OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iniciativa per a la Reforma Horària

La Iniciativa per a la Reforma Horària – Ara és l'Hora és una entitat que pretén incidir en la reforma dels horaris de manera que s'assoleixi l'adaptació a uns «temps més humans i més cívics en el marc de les transformacions de la Catalunya que ve». Es va presentar en públic el 29 de gener de 2014 en un acte al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona.
Impulsada per Fabián Mohedano, el grup promotor de la iniciativa està format per Javier Albares, metge; Assumpta Baig, mestra; Sara Berbel, psicòloga social i experta en polítiques de gènere; Salvador Cardús, professor; Lluís Casado, consultor; Trinitat Cambras, professora de la Universitat de Barcelona; Núria Chinchilla, professora d'IESE Business School; Josep Ginesta, treballòleg; Elvira Méndez, directora general de l'Associació Salut i Família; Sara Moreno, professora de QUIT - Universitat Autònoma de Barcelona; Jordi Ojeda, professor de la Universitat de Barcelona; Mercè Otero, professora jubilada; Jordi Pigem, filòsof i escriptor; Cristina Sánchez-Miret, professora de la Universitat de Girona; Esther Sánchez, professora de la Universitat Ramon Llull - ESADE; Elena Sintes, sociòloga.
Els impulsors de la iniciativa consideren que els horaris «anòmals» de Catalunya condueixen a problemes de conciliació familiar i de sinistralitat, i incideixen en aspectes com la productivitat, l'èxit escolar o el comerç. L'origen d'aquests horaris el situen en el desarrollismo espanyol de la dècada de 1960 i meitat de la de 1970, mitjançant el qual la dictadura franquista va succeir l'etapa autàrquica. Per això, afirmen que cal adaptar els horaris a les necessitats de la gent i reclamen major flexibilitat de l'horari laboral.
El març de 2014 el Govern de Catalunya s'afegí a la Iniciativa per a la Reforma Horària i creà un grup de treball interdepartamental per estudiar propostes de racionalització horària. El Departament d'Empresa i Ocupació preveu planificar proves pilot per al 2015. El Parlament de Catalunya va establir una comissió d'estudi de la reforma horària.

## Referències

* ↑ Gutiérrez, Thaïs «Objectiu: horaris europeus». Ara [Barcelona].
* ↑ Bonilla, Lara «Fabian Mohedano: "Hem d'adaptar la feina al ritme de vida i no al revés"». Ara, 01-11-2013 [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ «Grup motor». Iniciativa per a la Reforma Horària – Ara és l'Hora. [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ Garcia Morera, Auri «Campanya pels horaris europeus». Ara [Barcelona], 26-10-2013 [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ Mateos, R. «El Govern s'afegeix a la iniciativa per implantar horaris europeus». Ara, 18-03-2014 [Consulta: 7 desembre 2014].
* ↑ «Comissió d'Estudi de la Reforma Horària (CERH)». Parlament de Catalunya. Arxivat de l'original el 20 d’agost 2014. [Consulta: 9 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Iniciativa per a la Reforma Horària - Lloc web oficial
# Pedi

«Pedi» té aquests significats:
* Pedi (llengua), sepedi o nord-sotho, parlada a Sud-àfrica i Botswana
* Biografies:
** Quint Pedi (cònsol), besnebot de Juli Cèsar, cònsol el 43 aC
** Gneu Pedi Cast, cònsol sufecte l'any 71
** Quint Pedi (pintor), pintor romà
** Sext Pedi, jurista roma
Viccionari
# Rhinobatos obtusus

Rhinobatos obtusus és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 93 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Bangladesh, l'Índia, Indonèsia, Malàisia, Myanmar, el Pakistan, Sri Lanka i Tailàndia.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Rhinobatos obtusus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Església de Sant Salvador (Riga)

L'Església de Sant Salvador (en letó: Anglikāņu Sv. Pestītāja baznīca) és una església anglicana a la ciutat de Riga, capital de Letònia, està situada al Carrer Anglikanu, 2. Es troba a la part nord del centre històric de la ciutat, a prop del Castell de Riga i del riu Daugava. És un monument arquitectònic d'importància nacional.

