OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alairac (Cruesa)

Alairac (en francès Alleyrat) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte i cantó d'Aubusson.
La seva població al cens de 1999 era de 166 habitants. Està integrada a la Communauté de communes d'Aubusson-Felletin.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 205 | 176 | 174 | 169 | 166 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Théry | |
| 2008- | Henri Maingonnat | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2013-01-07 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Agustín Ubieto Arteta

Agustín Ubieto Arteta (Castejón, Navarra, 1938) és un historiador i medievalista aragonès (tot i néixer a Navarra), germà i deixeble del també historiador Antonio Ubieto Arteta.

## Biografia

Fou Director del Consell Escolar d'Aragó, Director de l'Institut de Ciències de l'Educació, Professor de Didàctica de les Ciències Socials i Vicerector de la Universitat de Saragossa (1998-2001). Així mateix fou membre del Consell d'Administració del Reial Saragossa.

## Obra

* 1972: Toponimia aragonesa medieval.
* 1976: Un obituario calahorrano del siglo XV.
* 1978: Notas sobre el patrimonio calceatense en los siglos XII y XIII.
* 1987: Los Mapas históricos: análisis y comentario.
* 1988: El Entorno, lo que nos rodea, como fuente histórica y materia de estudio.
* 1994: Aragón: territorio, evolución histórica y sociedad.
* 1997: Vicisitudes históricas del cenobio sijenense.
* 1998: Leyendas para una historia paralela del Aragón medieval.
* 1999: Los monasterios medievales de Aragón. Función histórica.
* 1999: El Monasterio dúplice de Sigena.
* 2001: El largo camino hacia las comarcas en Aragón: (aproximación didáctica).
* 2005: Cómo se formó Aragón (Bersión web y .pdf).
* 2007: Propuesta metodológica y didáctica para el estudio del patrimonio.
* 2007: Lecturas para comprender Aragón 2.

## Referències

* 1 2 Nota biografica d'Agustín Ubieto Arteta (castellà)
* ↑ Nombramientos en o Boletín Ofizial d'Aragón (castellà)

## Enllaços externs

* Nota biogràfica d'Agustín Ubieto Arteta (castellà)
* Dialnet: Obras d'Agustín Ubieto Arteta (castellà)
# Alberto Chipande

Alberto Chipande (Districte de Mueda, 10 d'octubre de 1939) és un polític moçambiquès polític i antic membre líder del FRELIMO. Va ser el primer ministre de Defensa de Moçambic després de la independència el 1975, romanent en aquest lloc fins almenys 1986, sota el president Samora Machel. Chipande va ser també membre del Buró Polític del Comitè Central del FRELIMO, que es va ocupar del govern durant 18 dies a la fi de 1986 després de la mort de Machel. També és membre de l'Assemblea de la República del Frelimo per la província de Cabo Delgado.
A Chipande se li atribueix disparar els primers trets de la guerra per la independència de Portugal el 25 de setembre de 1964. Quan la independència es va aconseguir el 1975, va esdevenir ministre de Defensa en el govern del FRELIMO.
Després de la creació del Consell d'Estat, un òrgan amb la funció d'assessorar al president, Chipande va ser un dels quatre membres designats al Consell pel president Armando Guebuza; ell i els altres membres del Consell van prestar jurament el 23 de desembre de 2005. Chipande va ser reelegit per al Comitè central del FRELIMO al congrés del partit de novembre de 2006. Va ser el candidat amb major puntuació en aquesta elecció, va rebre 1.138 vots dels 1.326 delegats. La seva influència fou vital per a l'elecció de Filipe Nyusi com a cap del Frelimo.

## Referències

* ↑ Alberto Chipande a africa-confidential
* ↑ "Flame of Unity heads southwards" Arxivat 2017-01-19 a Wayback Machine., Mozambique News Agency, No.299, 25 May 2005.
* ↑ "Council of state sworn in" Arxivat 2012-07-28 a Wayback Machine., Mozambique News Agency, No.311, 3 January 2006.
* ↑ Joseph Hanlon, "News reports & clippings no. 102", open.ac.uk, 17 November 2006.
* ↑ Alberto Chipande, o influente “general do norte” de Moçambique, dw.com
* Results of the 1999 legislative election in Mozambique by province
# Ricardo Cavolo

