OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pírcing Suitcase

El pírcing Suitcase (de l'anglés, «maleta»), també conegut com a T'aint, és un pírcing genital femení relativament rar. Pocs professionals del pírcing la volen fer.
Com a alternativa a aquest pírcing, s'acostuma a fer el pírcing anal, el pírcing Guiche o el pírcing Fourchette.

## Localització

La perforació d'aquest pírcing es realitza entre l'anus o el recte i la vagina. La joia s'insereix aproximadament a 1-2 cm de profunditat a l'entrada de la vagina i surt a l'anus, de manera que representa bàsicament una combinació d'un pírcing anal molt profund amb un pírcing Fourchette profund. Aquest pírcing és molt rar de trobar.
A causa de la seva ubicació, el pírcing estimula la vagina i l'anus durant l'acte sexual, independentment de si és vaginal o anal.

## Cicatrització

El pírcing Suitcase no cicatritza amb la mateixa facilitat que els altres pírcings genitals. Com que a l'anus viuen molts bacteris, s'ha de tenir molta higiene i molta cura durant la cicatrització. Un cop cicatritzada la perforació, les infeccions són poc freqüents.
El procés de cicatrització d'aquest pírcing varia entre 2 setmanes i 6 mesos fins a la curació completa, que rarament és més llarg. La perforació presenta un alt risc d'inflamació, que pot conduir a la peritonitis. A més, també hi ha els mateixos inconvenients del (molt menys perillós) pírcing anal. Igual que els altres pírcings genitals, s'ha de netejar la ferida amb els productes adequats. És important tocar la zona perforada i la perforació només amb les mans rentades i desinfectades. S'han d'evitar els desinfectants que continguin alcohol o clor.
No hi ha prohibició per a realitzar sexe; normalment es deté durant uns dies fins al següent acte i no s'estimula la zona perforada.

## Joieria

Com a joieria, s'utilitza un anell de bola captiva d'almenys 2,0 mm de gruix amb un diàmetre de gran grandària. Posteriorment, es pot ajustar l'anell a l'anatomia de la dona.

## Referències

* 1 2 3 4 Piercing Suitcase Arxivat 2017-12-04 a Wayback Machine. (alemany)

## Vegeu també

* Blanquejament anal
# Casilda Remigia de Salabert y Arteaga

Casilda Remigia de Salabert y Arteaga (Madrid 1858 - Baiona 1936 IX marquesa de la Torrecilla, duquessa consort de Medinaceli i duquessa consort de Santo Mauro.

## Biografia

Nascuda a Madrid, el dia 1 d'octubre de 1858, essent filla de Narcisa de Salabert i Pinedo, VIII marquès de la Torrecilla, i de María Josefa de Artega i Silva. Per via paterna era neta de Manuel de Salabert i de Torres, VII marquès de la Torrecilla, i de María Casilda de Pinedo Huici Baizábal i Zailorda. Per via materna era neta d'Andrés Adelino de Arteaga Lazcano i Carvajal, VI marquès de Valdemiano, i de Fernanda María de Silva i Téllez-Girón, dels marquesos de Santa Cruz de Mudela.
Es casà el 23 de novembre de 1888 amb Luis María Fernández de Córdoba i Pérez de Barradas, XVI duc de Medinaceli. Sis mesos després, el duc de Medinaceli moria a Madrid però la duquessa esperava un hereu:
* Luis Jesús Fernández de Córdoba i Salabert (Madrid 1879 - 1956). Duc de Medinaceli. Es casà en primeres núpcies amb Ana María Fernández de Henestrosa i Gayoso de los Cobos i en segones núpcies amb María Concepción Rey de Pablo Blanco.
La duquessa esdevingué l'administradora del vast patrimoni de la Casa de Medinaceli, patrimoni que conservà i augmentà. En nom del seu fill concretà la venda del Palau de Medinaceli de Madrid on avui s'aixecà l'Hotel Palace a la Carrera de San Jerónimo.
Cinc anys després d'enviudar va contraure de nou matrimoni amb Mariano Fernández de Henestrosa i Ortiz de Mioño, duc de Santo Mauro, amb qui tingué tres fills:
* Casilda Fernández de Henestrosa i Salabert (Madrid 1888 - 1987). III duquessa de Santo Mauro. Es casà amb Mariano de Silva-Bazán i Carvajal, marquès de Santa Cruz de Mudela.
* Rafael Fernández de Henestrosa i Salabert (Madrid1903 - 1941). II duc de Santo Mauro.
* María Fernández de Henestrosa i Salabert (Saint Cloud 1903 - Madrid 1990). II Comtessa de San Martín de Hoyos.
Casilda Remigia tingué un paper fonamental en la vida de la cort del Palau Reial de Madrid al costat de la reina Victòria Eugènia de Battenberg. Amb la reina i la família Medinaceli fugí l'any 1931 a l'exili per tornar a Madrid pocs mesos després. Amb l'esclat de la Guerra civil espanyola tornà a anar a l'exili on morí, al sud de França, als 78 anys.

