OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Defensa de dama

Defensa de dama és una obra de teatre escrita per Joaquín Hinojosa i Isabel Carmona, feta a partir d'unes imatges independents d'Isabel Carmona sobre una reflexió dramàtica sobre un cas de violència sobre la dona, es va començar treballant la relació entre la dona i el seu pare, i després es va introduir el personatge del marit. Tot i que és una ficció dramàtica, abans d'escriure-la es van entrevistar amb nombroses dones que havien patit maltractament.
Fou estrenada el 22 de febrer del 2002 al Teatro de la Abadía de Madrid sota la direcció de José Luis Gómez i protagonitzada per Ana Belén i Antonio Valero. Després fou representada en gira per Alacant, Barcelona, Granada, Madrid, Màlaga, Oviedo, Palència, Salamanca, Sevilla i València.
El 2003 TVE la va estrenar a Estudio 1 protagonitzada per Amparo Larrañaga i Francesc Orella.

## Argument

L'obra comença quan María sap que el seu marit, Ulises, torna al domicili conjugal després de complir tres anys de presó per una brutal pallissa que la va portar a l'hospital durant diversos mesos, i de la qual encara pateix seqüeles psicològiques. María conviu amb el seu pare Germán, un home sorrut i maniàtic, consumit per l'edat i les xacres. Davant aquest panorama, María es debat entre fugir per no viure un altre infern al costat del seu marit i el deure moral de cuidar al seu pare. Però de manera gairebé inconscient, anirà pensant que el temps de la submissió ha arribat a la seva fi.

## Referències

* ↑ «Todo lo que contamos en "Defensa de dama" es auténtico y real», ABC, 25 de febrer de 2002
* ↑ Gómez apuesta por el teatro social con 'Defensa de dama', El País, 29 de novembre de 2002
* ↑ Defensa de dama al Teatro de la Abadía
* ↑ 'Estudio 1' vuelve con 'Defensa de dama', El Periódico de Extremadura, 29 d'octubre de 2003
* ↑ Defensa de dama Arxivat 2020-02-04 a Wayback Machine. a focus.es

## Enllaços externs

* Defensa de dama d'Estudio 1 a Youtube
# Còrit de Tègea

Còrit (grec antic: Κόριθος), va ser, segons la mitologia grega, un rei de la ciutat de Tègea, a l'Arcàdia.
Aquest rei està relacionat amb la llegenda de Tèlef. Quan Auge, la mare de Tèlef va ser abandonada al mar pel seu pare Àleu, Tèlef havia estat abandonat a la muntanya, a l'Arcàdia. Mentre Naupli que havia recollit Auge, venia la mare a uns mercaders que la van portar a Mísia, el petit Tèlef era alletat per una cérvola. El van recollir uns pastors del rei Còrit, que li van oferir com a present. Còrit va educar el nen com si fos fill seu i li donà el nom de Tèlef, en el qual va inclòs el mot grec que significa cérvol o cérvola (έλαφος).

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 116. ISBN 9788496061972.
# Dermatologia medicoquirúrgica i venereologia

La dermatologia (de l'idioma grec derma, "pell") és la branca de la medicina encarregada de l'estudi de la pell, la seva estructura, funció i malalties. El professional mèdic que practica la dermatologia és un dermatòleg.

## Funcions

La pell és l'òrgan més gran del cos i, òbviament, el més visible. Encara que moltes malalties d'aquest òrgan es presenten aïllades, algunes d'aquestes són exterioritzades de dolencies internes. Per consegüent, un dermatòleg té coneixements en cirurgia, reumatologia (moltes de les malalties reumatològiques presenten símptomes cutànis), immunologia, neurologia (síndromes neurocutànis, com la neurofibromatosis i l'esclerosis tuberosa), malalties infeccioses i endocrinologia. També s'està incrementant la importància de l'estudi de la genètica.

