quan a penes tenia 5-6 anys als carrers del seu poble, però prompte va passar a jugar al trinquet a l'edat dels 10 anys, on va debutar amb partida de juvenils als 14. Ha sigut un bon jugador a la posició de mitger, a la modalitat d'Escala i Corda.

## Palmarès
### Escala i corda

* Campió del Circuit Bancaixa 2001 i 2011
** Sub-campio Circuit Bancaixa 2015
* Campió Copa Diputació de València anys 2014 i 2015
* Campió Màsters Ciutat de València: 2009,2012 i 2013
** Subcampió Màsters Ciutat de València: 2007 i 2008
* Campió del Trofeu Caixa rural de Vila-real: 2008, 2009 i 2012
** Subcampió del Trofeu Caixa Rural de Vila-real: 2011
* Campió del Trofeu Ciutat de Llíria: 2011 i 2012
** Subcampió del Trofeu Ciutat de Llíria: 2007 i 2010
* Campió del Trofeu Hnos. Viel de Sueca: 2008
* Campió del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta: 2009,2012,2015 i 2016
** Subcampió del Trofeu Mancomunitat de la Ribera Alta: 2007 i 2011
* Campió del Trofeu Nadal de Benidorm: 2009
** Subcampió del Trofeu Nadal de Benidorm: 2010, 2011 i 2012
* Campió del Trofeu President de la Diputació de Castelló: 2009 i 2011
** Subcampió del Trofeu President de la Diputació de Castelló: 2012
* Campió del Trofeu Universitat de València: 2008 i 2012
** Subcampió del Trofeu Universitat de València: 2009
* Campió Trofeu Velarte-Mercader de Massamagrell: 2008
* Campió del Trofeu Vidal: 2007 i 2011
** Subcampió del Trofeu Vidal: 2009
* Campió del Trofeu Superdeporte: 2010
* Subcampió del Trofeu Ciutat de Dénia: 2011 i 2012
* Campió Trofeu Ciutat de Torrent 2016

### Galotxa

* Campió Juvenil de Galotxa: 1991
* Campió Trofeu Moscatel de Godelleta 2003 i 2006
** Subcampió del Trofeu Moscatell: 2008 i 2011

### Campionats Internacionals de Pilota

* Campió del Món de Llargues i Joc internacional, València 2000
* Campió d'Europa de Joc internacional, Països Baixos 2001
* Subcampió d'Europa de Llargues, Països Baixos 2001

## Referències

* ↑ «El ´Profe´ Dani tiene cuerda para rato». Superdeporte, 04-07-2014.
* ↑ Durà, Paco «Dani: ‘Des de ben menut tenia clar que volia ser professional del trinquet’». PilotaVeu, 05-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-24 [Consulta: 23 febrer 2017]. Arxivat 2017-02-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa de ValNet Arxivat 2008-05-11 a Wayback Machine.
# Vall del Tronto

La vall del Tronto és l'àmplia conca hidrogràfica del riu homònim, a Itàlia. S'estén en la seva major part per la regió italiana de les Marques, tocant la majoria dels municipis de la província de Ascoli Piceno. Afecta una mica a la província de Rieti en el Laci, la part septentrional de la província de Teramo i alguns municipis de la província de L'Aquila als Abruços.
La vall del Tronto s'estén per 1192 km² entre els Monts de la Laga, on neix el riu, i el mar Adriàtic, pel nord el tanca el grup dels Monts Sibil·lins i pel cim pre-apenínic de l'Ascensione, al sud pels Monts Gemelli, de la Muntanya dei Fiori i de la Muntanya de Campli. Procedint cap a la desembocadura, el riu rep l'aportació dels afluents principals, en particular del "Torrent Castellano" (provinent de la "Vall Castellana") que el troba als voltants d'Ascoli Piceno.
La part alta de la conca, caracteritzada per una vegetació de ribera, per les font sulfúriques i per les coves de Travertí d'Acquasanta Terme, s'obre a l'altura de la capital en la vasta plana altament industrialitzada del mitjà i baix curs del riu. Sobre el territori hi ha dos parcs nacionals, el del Gran Sasso i Monts de la Laga i el dels Monts Sibil·lins. Els municipis de muntanya del vessant que dona cap a les Marques, estan organitzats en la "Comunità Montana del Tronto". Als voltants de l'estuari se situa la zona natural protegida de la Sentina.