## Referències

* ↑ Casilda Remigia de Salabert y Arteaga al web de la Fundació Medinaceli
* ↑ Casilda Remigia de Salabert i Arteaga al web de Paloma Torrijos
* ↑ Casilda Remigia de Salabert i Arteagaa a geni.com
# Francolí de Swierstra

El francolí de Swierstra (Pternistis swierstrai) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita la selva de les muntanyes de l'oest d'Angola.
# Savannah

«Savannah» té aquests significats:
# Estadi Olímpic de Tòquio

L'Estadi Olímpic de Tòquio, també anomenat Estadi Nacional del Japó, (en japonès: 国立霞ヶ丘陸上競技場; transliteració: Kokuritsu Kasumigaoka Rikujo Kyogijo), va ser l'estadi olímpic que es construí a la ciutat de Tòquio amb motiu de la realització dels Jocs Asiàtics de 1958. La seva demolició va finalitzar en maig de 2015, per començar la construcció del Nou Estadi Nacional del Japó.

## Construcció

L'edifici fou projectat per l'arquitecte Kenzō Tange amb motiu de la realització l'any 1958 dels Jocs Asiàtics d'aquell any a la ciutat de Tòquio. La realització d'aquells Jocs, i posteriorment dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1964, significaren el resorgiment japonès després de la Segona Guerra Mundial.

## Esdeveniments

A més d'aquests dos esdeveniments a l'estadi s'hi ha celebrat el Campionat del Món d'atletisme de l'any 1991, i entre el 1980 i el 1999 fou la seu permanent de la Copa Intercontinental de futbol.

## Enllaços externs

* (japonès) Portal de l'Estadi Olímpic de Tòquio Arxivat 2009-12-17 a Wayback Machine.
# Zante

«Zante» té aquests significats:
* Zante (italià) o illa de Zacint, illa del grup de les illes Jòniques que conforma una prefectura de Grècia
** Zante (italià) o Comtat Palatí de Cefalònia i Zacint, principat fundat el 1185 a les Illes Jòniques que va formar part del Regne de Sicília fins al 1479
* Zante (italià) o Zacint (ciutat), ciutat i la capital de l'illa homònima, situada a Grècia
* Zante (Califòrnia), comunitat no incorporada a la vall de San Joaquin, dins del comtat de Tulare, al centre de Califòrnia
* Parròquia de Zante, unitat administrativa del municipi de Kandava, al nord de Letònia
# Mosca grisa de la carn

La mosca de la carn, mosca saballonera, mosca vironera o vironera (Sarcophaga carnaria) o mosca grisa de la carn és una espècie de dípter braquícer de la família Sarcophagidae. Etimològicament Sarcophaga deriva del grec Sarco=carn i phago=menjar.
En medicina legal, pel fet que Sarcophaga carnaria és un insecte necròfag, es fa servir per estimar la data de la mort d'un cadàver, per determinar l'espècie exacta de mosca cal examinar la genitàlia masculina.
En els climes temperats aquesta gran mosca penetra dins les cases per pondre ous sobre la carn. En la natura pon els ous sobre els animals morts dels quals les seves larves s'alimenten o sobre els excrements dels animals. Hi ponen de 100 a 150 ous cada vegada.

