OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Theodore Seio Chihara

Theodore Seio Chihara (nascut el 1929) és un matemàtic que treballa en polinomis ortogonals i que va introduir els polinomis d'Al-Salam-Chihara, els polinomis de Brenke-Chihara i els polinomis de Chihara-Ismail.

## Publicacions

* Chihara, Theodore Seio. An introduction to orthogonal polynomials (en anglès). 13. Nova York: Gordon and Breach Science Publishers, 1978 (Mathematics and its Applications). ISBN 978-0-677-04150-6.
* Chihara, Theodore Seio «45 years of orthogonal polynomials: a view from the wings» (en anglès). Journal of Computational and Applied Mathematics [Proceedings of the Fifth International Symposium on Orthogonal Polynomials, Special Functions and their Applications (Patras, 1999)], 133(1), 2001, pàg. 13–21. DOI: 10.1016/S0377-0427(00)00632-4. ISSN: 0377-0427.

## Referències

* Askey, Richard; Ismail, Mourad E. H.; Van Assche, Walter «Ted Chihara and his work on orthogonal polynomials» (en anglès). Journal of Computational and Applied Mathematics [Proceedings of the Fifth International Symposium on Orthogonal Polynomials, Special Functions and their Applications (Patras, 1999)], 133(1), 2001, pàg. 1–11. DOI: 10.1016/S0377-0427(00)00631-2. ISSN: 0377-0427.
* Theodore Seio Chihara al Mathematics Genealogy Project.
# Tooro

Tooro (o Toro) era la regió poblada pels toorobe o torobe, la classe noble dirigent dels tuculors. El país de Tooro estava a la vora del riu Senegal i si bé es donava més específicament a la part occidental (que després va formar el cercle de Tooro capital Njum) la població toorobe estava estesa pel Laao (Law) i els dos petits estats de Irlabe (Yilaabe)i Hebiabe, i fins a Bosseya, a la part oriental.
Els francesos després d'incorporar Dimar (1858) van incorporar el Tooro al Futa occidental, i Damga i Ngenar a la part oriental el 1859.

## Referències

* A Tentative Chronology of Futa Toro from the Sixteenth through the Nineteenth Centuries, per David Robinson, Philip D. Curtin i James Johnson
# Toots and The Maytals

Toots and the Maytals és una banda jamaicana clau en el panorama de l'ska i el reggae. El seu so és una barreja de diferents estils com l'ska, el reggae, el soul i el rock. Van ser els primers a utilitzar la paraula "reggae", que es va convertir en la definició de l'estil, en el seu single Do the reggay (1968). Els seus dos últims treballs, True Love (2004) i Light your Light (2007), han obtingut el grammy al millor àlbum reggae.

