OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Innocenci d'Alaska

Innocenci d'Alaska, al món Iván Yevséyevich Popov-Veniamínov (rus: Ива́н Евсе́евич Попо́в-Вениами́нов) (Anguínskoye, governació d'Irkutsk, Imperi Rus, 26 d'agost de 1797 - Moscou, Imperi Rus, 31 de març de 1879), també conegut com a Innocenci de Moscou, va ser un sacerdot, bisbe i arquebisbe rus ortodox, que va arribar a metropolità de Moscou i de Totes les Rússies. És venerat com a sant per l'Església Ortodoxa i per l'Església episcopal dels Estats Units.
És conegut pel seu treball missioner i pel seu lideratge a Alaska i l'Extrem Orient Rus durant la primera meitat del segle xix. És conegut pel seu gran entusiasme en seu treball i també per les seves habilitats com a lingüista i administrador. Va ser missioner i després bisbe i arquebisbe a Alaska i l'Extrem Orient Rus. Va aprendre algunes llengües dels aborígens i va ser autor de molts dels primers treballs acadèmics sobre els aborígens i les seves llengües, com també diccionaris i treballs religiosos en les seves llengües. També va traduir parts de la Bíblia a diverses llengües aborígens com l'aleutià i el iacut.

## Referències

* ↑ «St. Innocent of Alaska» (en anglès). Orthodox Church of America. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Past Primates: His Grace, Bishop Innocent (Veniaminov) of Alaska». Orthodox Church of America. [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ «Иннокентий, митрополит Московский (Вениаминов) / Персоналии / Патриархия.ru» (en rus). Arxivat de l'original el 2020-06-27. [Consulta: 3 abril 2022].
# Saint Joseph

«Saint Joseph o St. Joseph» té aquests significats:
* Saint-Joseph (illa de la Reunió), municipi de l'illa de la Reunió
* Saint-Joseph (Loira), municipi francès al departament del Loira
* Saint-Joseph (Manche), municipi francès al departament de Manche
* Saint-Joseph (Martinica), municipi francès a la regió de Martinica
* Saint-Joseph-de-Rivière, municipi francès al departament de la Isèra
* Saint-Joseph-des-Bancs, municipi francès al departament de l'Ardecha
* Cantó de Saint-Joseph, diversos cantons
* St. Joseph (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
* St. Joseph (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
* St. Joseph (Michigan), població dels Estats Units a l'estat de Michigan
* St. Joseph (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
* St. Joseph (Missouri)
* St. Joseph (Tennessee), població dels Estats Units a l'estat de Tennessee
# Kanra

Kanra (甘楽町, Kanra-machi) és una ciutat de la prefectura de Gunma, al Japó.
A 1 de febrer de 2015, la ciutat tenia 13.092 habitants.

## Geografia

Kanra es troba al sud-oest de la prefectura de Gunma.

### Municipis de l'entorn

* Fujioka
* Takasaki
* Tomioka
* Shimonita

## Història

Durant el període Edo, l'àrea de l'actual Kanra era en gran part del domini Obata, un domini feudal Han sota el shogunat Tokugawa a la província de Kōzuke. El poble d'Obata, el poble d'Akihata, la ciutat de Fukushima i el poble de Niiya es van crear al districte de Kitakanra de la prefectura de Gunma l'1 d'abril de 1889 amb la creació del sistema de municipis després de la Restauració Meiji. L'any 1950, el Districte de Kitakanra va ser rebatejat com Districte de Kanra. El poble d'Akihata es va fusionar amb Obata el 1955, i els pobles de Fukushima i Niiya es van incorporar a Obata l'1 de febrer de 1959, creant la ciutat de Kanra.

## Economia

La economia de la ciutat depèn fortament de l'agricultura.