Ricardo Cavolo (Salamanca, 31 de gener de 1982) és un il·lustrador espanyol guanyador del concurs de la portada de Yorokobu al 2012.
Des que era petit, volia transmetre les seves pròpies històries; veient que l'escriptura no era el seu, va començar amb la pintura. El seu pare, que era pintor, li va traslladar el plaer del procés artesanal i l'interès artístic oferint-li les diverses eines amb les quals ell comptava: tècniques tradicionals com llapis de colors, aquarel·les, tintes líquides amb pinzell, ploma i fins i tot la tècnica de la pirografia. Actualment continua amb tècniques manuals, només empra el mitjà digital per traslladar el seu treball al món online.
És llicenciat en Belles arts, Tècnic Superior d'Imatge i professor de dibuix en Secundària. Després d'un temps a Madrid, actualment viu i treballa a Barcelona encara que viatja habitualment per tot el món.
Els seus dibuixos són d'estil naïf; estil que comença després dels seus primers projectes professionals il·lustrant llibres infantils emprant colors brillants i intensos, així com una gran quantitat de figures i elements de composició. En veure l'impacte visual que produïen aquelles il·lustracions de caràcter agressiu i directe, va decidir seguir utilitzant-lo pels seus futurs treballs, ja que aquesta, segons l'il·lustrador, era la millor manera per fer arribar clarament els seus missatges.
La seva obra s'estén des de la il·lustració formal, la pintura mural, pirografía o disseny gràfic. Entre alguna de les seves obres destacades es troba la portada de 2012 que va realitzar per Yorokobu, on va guanyar el concurs; la col·laboració amb Custo Barcelona dissenyant una sèrie de samarretes i la realització del llibre Cuina Indie, que va tenir gran acolliment entre el públic.
A part dels seus projectes personals i professionals de il·lustració, ha treballat a diverses agencies de publicitat, col·laborat amb nombrosos dissenyadors de moda i altres entitats com circs, o editorials.

## Referències

* ↑ País, Ediciones El «A todo color» (en es). , 13-09-2014 [Consulta: 12 diciembre 2016].
* ↑ mscln.com. «MISCELANEA · Artista: Ricardo Cavolo». [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ Gràffica «Ricardo Cavolo prefiere ilustrar «la parte menos normal de la vida»» (en es-es). , 11-06-2014 [Consulta: 12 diciembre 2016].
* 1 2 «Ricardo Cavolo | ArtDiscover». Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 12 desembre 2016].
* ↑ «Hot List '12: Ricardo Cavolo - Revista Vanidad» (en castellà). , 11-10-2012 [Consulta: 12 desembre 2016].
# Ricardo Cavas Merino

Ricardo Cavas Merino (Càceres, 31 de juliol de 1974) és un futbolista extremeny, que juga com a lateral esquerre.

## Trajectòria

Es va formar a les categories inferiors del Reial Saragossa. Després d'una campanya al Sabiñanigo, la temporada 94/95 debuta amb el Zaragoza B, però no té continuïtat i recala en el Barbastro a l'any següent.
El seu bon paper al Tercera aragonès possibiliten que el CD Logroñés es fixe en ell. Després de mitja 96/97 al filial, el mal moment de l'equip fan que tinga l'alternativa a la màxima categoria a mitjan temporada, tot acabant amb 13 partits en Primera, 12 eixint de titular.
El Logroñés va descendir, però Ricardo Cavas va formar part del planter riojà durant tres campanyes a la Segona Divisió, combinant la titularitat amb èpoques més discretes. L'estiu del 2000 fitxa pel CD Badajoz, on qualla una bona temporada, tot jugant 36 partits.
Les xifres de Badajoz l'obrin les portes del RCD Espanyol. Cavas només va jugar 27 partits en esta segona etapa a la màxima divisió, l'any i mig que hi va romandre a l'equip català. La segona meitat de la temporada 02/03 la va disputar amb l'Elx CF.
L'estiu del 2003 recala al Rayo Vallecano, on recupera la titularitat, però els madrilenys baixen a Segona B. El lateral hi acompanya dues temporades al Rayo a la categoria de bronze, fins que la 06/07 s'incorpora a l'Alacant CF, amb qui pujara a la Segona Divisió al final de la temporada 07/08, després de dos lliguetes d'ascens consecutives. L'estiu del 2009 recala en un altre equip del sud del País Valencià, el Novelda CF.