## Morfologia

Dípter amb el cap negre amb una brillantor argentada i els ulls vermells marronosos. El front és gran, amb una banda frontal negra. Les antenes són negres amb un color bru rogenc sobre els artells. El tòrax és negre amb cinc bandes longitudinals negres i llargues. Les ales són transparents. L'abdomen és negre amb dibuixos en damer. Les potes tenen uns ganxos i pot caminar per sobre de qualsevol superfície. El cos fa de 6 a 20 mm de llarg.

## Taxonomia

Recentment, en verificar la descripció de Linnaeus sobre la seva Musca carnaria, A. Z. Lehrer ha establert, d'acord amb el Codi Internacional de Nomenclatura Zoològica, que aquesta espècie és un nomen nudum i que Sarcophaga carnaria Böttcher, 1912 és el tipus porta-nom del gènere Sarcophaga, el gènere tipus de la família Sarcophagidae.

## Referències

* ↑ «Mosca grisa de la carn». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Bibliografia

* Böttcher, G., 1912. Die mannlichen Begattungwerkzeugebbei dem Genus Sarcophaga Meigen und ihre Bedeutung fürde Abgrenzung der Arten. Deuts. Ent. Zeit., 525-544.
* Lehrer, .Z., 2004. Histoire imaginaire de la nomenclature de Musca carnaria Linnaeus, 1785 (Diptera, Sarcophagidae). Bull. Soc. ent. Mulhouse, 60(2):29-32.
* Lehrer, A. Z., 2008. Le statut taxonomique des especes „Musca carnaria Linnaeus, 1785“ et Sarcophaga carnaria Böttcher, 1912 (Diptera, Sarcophagidae). Fragm. Dipt., 13 :15-17.
* Lehrer, A.Z., 2007. La taxonomie des chimères diptérologiques et les normes de la nomenclature zoologique. Fragm. Dipt., 12 :17-27.
* Linnaeus, C., 1758. Systema naturae per regna tria naturae, 10the Ed. Vol. 1, Holmiae.
* Richet, R., 1987. L'identité de la “Mouche à damier”, Sarcophaga carnaria (Linné, 1758)(Diptera, Sarcophagidae). Bull. Soc. ent. Fr., 1(3-4):131-135.
# Pírcing al pont nasal

Un pírcing al pont nasal (pírcing al pont, Erl o Niebuhr) és un pírcing facial a través de la pell del pont nasal, generalment directament entre els ulls de l'usuari.
Una variació d'aquesta perforació, el pírcing vertical al pont (pírcing unicorn o pírcing al tercer ull) també és un pírcing superficial.
Aquest dos tipus de pírcings tenen els riscos o complicacions potencials relacionades amb els pírcings superficials. El risc de rebuig és bastant alt per a aquest pírcing, ja que és un pírcing superficial. També hi ha un alt risc de cicatrius quan es treuen les joies.
A més de les joies decoratives, els pírcings al pont nasal poden contenir ulleres.

## Joieria

Els pírcings al pont solen ser perforats amb barres rectes, encara que les barres corbes i les barres de superfície també són possibles joies inicials. Un cop curat el pírcing, és possible portar-hi un anell de bola captiva, tot i que, depenent de la col·locació del pírcing, pot ser necessari un anell tipus D per evitar la migració causada per la pressió exercida per la forma d'un anell.
La col·locació pot ser molt difícil; segons la cara (cada cara és una col·lecció de desalineaments). Si no es tè la pell una mica fluixa en aquesta zona, la curació pot ser prolongada i es pot produir migració i cicatrius consegüents. També es pot curar tort perquè és massa profund o poc profund per un o ambdós costats.
Com molts altres pírcings facials, hi ha moltes idees errònies sobre els pírcings al pont nasal. Alguns impliquen problemes oculars, com ara l'encreuament ocular involuntari. Altres creences tenen a veure amb les infeccions dels pírcings que s'estenen al cervell, a través dels sins.
* Pírcing al pont nasal

## Referències

* ↑ «Bridge piercing» (en anglès). BMEZINE Encyclopedia. Arxivat de l'original el 2010-02-01. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ «Vertical bridge piercing» (en anglès). BMEZINE Encyclopedia. Arxivat de l'original el 2009-08-26. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ Christensen, Bill. «New Glasses Require Piercing Bridge of Nose» (en anglès). Live Science, 22-05-2006.
# Casilda de Toledo

Casilda de Toledo (Toledo?, al-Andalus, segle XI), va ésser una dama islàmica, convertida al cristianisme. És venerada com a santa per l'Església catòlica.