### Subespecialitats

* La venerologia, que diagnostica i tracta les malalties de transmissió sexual.
* La flebologia, que s'ocupa de les dolencies del sistema venós superficial.
Totes dues subespecialitats són part de la pràctica dermatològica.
La dermatologia cosmètica porta molt de temps essent una part important en aquest camp, i els dermatòlegs són els principals innovadors d'aquesta àrea. Des de fa vaires dècades s'utilitza la dermobrasió per a pal·liar les cicatrius que deixa l'acne i la microtransferència de grasa per a reomplir defectes cutànis. Més recentment, aquests professionals han estat la força impulsora en el desenvolupament i maneig segur i efectiu de tècniques com el làser, nous agents per a reomplir zones de la pell (col·lagen i àcid hialurònic), la toxina botulínica, procediments no agressius per rejuvenir la pell amb làser, sistemes de llum pulsàtil intensa, teràpia fotodinàmica i el peeling químic.
# Sun Bear Concerts

Els Sun Bear Concerts va ser una gira del pianista Keith Jarrett durant el mes de novembre de 1976 a les ciutats de Kyoto, Osaka, Nagoya, Tokio i Sapporo, a partir dels quals es publicà un àlbum de 10 lps (vegeu contingut més avall), i posteriorment un paquet de sis CDs (vegeu contingut més avall), sota el segell discogràfic ECM. La música d'aquests concerts, enregistrats en directe, és íntegrament improvisada a piano sol per Jarrett. Pot qualificar-se de jazz contemporani o experimental. Abarca diferents estils: minimalisme, country, atonalisme, postromanticisme, etc., amb l'estil propi de Keith Jarrett.

## Paquet de 10 LPs

* Kyoto, 5 de Novembre, 1976
** Part I a →25:13
** Part I b →19:44
** Part II a →17:03
** Part II b →18:31
* Osaka, 8 de Novembre, 1976
** Part I a →19:58
** Part I b →19:27
** Part II a →21:29
** Part II b →9:40
* Nagoya, 12 de Novembre, 1976
** Part I a →17:30 (bonic)
** Part I b →18:50
** Part II a →20:02
** Part II b →24:19 (Encore, 4:02)
* Tokyo, 14 de Novembre, 1976
** Part I a →24:34
** Part I b →16:07
** Part II a →22:08
** Part II b →21:58 (Encore, 8:16, molt bonic)
* Sapporo, 18 de Novembre, 1976
** Part I a →22:07
** Part I b →19:16
** Part II a →26:24
** Part II b →19:14 (Encore, 10:48)

## Paquet de 6 Cds

* CD 1, Kyoto (LP 1-2):
** Novembre 5, 1976; Part 1: 43:49
** Novembre 5, 1976; Part 2: 34:03
* CD 2, Osaka (LP 3-4):
** Novembre 8, 1976; Part 1: 38:57
** Novembre 8, 1976; Part 2: 31:09
* CD 3, Nagoya (LP 5-6):
** Novembre 12, 1976; Part 1: 35:30
** Novembre 12, 1976; Part 2: 39:55
* CD 4, Tokyo (LP 7-8):
** Novembre 14, 1976; Part 1: 40:19
** Novembre 14, 1976; Part 2: 35:21
* CD 5, Sapporo (LP 9-10):
** Novembre 18, 1976; Part 1: 40:59
** Novembre 18, 1976; Part 2: 33:55
* CD 6, Encores:
** Encore From Nagoya; 4:02
** Encore From Tokyo; 8:16 (inclòs al LP 8)
** Encore From Sapporo; 10:48

## Referències

* ↑ ECM catalogue Arxivat 2011-06-10 a Wayback Machine. accessed December 1, 2008.
* ↑ Ginell, R. S. Allmusic Review accessed August 18, 2011
# Damoxè

Damoxè (Damoxenus, Δαμόξενος) fou un poeta còmic atenenc de la nova comèdia o de la mitjana. Dues comèdies seves (Σύντροφοι i Ἑαυτὸν πενθῶν) són esmentades per Ateneu que li dona el nom de Demoxenus (Demoxè).

## Referències

* Nesselrath, Heinz-Günther (Göttingen). "Damoxenus." Brill's New Pauly. Antiquity volumes edited by: Hubert Cancik and, Helmuth Schneider. Brill Online, 2015. Reference. 1 d'abril del 2015 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/brill-s-new-pauly/damoxenus-e310600>
# Dampfnudel

Dampfnudel (pl: Dampfnudeln, lit. "fideu al vapor"), o en alsacià Dampfnüdel, és una mena de pa dolç que es menja com a postres a Alemanya i Alsàcia. És un plat típic del sud d'Alemanya.

