OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pongo tapanuliensis

Pongo tapanuliensis és una espècie de primat de la família dels homínids. Aquest orangutan fou descrit el 2017, és una de les tres espècies d'orangutan existents i és endèmic de l'illa de Sumatra (Indonèsia). Es tracta de la primera espècie vivent d'homínid descoberta des del bonobo (1929). Les dades genètiques indiquen que P. tapanuliensis divergí de P. abelii fa aproximadament 3,4 milions d'anys. Actualment, el 2021, es creu que viuen entre 700 i 800 membres d'aquesta espècie, en concret es trobarien dividits en tres grups a la selva de Batang Toru.

## Descripció

Els orangutans de Tapanuli són més semblants a Pongo abelii (orangutan de Sumatra) que a Pongo pygmaeus (orangutan de Borneo). Les diferències més importants respecte a les altres dues espècies d'orangutants són:
* El crani és significativament més petit.
* Les femelles posseeixen barba.
* El pelatge és més erissat.
* Els mascles dominants posseeixen bigoti i unes flanges aplanades.

## Referències

* 1 2 3 Nater, A.; Mattle-Greminger, M. P.; Nurcahyo, A.; Nowak, M. G.; et al. «Morphometric, Behavioral, and Genomic Evidence for a New Orangutan Species» (en anglès). Current Biology, 02-11-2017. DOI: 10.1016/j.cub.2017.09.047.
* ↑ «Historical data point to ‘imminent extinction’ of Tapanuli orangutan» (en anglès americà), 07-01-2021. [Consulta: 28 agost 2021].
* ↑ «IUCN calls for a moratorium on projects impacting the Critically Endangered Tapanuli orangutan» (en anglès), 16-04-2019. [Consulta: 28 agost 2021].
# Carrer de Na Jordana

* Aquest article tracta sobre el carrer de Na Jordana. Si cerqueu la Falla de Na Jordana, vegeu «Associació Cultural Fallera Na Jordana».
El carrer de Na Jordana és una via urbana del centre antic de València. Està situat entre el carrer de Guillem de Castro i la plaça homònima.

## Nom

El nom de Na Jordana mostra l'article femení na propi del valencià antic i encara utilitzat per alguns dialectes com el mallorquí.
Segons algunes investigacions, el nom del carrer prové del fet que en ella existia un forn regentat per una dona, el marit de la qual es deia Jordà. Segons el costum de l'època, se solia anomenar a la dona pel nom del seu espòs en femení, d'ací l'apel·latiu de Jordana que va rebre.

## Elements importants

Aquest carrer és famós per la Falla Na Jordana, la falla amb més participacions i primers premis a la secció especial. Tanmateix, per la mida que sol tindre la falla, massa gran per al carrer, aquesta s'ha plantat a la plaça del Centenar de la Ploma (avui en dia dedicada a Pere Borrego) o, actualment, a la plaça del Portal Nou.
Al final del carrer, a l'altura de Guillem de Castro, trobem l'IVAM, l'Institut Valencià d'Art Modern. A la sala inferior de dit museu es pot visitar un tros de la, ja derruïda, muralla de València.

## Falla Na Jordana

La comissió Na Jordana és una associació cultural fallera amb seu social al Carrer Salvador Giner. Es considera que la seua primera Falla es va plantar el 1884, i a més d'actuar com a entitat fallera constitueix un referent cultural a la ciutat per les nombroses activitats i propostes que anualment genera.

## Vegeu també

* Plaça de Na Jordana, actualment anomenada plaça de Pere Borrego.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
* Falla de Na Jordana
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Turčok

Turčok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1427.
# Yargelis Savigne