## Biografia

El nom de Casilda consta en registres antics dels sants de les diòcesis de Toledo i Burgos; no obstant això, no consta el temps que va viure i les fonts que citen són orals, i amb detalls d'origen llegendari.
Casilda era una jove musulmana, filla de l'emir de Toledo (Ismaíl al-Záfir o el seu fill al-Mamun, segons altres fonts, filla del governador de Conca Ben Cannon). La noia era coneguda per tothom per la seva generositat, especialment amb els presoners cristians, als que portava ajut i menjar. Un dia va ésser sorpresa mentre portava pa als presoners; quan li van demanar què hi portava, el pa que duia es va transformar miraculosament en roses.
La noia va emmalaltir i els metges no van saber trobar-li el remei. Alguns cristians li recomanaren anar a Briviesca (província de Burgos) on hi havia una font, anomenada de Sant Vicenç, amb aigües tingudes com a medicinals. Hi va anar i guarí, per la qual cosa Casilda va convertir-se al cristianisme: fou batejada i es retirà a fer vida eremítica a una ermita propera a la font, que en honor seu s'anomenà de Santa Casilda.
Es diu que hi va morir centenària i que fou enterrada a l'església de San Vicente, prop de Briviesca. El 21 d'agost de 1750 les relíquies es van traslladar al nou santuari, que va convertir-se en comptes de pelegrinatge.

## Obres literàries sobre l'assumpte

Diversos autors han escrit obres literàries sobre el personatge:
* Lope de Vega. El milagro de las rosas, comèdia.
* Tirso de Molina. Los lagos de San Vicente, comèdia.
* Concha Espina. Casilda de Toledo, novel·la.
* Rafael Alberti. Santa Casilda (misterio en tres actos y un epílogo), obra de teatre.
* Domiciano Sáez Estefanía, Vida de Santa Casilda y San Vicente Mártir, obra narrativa, 1959.
* Nicolás López Martínez. Santa Casilda, 1992.
* Juan Arroyo Conde. Casilda, la princesa mora, 2004.

## Notes

* ↑ Aquesta llegenda és habitual i s'explica d'altres sants en situació similar: Dorotea de Cesarea, Elisabet d'Hongria, Rosalia de Palerm, santa Elisabet d'Aragó, Dídac d'Alcalà, etc.
* Pintura de Juan Rizi
* Pintura de Zacarías González, 1820
* Santa Casilda, José Nogales (1892)

## Enllaços externs

* Hospedería e historia del Santuario de Santa Casilda.
* Asociación Amigos Santuario Santa Casilda Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine..
* Museo virtual "Santa Casilda" Arxivat 2008-10-07 a Wayback Machine..
# GNOME Do

GNOME Do (o simplement Do ) és un llançador d'aplicacions gratuït i de codi obert per a Linux creat originalment per David Siegel, i actualment mantingut per Alex Launi. Com altres llançadors d'aplicacions, permet cercar aplicacions i fitxers, però també permet especificar accions a realitzar als resultats de la cerca. GNOME Do permet trobar ràpidament diferents artefactes de l'entorn GNOME (aplicacions, contactes d'Evolution i Pidgin, adreces d'interès de Firefox, artistes i àlbums de Rhythmbox, etc.) i executar-hi les accions bàsiques (llançament, obertura, correu electrònic, xat, reproducció, etc.). etc.).
Tot i que està dissenyat principalment per a l'escriptori GNOME, funciona en altres entorns d'escriptori, com ara KDE.
GNOME Do es va inspirar en Quicksilver per a Mac OS X i en GNOME Launch Box.