## Ingredients i preparació

El dampfnudeln es fa d'una massa composta de farina blanca, aigua, llevat, sal, mantega o margarina i de vegades ous i un poc de sucre. La massa fermentada es cou preferiblement en una paella amb llet i mantega o aigua salaada i greix fins que s'evapori el líquid. La part de dalt roman blanca.
Pot servir de plat principal (sobretot al Palatinat) acompanyat d'altres aliments o de postres

## Bibliografia

Helga Rosemann, Dampfnudeln: Eine pfälzisch-bayerische Spezialität (Offenbach: Höma-Verlag, 2012), ISBN 978-3-937329-65-9.
# Serrat de l'Àliga (Montserbós)

El Serrat de l'Àliga és una serra del municipi de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà. És a l'antic municipi de Fígols de Tremp, a prop (al nord-oest) del santuari i antic poblat de Montserbós.
Arrenca del Port de Sant Miquel, de 863,4 m. alt., on enllaça amb Montserbós, i forma un arc de llevant a ponent, inflexionar cap al nord, per anar baixant gradualment cap a la vall del barranc del Pont. De forma gairebé paral·lela al serrat discorre una línia elèctrica de 110 kv. que ve de l'Aragó i acaba en la central elèctrica de Can Barba, a Terrassa.
Delimiten aquest serrat pel nord el barranc de Sant Miquel, i pel sud, el barranc de Font Freda. Al nord del serrat hi ha la masia de la Roureda, habitada i en ús agrícola. Aquesta masia és en un serrat secundari cap al nord del principal, del qual queda separat pel barranc de l'Àliga. Travessa aquest serrat el Canal del Pont de Montanyana.
De serrats de l'Àliga, n'hi ha dos, en aquest sector, i són bastant propers. L'altre és el serrat de l'Àliga que baixa de Montllobar cap al nord-est, en direcció al poble d'Eroles, i té el seu punt culminant molt a prop i damunt d'aquest poble.
# John Herbert White

John Herbert White (22 de febrer de 1880 - Londres, 18 de novembre de 1920) fou un escriptor d'escacs anglès, coautor amb Richard Clewin Griffith de les primeres tres edicions del famós tractat d'obertures d'escacs Modern Chess Openings ("Obertures modernes d'escacs"). Va ser publicat per primera vegada el 1911 i encara continua editant-se.
Griffith i White explicaven al prefaci a la primera edició que "la proliferació de torneigs magistrals ha fet necessari un llibre que posi al dia de les obertures" i que "el llibre pretén ser una guia per a jugadors de matx i de torneig". La quinzena edició, a càrrec del Gran Mestre Internacional estatunidenc Nick de Firmian, es publicà el 2008. El llibre és sovint actualment citat, sobretot en àmbits anglòfons, com a MCO.
White fou també el secretari del Club d'Escacs de Hampstead (Camden). Va morir el 1920 en un accident de bicicleta.

## Notes i referències

* ↑ Jeremy Gaige, Chess Personalia, McFarland, 1987, p. 462. ISBN 0-7864-2353-6
* ↑ Vegeu R. C. Griffith, J. H. White, i M. E. Golstein, Modern Chess Openings, 4a edició, Whitehead & Miller, 1925, Prefaci a la quarta edició (en referència al fatal accident de White el 1920 i als "vuit anys que han transcorregut des de l'aparició de l'edició anterior").
* ↑ R. C. Griffith i J. H. White, Modern Chess Openings, 2a edició, Longmans, Green and Co., 1913, p. viii (re-editant el prefaci a la primera edició).
* ↑ Nick de Firmian, Modern Chess Openings, 15a edició, McKay Chess Library, 2008. ISBN 978-0-8129-3682-7
* ↑ Nick de Firmian, Modern Chess Openings, 15a edició, McKay Chess Library, 2008, p. xi. ISBN 978-0-8129-3682-7
* ↑ R. C. Griffith and J. H. White, Modern Chess Openings, 2a edició, Longmans, Green and Co., 1913, p. iii.
* ↑ Andy Soltis, Chess to Enjoy, Stein and Day, 1980, p. 103. ISBN 0-8128-6059-4
# Matinera capblanca meridional

La matinera capblanca meridional (Gampsorhynchus torquatus) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls, bambú i boscos del nord-oest i sud-oest de Tailàndia, Laos, Vietnam i Malaca

## Referències

* ↑ «Matinera capblanca meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Eleccions a governador de Hokkaidō de 2007

Les Eleccions a governador de Hokkaidō de 2007 (2007年北海道知事選挙) es van celebrar el 8 d'abril de 2007 en el marc de les eleccions locals unificades del Japó de 2007 per elegir al Governador de Hokkaidō.

