OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caseta del Gili

La caseta del Gili és una obra del municipi de Sant Julià de Vilatorta (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici civil.És una masia de planta rectangular (12 x 20), coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, situada a ponent. Consta de planta baixa i pis i es troba assentada a un talús per la part de llevant. La façana presenta tres portals rectangulars a la planta (dos de pedra i un de tapiat) i dues finestres; al primer pis dues finestres amb ampit motllurat. A la part de migdia s'obre un porxo, el mur de nord és cec, a llevant s'obren quatre finestres i un portal recents i a migdia dos finestres i un portal a la planta baixa i tres finestres al primer pis.

## Història

Antiga masoveria del mas Gili, masia propera a aquesta i que es troba registrada als fogatges de la parròquia i terme de Santa Maria de Vilalleons de l'any 1553. aleshores habitava el mas un tal Joan Gili.

## Referències

* 1 2 3 «Caseta del Gili». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Johannes Bölter

El Hauptmann Johannes Bölter (19 de febrer de 1915 – 16 de setembre de 1987) va ser un comandant de Panzer del Heer alemany durant la Segona Guerra Mundial.
Va destruir 139 tancs (tot i que algunes fonts situen aquesta marca fins als 144) durant la Segona Guerra Mundial. Juntament amb és considerat com un dels comandants de tancs de més èxit de la història.

## Condecoracions

* Creu de Cavaller de la Creu de Ferro amb Fulles de Roure:
** Creu de Cavaller de la Creu de Ferro - 16 d'abril de 1944
** Fulles de Roure (581è) - 10 de setembre de 1944
* Creu Alemanya en Or - 29 de març de 1943
* Creu de Ferro de 1a classe - 15 de juliol de 1940
* Creu de Ferro de 2a classe - 30 de setembre de 1939
* Insígnia de Ferit en Or (1944):
** en negre – 2 de juliol de 1940
** en plata – 8 de febrer de 1943
** en or – 3 d'agost de 1944
* Insígnia de Combat de Tancs
** en plata – 26 de juny de 1940
** de II classe – 15 de juliol de 1944
** de III classe – 1 de setembre de 1944

## Referències

* Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas. ISBN 3-7909-0284-5.
* Kurowski, Franz (1992). Panzer Aces. New York: Ballantine Book. ISBN 0-345-44884-7.

## Enllaços externs

* Names, scores and pictures of the top Tiger Aces at the Tiger I Information Center
# The Devil We Know

The Devil We Know és un documental d'investigació, de 2018, dirigit per Stephanie Soechtig, sobre els presumptes perills per a la salut de l'àcid perfluorooctanoic (PFOA, també conegut com a C8), l'ingredient principal del tefló, i la potencial responsabilitat de DuPont. S'estrenà al festival de cinema de Sundance de 2018. La directora, Soechtig, també ha produït documentals similars com ara Tapped (2009), sobre la contaminació causada per l'aigua envasada; Fed Up (2014), sobre la indústria alimentària que promou la obesitat; i Under the Gun (2016), sobre els grups de pressió de les armes.

## Sinopsi

La història està centrada a Parkersburg (Virgínia de l'Oest), on es trobava la fàbrica de DuPont que fabricava tefló. El documental inclou gravacions de compareixences públiques, noticiaris i anuncis corporatius, així com contribucions de científics i activistes.

## Referències

* ↑ Kaufman, Amy. «Should we be scared of Teflon? A new Sundance documentary investigates» (en anglès). Los Angeles Times, 27-01-2018. [Consulta: 22 març 2020].
* 1 2 Harvey, Dennis. «Film Review: ‘The Devil We Know’» (en anglès). Variety, 12-04-2018. [Consulta: 22 març 2020].
* ↑ Dry, Jude. «‘The Devil We Know’ Trailer: Sundance Exposé on Dupont’s Cover-Up of Teflon's Harmful Environmental Effects» (en anglès). IndieWire, 12-09-2018. [Consulta: 22 març 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina principal
* The Devil We Know a Internet Movie Database (anglès)
# Bony de l'Orri

El Bony de l'Orri és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.363,2 metres, està situat a llevant del Pic de Comaloforno i del Pas de l'Ós, a ponent de l'extrem septentrional del Pantà de Cavallers.