## Referències

* ↑ «Territorio di competenza». Arxivat de l'original el 2016-08-28. [Consulta: 27 agost 2016].
* ↑ «Límits geogràfics de la conca del Tronto». Arxivat de l'original el 2016-05-10. [Consulta: 27 agost 2016].

## Enllaços externs

* Autoritat de la conca interregional del riu Tronto
# Johann Nepomuk Mälzel

Johann Nepomuk Mälzel (Maelzel) (15 d'agost de 1772 - 21 de juliol de 1838) va ser un mecànic i inventor a la cort de Viena. Va inventar entre d'altres el metrònom o l'audiòfon dissenyats per a Beethoven i el panarmònic, un instrument musical mecànic per al qual Beethoven va compondre en principi La victòria de Wellington el 1813, tot i que finalment va reescriure l'obra per a una orquestra veritable.
És també conegut per haver estat propietari de l'autòmat El Turc, després de la mort del seu inventor Wolfgang von Kempele. Aquest autòmat era suposadament capaç de jugar als escacs, i va ser un fenomen a la seva època, tot i que finalment es va demostrar que era un frau. Va fer una oferta de compra del jugador d'escacs de Walker als germans Walker però no li va ser acceptada.

## Referències

* ↑ «Johann Nepomuk Mälzel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Abay (Taşköprü)

Abay és un poble del districte de Taşköprü de la província de Kastamonu a Turquia. La seva població és de 173 habitants (2021).

## Referències

* ↑ Köy, Turkey Civil Administration Departments Inventory. Retrieved 1 March 2023.
* ↑ «Address-based population registration system (ADNKS) results dated 31 December 2021» (XLS) (en turc). TÜİK. [Consulta: 1r març 2023].
# Ruli (Saràtov)

Ruli (en rus: Рули) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 80 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Ferro del Nòric

El ferro del Nòric (en llatí: ferrum Noricum) era l'acer provinent de la regió del Nòric (Noricum) durant el període de l'Imperi Romà.
Ovidi ja esmenta la duresa d'aquest tipus d'acer: "...durior [...] ferro quod noricus excoquit ignis..." més dur que el ferro temperat pel foc del Nòric. Aquest acer va ser molt usat pels militars romans.
Aquest mineral de ferro va ser extret de dues muntanyes de l'actual Àustria anomenade actualment Erzberg "muntanyes de mena". Una d'elles està situada a Hüttenberg, Caríntia i l'altra muntanya és a Eisenerz, Estíria, estan separades per uns 50 km de distància.

## Referències

* ↑ "Noricus ensis," Horaci, Odes, i. 16.9
* ↑ 46° 56′ N, 14° 34′ E﻿ / ﻿46.933°N,14.567°E﻿ / 46.933; 14.567
* ↑ 47° 32′ N, 14° 54′ E﻿ / ﻿47.533°N,14.900°E﻿ / 47.533; 14.900

## Bibliografia

* Vagn Fabritius Buchwald, Iron and steel in ancient times, ch. 5: "Celtic Europe and Noric Steel" (2005), ISBN 87-7304-308-7.
# Bolxoi Kinel

El Bolxoi Kinel - Большой Кинель (rus) - és un riu de Rússia, un afluent per la dreta del Samara.
Discorre pels territoris de les províncies d'Orenburg i de Samara. Té una llargària de 437 km i una conca de 15.200 km².
Neix a la part septentrional de la serralada dels Urals meridionals, els Obsxi Sirt, no gaire lluny del límit amb la República de Baixkíria. Flueix al començament en direcció nord-oest i oest per un paisatge d'estepa agrícola. El riu té molts afluents, i poc abans d'arribar al límit amb l'óblast de Samara passa per la ciutat de Buguruslan, i segueix en direcció oest per l'est de la província, passant per Pókhvistnevo.
Després de rebre les aigües del Saverutxka, gira cap al sud-oest, passant per la vila de Kinel Txerkassi. Continua en la mateixa direcció, passant per Otradni, abans de tornar a girar cap a l'oest després de rebre les aigües del Kutuluk i del Sarbai. Desemboca finalment al Samara, a uns 200 km de la ciutat de Samara, prop d'Ust-Kinelski i de Kinel.
El riu roman glaçat des de novembre a mitjans d'abril. Té un règim principalment nival i és navegable en el seu curs inferior.
# Les Anonymes: Ùn' pienghjite micca

Les Anonymes: Ùn' pienghjite micca (traduïble com a «Els Anònims: No ploreu pas») és un telefilm francès de 2013, dirigit per Pierre Schoeller i emès per primera vegada l'11 de març d'aquell any al Canal+.