## Antecedents

Des de l'any 1947, les eleccions a governador de Hokkaidō i a l'Assemblea de Hokkaidō s'han anat fent dins del calendari unificat d'eleccions locals del Japó. L'aleshores governadora, Harumi Takahashi havia sigut elegida a les eleccions a governador de Hokkaidō de 2003, les eleccions a governador de Hokkaidō amb més candidats de la història, nou. Normalment, aquestes eleccions solien ser amb un candidat de l'esquerra contra un de la dreta i, ocasionalment, un candidat comunista.

## Candidats

| Candidat i partit polític | Eslògan de campanya | Detalls |
| Satoshi Miyauchi PCJ | 福祉の心で元気な北海道を "Un Hokkaido saludable i amb espèrit de benestar" | Nou candidat. Membre permanent del comitè del Partit Comunista del Japó en Hokkaido. 43 anys. |
| Harumi Takahashi Independent | 子どもたちの未来のために "Pel futur dels infants" | Governadora. Candidata amb el suport del PLD i el Kōmeitō. 53 anys. |
| Satoshi Arai Independent | いま、北の大地を立て直す "Ara, reconstruïm la gran terra del nord" | Nou candidat. Membre de la Cambra de Representants del Japó pel PD, candidat amb el suport del PD, el PSD i el NPD. 60 anys. |

## Resultats

| Candidat | Candidat | Partit | Única volta | Única volta |
| Candidat | Candidat | Partit | Vots | % |
| | Harumi Takahashi | Independent | 1.738.569 | 59,8 |
| | Satoshi Arai | Independent | 981.994 | 33,8 |
| | Satoshi Miyauchi | Partit Comunista del Japó | 184.969 | 6,4 |

## Referències

* ↑ http://edu-hakodate.sakura.ne.jp/sblo_files/nontan/image/nontan-2011-03-28T17:20:24-4.JPG
* ↑ http://edu-hakodate.sakura.ne.jp/sblo_files/nontan/image/nontan-2011-03-28T17:20:24-1.JPG
* ↑ https://www.arai21.net/2015/arai-satoshi/seijishisei.html
* ↑ http://s-takahiro.air-nifty.com/photos/uncategorized/200701191247000.jpg
# Tot el que ha volgut saber sempre sobre el sexe, però mai no ha gosat a preguntar

Tot el que ha volgut saber sempre sobre el sexe, però mai no ha gosat a preguntar (original: Everything You Always Wanted to Know About Sex (But Were Afraid to Ask) - és una pel·lícula estatunidenca de 1972 escrita i dirigida per Woody Allen inspirada en el llibre del mateix nom. Ha estat doblada al català. La pel·lícula fou prohibida a l'estat espanyol durant el franquisme i no es va projectar fins un cop instaurada la democràcia.

## Parts

La pel·lícula es compon de diversos esquetxos.
* Do Aphrodisiacs Work?, on el bufó del rei intenta seduir la reina.
* What is Sodomy?, esquetx que tracta de la zoofília. Amb Gene Wilder.
* Why Do Some Women Have Trouble Reaching an Orgasm?, homenatge a Michelangelo Antonioni.
* Are Transvestites Homosexuals?
* What Are Sex Perverts?, posant en escena un concurs de televisió.
* Are the Findings of Doctors and Clinics Who Do Sexual Research and Experiments Accurate?. Amb John Carradine.
* What Happens During Ejaculation?. Amb Burt Reynolds.