## Rutes

* Des de l'extrem occidental de la Presa de Cavallers, via el Pas de l'Ós.
* Des del Pletiu de Riumalo pel Barranc de Malavesina.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Bony de l'Orri. [Consulta: 22/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Maciej Rybus

Maciej Rybus (Łowicz, el 19 d'agost a 1989) és un futbolista polonès que juga com a lateral o lateral esquerre, pel FK Rubín Kazan.

## Referències

* ↑ «OLTV : CONFÉRENCE DE PRESSE POUR L'ARRIVÉE DE MACIEJ RYBUS À SUIVRE À 16H EN DIRECT» (en francès). Olympique Lyonnais, 21-06-2016. Arxivat de l'original el 21 June 2016.
* ↑ «ru:Мацей Рыбус - в «Локо»» (en rus). FC Lokomotiv Moscow, 19-07-2017. Arxivat de l'original el 20 July 2017. [Consulta: 20 juliol 2017].
* ↑ «Мацей Рыбус стал игроком "Спартака"» (en rus). FC Spartak Moscow, 11-06-2022. Arxivat de l'original el 11 June 2022. [Consulta: 11 juny 2022].
* ↑ «Расторгший контракт со «Спартаком» польский футболист перешел в «Рубин»» (en rus). sportrbc.ru, 23-06-2023.
# Ximena (reina consort d'Astúries)

Ximena (segles IX-X) va ser reina consort d'Astúries (869-910) pel seu matrimoni amb Alfons III el Gran. Se'n desconeixen els seus orígens, però es creu que podria ser filla d'algun important senyor del regne de Pamplona.

## Orígens

Es desconeixen els seus orígens, segons Ruiz de la Peña, no hi ha res que es pugui afirmar amb absoluta certesa. El més probable és que fos d'ascendència navarresa, filla d'algun important senyor del regne de Pamplona, però aquest presumpte origen tampoc consta de manera fidedigna. Per la seva banda, l'historiador Claudio Sánchez-Albornoz es va decantar per considerar-la filla de Garcia Ènnec, però reconeixia que no havia estat possible determinar a quina família pertanyia. Altres autors han considerat també un origen navarrès, però vinculada a la dinastia Ximena, sent potser una germana de Garcia Ximenes i, per tant, hauria estat tieta de Sanç Garcés I.

## Matrimoni

Es va casar cap a l'any 869 amb Alfons III d'Astúries, si bé d'altres, com Manuel Carriedo, endarrereixen el matrimoni fins al 873, quan el monarca hauria tingut uns 21 anys. El matrimoni va tenir els següents fills:
* Garcia I de Lleó (ca. 871-914), rei de Lleó
* Ordoni II de Lleó (ca. 873-924), rei de Galícia i Lleó
* Fruela II d'Astúries (ca. 875-825), rei d'Astúries i Lleó
* Gonçal d'Astúries (m. 920), abat a Oviedo
* Beremund d'Astúries

## Regnat

La reina consta en diversos documents amb el rei Alfons III, i també una representació ideal en el Llibre dels Testaments de la catedral d'Oviedo. Durant el llarg regnat del seu marit, ambdós consten fent donacions a monestirs i esglésies, esdevenint una de les etapes més prolífiques, tant pel que fa la construcció d'edificis com a la creació d'objectes artístics, com la Creu de Santiago (874) o la Creu de la Victòria (908), entre d'altres. Destaca l'impuls, pel prestigi dels sants Facund i Primitiu, de la restauració del monestir de Sahagún, que pel que sembla havia estat destruït pels musulmans i esdevindrà a partir d'aquest moment un dels de més relleu a nivell espiritual i cultural.
Poc més se sap de la seva vida, ni tan sols es coneix el lloc i data de mort o el lloc d'enterrament, atès que no consta que fos enterrada al costat del seu marit, al panteó reial d'Oviedo.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Ruiz de la Peña Solar, Juan Ignacio. «Jimena» (en castellà). Diccionario biográfico electrònico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 8 febrer 2021].
* 1 2 3 «Jimena» (en castellà). Gran Enciclopedia de Navarra. Fundación Caja Navarra. [Consulta: 8 febrer 2021].
* 1 2 Carriedo Tejedo, Manuel «Nacimiento, matrimonio y muerte de Alfonso III el Magno». Asturiensia medievalia, Data incorrecta, pàg. 129-145.
* ↑ Fernández González, Etelvina «Reinas y patrocinio artístico en la monarquía asturleonesa». e-Spania: revue interdisciplinaire d'études hispaniques médiévales et modernes, 2016.
# Moragita