## Enllaços externs

* Kanra - Lloc web oficial (japonès)
# Tennis de taula a la Xina

Encara que popularment es pensa que el ping pong és un esport típicament xinès i molt antic, no és així. El seu origen és aristocràtic i britànic que aparegué, tal com es practica avui, a començaments del segle xx. L'any 1953 la República Popular de la Xina es trobava pràcticament aïllada internacionalment, Ivor Monatagu, gran impulsor d'aquest esport va aconseguir que la Xina participés en un campionat internacional al contrari que Taiwan. L'any 1959 es produeix un gran èxit esportiu en aconseguir el campionat en la modalitat individual masculina. I Xina va organitzar el torneig internacional de 1961 i és llavors quan el ping-pong esdevé un dels esports de masses d'aquest país. Però el 1966 i amb la Revolució Cultural el ping-pong perd suport quan el mariscal He Long sofreix una purga, Els campions que tornen de l'estranger no només són mal rebuts a casa seva, com es feia habitualment, sinó que sofreixen una forta repressió acusats de “burgesos” i “trofeistes”. Els guàrdies rojos no van limitar-se a destrossar monuments i obres del passat sinó que van fer malbé milers de taules de ping-pong a tot arreu La situació d'aquest esport va canviar arran de sos fets; amb la ruptura de la col·laboració amb els soviètics, Xina temia una escalda en el conflicte fronteres (1989) i després de dècades de sever antagonisme amb els nord-americans es produeix un acostament entre la Xina i els Estats Units,convertint-se el ping pong en una eina per als futurs contactes diplomàtics.

## Diplomàcia del ping-pong

Durant seva recerca d'aliances i, també, garantir la neutralitat en cas de conflicte, el president Richard Nixon i els seus col·laboradors s'havien adonat de la impossibilitat d'una victòria dels Estats Units a la Guerra del Vietnam. Quan l'equip estatunidenc es trobava participant en el 31è Campionat del Món al Japó, es va arribar una invitació oficial per visitar la Xina, Aquest fou l'inici del restabliment de les relacions diplomàtiques entre els dos països, Una delegació d'alt nivell encapçalada per Nixon va visitar la Xina el 1972.

## Filatèlia

Per commemorar la diplomàcia del ping-pong, Guinea-Conakry va emetre segells l'any 1971. La República Popular de la Xina també va celebrar el 35è aniversari del fet.

## Referències

* ↑ Manel Ollé
* La història secreta del Ping-Pong” de Manel Ollé. Revista L'Avenç. Abril de 2015.
Per aquest article s'han fet servir informacions procedents d'articles de la Wikipedia en anglè i alemany relacionats amb el Ping -Pong xinès i amb la Diplomàcia del Ping-Pong.

## Bibliografia

* Ping Pong Diplomacy.The Secret History Behind the Game That Changed the Worldñ de Nicholas Griffin.

## Enllaços externs

* http://www.smithsonianmag.com/history/ping-pong-diplomacy-60307544/?no-ist
# Surtur (satèl·lit)

Surtur, també conegut com a Saturn XLVIII (designació provisional S/2006 S 7), és un satèl·lit de Saturn. El seu descobriment va ser anunciat per David C. Jewitt, Scott S. Sheppard, Jan Kleyna i Brian G. Marsden el 26 de juny de 2006, després de les observacions fetes entre el 12 de desembre de 2004 i el 29 d'abril de 2006.
El seu nom el deu a Surtur, cap dels gegants de foc en la mitologia nòrdica.

## Referències

* Institute for Astronomy
* Jewitt
* IAUC 8727
* MPEC 2006-M45
* IAU Natural Satellites Ephemeris Service
# Ptychadena porosissima

Ptychadena porosissima és una espècie de granota que viu a Angola, República Democràtica del Congo, Etiòpia, Kenya, Malawi, Ruanda, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània, Uganda, Zàmbia, Zimbàbue i, possiblement també, Burundi, Lesotho i Moçambic.