## Argument

Els afrodisíacs permeten a un bufó del rei (Woody Allen) trobar la clau que li obrirà les portes del cor de la reina (Lynn Redgrave), abans d'adonar-se que la clau del seu cinturó de castedat el seria més útil. Els actes contra natura tenen un gust «llanós» quan un bon doctor (Gene Wilder) s'enamora bojament d'una ovella. Com pot verificar un jove casat si la seva dona és frígida ? Petit problema en la presentació de dues famílies que aviat estaran unides pel futur matrimoni dels seus fills, quan el pare de la promesa es vesteix amb la roba de la mare del promès... Jack Barr li permet descobrir el fetitxisme en 20 preguntes en un joc televisat titulat: quina és la meva perversió?. Un home, "prodigi sexual", i una dona, periodista del "globe", tenen cita amb un savi que fa experiències amb el sexe. Una mamella inflada de llet i de silicona s'escapa. El cervell i la resta del cos humà, en un centre de llançament espacial, en el moment d'una cita amorosa que s'acaba anul·lant.

## Repartiment

* Woody Allen: Victor / Fabrizio / El bufó / L'espermatozou
* John Carradine: Doctor Bernardo
* Lou Jacobi: Sam
* Louise Lasser: Gina
* Anthony Quayle: El rei
* Tony Randall: l'operador
* Lynn Redgrave: La reina
* Gene Wilder: Doctor Ross
* Burt Reynolds: El telefonista
* Títos Vandís: Milos
* Ref Sanchez: Igor
* Jack Barry: L'animador de TV

## Referències

* ↑ esadir.cat. Tot el que ha volgut saber sempre sobre el sexe, però mai no ha gosat a preguntar. esadir.cat.
* ↑ «La Filmoteca projecta un cicle de pel·lícules prohibides durant el franquisme». Web. Generalitat de Catalunya, 01-03-2013. [Consulta: març 2013].
* ↑ «Everything you always wanted to know about sex...». The New York Times.
# El trinc de l'or

Lo trinch del or (El trinc de l'or, en català normatiu) és una comèdia en quatre actes, original de Frederic Soler, estrenada al Teatre Romea de Barcelona, el dia 16 d'octubre de 1884.

## Repartiment de l'estrena

* Senyor Nadal: Lleó Fontova
* Senyor Canivell: Iscle Soler
* Senyor Valentí: Jaume Virgili
* Plàcid Nadal: Joan Isern
* Florenci: Frederic Fuentes
* Lluís Prats: Joaquim Pinós
* Donya Rita, esposa de Canivell: Caterina Mirambell
* Donya Eulàlia, esposa de Valentí: Eufèmia Pallardó
* Matilde Canivell: Carme Parreño
* Lola Valentí: Caterina Fontova
* Joan, jardiner: Josep Borrell
* Quim, criat d'en Canivell: Fèlix Baró
* Senyor Duran: Joan Molas

## Edicions

* 1a ed.: Impremta de Salvador Bonavia. Barcelona, 1911
# Efèsies

Les Efèsies (grec antic: τὰ ἐφέσια) eren un festival de l'antiga Grècia que se celebrava a Efes, capital de la Jònia, i que constituïa un gran panegiri (una «assemblea de tot el poble per a una festa solemne, una fira, un espectacle, uns jocs o un sacrifici»). Originàriament sorgida per celebrar el culte al temple d'Àrtemis Efèsia, amb el temps cobrà també la funció de refermar el vincle polític entre tots els jonis.
Era un festival molt antic que Tucídides compara amb les Dèlies, la panegiris de Delos, i encara se celebrava en temps d'Estrabó, que diu que eren unes festes molt concorregudes. Els participants es reunien amb les seves dones i fills i es feien sacrificis místics a la deessa. Els jocs i concursos eren la part principal de les celebracions. Sembla que només hi participaven els jonis d'Efes i de les ciutats dels voltants, tal com es pot deduir del que en diuen Tucídides i Estrabó.