Yargelis Savigne Herrera (Guantánamo, Cuba, 13 de novembre de 1984) és una exatleta cubana especialista en salt de longitud i triple salt. Es va proclamar campiona mundial de triple salt en els mundials de Osaka 2007 i va ser subcampiona en els de Hèlsinki 2005.
Va començar en l'atletisme de la mà de l'entrenador Arnaldo Charadán. El 2001 va aconseguir proclamar-se campiona nacional juvenil en salt de longitud. El 2002 va aconseguir el títol Centreamericà i del Carib també en categoria juvenil.
El seu primer gran èxit internacional en categoria absoluta va ser la medalla de bronze en salt de longitud en els Jocs Panamericans de Santo Domingo 2003.
A partir de 2005 va començar a compaginar les proves de salt de longitud i triple salt. Precisament aquest any va donar la gran sorpresa en guanyar la medalla de plata de triple salt als Campionats del Món de Hèlsinki, malgrat no partir entre les favorites. La seva marca va ser de 14,82 sent només superada per la jamaicana Trecia Smith amb 15,11. A més en aquests mateixos mundials va ser quarta en salt de longitud.
2007 ha estat el seu millor any fins al moment. La temporada en pista coberta va ser la líder del rànquing mundial amb un salt de 14,80 assolit en Düsseldorf. Ja en l'estiu va aconseguir dues medalles en els Jocs Panamericans de Rio de Janeiro (or en triple salt i bronze en salt de longitud).
En els Campionats del Món d'Osaka 2007 va aconseguir proclamar-se campiona mundial de triple salt fent la seva millor marca de sempre amb 15,28 vencent àmpliament a la russa Tatiana Lébedeva (plata amb 15,07) i a la grega Hrysopiyi Devetzi (bronze amb 15,04). Es va retirar de les competicions atlètiques l'any 2013.
Mesura 1,65m i pesa 53 kg. El seu entrenador era Milà Matos, el mateix que també va entrenar a Iván Pedroso.

## Marques personals

* A l'aire lliure
** Salt de longitud - 6,77m (l'Havana, 19 Maig 2005)
** Triple salt - 15,28m (Osaka, 31 Ago 2007)
* En pista coberta
** Salt de longitud - 6,79m (Stuttgart, 3 Feb 2007)
** Triple salt - 15,05m (València, 8 Mar 2008)

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Lloc | Marca |
| 2003 | Jocs Panamericans | Santo Domingo | 3a en Longitud | 6,40m |
| 2005 | Campionat del Món | Hèlsinki | 2a en Triple 4a en Longitud | 14,82m 6,69m |
| 2005 | Final Mundial de la IAAF | Mònaco | 3a en Triple | 14,81m |
| 2006 | Campionat del Món Indoor | Moscou | 5a en Triple 6a en Longitud | 14,72m 6,51m |
| 2007 | Jocs Panamericans | Rio de Janeiro | 3a en Longitud 1a en Triple | 6,66m 14,80m |
| 2007 | Campionat del Món | Osaka | 1a en Triple | 15,28m |
| 2007 | Final Mundial de la IAAF | Stuttgart | 1a en Triple | 14,78m |
| 2009 | Campionat Mundial d'Atletisme de 2009 | Berlín | 1a en Triple | 14,95m |

## Referències

* ↑ Savigne es va retirar de l'atletisme

## Enllaços externs

* IAAF - Yargelis Savigne
# Ono (Hyōgo)

Ono (小野市, Ono-shi) és una ciutat de la prefectura de Hyōgo, al Japó. El 2015 tenia una població estimada de 49.707 habitants. Té una àrea total de 93,68 km².
Està situada al centre de la prefectura de Hyōgo. El riu Kakogawa creua la ciutat de nord a sud. Fou fundada l'1 de desembre de 1954.

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament d'Ono (japonès)
# Port de Kaohsiung

El Port de Koahsiung és el port més gran de Taiwan. El 2007 va tenir un volum de 10 de tones mètriques. El port està situat al sud de Taiwan, al costat de la ciutat de Kaohsiung, envoltat per altres ciutats com Gushan, Yancheng, Lingya, Cianjhen, Siaogang i Cijin. El Koahsiung Harbor Bureau és l'entitat que administra el port, una divisió del Ministeri de transport del Yuan Executiu, el govern central de Taiwan o República de la Xina.