## Docky

Docky és un tema per a GNOME Do que es comporta molt com el dock de Mac OS X. A diferència de la interfície tradicional de GNOME Do, Docky es pot configurar en un dels tres modes per amagar:
* None - Docky sempre és visible.
* Autohide - Docky normalment s'amaga i apareix quan el punter del ratolí arriba a la vora (no vista) de Docky a la vora inferior/superior de la pantalla.
* Intellihide - Docky s'amaga si se superposa a qualsevol finestra del grup de finestres actiu, però encara es pot mostrar amb el punter del ratolí tal com es descriu anteriorment.
* Cap - Docky sempre és visible.
* Autohide - Docky normalment s'oculta, i apareix quan
La funcionalitat estàndard Do encara està present a Docky i la tecla d'accés ràpid Do encara produirà el comportament esperat.
Docky 2 és una aplicació independent de GNOME Do. La integració amb GNOME Do està prevista per a Docky 2.

## Referències

* ↑ «Lifehacker - Fast File and Program Launching with GNOME Do». Arxivat de l'original el 2011-05-22. [Consulta: 19 desembre 2023].
* ↑ Ubuntu 10.04 Add/Remove Applications description for GNOME Do
* ↑ «Docky Separates from GNOME Do, Still a Clever Linux App Dock». Lifehacker, 23-11-2009. [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ GNOME Do Developers. «GNOME + Do = Crazy Delicious». [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «GNOME Do - Release». do.cooperteam.net. [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «Welcome to the Docky wiki». Docky. Arxivat de l'original el 2010-05-05. [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ «Docky in Launchpad». Launchpad. [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ «Gnome-Do Docky To Become Separate Application». Omgubuntu.co.uk, 15-10-2009. [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ Omgubuntu.co.uk

## Bibliografia

* Nathan Willis (January 11, 2008) Find the items you want with GNOME Do, Linux.com
* Daniel Pop-Silaghi (28 February 2009) GNOME Do: The King of Launchers, Softpedia Application of the month
* Kevin Purdy (Feb 3, 2009) GNOME Do's Smart Dock Takes App Launching to Another Level, Lifehacker

## Enllaços externs

* GNOME Do - Lloc web oficial
* GNOME Do a Launchpad (anglès)
# Serrat de Querós

El Serrat de Querós és un serrat del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector més oriental del terme, en terres de Bertí. És al sud-oest de les restes de la masia de Bernils, a prop i al nord-oest de Sant Pere de Bertí i de Cal Magre i al nord del Sot de Querós. És paral·lel al sud-est del Serrat del Soler, a l'esquerra del Sot de Bernils.
# Santa Catarina (São Tomé i Príncipe)

Santa Catarina és una vila de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Lembá, a la costa oest de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.470 (2008 est.).

## Evolució de la població

Població de Rosema (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 1.290 | 1.470 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08

## Vegeu també

* Llista de ciutats i viles de São Tomé i Príncipe
# Estació Central

«Estació Central» té aquests significats:
* Estació Central (Camp de Tarragona)
* Estació Central de Nàpols
* Estació Central d'Oslo
* Estació Central de Milà
* Estació Central de Zuric
* Estació Central de València
# Zipetes

Zipetes, Zibetes, Ziboetes o Zipoetes (en grec antic Ζιβοίτης o Ζιποίτης) fou rei de Bitínia.
Era fill i successor de Bas de Bitínia. Va regnar uns 45 anys (326 aC a 281 aC) durant els quals va fer la guerra amb èxit contra Lisímac de Tràcia, i Antíoc I Sòter, fill de Seleuc, segons diu Memnó d'Heraclea. L'any 315 aC va fer la guerra contra les ciutats d'Astacos de Bitínia i de Calcedònia, segons Diodor de Sicília. Va fundar una ciutat a la que va donar el nom de Zipètion (Zipoetium) al peu de la muntanya Lyperus. Va morir amb 76 anys i va deixar quatre fills, i el més gran, Nicomedes I, el va succeir.