## Referències

* ↑ «Ricardo Cavas Merino». futbolplus.com. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «RICARDO CAVAS». lapreferente.com. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ Arxivat 2015-02-03 a Wayback Machine. Cavas y Eloy apuntalan el proyecto celeste

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
* Fitxa del jugador
# Agència

«Agència» té aquests significats:
* Agència de notícies
* Agència governamental
* Agències de l'Índia
# Reis de Grècia

Aquesta és la llista dels antics reis de Grècia que utilitzaren el títol de Rei dels Hel·lens.

## Casa de Wittelsbach, 1833-1862

* Otó I de Grècia (1833-1862)

## Casa de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, 1863-1924

* Jordi I (1863-1913)
* Constantí I (1913-1917) 1a vegada
* Alexandre (1917-1920)
* Constantí I (1920-1922) 2a vegada
* Jordi II (1922-1924) 1a vegada

## II República Hel·lènica, 1924-1935

* Veure Llista dels Presidents de Grècia

## Casa de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (Restaurada), 1935-1973

* Jordi II (1935-1947) 2a vegada
* Pau (1947-1964)
* Constantí II (1964-1973, exiliat des de 1967)
# Addison (Vermont)

Addison és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.393 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Addison tenia 1.393 habitants, 494 habitatges, i 402 famílies. La densitat de població era de 12,9 habitants per km².
Dels 494 habitatges en un 39,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,7% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 18,6% no eren unitats familiars. En el 14,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.063 $ i la renda mediana per família de 48.696 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.328 $ mentre que les dones 25.602 $. La renda per capita de la població era de 18.000 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Silas G. Pratt (1846-1916), compositor musical.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Addison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Addison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Çò des de Gauachet

Çò des de Gauachet és una casa de Casau al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge més aviat petit que compta amb portal, pati, i habitacions. Els paraments presenten una obra de paredat amb argamassa, amb xamfrà nord-oest arrodonit. Les obertures resoltes amb fusta observen una distribució simètrica i són orientades al nord i a l'est. Les dues plantes i «l'humarau» resten aixoplugades per una coberta piramidal d'encavallades de fusta i llosat de pissarra: la «humaneja» i una «lucana» emergeixen per la banda de llevant. Les fulles de la porta d'accés mostren un delicat treball d'ebenisteria.

## Referències

* ↑ «Çò des de Gauachet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Square Enix

Square Enix és una companyia japonesa de videojocs creada el 2003 com a fusió de dues empreses (Enix i Square Company) també dedicades al sector. Aposten majoritàriament per jocs de rol que exporten a diversos mercats i plataformes i si tenen èxit en fan sagues o fins i tot adaptacions al cinema. El 2008 va adquirir Eidos, incorporant els seus títols al catàleg general. Alguns dels jocs més coneguts són:
* La saga Final Fantasy
* Dragon Quest i seqüeles
* Adaptacions de jocs clàssics com Space Invaders o Secret of Mana a nous formats i entregues
* Kingdom Hearts
* La saga Carmageddon
Jocs destacats anteriors a fusió de Square Enix :
* Chrono Trigger (Anterior a fusió amb Enix, desenvolupat per Square Co., Ltd)
* Secret of evermor (Anterior a fusió amb Enix, desenvolupat per Square Co., Ltd)
* Terranigma (Anterior a fusió amb Enix, desenvolupat per Enix Corporation)

## Vegeu també

* Monthly Girls' Nozaki-kun
* Akame ga Kill!
* Llistat de videojocs d'Square Enix
# Batalla de Froidfond

La batalla de Froidfond va tenir lloc el 27 de febrer de 1796 durant la guerra de Vendée.

## Forces presents

En el bàndol republicà, l'ajudant general Travot està al capdavant de 600 genets de Nantes, caçadors de Cassel i una companyia de guies. El general de la Vendée Charette tenia al seu costat 400 infants i 50 a 60 de cavalleria.

## Procés

El 27 de febrer de 1796, Charette va arribar a Froidfond a les sis del matí amb l'objectiu de formar una concentració. Quatre hores més tard, Travot va arribar al seu encontre. Els combats van tenir lloc a La Chauvière i La Bironnière, a l'est de la ciutat. Tan bon punt va començar l'acció, Charette va fugir a cavall amb uns quants genets. La persecució dura sis hores. Esgotats els seus cavalls, Travot es va veure obligat a abandonar als páramos de Chauffetières.

## Pèrdues

Segons un informe al Directori Executiu del General Hoche, 65 Vendéans van ser morts i Charette va fugir amb 12 a 15 genets. L'historiador Lionel Dumarcet parla d'una seixantena d'infants eliminats. Conseqüències

## Conseqüències

Després d'aquesta lluita, Travot continua rastrejant Charette a la regió. El va trobar el 8 de març en un lloc anomenat La Grossetière, situat o bé a Froidfond o bé a Saint-Christophe-du-Ligneron. Charette només tenia entre 15 i 30 homes a peu amb ell, però va aconseguir escapar de nou.