## Història

El port era una llacuna natural abans que fos transformat en un port modern. En el segle xvi alguns vilatans ja s'havien establert a la riba del que ara és Kaohsiung, anomenat "Takau". El 1620 van arribar els colonitzadors de la Companyia Holandesa de les Índies Orientals que van començar a desenvolupar el port primitiu, que es va anomenar "Port de Takau" (打狗港), va créixer a poc a poc durant l'Formosa Holandesa, l'era Koxinga i els principis de la dinastia Qing. El 1858, la Dinastia Qing va perdre la Segona Guerra de l'Opi contra els francesos i els britànics, cosa que va motivar la firma dels Tractats de Tianjin. En aquests s'establia que el govern Qing estava obligat a obrir cinc ports de Taiwan al comerç estranger. El Port de Takao n'era un i es va obrir a l'exterior el 1864. Després, el govern de Qing va cedir Taiwan als japonesos el 1895, després de perdre la Primera Guerra Sinojaponesa.
A principis de la dominació japonesa, el govern colonial va decidir fer obres importants per tal de modernitzar el port. El projecte es va dividir en tres etapes, la primera es va acabar el 1908, la segona el 1912 i la darrera es va aturar per culpa de la Segona Guerra Mundial. Durant la guerra, el port va ser bombardejat durament pels aliats.
Després de la guerra, el govern de la República de la Xina va continuar amb el desenvolupament del port. Així, el 1975 es va construir el segon port, quan es va remoure el petit pont de terra que unia Siaogang i Cijin

## Galeria

* Port Takau, 1897.
* Zona de processament de contenidors
* Un ferry

## Referències

* ↑ «應用統計分析報告: 七港營運實績分析». Keelung Harbor Bureau, 03-06-2008. Arxivat de l'original el 2012-05-25. [Consulta: 15 juny 2010].

## Enllaços externs

* Port de Kaohsiung Arxivat 1997-01-03 a Wayback Machine.
# Casa Pla

La Casa Pla era un habitatge plurifamiliar de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya de l'arquitecte Josep Claret i Rovira.

## Descripció

Era un edifici de planta baixa i dos pisos, entre mitgeres, amb dues façanes formant angle de 70º a la cruïlla dels carrers Joan Maragall i Sant Joan Baptista. És un dels exemples més reeixits de l'arquitectura d'aquest període, malgrat la modificació del projecte inicial i el deficient estat de conservació que s'evidencia en el parament. Combina les obertures apaïsades amb les verticals i s'introdueix l'anomenada terrassa profunda com a espai de transició entre habitatge i carrer. Hi ha un predomini absolut de la línia recta.

## Referències

* ↑ «Casa Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Turňa nad Bodvou

Turňa nad Bodvou és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1198.
# Yardena Arazi

Yardena Arazi (en hebreu: ירדנה ארזי‎, hebreu: ירדנה ארזי‎; nascuda el 25 de setembre de 1951) és una cantant i presentadora israeliana.

## Biografia

Yardena Arazi va néixer al kibutz Kabri i va créixer en Haifa. És filla d'immigrants jueus de França i Alemanya. Es va unir al grup Beit Rothschild als 16 i es va convertir en la cantant principal. Va realitzar el servei militar en la tropa d'entreteniment Nahal. Arazi està casada amb l'enginyer Natan Tomer, amb el qual té una filla.

## Carrera musical i televisiva

En els anys 70, era membre del trio vocal femení Chocolate Menta Mastik al costat de Lea Lupatin i Ruti Holtzman. El grup va representar a Israel en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1976 amb la cançó Emor Shalom ("Digues hola"), obtenint el sisè lloc. Tres anys més tard, la Israel Broadcasting Authority (IBA) va demanar a Arazi co-presentar el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1979 a Jerusalem. La seva connexió amb el festival va continuar en cantar en les pre-seleccions israelianes de 1982, 1983 i 1985. En 1987 co-va presentar la final nacional i en 1988 va ser seleccionada per l'IBA per defensar la cançó israeliana. Arazi va ser a Dublín amb la cançó Ben Adam ("Ésser humà"), que va aconseguir el setè lloc. Arazi co-va presentar Cafe Telad, un programa magazine matutí de Channel Two, de 1997 a 2005.