## Referències

* ↑ 1.Ziboetes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1329
# Mrhassiyine

Mrhassiyine (en àrab مغاصيين, Mḡāṣiyyīn; en amazic ⵎⵓⵙⴰⵡⴰ) és una comuna rural de la prefectura de Meknès, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.001 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Pteroglossus mariae

Pteroglossus mariae és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que rep en diverses llengües el nom de "Araçarí de Maria" (Espanyol: Arasarí de María. Francès: Araçari de Maria). Habita la selva humida de l'est del Perú, nord de Bolívia i oest amazònic del Brasil.
# Cate Shortland

Cate Shortland (10 d'agost de 1968) és una guionista i directora australiana. És coneguda pels seus films Somersault, Lore i Berlin Syndrome.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Directora | Guionista | Notes |
| 1998 | Pentuphouse | Sí | Sí | curtmetratge |
| 1999 | Flowergirl | Sí | Sí | curtmetratge |
| 2000 | Joy | Sí | Sí | curtmetratge |
| 2004 | Somersault | Sí | Sí | |
| 2006 | The Silence | Sí | No | |
| 2012 | Lore | Sí | Sí | |
| 2017 | Berlin Syndrome | Sí | No | |
| 2020 | Black Widow | Sí | No | |

## Referències

* ↑ «SOMERSAULT» (en anglès). Festival de Cannes. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Bulbeck, Pip. «German-Language Film ‘Lore’ Named Australia’s Oscar Entry» (en anglès americà). Hollywood Reporter, 07-09-2012. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Rohter, Larry. «Viewing the Nazis Through Their Children's Eyes» (en anglès). The New York Times, 04-02-2013. [Consulta: 5 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Agent de Cate Shortland
* Shortland, Cate (1968–) Arxivat 2018-04-20 a Wayback Machine. a The Encyclopedia of Women and Leadership in Twentieth-Century Australia
# GNOME Character Map

El GNOME Character Map, en català conegut com a Caràcters i abans anomenat Gucharmap, és un programa de mapa de caràcters Unicode, part de l'escriptori GNOME. Permet visualitzar caràcters per bloc d'Unicode i inclou una breu descripció dels caràcters i, ocasionalment, el seu significat.

## Referències

* ↑ Fonts and encodings, de Yannis Haralambous, P. Scott Horne, p. 163, a Google Books
* ↑ Ubuntu 11.04 Unity Desktop Guide, de Ubuntu Documentation Project, p. 126, a Google Books

## Enllaços externs

* Pàgina del projecte a GNOME
* Descripció del programa a la web d'Ubuntu.
# Serrat de Ramanitxo

El Serrat de Ramanitxo és un serrat del municipi de Conca de Dalt, antigament del d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit del poble d'Hortoneda, però més a prop del de Pessonada.
Està situat a la Serra de Pessonada, en el seu vessant septentrional. És, concretament, un contrafort occidental de la Serra del Banyader. El seu vessant nord és l'Obaga del Pas del Pi, i el sud, la Solana de la Coma de l'Olla.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sampol del Verger

Sampol del Verger és una família hidalga d'Alaró que procedia de la família Santpol o Sampol, mà major de la mateixa vila. Prové del mateix tronc familiar que els Sampol de Son Curt, els Sampol de l'Alcadena (a la qual succeí la família Conrado) o els Sampol de la Teulera (actualment extingida). L'advocat Pere Sampol i Rosselló hi estava emparentat. Foren senyors de la possessió Es Verger des del segle xvii fins al segle xx.

## Referències

* ↑ «Archivos familiares de la part forana. Bases para su censo y protección». BSAL 46 (1990) 253-265, pàg. 9(261).
* ↑ Ramis de Ayreflor y Sureda, José. Alistamiento Noble de Mallorca del año 1762.
* ↑ ROSSELLÓ, Joaquin María BOVER DE. Nobiliario Mallorquin, etc. [With a portrait.] (en castellà). by the Author, 1850.
# Zippasna

Zippasna (Zippašna) va ser una ciutat estat del nord de Síria, que cap a la meitat del segle xvii aC Hattusilis I, rei dels hitites va atacar i destruir, després de conquerir el regne i la ciutat de Tawanaga, que devia ser propera. En la mateixa campanya va destruir també la ciutat de Hahha. El rei hitita va oferir el botí de Zippasna a Arinnitti, la deessa solar d'Arinna. Una carta en accadi sobre aquests fets, que s'ha conservat, diu que el botí aconseguit va ser molt important.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 92. ISBN 8446011239.
# Mossiàguino

Mossiàguino (en rus: Мосягино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 6 habitants. Pertany al districte municipal de Sóbinka.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.