## Referències

* Poynton, J.C., Channing, A., Howell, K., Minter, L., Largen, M. & Lötters, S. 2004. Ptychadena porosissima. 2006 IUCN Llista d'espècies amenaçades. Accedit a data 19 d'abril del 2008.
# Innocent Sagahutu

Innocent Sagahutu (districte de Rusizi, 30 maig 1962) és un ex-soldat ruandès, qui es va fer conegut per la seva presumpta participació en el Genocidi de Ruanda.

## Escenari i el seu rol en el genocidi

Sagahutu va néixer a la província de Cyangugu en el si d'una família hutu. Sagahutu va ingressar a les Forces Ruandeses de Defensa, i durant 1994 tenia el rang de capità. Era el Comandant Adjunt del Batalló de Reconeixement (RECCE) i comandant del batalló principal, sota el comandament de François-Xavier Nzuwonemeye.
Segons l'acusació, entre 1990 i 1994, Sagahutu i altres oficials van conspirar per exterminar civils tutsis i opositors polítics, i van col·laborar per entrenar a la Interahamwe i a les milícies que van cometre el genocidi. Van distribuir armes i van preparar llistes de persones que havien de ser eliminades. Després de la mort del president Juvénal Habyarimana a l'abril de 1994 i l'inici del genocidi, soldats sota el comandament de Sagahutu van assaltar i van assassinar la llavors primer ministre Agathe Uwilingiyimana, a alguns dels principals líders de l'oposició, i van assassinar deu soldats belgues que estaven protegint a la Primera ministra. L'acusació formal va acusar Sagahutu i a quatre persones més de conspiració per realitzar el genocidi, violacions massives, agressions sexuals, i homicidi; de donar ordres per dur a terme aquests crims; i de no fer res quan aquests crims es van dur a terme.

## Després del genocidi

Després de la victòria del Front Patriòtic Ruandès, Sagahutu va fugir del país. Va ser arrestat a la ciutat danesa de Skjern al comtat de Ringkjøbing, el 15 de febrer de 2000. Havia viscut a Dinamarca durant dos anys com a refugiat. Al moment del seu arrest, els seus veïns el van descriure com a "bon home de família" que tenia una vida còmoda i tranquil·la amb la seva esposa i els seus dos fills, un nen de vuit anys i una nena de dotze anys, que parlaven danès i van ser matriculats en una escola local. Va ser arrestat mentre "sortia de la seva llar amb bicicleta, anant a comprar en un supermercat proper."
Va ser transferit cap a les autoritats del Tribunal Penal Internacional per a Ruanda el 24 de novembre de 2000, i el seu judici va començar el 20 de setembre de 2004.
Al maig de 2011, Sagahutu i altres capitosts van ser declarats culpables, i Sagahutu va ser sentenciat a 20 anys de presó.

## Notes

* ↑ Acusació ¶ 5.7
* ↑ «Alleged mass murderer is good family man, neighbours say». Copenhagen Post, 18-02-2000.Plantilla:Fv
* ↑ «Sagahutu, Innocent». Hague Justice Portal. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2011. [Consulta: 18 maig 2011].
* ↑ «Rwanda genocide: Ex-army chief given 30-year sentence». BBC News, 17-05-2011.

## Referències

* Prosecutor v. Bizimungu, et al., Case No. ICTR-2000-56-1 (indictment of 25 September 2002) Arxivat 2012-08-15 a Wayback Machine.
# Robert William Thomson