## Referències

* ↑ Web de Yardena Arazi
* ↑ Yardena Arazi makes a comeback
# Premi Guant d'Or

El Premi Guant d'Or és el reconeixement que es lliura al millor porter de cada edició de la Copa del Món de futbol. És atorgat per l'organització d'aquest esdeveniment des de la Copa del Món 1994. Fins al 2006, aquest trofeu rebia el nom de Lev Iaixin, i s'entregava en honor del llegendari porter soviètic Lev Iaixin.
| Copa del Món | Porter | Equip |
| Estats Units 1994 | Michel Preud'homme | Bèlgica |
| França 1998 | Fabien Barthez | França |
| Corea-Japó 2002 | Oliver Kahn | Alemanya |
| Alemanya 2006 | Gianluigi Buffon | Itàlia |
Des de la Copa del Món de 2010 rep el nom de Golden Glove Award (Guant d'Or).
| Copa del Món | Porter | Equip |
| Sud-àfrica 2010 | Iker Casillas | Espanya |
| Alemanya 2014 | Manuel Neuer | Alemanya |
| Rússia 2018 | Thibaut Courtois | Bèlgica |
| Qatar 2022 | Emiliano Martínez | Argentina |

## Referències

* ↑ «Adidas Golden Glove» (en anglès). Arxivat de l'original el 2010-07-15. [Consulta: 12 juliol 2010].
* ↑ «Forlán y Casillas recogen el Balón y el Guante de Oro del Mundial» (en castellà). MARCA.com.

## Enllaços externs

* FIFAworldcup.com Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine.
* FIFA.com
# Neugartheim-Ittlenheim

Neugartheim-Ittlenheim (en alsacià Neierte-Íttle) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 606 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Kochersberg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 307 | 315 | 371 | 523 | 522 | 606 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Charles Gangloff | |
# Marlos Moreno Durán

Marlos Moreno Durán (Medellín, 20 de setembre de 1996) és un futbolista colombià. Juga d'extrem i el seu actual equip és el Santos Laguna, on juga cedit pel Manchester City FC.

## Trajectòria
### Atlético Nacional

Marlos comença la seva carrera esportiva a l'Atlético Nacional colombià amb només 14 anys. El 2014 debuta professionalment amb el club a la màxima categoria del país, la Categoría Primera A. Marca un total de 5 gols en 27 partits.

### Manchester City

El 6 d'agost de 2016, Marlos fitxa pel Manchester City de la Premier League per 4,75 milions de lliures esterlines, però immediatament és cedit al Deportivo de La Coruña de La liga per una temporada, equip amb el qual disputa 19 partits sense marcar cap gol. L'1 d'agost de 2017 és cedit al Girona Futbol Club per una temporada. El gener de 2018, després de no haver aconseguit convèncer l'entrenador del Girona, Pablo Machín (només va jugar en 4 partits, 2 de Lliga (11 minuts contra el Barça i 16 contra el València CF) i 2 de Copa del Rei), marxà del Girona i fou cedit al Flamengo.

### Internacional

Després de jugar amb al selecció sots 17, Marlo debuta amb la selecció de Colòmbia el 24 de març de 2016. L'11 de juny de 2016 marca el seu primer gol com a internacional contra la selecció de Costa Rica en la Copa América Centenario.

## Referències

* ↑ «Manchester City complete transfer of Marlos Moreno from Atletico Nacional» (en anglès). Sky Sports.
* ↑ «Deportivo: El Deportivo oficializa la llegada de Marlos Moreno - Marca.com» (en castellà). Marca.com.
* ↑ «Marlos Moreno, al Girona vía City». Mundo Deportivo.
* ↑ «Marlos Moreno, new forward of Girona». Girona FC, 01-08-2017. [Consulta: 1r agost 2017].
* ↑ «El central Juanpe amplia el contracte amb el Girona fins al juny del 2022 i Marlos Moreno marxa al Flamengo». 324.cat, 16-01-2018 [Consulta: 17 gener 2018].
* ↑ «El gol de Marlos Moreno a Costa Rica, el número 50 de esta Copa» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2017].

## Enllaços externs

* Dades estadístiques sobre Marlos Moreno Durán a soccerbase.com
* Marlos Moreno Durán, Fitxa a Soccerway
# Prosopis alba

Prosopis alba és una espècie d'arbre que és planta nativa d'Amèrica del Sud a l'ecoregió de l'Argentina central i el Gran Chaco i a part de la Mesopotàmia argentina com també a Bolívia, Paraguai, i el Perú. Allà, en castellà, es coneix com a algarrobo blanco per la seva similitud amb el garrofer. En guaraní es coneix com a ibopé i igopé.
Prosopis alba fa de 5 a 15 m d'alt, la seva escorça és prima de color gris marronós i té tanins.
Es fa servir com planta ornamental i com tallavents. La seva fusta és densa i difícil de treballar però molt duradora.
Les flors són petites i blanques-verdoses. El fruit és una llegum de 20 cm amb llavors d'uns 7 mm que es poden usar com farratgeo per fer una farina. Tolera bé la secada però no les glaçades encara que siguin lleugeres.
P. alba i altres espècies anomenades algarrobo com l'algarrobo negro (P. nigra), sovint es confonen i a més es poden hibridar entre elles.