La moragita és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La moragita és un silicat de fórmula química Ca₃TiSi₂(Al₂Si)O₁₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de gener de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 6060/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la conca de l'Hatrurim, a prop del mont Ye’elim, dins el Consell Regional de Tamar (Districte del Sud, Israel). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Moragite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 febrer 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 21 febrer 2024].
# Caseta del Rellotge

La Caseta del Rellotge és una obra de Mont-roig del Camp (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Mas de planta rectangular que consta de planta baixa i pis, amb coberta a dues vessants. L'obra és de paredat amb reforços de rajoles i maons. La façana està arrebossada i davant hi ha un conjunt d'arbres.
Donant a la carretera i sobre una mena de fornícula buida, hi ha el rellotge de sol que va donar nom a la casa.

## Història

Al rellotge de sol pintat (repintat) a la façana, hi ha la data d' "ANY MDCXIV".
S'han realitzat reformes recentment per adequar-ho com a restaurant. Havia tingut la funció d'hostal del vell camí que anava cap al Coll de Balaguer.
Polígon 35, parcel·la 30. Casa de 100 metres quadrats. També hi ha explotació agrícola.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Caseta del Rellotge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Caseta del Rellotge». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# José Puche

«José Puche» té aquests significats:
* José Puche Álvarez, intel·lectual murcià
* José Puche Hernández, artista faller
# Tolla

Tolla (en cors Todda) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 98 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 169 | 233 | 185 | 115 | 85 | 98 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jean-Baptiste Casalta | | |
# Yang Borun

Yang Borun (en xinès simplificat: 杨伯润; en xinès tradicional: 楊伯潤; en pinyin: Yáng Bórùn) també conegut com a Peifu i Chachan, fou un pintor, poeta i cal·lígraf. Va néixer l'any el 1837 i va morir el 1911, als 74 anys. Nascut a Jiaxing, província de Zhejiang en una família de lletrats. El 1860 es traslladà a Xangai. Va poder mantenir-se ell i els seus dedicant-se a vendre les seves obres.
Va ser un cèlebre pintor paisatgista vinculat a l'Escola de Xangai. Entre les seves obres destaca Muntanya solitària. Es troben pintures seves als museus de Cleveland, Hong Kong, Xangai, Taiwan, i Tòquio.

## Bibliografia

* On Telling Images of China: Essays in Narrative Painting and Visual Culture de Shane McCausland, Yin Hwang. Hong Kong University Press. Pàg. 281 i 281,

## Referències

* ↑ Font:artgallery.nsw.gov.au/collection/works http://03varvara.wordpress.com/2011/01/23/yang-borun-secluded-mountain-last-third-of-the-19th-century/yang-borun-secluded-mountain-last-third-of-the-19th-century/
* ↑ Font:yang-borun-secluded-mountain-last-third-of-the-19th-century http://www.artgallery.nsw.gov.au/collection/works/252.2013/
* Gran part de la informació prové del corresponent article dedicat a aquest artista en la Wikipedia en llengua anglesa.
# Casape

Casape és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 30 km a l'est de Roma, als vessants occidentals dels Monti Prenestini. L'1 de gener de 2018 tenia 699 habitants.
Casape limita amb els municipis següents: Capranica Prenestina, Poli i San Gregorio da Sassola.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 18 abril 2019].

## Enllaços externs

* Casape - Lloc web oficial (italià)
# Na Nach

Na Nach és el nom d'un subgrup de jueus hassídics de la dinastia hassídica Breslev, que segueixen els ensenyaments del rabí Nakhman de Breslev segons la tradició del rabí Yisroel Ber Odesser, també anomenat Saba («avi») pels Na Nach. Es creu que «Saba» va rebre una nota inspiradora, anomenada Petek («carta»), del difunt rabí Najman de Breslev.
Els devots del grup, col·loquialment anomenats Na Nach, són força visibles als carrers de Tel-Aviv, Jerusalem, Safed, Tiberíades i altres ciutats israelianes, mentre ballen a sobre i al voltant de les seves furgonetes pintades amb grafits, seguint el ritme de la música techno i hassídica a tot volum, amb l'objectiu de difondre l'alegria als vianants. Els Na Nach distribueixen la seva literatura als carrers de les ciutats i a prop de les estacions d'autobusos.
Els Na Nach s'identifiquen per la seva gran quipà blanca, que porta escrites les paraules de la cançó del Petek que va rebre el rabí Yisroel Ber Odesser: «Na Nach Nachma Nachman Meuman». A més de publicar aquesta frase en tanques publicitàries i adhesius, els Na Nach i els seus admiradors han fet famosa aquesta frase a tot Israel.