## Referències

* ↑ Pabón S. de Urbina, José M.; Reglà i Jiménez, Vicenç; et alii. «πανηγυρις». A: Diccionari manual grec clàssic-català. Barcelona: Larousse, 2011, p. 447.
* ↑ Smith, William (ed.). «Ephesia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 març 2023].
# Eleccions legislatives islandeses d'octubre de 1959

Les eleccions legislatives islandeses d'octubre de 1959 es van dur a terme el 25 i 26 d'octubre d'aquest any per a escollir als membres de l'Alþingi. El més votat fou el Partit de la Independència, i Ólafur Thors fou primer ministre d'Islàndia d'un govern de coalició entre el Partit de la Independència i el Partit Progressista.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions legislatives d'Islàndia del 25 d'octubre de 1959
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit de la Independència (Sjálfstæðisflokkurinn) | 33,800 | 39.7 | 24 | +4 |
| | Partit Progressista (Framsóknarflokkurinn) | 21,882 | 25.7 | 17 | -2 |
| | Aliança Popular (Alþýðubandalagið) | 13,621 | 16.0 | 10 | +3 |
| | Partit Socialdemòcrata (Alþýðuflokkurinn) | 12,909 | 15.2 | 9 | +3 |
| | Partit de la Preservació Nacional (Þjóðvarnarflokkurinn) | 2,883 | 3.4 | 0 | 0 |
| Total (participació 90,4%) | Total (participació 90,4%) | 85.095 | 100 | 60 | |
| Font: Recursos electorals a Internet ||||||
# Tusk

«Tusk» té aquests significats:
* Tusk (pel·lícula de 1980), pel·lícula francesa dirigida per Alejandro Jodorowsky, estrenada l'any 1980
* Tusk (pel·lícula de 2014), pel·lícula de terror i d'humor negre del 2014 escrita i dirigida per Kevin Smith basada en una història de SModcast
* Donald Tusk (Gdańsk, Polònia, 1957), polític polonès, president del Consell Europeu (2014 - 19)
# Turac de Schalow

El turac de Schalow (Tauraco schalowi) és una espècie d'ocell de la família dels musofàgids (Musophagidae) que habita zones boscoses, per una banda al sud de Kenya i nord de Tanzània, i per altra en Angola, sud-est de la República Democràtica del Congo, Malawi, sud-oest de Tanzània, Zàmbia i zones limítrofes del nord-est de Namíbia, nord de Botswana i nord-est de Zimbàbue.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Turac de Ruspoli

El turac de Ruspoli (Tauraco ruspolii) és una espècie d'ocell de la família dels musofàgids (Musophagidae) que habita boscos de les terres altes del sud d'Etiòpia.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Txernixovka

Txernixovka (en rus: Чернышёвка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.869 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Trinidad Donoso Vázquez

Trinidad Donoso-Vázquez és pedagoga i investigadora especialitzada en perspectiva de gènere i feminismes. Llicenciada en Pedagogia i Psicologia i doctora en Ciències de l’Educació és actualment professora titular del Departament de Mètodes d’Investigació i Diagnòstic en Educació de la Universitat de Barcelona. És també coordinadora de la línia de gènere del Grup d’Investigació en Educació Intercultural (GREDI).
La seva activitat en recerca comença el 1988 i des de llavors ha publicat desenes d'articles. De les seves obres publicades destaquen els llibres Violencias de genero entornos virtuales escrit en col·laboració amb Àngeles Rebollo Catalán i publicat per l’editorial Octaedro i Superar las secuelas de la violencia machista. Las voces de las mujeres y sus hijas e hijos publicat per Egregius Ediciones.
Va ser delegada del rector per la Igualtat de Gènere a la Universitat de Barcelona entre 2014 i 2016. Actualment és també directora científica de la Càtedra de Perspectiva de Gènere i Feminismes de l'Ajuntament de Cornellà.

## Referències

* 1 2 «Triny Donoso» (en espanyol europeu). [Consulta: 26 abril 2023].
* 1 2 «Trinidad Donoso-Vázquez | Editorial Octaedro» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2023-04-26. [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «Trinidad Donoso Vázquez» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «Todos los libros del autor Donoso Vazquez Trinidad». [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ EGREGIUS, ESTILOGRAFICA BIZ para. «Superar las secuelas de la violencia machista. Las voces de las mujeres y sus hijas e hijos» (en castellà). [Consulta: 26 abril 2023].
* ↑ «Trinidad Donoso, delegada del rector para la Igualdad de Género: «Una sociedad que convierte la diferencia sexual en desigualdad social es una sociedad enfermiza»» (en espanyol europeu). [Consulta: 10 maig 2023].
* ↑ «Càtedra UB de Perspectiva de Gènere i Feminismes Ciutat de Cornellà». [Consulta: 26 abril 2023].