## Notes

* ↑ Una altra derrota per a Charette que va intentar el seu últim esforç; Tinc motius per creure que és això últim. Travot va matar seixanta-cinc homes el 28 de febrer a la parròquia de Froidefond. Incapaç de perseguir-lo, la seva cavalleria estava tan cansada que el va abandonar, així com els dotze o quinze genets que acompanyaven aquest líder rebel. Travot creu que Charette es veurà obligada a disfressar-se per escapar dels escorcolls de les nostres patrulles.

## Referències

* 1 2 Gabory 2009, p. 505
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Dumarcet 1998, p. 512.
* 1 2 Dumarcet 1998, p. 519.
* 1 2 3 Savary, t. VI, 1827, p. 215.
* ↑ -Dumarcet 1998, p. 520.
* ↑ -Gabory 2009, p. 506

## Bibliografia

* Lionel Dumarcet, François Athanase Charette de La Contrie: Une histoire véritable, Les 3 Orangers, 1998, 536 p. (ISBN 978-2912883001).
* Émile Gabory, Les Guerres de Vendée, Éditions Robert Laffont, coll. «Bouquins», 2009, 1504 p. (ISBN 978-2221113097).
* Jean-Julien Savary, Guerres des Vendéens et des Chouans contre la République, t. VI, París, Baudoin Frères, Libraires-éditeurs, 1827, 360 p. (llegir en línia [arxiu])
# Camp de tir amb arc del Parc Olímpic de Pequín

El Camp de tir amb arc del Parc Olímpic de Pequín és una instal·lació temporal a Pequín (La Xina) on se celebraran les competicions de tir amb arc dels Jocs Olímpics de 2008.
Està ubicat en la part nord del Parc Olímpic, districte de Chaoyang, al nord de la capital xinesa, a prop del Gimnàs Nacional de Pequín.
# Dubravka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Dubravka».
Dubravka - Дубравка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 16 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# 266 aC

El 266 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Pera i Píctor (o també any 488 ab urbe condita). L'ús del nom «266 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia Menor

* Ariobarzanes es converteix en el segon rei del Pont, succeint al seu pare Mitridates I.

### Antiga Grècia

* Àreu I, rei d'Esparta, lluita al costat de Ptolemeu Filadelf per evitar que Atenes caigui en mans d'Antígon II Gònatas, rei de Macedònia.
* L'almirall Pàtrocle dirigeix les naus enviades per Ptolemeu Filadelf per defensar Atenes.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Dècim Juni Pera i Numeri Fabi Píctor.
* Els dos cònsols obtenen dos triomfs, un per la seva victòria sobre els sarsinats i el segon sobre els sal·lentins i els messapis.
* S'estableix una colònia romana a Ariminium (Úmbria), després de l'ocupació de la ciutat.

## Naixements

* Geló II (mort l'any 216 aC), fill de Hieró II de Siracusa, associat després pel seu pare al govern de la ciutat.

## Necrològiques

* Mitridates I del Pont (Mitridates III). Fundador del Regne del Pont a Anatòlia, que va governar-lo des de l'any 302 aC fins a la seva mort.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). «3. Ariobarzanes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum XXIV, 1
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, III, 6, 4
* ↑ Fasti Capitolini
* ↑ Smith, William (ed.). «Pictor». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Titus Livi. Epítom, XV
* ↑ Gai Vel·lei Patèrcul. C. Velleii Paterculi Historiae Romane, I, 14
* ↑ Polibi. Història, VII, 8
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 112
# Zeleneč

Zeleneč és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1243.
# Cyprinodon simus

Cyprinodon simus és una espècie de peix de la família dels ciprinodòntids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 «Cyprinodon simus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Bagsuri

Bagsuri fou un estat tributari protegit del tipus istimrari, de l'estat de Jodhpur, format per dos pobles. El governava la dinastia rathor del clan Mèrtia. Va fundar la dinastia Lad Singh, fill de Rao Jagmad de Jodhpur.