## Referències

* ↑ Odenheimer, Micha. «Everybody Dance Now». Guilt & Pleasure, Summer 2006. Arxivat de l'original el 2016-03-13. [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ Molner, Adam. «Rolling with the Na Nachs, the most high-spirited and newest Hasidic sect». Haaretz, 25-05-2008. [Consulta: 22 maig 2009].
* ↑ Preston, Benjamin. «New Hasidic Radicals Bellow Down Tel Aviv’s Streets». The Forward, 15-06-2011. [Consulta: 17 juny 2011]. «It’s a scene increasingly common in Tel Aviv, Jerusalem and other Israeli cities where the loud, brightly painted Ford cargo vans associated with Israel's hottest new Hasidic sect have become a recognizable sight.»
* ↑ «Conoce a los juerguistas, bohemios y ultra-ortodoxos de Tel Aviv». La Información, 20-07-2011. [Consulta: 18 juliol 2019].
# Manuel Massó i Llorens

Manuel Massó i Llorens (Sant Gervasi de Cassoles, Barcelona 1876 - Buenos Aires 1952) fou un polític i enginyer català, fill d'Antoni Massó i Casañas, amo de la Banca Massó. Estudià a les escoles tècniques de Manchester i Olham, i funda l'empresa de maquinària tèxtil Bastos Bertran Hermanos & Cia. Fou catedràtic de tecnologia tèxtil a l'Escola Industrial de Vilanova i la Geltrú, més tard fou director de l'Escola d'Indústries Tèxtils de Barcelona.
Fou diputat de la Mancomunitat de Catalunya pel districte Vilanova-Sant Feliu per la Lliga Regionalista, i es presentà com a candidat a alcalde de Vilanova i la Geltrú. El 1922 sol·licita i obté de l'assemblea del Reial Automòbil Club de Catalunya i del Cercle del Gran Teatre del Liceu que adoptin el català com a llengua oficial. Poc després participa en la Conferència Nacional Catalana de 4, 5 i 6 de juny de 1922 als Lluïsos de Gràcia, i s'afilia a Acció Catalana. Tanmateix, rebutjà unir-se a Estat Català. Processat durant la Dictadura de Miguel Primo de Rivera, s'exilià el 1923 a París i dugué a la Societat de Nacions Apel·lació de Catalunya, un document, en nom d'un gran nombre de diputats catalans, defensant els drets de Catalunya. Marxà a Buenos Aires, on el 1925 el govern li encarregà un projecte d'escola d'indústries tèxtils i tints.
Es va embolicar en les activitats nacionalistes dels catalans d'Amèrica, però defensà sempre una actitud insurreccional influïda per l'Aixecament de Pasqua de 1916. Criticà Francesc Macià severament pel fracàs dels fets de Prats de Molló i pel seu possibilisme. Amic de Daniel Cardona i Civit i de Josep Abril i Llinés, el 1928 fundà la Comissió de Propaganda Catalana de Buenos Aires. En proclamar-se la República Catalana el 1931 tornà a Catalunya, però, insatisfet del pactisme del govern català, retornà a Buenos Aires. Tot i així, es presentà a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932 com a candidat del Partit Nacionalista Català de Josep Maria Xammar i Sala.
Poc abans d'esclatar la guerra civil espanyola el 1936, va presentar a Uruguai una ponència al Congrés de Catalans de les Repúbliques del Plata en què exhortava la Generalitat a fundar cambres de comerç catalanes i que un banc català creï agències a les ciutats més importants de les Amèriques. Després de la guerra civil es va jubilar i es va mantenir allunyat de les activitats públiques.