## Història

L'església va ser clausurada durant l'ocupació soviètica i el 1973 es va usar com l'Institut Politècnic de Riga. Després de la independència de Letònia el 1991 es va formar una nova congregació de parla anglesa. Els documents històrics es troben als arxius metropolitans de Londres.

## Referències

* ↑ «Anglikāņu baznīcas un jūrnieku kluba komplekss» (en letó). Valsts Kulturas Piemineklu Aizsrdzibas Inspekcija. [Consulta: 26 gener 2015].
* ↑ «British Church, Riga» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-01-28. [Consulta: 26 gener 2015].
# Keener

Keener és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 508 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keener tenia 508 habitants, 206 habitatges i 149 famílies. La densitat de població era de 17,6 habitants per km².
Dels 206 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,9% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 25,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 11,4% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 13,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 42.679 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 11.534 $. La renda per capita de la població era de 18.257 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keener». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Keener». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
Viccionari
# IV Premis Días de Cine

Els IV Premis Días de Cine foren atorgats pel programa de televisió Días de cine el 16 de gener de 2017. Els premis no tenen assignació econòmica, però no descarten «tenir-la en un futur». A més dels premis a la millor pel·lícula, millor actor i millor actriu espanyol i estranger, millor documental, el premi Somos Cine i el premi del públic, es van afegir el premi "Ha Nacido una Estrella" per actors revelació i un premi especial per a pel·lícules rodades amb alguna dificultat. Endemés, s'ha entregat un premi especial en ocasió del 25è Aniversari del programa Días de cine. L'entrega es va fer a la Cineteca del Matadero Madrid presidida per Elena Sánchez Sánchez, presentadora del programa.

## Premiats

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor documental | Fuocoammare | Gianfranco Rosi |
| Millor pel·lícula espanyola | Tarde para la ira | Raúl Arévalo |
| Millor pel·lícula estrangera | Saul fia | László Nemes |
| Millor actriu espanyola | Emma Suárez | La propera pell |
| Millor actriu estrangera | Isabelle Huppert | L'avenir |
| Millor actor espanyol | Eduard Fernández | El hombre de las mil caras |
| Millor actor estranger | Oscar Martínez | El ciudadano ilustre |
| Premi Ha Nacido una Estrella | Ruth Díaz Muriedas | Tarde para la ira |
| Premi Somos Cine | La memoria del agua | Matías Bize |
| Premi del Públic | Un monstre em ve a veure | Juan Antonio Bayona |
| Premi 25 Anys Días de Cine | La caza | Carlos Saura |
| Premi especial | Transeúntes | Luis Aller |
| Premi especial | Dead Slow Ahead | Mauro Herce |

## Referències

* ↑ Tarde para la ira' mejor película española de 2016 en los premios 'Días de cine', ecartelera, 17 de gener de 2017
* ↑ El programa de TVE ‘Días de cine’ elige ‘Tarde para la ira’ mejor película española de 2016, audiovisual452.com, 2 de gener de 2017
* ↑ Eduard Fernández recibe el premio días de cine como Mejor Actor por su papel en 'El Hombre de las Mil Caras', atresmedia.com, 17 de gener de 2017

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 2016
* XXII Premis Cinematogràfics José María Forqué

## Enllaços externs

* IV Premis Días de cine, rtve.es
# Iemenita

«Iemenita» té aquests significats:
* Iemenites, habitants del Iemen.
* Iemenites (califat), facció política als primers segles de l'islam, que es va donar sobretot a Síria i a l'Àndalus, oposada als Qays Aylan o qaysites
* Iemenites (Líban), facció política del Líban als segles XVI a XVIII oposada als qaysites. Els mànides foren iemenites.
* Llengua iemenita
# Iniistius umbrilatus

Iniistius umbrilatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de les Hawaii.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i J.L. Earle, 2002. Review of the Hawaiian razorfishes of the genus Iniistius (Perciformes: Labridae). Pac. Sci. 56(4):389-402.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Implantació retardada

La implantació retardada consisteix a guardar l'òvul fecundat sense desenvolupar-lo fins que les condicions ambientals siguin favorables per al naixement de les cries. Aleshores serà quan s'implantarà a l'úter i començarà el període de gestació. La presenten alguns mamífers, i en especial mustèlids, com ara el teixó, l'ermini o la fagina.