## Llista de thakurs

* Lad Singh
* Agar Singh
* Nathu Singh
* Nag Raj
* Daulat Singh
* Sabhai Singh
* Budh Singh
* Bhawani Singh
* Briddhi Singh
* Nahar Singh
* Lakshman Sing vers 1900

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski Arxivat 2009-05-24 a Wayback Machine.
# Ca n'Oller

«Ca n'Oller» té aquests significats:
* Ca n'Oller (Cassà de la Selva), casa de Cassà de la Selva
* Ca n'Oller (Flaçà), casa de Flaçà
* Ca n'Oller (Sant Celoni), casa de Sant Celoni
* Ca n'Oller de la Guàrdia, casa del Bruc
* Ca n'Oller de Ridorta, casa de Brunyola
* Ca n'Oller dels Tarongers, casal de Gelida
# Dubravka Ugrešić

Dubravka Ugrešić (Kutina, 27 de març de 1949 - Amsterdam, 17 de març de 2023) fou una escriptora croata. Fou autora de diverses novel·les, col·leccions de relats curts i assajos. Els seus llibres han estat traduïts a altres llengües i han aconseguit diversos guardons literaris.

## Referències

* ↑ «Preminula Dubravka Ugrešić» (en serbi). Danas, 17-03-2023.
* ↑ «Dubravka Ugrešić». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Adrien-André Sanfourche

Adrien André Sanfourche (1888-1956) fou enginyer químic, doctor en ciències físiques i assessor científic de la Compagnie de Saint-Gobain el 1947.

## Referències

* ↑ «Adrien André Sanfourche 1888 - 1956 BillionGraves Record». [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ Leslibraires.fr. Le contrôle analytique dans l'industrie chimiqu... - SANFOURCHE, A. [ SANFOURCHE, Adrien-André (1888... (en francès).
* ↑ «Sanfourche, Adrien-André, 1888-1956» (en francès). [Consulta: 16 maig 2021].
# Zeleniovka

Zeleniovka (en rus: Зеленёвка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 12 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Ca n'Oliveró (Castellbisbal)

Ca n'Oliveró és una masia de Castellbisbal (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una gran masia amb teulada a dos vessants amb ampliacions posteriors. Disposa de planta baixa, primer i segon pis. Tot el conjunt s'ha arrebossat amb ciment i s'hi han afegit cossos posteriors. La façana principal està orientada a llevant i dona al pati interior. La porta d'accés està rematada per una arcada molt rebaixada. Les obertures del primer i segon pis consisteixen en un balcó central i una finestra a banda i banda, al segon pis, de mida més reduïda.

## Referències

* ↑ «Ca n'Oliveró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 1r abril 2019].
# Baguet de Rubió

El Baguet de Rubió és una petita obaga del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a prop de l'extrem nord-est del terme municipal, al nord de la masia de Rubió, a l'esquerra del torrent de Vall-llosera.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# El Pueblo

«El Pueblo» té aquests significats:
* El Pueblo (diari de València), periòdic valencià publicat des de 1894 fins a la Guerra Civil
* El Pueblo (diari de Tortosa), periòdic publicat a Tortosa entre 1901 i 1938
* El Pueblo (setmanari de Vigo), periòdic publicat a Vigo entre 1913 i 1914
* El Pueblo (Xile), periòdic xilè de la regió de Coquimbo
* El Pueblo (Colòmbia), periòdic colombià
* El Pueblo (Uruguai), antic periòdic d'Uruguai
* El Pueblo (Salto), periòdic uruguaià de Salto (Uruguai)
* El Pueblo o The Village, lloc web originalment anomenat MSN Games
* El Pueblo Manchego, periòdic editat a Ciudad Real entre 1911 i 1938
# Abu-Issa al-Isfahaní

Abu-Issa al-Isfahaní fou un jueu suposadament d'Isfahan a Pèrsia (per la seva nisba) que es va declarar messies.
La seva cronologia és incerta i se'l situa al regnat del califa Abd-al-Màlik ibn Marwan (685–705) i al de Marwan ibn Muhàmmad (744–750). La seva doctrina establia que les religions musulmana i cristiana eren reconegudes com a religions al costat de la jueva. La seva secta es va dir al-Isawiyya (el seguidors d'Isa) i va subsistir fins al segle x.
Abu Isa va morir en un enfrontament amb forces musulmanes. La data més probable sembla a l'entorn del 750.

## Referències

* J. Lassner, “Abu Isa Esfahani,” Encyclopædia Iranica, I/3, pp. 324-325; una versió actualitzada està disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/abu-isa-esfahani-founder-of-the-isawiya-an-obscure-jewish-sect-in-islamic-times