## Obres

* 49 motius per a ser separatista (1920)
* El moment actual polític de Catalunya (1928)

## Referències

* ↑ «Manuel Massó i Llorens». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# José Pérez

José Pérez és el nom dels següents personatges:
* José Pérez Alvarez, compositor i musicòleg espanyol actiu a mitjan segle xix
* José Pérez-Francés (Peñacastillo, Santander, Cantàbria, 1936), ciclista espanyol professional entre 1960 i 1970
* José Pérez Fuster (Benidorm, Marina Baixa, 1856-?),
* José Pérez Gil (Cabdet, Albacete, 1918 - Alacant, 1998), pintor espanyol
* José Pérez Grau (Altea, 1950), polític socialista valencià, diputat a les Corts Valencianes en la V Legislatura
* José Pérez Guillén (Pedralba, 1834 - Pedralba, 1902), polític valencià d'idees republicanes
* José Pérez Llácer (Alfafar, Horta Sud, 1927 - València, 2006), ciclista valencià professional entre 1948 i 1957
* José Pérez Pérez (Barcelona, 1894 - Lleida, 1968), futbolista i entrenador català.
* José Pérez de Rozas y Masdeu (Madrid, 1855 - 1955), periodista i polític espanyol, diputat i governador civil durant la Segona República
* José Ángel Pérez Cebrián (Alacant, 1975), futbolista valencià que ocupa la posició de davanter
* José Ignacio Pérez de Arrilucea Tejedor (Sant Sebastià, 1959), jugador de futbol basc
* José Ignacio Pérez Sáez (Calahorra, 1951), advocat i polític riojà, membre del PSOE, regidor a l'ajuntament de Calahorra (1979 -83) i diputat
* José Joaquín Pérez (Santiago, 1801 - 89), advocat i polític xilè que es va convertir en president
* José Luís Pérez Ortega (Hellín, Albacete, 1949), dissenyador industrial
* José Manuel Pérez (El Pinós, Vinalopó Mitjà, 1963 – Alacant, 2005), pilot de motociclisme valencià que competí com a amateur en les edicions dels anys 2002 a 2005 del Ral·li Dakar.
* José María Pérez Quintana (Múrcia, 1789 – Madrid, 1857), hisendat i ministre espanyol
* José Miguel Pérez, diversos personatges
* José Pedro Pérez-Llorca Rodrigo (Cadis, Andalusia, 1940), és un polític, diplomàtic i advocat espanyol
# The Plough and the Stars

The Plough and the Stars és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Ford, estrenada el 1936 i que tracta sobre el començament de l'insurrecció armada, a Irlanda el 1916.

## Argument

Una jove esposa irlandesa intenta viure tranquil·lament allunyada del caos polític. Però el seu marit, membre de l'IRA planeja un cop contra l'oficina de correus de Dublín. Relata la història d'un matrimoni absolutament implicat en la lluita per la independència d'Irlanda durant la fallida insurrecció de Pasqua de 1916.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Nora Clitheroe
* Preston Foster: Jack Clitheroe
* Barry Fitzgerald: 'Fluther Good'
* Denis O'Dea: El jove Covey
* Eileen Crowe: Bessie Burgess
* Farad J. McCormick: Capità Brennan
* Una O'Connor: Maggie Gogan
* Arthur Shields: 'Padraic Pearse'
* Moroni Olsen: General Connally
* J.M. Kerrigan: Peter Flynn
* Bonita Granville: Mollser Gogan
* Erin O'Brien-Moore: Rosie Redmond
* Neil Fitzgerald: Tinent Langon
* Robert Homans: Timmy, el cambrer
* Brandon Hurst: Sergent Tinley
* Cyril McLaglen: Caporal Stoddard
* Wesley Barry: Tirador
* Arcy Corrigan: Sacerdot
* Mary Gordon, Doris Lloyd: Dones a les barricades

## Al voltant de la pel·lícula

* Rodatge del 8 de juliol al 20 d'agost de 1936
* Cost de producció: 482 732 dòlars
* La RKO desitjava reproduir l'èxit d'El delator.
* Contràriament a la pel·lícula, l'obra de Sean O'Casey és poc favorable a la lluita armada.
* A Ford li hauria agradat Spencer Tracy al paper de Jack.
* Ford ha declarat que la RKO desitjava que Nora i Jack no estiguessin casats i ha fet tornar a rodar escenes en aquest sentit en la seva absència. Ford ha amenaçat de retirar el seu nom als crèdits.

## Referències

* ↑ «The plough and the stars». The New York Times.
* ↑ «La osa mayor y las estrellas (1936)». IMDb.