## Enllaços externs

* «Roe Deer Research Group».
# Incident de Corfú

* Per a altres significats, vegeu «Incident del canal de Corfú».
L'incident de Corfú va ésser una crisi diplomàtica que va enfrontar el Regne de Grècia i el Regne d'Itàlia l'any 1923.
Grècia i Albània van portar una disputa fronterera a la Conferència d'Ambaixadors, que va crear una comissió per a determinar els límits, autoritzada per la Societat de Nacions per a resoldre el conflicte. Uns quants països (incloent-hi Itàlia) van proporcionar petits destacaments de soldats per ajudar la comissió a fer l'enquesta.
El 27 d'agost de 1923 el general italià Enrico Tellini i tres dels seus ajudants van ésser assassinats per agressors desconeguts (segons algunes fonts per nacionalistes grecs, segons altres, per bandits albanesos) a Kakavija en territori grec.
Itàlia va fer arribar un ultimàtum a Grècia el 29 d'agost, de 1923, demanant 50 milions de lires en concepte de reparacions i execució dels assassins. Grècia va ésser incapaç d'identificar els assassins, i les forces italianes van bombardejar i ocupar l'illa grega de Corfú el 31 d'agost, de 1923, matant com a mínim quinze civils. En general, l'assassinat de Tellini es considera un pretext per amagar el veritable motiu per a la invasió: la posició estratègica de Corfú a l'entrada de l'Adriàtic.
Grècia va portar el cas davant la Societat de Nacions, que inicialment va condemnar l'ocupació italiana. La disputa es va deixar en mans de la Conferència d'Ambaixadors, i Itàlia i Grècia van acceptar que la decisió fos vinculant. La Conferència en gran part va acceptar les peticions nominals italianes, imposant a Grècia l'obligació de demanar perdó i pagar reparacions, la qual cosa va ésser acceptada per Grècia.
Les forces italianes van sortir de Corfú el 27 de setembre de 1923.

## Referències

* ↑ Palmowski, Jan. Historia Universal del siglo XX (en castellà). Madrid: Complutense, 1998, p. 167. ISBN 9788489784574.
# Inconeuria chimu

Inconeuria chimu és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1916. Cas. ces. Spol. ent. 13:45-84.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Stark, B. P., B. C. Kondratieff, 2003. Inconeuria chimu, a new stonefly from Peru (Plecoptera: Perlidae). Pan-Pacific Entomologist, 79 (3-4):182-184.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Froehlich, Claudio Gilberto, 2010. Catalogue of Neotropical Plecoptera. Illiesia, 6(12):118-205. «PDF».
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:182.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Ignacio Fernández Rodríguez

Ignacio Fernández Rodríguez, més conegut como Nacho Fernández (Oviedo, 12 de febrer de 1980) és un futbolista asturià, que ocupa la posició de migcampista.
Va començar a destacar a clubs asturians, com el Siero, abans de ser captat pel Deportivo Alavés. Amb els bascos debuta a primera divisió, tot jugant dos partits de la temporada 02/03. Seguiria dues temporades més a l'Alavés, com a suplent. A Segona Divisió també va militar al Racing de Ferrol i a la SD Ponferradina, sent titular en ambdós clubs.
# Israel Corporation

Israel Corporation (en hebreu: החברה לישראל) (també Israel Corp) és el holding empresarial més gran d'Israel. Va ser fundada l'any 1968 pel Govern de l'Estat d'Israel.
El 50% de les seves activitats de fabricació i el 70% dels seus ingressos consolidats provenen d'operacions globals. Les seves propietats principals són fertilitzants i productes químics especials, energia, transport marítim i transport. Israel Corp és un membre de l'índex TA-35 de les accions principals de la Borsa de Tel-Aviv. Dues de les seves principals participacions, Israel Chemicals i Oil Refineries Ltd també són components de l'índex TA-35.