## Referències

* Duke, James A. «Prosopis alba». A: Handbook of Energy Crops, 1983.
* Celulosa Argentina, Ed. Libro del Árbol: Especies Forestales Indígenes de la Argentina de Aplicación Industrial. Buenos Aires. 1975.
# Yecoraïta

La yecoraïta és un mineral de la classe dels tel·lurats. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, Yécora, a Mèxic.

## Característiques

La yecoraïta és un tel·lurat de fórmula química Fe₃$^{3+}$Bi₅(Te$^{6+}$O₄)₂(Te$^{4+}$O₃)O$_9$·9H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1983. Cristal·litza en el sistema tetragonal o en l'hexagonal. Es troba en forma de cristalls fibrosos, de fins a 5μm, en agregats massius. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yecoraïta pertany a «07.DF - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: uklonskovita, caïnita, natrocalcita, metasideronatrita, sideronatrita, despujolsita, fleischerita, schaurteïta, mallestigita, slavikita, metavoltina, lannonita, vlodavetsita, peretaïta, gordaïta, clairita, arzrunita, elyita, riomarinaïta, dukeïta i xocolatlita.

## Formació i jaciments

És un producte de l'oxidació de la tetradimita i la pirita. Va ser descoberta l'any 1983 a la mina San Martín de Porres, a Yécora, (Sonora, Mèxic). També ha estat trobada a Wurten, Innerfragant (Caríntia, Àustria), al complex Coldwell (Ontario, Canadà) i a Hebbersfors (Västerbotten, Suècia). Sol trobar-se associada a altres minerals com: tetradimita, pirita, calcopirita, quars i òxids de ferro.

## Referències

* ↑ «Yecoraite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 agost 2016].
* 1 2 «Yecoraite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 agost 2016].
# Una altra Fedra, si us plau

Una altra Fedra, si us plau és la darrera obra teatral escrita per Salvador Espriu el 1977 i estrenada el 1978.
Es tracta d'una peça de circumstàncies i d'aquí que el títol sigui ja una queixa i una provocació: el cansament del tema ve reflectit per l'expressió una altra, mentre que el si us plau ens evidencia que és una obra d'encàrrec i que es va insistir per tal que l'escrivís. En efecte, fou Núria Espert qui li va demanar que li escrivís una obra per representar el personatge de Fedra. Juntament amb Antígona i Primera història d'Ester, són les tres obres d'Espriu amb una dona com a protagonista.
L'obra reprèn el mite clàssic de Fedra, on aquesta dona s'enamora del seu fillastre Hipòlit i aquest es nega als seus desitjos. Fedra, molesta, el denuncia al seu marit i pare del noi que ofuscat, el mata i després descobreix la realitat i se suïcida. Però Espriu el refà i es distancia del conflicte tràgic de Fedra perquè no sabem el final ni d'ella ni d'Hipòlit. L'obra focalitza en la reflexió sobre la mort.
Per construir aquesta obra, Espriu va utilitzar la traducció al català d'una Fedra escrita per Llorenç Villalonga el 1936, una obra de la joventut literària d'ambdós autors.

## Referències

* ↑ Morán, María Consuelo Alvarez; Iglesias, Rosa María. Contemporaneidad de los clásicos en el umbral del tercer milenio: actas del congreso internacional Contemporaneidad de los clásicos, la tradición greco-latina ante el siglo XXI (La Habana, 1 a 5 de diciembre de 1998) (en castellà). EDITUM, 1999, p. 301. ISBN 978-84-8371-120-0.
* 1 2 3 Espriu, Salvador. Antígona, Fedra i Una altra Fedra si us plau. labutxaca, 2008-09, p. 10-13. ISBN 978-84-92549-01-6.
* ↑ James, Edward D.; Jondorf, Gillian. Racine: Phèdre (en anglès). Cambridge University Press, 1994-10-06, p. 106. ISBN 978-0-521-39721-6.
* ↑ Zimmermann, Marie-Claire; Charlon, Anne. Actes del dotzè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes: Universitat de París IV-Sorbonne, 4-10 de setembre de 2002. L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 102. ISBN 978-84-8415-452-5.
* ↑ Miralles, Eulàlia; Malé, Jordi. Mites clàssics en la literatura catalana moderna i contemporània, II. Edicions Universitat Barcelona, 2017-06-15, p. 218. ISBN 978-84-475-4171-3.
# Yann Cheun Veillard