## Argument

Després de l'assassinat del prefecte Claude Érignac, comès el 6 de febrer de 1998 a la ciutat corsa d'Ajaccio, la Divisió Nacional Anti-Terrorista (DNAT), vinculada al Directori Central de la Policia Judicial francès així com al Ministeri de l'Interior de França, deté a un grup d'homes anomenat «Els Anònims», entre ells, Yvan Colonna. A partir d'aleshores, els espera un procés de detenció de 96 hores i una instrucció judicial posterior.

## Repartiment

Els principals intèrprets del repartiment són:
* Didier Ferrari com a Alain Ferrandi
* Mathieu Amalric com a Roger Marion
* Jérôme Pouly com a Bourbane
* Chany Sabaty com a Michèle Alessandri
* Claire Wauthion com a esposa d'Érignac
* Olivier Gourmet com a Le Bris
* Karole Rocher com a Jeanne Ferrandi
* Aurélia Petit com al jutge Laurence Le Vert
* Olivier Claverie com al jutge Jean-Louis Bruguière
* Yannick Choirat com a Destré
* Jean-Philippe Ricci com a Yvan Colonna
* Cyril Lecomte com a Pierre Alessandri
* Michel Albertini com a l'advocat de Colonna
* Patrick Azam com a Teillard
* Bruno Blairet com a Julien
* Fabrice Cals com a Renaud
* Jean-Henri Compère com al jutge Gilbert Thiel
* Rodolphe Congé com a Freist
* Henri Costa com a Joseph Versini
* Jean-Christophe Dantoing com a Lambert
* Éric Franquelin com a Claude Érignac
* Nathanaël Maïni com a Didier Maranelli
* Marie-Pierre Nouveau com a Valérie Dupuis (companya de Didier Maranelli)

## Premis i nominacions

L'any 2013 fou premiada al 26è Festival International de Programes Audiovisuals de Biarritz amb el premi Jérôme Minet.

## Notes

* ↑ «Les Anonymes» significa «Els Anònims» en francès i representa el nom de l'escamot executor del prefecte Érignac, mentre que «Ùn' pienghjite micca» significa «No ploreu pas» en cors.

## Referències

* ↑ Raveleau, Alexandre. «En Corse, Canal+ lance la production des Anonymes - ùn’ pienghjite micca» (en francès). Toutelatele.com, 12-01-2012. [Consulta: 8 març 2022].
* 1 2 «Les Anonymes» (en francès). CanalPlus.com. [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ «Les Anonymes» (en francès). French-Stream.re. Arxivat de l'original el 2022-03-08. [Consulta: 8 març 2022].
* ↑ «Le film "Les anonymes - Un' pienghjite micca" de Pierre Schoeller primé au 26e Festival international de programmes audiovisuels (FIPA) de Biarritz» (en francès). FranceTVInfo.fr, 27-01-2013. [Consulta: 8 març 2022].
# Jordi Casas i Rodríguez

Jordi Casas i Rodríguez (L'Hospitalet de Llobregat, 1 d'octubre del 1958) és un exfutbolista català que jugava com a migcampista. Juga amb els juvenils del FC Barcelona de 1974 a 1976. De 1976 a 1981, juga amb el FC Barcelona B. Va debutar amb el primer equip l'1 d'octubre de 1980 en un partit de 1/32 de la Copa UEFA contra el Sliema Wanderers (victòria 1 a 0). Va ser el seu únic partit amb el primer equip del Barça. Al 1981 va fitxar pel Reial Oviedo.

## Referències

* 1 2 Toni Closa, Gran diccionari de jugadors del Barça, Editorial Base, 2015
* ↑ Fitxa de Jordi Casas a bdfutbol.com
# Thamnolaea

Thamnolaea és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022) aquest gènere està format per dues espècies, que anteriorment estaven classificades al gènere Myrmecocichla:
* Thamnolaea cinnamomeiventris - Còlit roquer.
* Thamnolaea coronata.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].