Robert William Thomson (Stonehaven, Kincardineshire, Escòcia, batejat el 26 de juliol de 1822 – 8 de març de 1873), nascut a va ser l'inventor del pneumàtic de les rodes.
Robert va ser l'onzè de 12 germans d'un moliner de llana. Va deixar l'escola als 14 anys per anar a viure amb un oncle a Charleston, Carolina del Sud on va ser aprenent d'un mercader. Dos anys més tard tornà al seu país i estudià de forma autodidacta química, electricitat i astronomia. També va ser aprenent d'enginyeria a Aberdeen i Dundee abans d'unir-se a una companyia d'enginyeria civil a Glasgow. Treballà en la millora del ferrocarril. Thomson amb només 23 anys patentà el pnumàtic. El seu pneumàtic era una banda buida de goma de l'Índia] inflada amb aire per amortir l'impacte de la roda amb el sòl, se'n va dir "Aerial Wheels" i es va provar al Regents Park de Londres el març de 1847 en diversos carruatges tirats per cavalls. No va ser fins 43 anys més tard quan el pneumàtic es va aplicar a la bicicleta per part de John Boyd Dunlop. Dunlop va obtenir una patent el 1888, però dos anys després va quedar invalidada perquè la patent de Thomson era anterior.

## Patents i desenvolupaments

* Pneumàtic
* Ploma d'escriure que s'omplia automàticament
* Millores en aplicar energia motriu
* Dividir substàncies dures com la roca i el carbó
* Bullidors de vapor
* Millores en aparells de vapor
* Autobusos de vapor
* Aplicació del vapor en la llaurada
* Rodes elàstiques de goma
* Vapors de carretera
* Vapors en tramvies
* Bandes elàstiques.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Thomson, Robert William». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 328. ISBN 8429270043.
* ↑ «Scotland's Forgotten Inventor – Robert William Thomson». Historic-UK.com.
* ↑ see US Patent 5104
* ↑ http://v3.espacenet.com/origdoc?DB=EPODOC&IDX=US5104&F=0&QPN=US5104%5BEnllaç+no+actiu%5D US Patent 5104
# Gabriel Amengual Coll

Gabriel Amengual Coll (Santa Eugènia, 25 de gener del 1946) és canonge de la catedral de Palma i catedràtic de Filosofia a la Universitat de les Illes Balears. Les seves recerques se centren principalment en l'Antropologia Filosòfica, en la Filosofia de la Religió i de la Història, i en la Filosofia Moderna i Contemporània. Destaca molt especialment pels seus estudis sobre l'obra del pensador alemany Hegel.
Es va ordenar sacerdot en 1966 havent-se format a Roma, Barcelona i Münster, aconseguint el títol de doctor tant en Filosofia com en Teologia. És professor al Centre d'Estudis Teològics de Mallorca i és, des de 1977, professor a la Universitat de les Illes Balears. El 1982 va fundar amb el departament de Filosofia i Lletres de la UIB la revista universitària Taula: Quaderns de Pensament. L'any 1985 va estar tres mesos en el Deutscher Akademischer Austauschdienst, a Bochum, on, segons les seves pròpies paraules, va començar a gestar-se el compendi d'estudis que va editar: Estudios sobre la Filosofia del Derecho de Hegel. Poc després, el 1987 va començar com a director de l'Escola universitària de Treball Social de Mallorca, treball que va mantenir fins al 1998. El 2000 va poder prendre's un any sabàtic que li va permetre acabar La Moral como Derecho doncs va ser acollit en la Westfälische Wilhelms-Universität de Münster, on va travar amistat amb Ludwig Siep, a qui ha traduït al castellà no poques vegades. Actualment és ja professor emèrit de la UIB.

## Obra

* Modernidad y crisis del sujeto (1998)
* Estudios sobre la Filosofía del Derecho de Hegel (1989)
* La Moral como Derecho (2001)
* La religió en temps de nihilisme (2003)
* Presencia elusiva' (2005)
* La religión en tiempos de nihilismo' (2005)
* Salvar l'experiència en el moment de la seva desaparició: l'experiència en el pensament de Walter Benjamin (2006)
* Antropología filosófica (2007)
* Ruptura de la tradición: estudios sobre Walter Benjamin y Martin Heidegger (2008)
* Deseo, memoria y experiencia: itinerarios del hombre a Dios (2011)
* Guia comares de Hegel (2015)