Yann Cheun Veillard (francès: Jean-Yves Veillard) (Rennes, 19 de febrer de 1939 - Rennes, 25 de març de 2020) fou un arquitecte, historiador i activista polític bretó. Va pertànyer al moviment escolta bretó Bleimor i escriví una tesi doctoral sobre Rennes en el segle xix, que aborda de manera original la història de la ciutat, posant en relleu la comunitat d'arquitectes i urbanisme. El 1964 fou membre fundador de la Unió Democràtica Bretona. També va ser comissari del Museu de Bretanya de Rennes (1967 - 2000), a l'exposició sobre el Seiz Breur. Va estar associat amb la vida de tres museus de Rennes, el de Bretanya, el Bintinais i del NEC (en l'actualitat Les Champs Libres).

## Bibliografia

* L'affaire Dreyfus et l'opinion publique en France et à l'étranger. Michel Denis, Michel Lagrée i Jean-Yves Veillard (dir.). 1995.
* Dictionnaire du patrimoine breton. Sous la direction d'Alain Croix et Jean-Yves Veillard. Éditions Apogée, octobre 2000.
* « Ar Seiz Breur 1923-1947» « La création bretonne entre tradition et modernité» dirigit per Daniel Le Couédic i Jean-Yves Veillard
* Monsieur le "conservateur". Musées et combats culturels en Bretagne au temps de Yann-Cheun Veillard, éditions Apogée, 2001. (textes reunits)
* Dictionnaire du patrimoine rennais. Éditions Apogée. 2004.

## Referències

* ↑ «Rennes. Jean-Yves Veillard, ancien conservateur du musée de Bretagne, est décédé» (en francès). Ouest France, 25-03-2020.
# Premi Gourmetour

Un premi Gourmetour és una distinció que fa l'editorial del Grup Gourmets a diferents professionals de la gastronomia i l'hostaleria, segons els resultats d'una enquesta elaborada a partir d'un qüestionari que es troba a cada Guia Gourmetour, de difusió espanyola, i que cada usuari pot omplir i enviar amb les seves opinions. Els premis es donen a Madrid, cap a l'abril i cada dos anys. L'any 2008/2009 hi havia 18 categories, entre les quals, restaurant de l'any, bar o taverna de l'any, botiga gastronòmica de l'any, hotel de l'any, cuiner de l'any, sumiller de l'any, taula de formatges de l'any, carta de postres de l'any, etc.
# Neuhausen am Rheinfall

Neuhausen am Rheinfall és un municipi suís que pertany al cantó de Schaffhausen. Està situat a la vora del Rin i limita amb el land alemany de Baden-Württemberg.
Neuhausen am Rheinfall és cèlebre per les cascades del Rin (les Rheinfall).
# Maruina guria

Maruina guria és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Three New Species of Maruina (Müller) (Diptera, Psychodinae) from Brazil (anglès)
# Casa al carrer Joan Castañer, 11 (Riudaura)

La Casa al carrer Joan Castañer, 11 és una obra de Riudaura (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa conserva únicament d'interessant una bonica llinda situada damunt la porta principal i té la següent inscripció: "1792" i "BVS VETS". Entremig i tallant les dues inscripcions hi apareix una creu cristiana dins d'un cercle sota la qual hi ha les lletres IHS.

## Història

Riudaura és un petit nucli urbà que va néixer a l'ombra del monestir de Santa Maria. L'estructura d'alguns dels seus carrers és plenament medieval, però la majoria corresponen al segle xviii, moment en què es bastiren i remodelaren part dels habitatges que estructuren la plaça del Gambeto; durant la centúria següent es remodelaren i aixecaren de nova planta algunes de les construccions situades en els carrers que desemboquen a l'esmentada plaça.

## Referències

* 1 2 3 «Casa número 11». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].