## Discografia

* I'll Never Grow Old (R&B 1964)
* The Sensational Maytals (Dynamic 1965)
* Sweet And Dandy (Beverleys 1968)
* From the Roots (Trojan 1970)
* Monkey Man (Trojan 1970)
* The Maytals Greatest Hits (Beverleys 1971)
* Slatyam Stoot (Dynamic 1972)
* Funky Kingston (Mango 1973)
* In the Dark (Trojan 1974)
* Original Golden Oldies Vol.3 (Prince Buster 1974)
* Roots Reggae (Dynamic Sounds 1974)
* Reggae Got Soul (Mango 1976)
* Toots Presents the Maytals (Chin Randy's 1977)
* Pass the Pipe (ILPS 1979)
* Pressure Drop (Best of) (Trojan 1979)
* Just Like That (ILPS 1980)
* Toots "Live" (ILPS 1980)
* Dance The Ska Vol. II (EMI 1980)
* Knock Out! (Mango 1981)
* "Live" at Reggae Sunsplash (Sunsplash Record 1983)
* Reggae Greats (Mango 1984)
* Toots In Memphis (Mango 1988)
* Do The Reggae 1966-70 (Attack 1988)
* An Hour Live (Genes 1990)
* Life Could Be a Dream (Studio One 1992)
* Bla.Bla.Bla. (Esoldun 1993)
* Don't Trouble (Reggae Best 1995)
* Experience (Ezperience 1995)
* Roots Reggae (Rhino 1995)
* Time Tough: The Anthology (Island 1996)
* Recoup (Alla Son 1997)
* The Very Best Of Toots And The Maytals (Music Club 1997)
* That's My Number (Orange Street 1998)
* Ska Father (Artista Only! 1998)
* Live in London (Trojan 1999)
* Jamaican Monkey Man (Trojan 1999)
* Monkey Man / From the Roots (Trojan 1999)
* Ska to Reggae (The Sensational Maytals / Slatyam Stoot) (Rhino 1999)
* The Originals (Charly 1999)
* 20 Massive Hits (Metro 2000)
* The Very Best of (Island 2000)
* Broadway Jungle: The Best of Toots and the Maytals 1968-1973 (Trojan 2001)
* The Millenium Collection (MCA 2001)
* The Maytals (Dressed To Kill 2001)
* 54-46 Was My Number: Anthology 1968-2000 (Sanctuary/Trojan 2001)
* Fever (Dressed To Kill 2001)
* Reggae Collection (Universal/Spectrum 2002)
* World is Turning (D&F Records 2003)
* Funky Kingston / In the Dark (Deluxe Pack) (Def Jam 2003)
* Monkey Man (Trojan 2003)
* Sweet and Dandy (Trojan 2003)
* From the Roots (remastered) (Sanctuary/Trojan 2003)
* True Love (V2 / BMG 2004)
* Toots "Live" (Remastered w/bonus tracks) (Island 2004)
* Rhythm Kings (Delta 2005)
* Pressure Drop - The Definitive Collection (Sanctuary/Trojan 2005)
* Roots Reggae (The Classic Jamaican Albums) (Trojan 2005), coffret 6 CD
* World Is Turning (XIII Bis 2005)
* Light Your Light (Concord 2007)
* Flip & Twist" (D&F Music 2010)

## Enllaços externs

* web oficial (anglès)
* myspace (anglès)
# Durbuy

Durbuy (en való Derbu) és un municipi belga de la província de Luxemburg a la regió valona, regat per l'Ourthe.

## Seccions

El municipi de Durbuy fou creat el 1977 de la fusió dels següents municipis:
* Barvaux
   * Verlaine-sur-Ourthe
* Bende
* Bomal
* Borlon
* Durbuy
* Grandhan
* Heyd
* Izier
* Septon
* Tohogne
* Villers-Sainte-Gertrude
* Wéris

## Galeria d'imatges

* La ciutat i el castell
* Falaise bordant la vila.
* Carrer

## Viles agermanades

* Tvrdošín, Eslovàquia

## Enllaços externs

* (francès) Web de Durbuy
* (francès) Web sobre economia local i treball Arxivat 2009-05-23 a Wayback Machine.
* (francès) Oficina de Turisme de Durbuy Arxivat 2007-01-08 a Wayback Machine.
# Dusmatovita

La dusmatovita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de l'osumilita. S'anomena així per Vyacheslav Djuraevitch Dusmatov, mineralogista i geòleg que va treballar a la localitat tipus (Mont Tien Shan, Tadjikistan). La dusmatovita és l'anàleg de zinc de la darapiosita i presenta, a més a més, una combinació única d'elements que no es troba en cap altra espècie mineral.

## Característiques

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dusmatovita pertany a «09.CM - Ciclosilicats, amb dobles enllaços de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Doppelringe)» juntament amb els següents minerals: armenita, brannockita, chayesita, eifelita, merrihueïta, milarita, osumilita-(Mg), osumilita, poudretteïta, roedderita, sogdianita, sugilita, yagiïta, berezanskita, darapiosita, shibkovita, almarudita, trattnerita, oftedalita i faizievita.
La dusmatovita és un silicat de fórmula química K(Na,□)₂(Zn,Li)₃(Mn$^{2+}$,Y,Zr)₂[Si₁₂O$_{30}$]. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
El mineral és l'anàleg de zinc de la darapiosita, de la qual es diferencia per la presència de zinc a les vacants T2 i que aquest element predomina per damunt el liti i el manganès.
El mineral apareix en forma de grans i agregats centimètrics.