## Referències

* ↑ {http://www.catedraldemallorca.info/principal/es/culto/personal}%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 {http://www.sigueme.es/autores/gabriel-amengual.html}
* ↑ {http://www.raco.cat/index.php/Taula/article/view/70453/89726}
* 1 2 Amegual, Coll (2001) La Moral como Derecho.
* ↑ {http://www.uib.es/es/personal/ABDI0ODQ/}%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Karl Wilhelm Bardou

Karl Wilhelm Bardou (Berlín, 1774 - 1842) va ser un retratista alemany que va treballar a Rússia. Els pastels eren el seu mitjà preferit.

## Biografia

Provenia d'una família d'artistes. El seu pare era l'escultor, Emanuel Bardou, i el seu oncle era el retratista, Paul Joseph Bardou, amb qui va estudiar.
De 1804 a 1827, va ser retratista a Rússia, principalment a Sant Petersburg, Moscou i Kazan. Finalment va prendre la nacionalitat russa. Aproximadament 160 de les seves obres han estat identificades pels empleats del Museu de Moscou, conservades en diversos museus i col·leccions privades. Sovint se'l confon amb un altre retratista, Johann P. Bardou, que també va treballar a Rússia en un període una mica anterior.
Es va casar amb una russa, Anna Iwanowna (1786–1840), que va morir a Darmstadt després d'una llarga malaltia. Van tenir dos fills i una filla.
El 1831, havia tornat a Berlín i hi va exposar les seves obres, al llarg de mitjans de la dècada de 1830 i principis de la dècada de 1840. No se sap res de la seva vida després d'una exhibició allà el 1842. La primera exposició completa de les seves obres es va fer l'any 1999 al Tropinin Museum, i es va publicar un catàleg raonat.

## Galeria

* Retrat d'una dama, 1797
* Retrat d'A. S. Talzin, 1806
* Retrat de S. Yu. Neledinsky-Meletsky, 1811
* Retrat de la princesa A. Yu. Obolenskaia, 1812
* Retrat de N. O. Kutlubitsky, 1812
* Retrat de N.V. Kolbetsk,1813
* Retrat P. S. Poludensky, 1813
* Retrat de N. A. Txirkova, 1814
* Retrat de E. P. Txirkova, 1814
* Retrat de Peter Fedorovich Zheltukhin, 1815
* Retrat d'A. S. Kutlubitskaia, 1812
* Retrat d'un home,1816
* Retrat de P. V. Bezobrazov, 1817
* Retrat d'I. E.Lazarev, 1817
* Retrat de M. E. Lazareva, 1817
* Retrat d' I. I. Arapetova, 1818
* Retrat de Delyanov, David Artemyevich, 1818
* Retrat de la baronessa V. D. Sukhtelen, 1818
* Retrat d'A. A. Sablukov, 1819
* Retrat d'E. S. Ozerova, 1819
* Retrat d'Ivan Ivanovich Arapetova, 1820
* Retrat de Stepan Danilovitx Burnashevoy, 1820
* Retrat de Christopher Ekimovich Lazarev, 1820
* Retrat d'H. E. Lazareva, 1820
* Retrat d'A. Schneider, 1822
* Retrat d'A. Schneider, 1822
* Retrat de Yakov Schneider, 1823
* Retrat d'una dona Ya. Schneider, 1823
* Retrat d'I. N. Skobeleva, 1826
* Retrat d'un home, abans de 1842
* Retrat d'un oficial, abans de 1842
* Retrat d'una dama, abans de 1842
* Retrat d'L. N. Engelhardt amb la seva família, 1816
* Retrat d'E. I. Novosiltseva amb nens, aprox. 1830

## Referències

* ↑ Thieme, Ulrich; Becker, Felix; Willis, Frederick Charles; Vollmer, Hans. Allgemeines Lexikon der bildenden Kunstler von der Antike bis zur Gegenwart (en german). Leipzig : Seemann, 1907.
* ↑ «RKD Research». [Consulta: 13 agost 2024].