## Història

Israel Corp va ser fundada pel govern d'Israel l'any 1968, juntament amb Shaul Eisenberg, qui va ser un dels primers inversors estrangers estratègics de la història d'Israel, sota la iniciativa del llavors ministre de Finances, Pinchas Sapir, del Partit Laborista d'Israel, que va canviar la Llei de foment de les inversions de capital per atraure inversió estrangera. El canvi va assegurar que els propietaris de l'empresa estiguessin exempts d'impostos durant 30 anys i rebien altres beneficis.
El 1975, el llavors director general d'Israel Corp, Michael Tzur, va ser condemnat a 15 anys de presó després de ser condemnat per 18 càrrecs de malversació, robatori, frau i suborn. Va sortir de la presó el 1981.
Les accions de l'empresa es van oferir al públic el 1969, 1970, 1974 i 1982, i l'empresa va començar a cotitzar a la Borsa de Tel-Aviv el 1982. Després de la mort d'Eisenberg el 1998, la família va vendre el control de l'empresa a la família Ofer.
L'any 2007, el 55% del capital de l'empresa estava en poder del grup Ofer Brothers, el 18% del Bank Leumi i la resta en accions públiques.

## Inversions

Les principals participacions d'Israel Corp són Israel Chemicals, Oil Refineries Ltd, Tower Semiconductor, Kenon Holdings i Zim Integrated Shipping Services.

## Referències

* ↑ «Israel Corp, Ltd. home page». [Consulta: 15 octubre 2009].
* ↑ TASE Market Cap Indices - TA 25, <http://www.tase.co.il/TASEEng/MarketData/Indices/MarketCap/IndexMainDataMarket.htm?Action=1&IndexID=142>. Consulta: 7 octubre 2009 Arxivat 2008-10-10 a Wayback Machine.
* ↑ «גלובס זירת העסקים של ישראל» (en hebreu). [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «Tzur Hit with 18-count Indictment». Jewish Telegraphic Agency, 10-04-1975. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ «Report on the Israel Corporation». Jewish Telegraphic Agency, 01-02-1977. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ «Michael Tzur Gets Ten Months Cut in Prison Term». Jewish Telegraphic Agency, 10-06-1981. [Consulta: 12 gener 2016].
* ↑ Israel Corp - Company History, <http://www.israelcorp.com/AboutUs/HISTORY.aspx>. Consulta: 7 octubre 2009
# Industry (Illinois)

Industry és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 540 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Industry tenia 540 habitants, 208 habitatges, i 163 famílies. La densitat de població era de 443,6 habitants/km².
Dels 208 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 13% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
Entorn del 12% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Industry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Industry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ivànovka (Oriol)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble a l'óblast d'Oriol, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 41 habitants. Pertany al districte municipal de Verkhóvie.

## Referències

* ↑ «Орловская область. Общая площадь земель муниципального образования. ФСГС». Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ «Закон Орловской области от 19 ноября 2004 года № 446-ОЗ «О статусе, границах и административных центрах муниципальных образований на территории Верховского района Орловской области»». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «История Верховского района на сайте областной администрации». Arxivat de l'original el 2018-04-01. [Consulta: 22 maig 2011].
# Invídia

Invídia o Enveja (en llatí Invidia) fou una deïtat romana personificació de la venjança i de la gelosia, parent amb la deessa grega Nèmesi, que només tenia la venjança a les seves atribucions. En la iconografia apareix sovint amb una corona i un vel al cap. És descrita com a filla del gegant Pal·les i d'Estix (Styx). Ovidi li dedica un capítol al llibre dos de Les Metamorfosis: «…Se'n va a l'estatge de l'Enveja, sollat de negra sang corrompuda. La casa és amagada a l'indret més profund de la vall, allà on el so no lluu, on cap vent no troba camí, trista i plena de fred entumidor, i on el foc manca sempre i la boira abunda.…»
Era considerada a més protectora dels militars victoriosos i dels gladiadors. Per això als amfiteatres sovint hi havia un altar, com a l'amfiteatre de Tarragona.

## Referències

* 1 2 Sebares i Valle, Gemma; López Ortega, Esther. «Nèmesi… divinitat gladiatora». Veni, vidi i aprova. [Consulta: setembre 2016].
* ↑ Leonhard, Schmitz. «Invidia». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
* ↑ Ovidi Naso, Publi; Trepat, Adela Maria; Saavedra, Anna Maria. Les metamorfosis (en llatí, català). vol. 40 de Col·lecció Bernat Metge. Barcelona: Fundació Bernat Metge, Editorial Alpha i Institut Cambó, 1929, 2011 (tercera edició), p. 49-52. ISBN 97884 7225 9652.
# James Barry

* Per a altres significats, vegeu «James Barry (cirurgia)».
James Barry (Cork, Irlanda, 11 d'octubre de 1741 - 22 de febrer de 1806) va ser un pintor irlandès que va ingressar en la Royal Academy el 1773, encara que en seria expulsat posteriorment. Expert en l'obra de pintors renaixentistes com ara Rafael Sanzio, Leonardo da Vinci, Miquel Àngel i Tiziano, és estimat com un dels més importants artistes irlandesos.
Decidit a pintar temes del seu grat, més aviat que seguir les instruccions dels directors, Barry és catalogat com un dels primers artistes romàntics irlandesos. Va romandre pràcticament desconegut fins que, el 1983, una exposició dedicada a ell a la Tate Gallery va permetre el redescobriment d'aquest artista.
Barry va crear les seves obres al voltant de la mitologia, els retrats (entre aquests, els propis) i escenes costumistes, de les quals es pot ressaltar:
* Autoretrat (1767)
* La temptació d'Adam, 1767-70
* Philoctetes (1770)
* L'educació d'Aquil·les (1772)
* Lear plora la mort de Cordèlia (1774)
* La mort del general Wolfe (1776)
* Autoretrat com Timantes, (1780-1803)
* Júpiter i Juno al mont Ida (1790-1799)
* El triomf de la navegació o Riu Tàmesi (1792)
* Autoretrat (1803)
* Escena infantil (1806)
* Retrat de Samuel Johnson

## Referències

* ↑ «biografiasyvidas.com» (en castellà). [Consulta: 6 febrer 2012].
* ↑ «epdlp.com» (en castellà). [Consulta: 6 febrer 2012].
* ↑ Bindman, David «Barry at the Tate» (en anglès). The Burlington Magazine 125 Núm. 961, 1983.

## Bibliografia

* Pressly, William L. James Barry, The Artist as Hero (Catàleg d'exposició) (en anglès), 1983. ISBN 0-905005-09-0.

## Enllaços externs

* Fitxa a la Royal Academy of Arts (anglès).
# Jan Bém

Jan Bém (Viena, 24 de novembre de 1917 - 29 de maig de 2005) fou un atleta txecoslovac, especialista sobretot en el salt de perxa, que va competir durant la dècada de 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova del salt de perxa del Campionat d'Europa d'atletisme de 1946, rere Allan Lindberg i Nikolay Ozolin. Guanyà catorze campionats nacionals: cinc en salt de perxa (1942, 1943, 1944, 1945, 1946), quatre en salt de llargada (1940, 1941, 1942, 1945), dos en 4x100 metres relleus (1941, 1942), dos en decatló (1937, 1941) i un en pentatló (1941). Durant la seva carrera va millorar cinc vegades el rècord nacional del salt de perxa i un el del 4x100 metres.

## Millors marques

* Salt de perxa. 4,16 metres (1945)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Hladík, Pavel. Mistrovství a přebory v atletice. I. dil. Muži a ženy. Království České 1907 – 1918; Československo 1919 – 1938, 1945 – 1992; Čechy a Morava 1939 – 1944. atletika.cz, 2015, p. 94, 103, 106, 107, 108, 110, 111, 114, 118, 125, 126, 129, 136. Arxivat 2020-08-24 a Wayback Machine.
* ↑ Waśko, Janusz (1953-). Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 103, 187. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 7 maig 2020].
# Inogorodne-Malióvani

Inogorodne-Malióvani - Иногородне-Малёваный (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del Malióvana, afluent per la dreta del Beissujok Esquerre. És a 4 km al sud de Vísselki i a 73 km al nord-est de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Vísselki.