## Formació i jaciments

El mineral va ser aprovat per la IMA l'any 1995. Va ser trobat en un bloc pegmatític en una morrena glacial. Només ha estat descrit a la seva localitat tipus: Glacera Dara-i-Pioz, Massís d'Alai, Mont Tien Shan (Tadjikistan).

## Referències

* 1 2 «Dusmatovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Dusmatovite» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 3 octubre 2019].
# Dussek

Dussek és el nom dels següents personatges:
* Johann Joseph Dussek (1739-1811), organista i compositor austríac.
* Jan Ladislav Dussek (1761-1812), pianista i compositor austríac, fill de Johan Joseph.
* Sophia Corri Dussek (1755-1847), pianista, compositora i cantant d'òpera escocesa, dona de Jan Ladislav.
* Olivia Dussek, de nom de casada Olivia Buckley, (1799-1845) pianista i compositora anglesa.
* Franz Benedict Dussek (1766-?), organista i compositor austríac, fill de Johan Joseph i germà de Jan Ladislav.
* Veronica Rosalia Dussek (1779-1853) pianista i compositora austríaca, filla de Johan Joseph i germana de Jan Ladislav.
# Districte de Leiria

El Districte de Leiria és un districte portuguès, dividit entre les províncies tradicionals de Beira Litoral i d'Estremadura. Limita al nord amb el Districte de Coïmbra, a l'est amb el Districte de Castelo Branco i amb el Districte de Santarém, al sud amb el Districte de Lisboa i a l'oest amb l'oceà Atlàntic. Àrea: 3515 km² (tretzè districte portuguès). Població resident (2001): 459 450 hab. Seu del districte: Leiria.
El districte de Leiria se sotsdivideix en els següents 16 municipis:
* Alcobaça
* Alvaiázere
* Ansião
* Batalha
* Bombarral
* Caldas da Rainha
* Castanheira de Pêra
* Figueiró dos Vinhos
* Leiria
* Marinha Grande
* Nazaré
* Óbidos
* Pedrógão Grande
* Peniche
* Pombal
* Porto de Mós
En l'actual divisió regional del país, aquest districte està totalment integrat en la Regió Centre, distribuint-se els seus municipis per les subregions de l'Oeste (la que fou transferida per a la Regió Centre el 2002, amb la reducció de l'àrea de la Regió de Lisboa e Vale do Tejo), Pinhal Litoral e Pinhal Interior Norte. En resum:

## Ciutats principals

Leiria, Caldas da Rainha, Marinha Grande, Pombal, Peniche, Alcobaça
# Ducat de Cadis

El Ducat de Cadis és el títol nobiliari espanyol concedit a Rodrigo Ponce de León y Núñez, III comte d'Arcos, II marquès de Cadis, de la casa de Ponce de León. El seu nom es refereix a la ciutat andalusa de Cadis.
Una vegada mort el primer duc, els Reis Catòlics van negociar amb la seva hereva Francisca Ponce de León y Jiménez de la Fuente l'abolició del marquesat i del ducat de Cadis, reincorporant després de la seva mort la ciutat i els títols a la Corona, donant al seu fill en compensació el comtat de Casares i elevant el comtat d'Arcos a ducat d'Arcos.
Durant segles el títol va romandre en desús, fins al segle xix. Des de llavors el títol de duc de Cadis l'han ostentat diversos membres de la família del rei: Francesc d'Assís Lluís de Borbó (9 de maig de 1820), fill primogènit del Infant d'Espanya Francesc de Paula de Borbó, i després de la seva mort el seu germà (d'igual nom) Francesc d'Assís de Borbó (26 de maig de 1822), rei consort, qui amb prou feines va utilitzar aquest títol en vida. Així mateix va rebre el ducat de Cadis l'Infant d'Espanya Ferran Maria de Baviera i Borbó i, finalment, Alfons de Borbó i Dampierre, qui va rebre el títol per iniciativa de l'avi de la seva esposa i cap de l'Estat, Francisco Franco Bahamonde. Sobre aquesta última concessió, el periodista i polític Antonio Fontán va explicar el següent:
| « | «Un enviat de Franco, persona del Govern i molt caracteritzada, va visitar a Don Joan Carles de part del General perquè digués al seu pare que el Cabdill volia que se li concedís a Alfons un títol de la Casa Reial amb el tractament d'Altesa. El Príncep va parlar amb el seu pare. Aquest va ser el que va escollir el títol de Cadis...» | » |
D'aquesta forma, Alfonso de Borbó va rebre el ducat de Cadis. El 22 de novembre de 1972, Franco li va concedir per decret la facultat d'usar-lo a Espanya. Després de la mort d'Alfons, el títol va tornar a revertir a la Corona una vegada més.

## Titulars

| | Titular | Període |
| Primera creació per Isabel I i Ferran V de Castella |||
| I | Rodrigo Ponce de León y Núñez | 1484-1492 |
| II | Francisca Ponce de León y Jiménez de la Fuente | 1492-1493 |
| Segona creació per Ferran VII |||
| I | Francesc d'Assís de Borbó i Borbó-Dues Sicílies | 1820-1821 |
| II | Francesc d'Assís de Borbó i Borbó-Dues Sicílies | 1822-1902 |
| III | Ferran Maria de Baviera y Borbón | |
| Tercera creació por Joan d'Espanya |||
| I | Alfons de Borbó i Dampierre | 1972-1989 |

## Referències

* ↑ Supresión del ducado de Cádiz
* ↑ Fernando de Baviera y Borbón, duque de Cádiz.
* ↑ García-Mercadal y García-Loygorri, Fernando (1998). Los Títulos de la Casa Real: algunas precisiones jurídico-dinásticas. Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía. Pág. 26
# Dístomo-Aràkhova-Andíkira

Dístomo-Aràkhova-Andíkira (grec: Δίστομο-Αράχοβα-Αντίκυρα) és un municipi de la unitat perifèrica de Beòcia, a la perifèria de la Grècia Central, que té com a capital la ciutat de Dístomo.
El municipi es va formar l'any 2011 arran de la reforma del govern local, segons el programa Cal·lícrates, que va suposar la unió de dos antics municipis (Aràkhova i Dístomo), juntament amb l'antiga comunitat d'Andíkira, que van esdevenir unitats municipals.

## Referències

* 1 2 «Llei Cal·lícrates» (pdf) (en grec). Ministeri de l'Interior de Grècia. Arxivat de l'original el 2017-04-27. [Consulta: 8 gener 2014].
# Dwingeloo 2

Dwingeloo 2 és una petita galàxia irregular a uns 10 milions d'anys llum de la Terra a la constel·lació de Cassiopea. S'hi troba prop del plànol de la Via Làctia i la seva observació es veu dificultada per la pols i els estels del plànol equatorial de la nostra galàxia. És galàxia satèl·lit de Dwingeloo 1, i ambdues pertanyen al Grup Maffei 1, grup de galàxies contigu al Grup Local.
Les galàxies Dwingeloo van ser descobertes en 1994 des del radiotelescopi homònim de 25 m situat als Països Baixos. Dwingeloo 2 va ser detectada en radiofreqüències per la línia d'emissió de 21 cm d'hidrogen neutre durant observacions dutes a terme després del descobriment de Dwingeloo 1.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ «The Local Tully-Fisher relation for dwarf galaxies». Astronomical Journal, 2017, pàg. 6–6. DOI: 10.3847/1538-3881/153/1/6.
* ↑ William Butler Burton «Neutral hydrogen in the nearby galaxies Dwingeloo 1 and Dwingeloo 2» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1996, pàg. 687–701.
* ↑ Dmitry Makarov «A Catalog of Neighboring Galaxies» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 01-04-2004, pàg. 2031–2068. DOI: 10.1086/382905.
* 1 2 «Discovery of a Second Companion of Dwingeloo 1» (en anglès). Astronomical Journal, 01-03-1997, pàg. 981–984. DOI: 10.1086/118314.
# E844

La ruta europea E844 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Spezzano Albanese (Itàlia) i finalitza a Sibari (Itàlia). Té una longitud de 22 km. Té una orientació d'oest a est.
# Durham (Nou Hampshire)

Durham és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 13.684 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Durham tenia 12.664 habitants, 2.882 habitatges, i 1.582 famílies. La densitat de població era de 218,4 habitants per km².
Dels 2.882 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 45,1% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 12% tenia menys de 18 anys, un 56,5% entre 18 i 24, un 13,3% entre 25 i 44, un 12,1% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.697$ i la renda mediana per família de 83.609$. Els homes tenien una renda mediana de 54.519$ mentre que les dones 31.548$. La renda per capita de la població era de 17.210$. Entorn del 2,8% de les famílies i el 27,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Durham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Durham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tons Oriental

El Tons Oriental o Chhoti Sarju és un riu de l'est d'Uttar Pradesh entre el Gogra i el Gumti. Neix a la regió de Faizabad i corre paral·lel al Gogra; entra al districte d'Azamgarh i corre en direcció sud-est passant per la ciutat d'Azamgarh rebent al Chhoti Sarju una branca procedent del Gogra, prop de Mau. El riu unit rep el nom de Chhoti Sarju i corre al sud-est cap a Ballia i s'uneix al Ganges a 3 km de la ciutat de Ballia.
Fa uns anys causava grans inundacions quan les pluges eren excessives; les pitjors foren les inundacions de 1871, 1894 i 1903 que van afectar seriosament a Azamgarh. Actualment la situació ha millorat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Eastern Indoor Soccer League

La Eastern Indoor Soccer League (EISL) fou una competició futbolística professional indoor disputada per clubs dels Estats Units que estigué activa entre 1997 i 1998. Hi participaren clubs del sud-est dels Estats Units.

## Historial

Fonts:
| Temporada | Campió | Resultat | Segon |
| 1998 | Lafayette Swampcats | 12-9 | Baton Rouge Bombers |
| 1999 | Lafayette Swampcats | 10-9 | Mississippi Beach Kings |

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2013-04-03. [Consulta: 20 juny 2013].
* ↑ «Eastern Indoor Soccer League». Arxivat de l'original el 3 març 2009. [Consulta: 7 maig 2018].
* ↑ EISL Arxivat 2017-08-10 a Wayback Machine. at Soccer Times
* ↑ «USA - List of League Champions (leaguewise)». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Santa Maria de Montsor

Santa Maria de Montsor és una església romànica del poble de Montsor, del terme municipal de la Pobla de Segur, a la comarca del Pallars Jussà. Està situada al sud i al costat del poble clos de Montsor.
No hi ha documentació que ens parli d'aquesta església, tot i que les formes i la tècnica constructiva fan veure que es tracta d'una obra del segle xii o fins i tot anterior.
És un temple d'una sola nau, coberta amb volta de canó de punt rodó, amb un arc toral a mitja nau. Unes impostes bisellades coronen els arcs torals, a l'arrencada de la nau.
L'absis, que era semicircular, ha desaparegut. Se'n conserven traces, com l'arrencada al costat nord, però fou substituït per una sagristia recatangular, més ampla que llarga. Es conserva l'arc triomfal que connectava absis i nau.
La porta és a la façana nord, de cara al poble. De punt rodó, està reforçat a l'exterior amb una arquivolta llisa. A part de la porta, una finestra, a la façana sud, completa les obertures del temple, però és obra posterior a l'original de l'església. Tanmateix, també al costat de migdia, hi ha una finestra de doble esqueixada, al costat de l'anterior, però que va ser tapiada per la part de dintre del temple, per la qual cosa només es pot veure per la part exterior. Aquesta finestra té una curiosa ornamentació, amb una mena d'arquivolta. També hi ha un ull de bou a la façana de ponent, però és obra també clarament posterior.
Hi ha un petit campanar de torre a l'angle nord-oest, molt senzill i malmès.
Els carreus que formen l'aparell són quadrats, ben tallats i disposats, que s'alternen en alguns llocs, com la porta i la finestra, amb pedra tosca, i que tenen a la base de la façana sud una filada de pedres disposades verticalment. Tot plegat remet a una obra rural del segle xii.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i RAMOS I MARTÍNEZ, Maria-Lluïsa. "Santa Maria de Montsor", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Al Kharaitiyat SC

L'Al Kharaitiyat Sport Club (àrab: نادي الخريطيات, Nādī al-Ḫarayṭiyyāt) és un club esportiu de Qatar amb seu a la ciutat d'Al Kharaitiyat, més conegut pel seu equip de futbol de la Segona Divisió de Qatar. Van guanyar la Segona Divisió el 2004 i van jugar a la Qatari Stars League la temporada següent. No obstant això, van baixar la temporada següent. Van tornar a recuperar la seva posició a la màxima categoria la temporada 2008-09.

## Història

Al Kharaitiyat es troba entre els clubs esportius més nous de Qatar, ja que es va fundar el 1996 com Al-Hilal.
Entre els fundadors hi havia:
* Fundadors
* Sheikh Hamad bin Thamer Al Thani
* Sheikh Khalifa bin Thamer Al Thani
* Nasser Al-Mohammad Fadhalla
* Meshal Mohammed Al-Ansari
* Adel Ibrahim Al-Malik
* Hassan Yousef Al-Hakim
* Khalifa bin Fahad bin Mohammed Al Thani
Després de la seva formació, va entrar a la Segona Divisió de Qatar. Després de guanyar el títol de segona divisió el 2004, van aconseguir un lloc al primer nivell. Poc després, el club va ser rebatejat pel seu nom actual, Al Kharaitiyat, el 19 d'octubre de 2004 per decisió del vicepresident del Comitè Olímpic de Qatar per tal de representar millor el districte on es troba. L'any 2008 l'equip va ascendir a la Qatar Stars League.

## Històric d'estadis

| Estadi | Període |
| Estadi Qatar SC | 1996–2012 |
| Estadi Al Khor | 2012-present |

## Referències

* 1 2 «Al Kharaitiyat SC». [Consulta: 11 octubre 2021].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en àrab). alkharaitiyat. Arxivat de l'original el 6 maig 2018. [Consulta: 23 maig 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Renato Pirocchi

Renato Pirocchi va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Renato Pirocchi va néixer el 26 de març del 1933 a Notaresco, Abruços, Itàlia i va morir a Chieti, Itàlia el 29 de juliol del 2002.

## A la F1

Va debutar a la cinquena cursa de la temporada 1961 (la dotzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 6 d'agost del 1961 el GP d'Alemanya al circuit de Nürburgring encara que no va arribar a qualificar-se per disputar la prova.
Renato Pirocchi va participar en dues proves puntuables pel campionat de la F1, aconseguint una dotzena posició com millor classificació i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1961 | Pescara Racing Club | Cooper | Maserati | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE NVQ | ITA 12 | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Som Cinema

Som Cinema és un festival de cinema i arts audiovisuals nascut a Mollerussa (el Pla d'Urgell) l'any 2007 i que actualment se celebra al mes d'octubre a la ciutat de Lleida (Segrià), organitzat per l'empresa de gestió cultural Suggeriments. L'edició de 2019 n'és la desena. Aquesta mostra està centrada en les produccions realitzades en territoris de parla catalana, tallers per a professionals del sector i activitats paral·leles com ara taules rodones o exposicions, així com en la promoció de nous talents en aquests àmbits artístics, provinents d'escoles de cinema, productores independents, classes d'educació secundària i facultats universitàries.
Actualment les seves projeccions tenen lloc al CaixaForum Lleida, a la Sala Leandre Cristòfol del Teatre de la Llotja, al Teatre Municipal de l'Escorxador, als estudis cinematogràfics Màgical Media del Turó de Gardeny i a la sala d'actes del Rectorat de la Universitat de Lleida. El festival també col·labora amb els premis Llanterna Digital del Consorci per a la Normalització Lingüística. que admet a concurs produccions en català, aranès i, des de l'edició de 2020, també llengua de signes catalana.

## Vegeu també

* Animac
* Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya

## Referències

* ↑ Web de Suggeriments
* ↑ «Referència al Carnet Jove». Arxivat de l'original el 2019-10-18. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ Agenda del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya
* ↑ Surt de Casa,
* ↑ Premis Llanterna Digital. Generalitat de Catalunya.

## Enllaços externs

* Web oficial de Som Cinema
* Turisme de Lleida Arxivat 2019-10-18 a Wayback Machine.