## Bibliografia

* Carl Bardou a: Neil Jeffares, Dictionary of pastellists before 1800 (en línia)
* Carl Bardou a: Livejournal Biografie (en línia)
# Terrer (Aragó)

Terrer és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Calataiud. Apareix al Cantar del Mío Cid.
# Suruga fundicola

Suruga fundicola és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 80-300 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ptychadena straeleni

Ptychadena straeleni és una espècie de granota que viu al Camerun, República Centreafricana, República Democràtica del Congo i, possiblement també, al Txad i Sudan.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Ptychadena straeleni. 2006 IUCN Llista vermella d'espècies amenaçades. Accedit a data 19 d'abril del 2008.
# Intel·ligència (desambiguació)

«Intel·ligència» té aquests significats:
* Intel·ligència empresarial o intel·ligència de negocis, conjunt d'estratègies i eines enfocades a l'administració i creació de coneixement mitjançant l'anàlisi de dades existents en una organització o empresa
* Informàtica: Intel·ligència artificial, ciència que intenta la creació de programes per màquines que imitin comportaments intel·ligents
* Espionatge:
** Intel·ligència militar, tasca de recollir informació sobre l'enemic actual o potencial
** Intel·ligència política, obtenció d'informació per part d'estats o organitzacions dedicades a la política
** Intel·ligència policial, obtenció d'informació que ajudi a un estat combatre el crim
** Intel·ligència criminal, obtenció d'informació sobre delinqüents i criminals per protegir els interessos del govern (Branca de la intel·ligència policial), o per protegir la forces militars
** Intel·ligència humana (espionatge), informació d'intel·ligència recollida i proporcionada per fonts humanes
** Servei d'intel·ligència, entitat el propòsit és obtenir informació que contribueixi a salvaguardar els interessos de l'un estat, la seva integritat i la seva seguretat territorial
*** Agència Central d'Intel·ligència, més coneguda com a CIA, agència governamental dels Estats Units
*** Agències d'Intel·ligència d'Israel
*** Centre Nacional d'Intel·ligència, el servei d'intel·ligència d'Espanya
*** Directori Principal d'Intel·ligència, servei de les Forces Armades de la Federació Russa
*** Oficina d'Intel·ligència Naval, EUA
* Medicina: Intel·ligència sanitària, selecció i presentació d'informació als agents-professionals clau, en forma tal que porti a accions que modifiquin, en el sentit desitjat, la salut dels pacients i de les poblacions
* Psicologia:
* Intel·ligència, facultat d'entendre i comprendre l'entorn, i l'habilitat que té alhora de donar un sentit encertat a una sentència
** Intel·ligència lingüística, capacitat d'usar les paraules de manera efectiva
** Intel·ligència lògica-matemàtica, capacitat per resoldre problemes de lògica i matemàtiques
** Intel·ligència espacial, capacitat per formar un model mental del món en tres dimensions
** Intel·ligència corporal-cinestèsica, capacitat d'utilitzar el propi cos
** Intel·ligència musical, capacitat d'expressar-se mitjançant formes musicals
** Intel·ligència interpersonal, capacitat d'entendre els altres
** Intel·ligència intrapersonal, capacitat d'entendre's a si mateix
** Intel·ligència naturalista, capacitat per observar i estudiar la natura
** Intel·ligència emocional, conjunt específic d'aptituds que es relacionen amb la intel·ligència interpersonal
** Intel·ligència col·lectiva, forma d'intel·ligència que sorgeix de la col·laboració i concurs de molts individus És una branca de la sociologia, teoria de sistemes i ciències de la computació
Viccionari
# Saint-Denis-de-Pile

Saint-Denis-de-Pile és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 2.293 | 2.371 | 2.807 | 3.204 | 3.909 | 4.089 | 4.842 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Alain Marois | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana