OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Musaranya de Zarudni

La musaranya de Zarudni (Crocidura zarudnyi) és una espècie de musaranya que viu a l'Afganistan, l'Iran i el Pakistan. Fou anomenada en honor de l'explorador i zoòleg ucraïnorús Nikolai Zarudni.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Molur, S. (2016). "Crocidura zarudnyi (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 458. ISBN 978-0801893049.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Musaranya de Trowbridge

La musaranya de Trowbridge (Sorex trowbridgii) és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu al sud de la Colúmbia Britànica (Canadà) i a Washington, Oregon i Califòrnia (Estats Units.

## Referències

* ↑ Hammerson, G. (2008) Sorex trowbridgii A: UICN 2009. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2009.2. www.iucnredlist.org Consultat el 09 febrer 2010.
# Avant-corps

Un avant-corps (del francès Avant-corps "abans cos") és una mena de volada o sortint, és a dir la part d'una edificació que avança respecte al cos principal. En llengua italiana s'usa el terme derivat avancorpo. La denominació "ressalt" es dona per al avant-corps en alguns idiomes (risalit en alemany, rizalit en hongarès, etc.)
Normalment se situa al centre o als costats d'una façana; segons l'una o l'altra posició, es denominarà avant-corps central o lateral. Quan dues ales d'un edifici perpendicular després d'aquest són en una volada es denominen avant-corps angulars.
En el cas dels edificis que se semblen en la seva arquitectura als temples grecs, amb façana columnada, es diu pronaos a l'avant-corps, per similitud a la part corresponent d'aquells.
Aquest element arquitectònic contribueix a estructurar i articular la façana, li dona ritme i moviment; característiques particularment apreciades en l'arquitectura barroca, essent per tant a partir del segle XVII que comença la seva època de major utilització, que va continuar fins al segle XIX.
Casos particulars d'avant-corps són les boínders (bow windows) (de planta poligonal o rectangular, dotades d'amplis finestrals), el auslucht (típics de Baixa Saxònia), i la llucana (oberta en les teulades, com la mansarda).
En l'arquitectura de les esglésies medievals el pòrtic avançat (protiro) era un petit avant-corps en la façana.

## Notes

* ↑ Avancorpo, in Grande Dizionario di Italiano, Garzanti Linguistica.
* ↑ «Architettura e stile». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ N. Pevsner, J. Fleming, H. Honour, Dizionario di architettura, Torino 1981.

## Vegeu també

* Pòrtic
* Porxe
* Atri
* Mènsula
* Voladís
* Barbacana
# Avant (desambiguació)

«Avant» té aquests significats:
* Renfe Avant, servei de regional de Renfe d'alta velocitat.
* Avant, setmanari valencià de l'Agrupació Valencianista Republicana, publicat entre 1930 i 1931.
* Avant, publicació del Partit Obrer d'Unificació Marxista.
* Avant, publicació del Partit del Treball d'Espanya a Catalunya.
* Avant, publicació del Partit dels Comunistes de Catalunya.
* Avant, partit polític del País Valencià.
Viccionari
# Nazibugaix

Nazibugaix (Suzigaix) o Nazi-Bugaš va ser un rei cassita de Babilònia, del País de la Mar, d'Accàdia i de Khana. Era segurament un príncep de la casa reial cassita però d'una branca secundària. Un cortesà recolzat per tropes cassites va assassinar a Karakhardaix, el rei, ja que tenia orígens materns assiris, i els rebels van proclamar rei a Nazibugaix.
El seu regnat va ser curt. Aixurubal·lit I rei d'Assíria, avi matern de l'assassinat, es va presentar amb un exèrcit a Babilònia, va ocupar la ciutat i va deposar al rei, col·locant al tron a Kurigalzu II, germà de Karakhardaix (però probablement d'un altra mare, és a dir que no era net del rei assiri), que encara era un infant.

## Referències

* ↑ Joannès, Francis (et al.) (dir.). Dictionnaire de la civilisation mésopotamienne. París: Robert Laffont, 2011, p. 164. ISBN 9782221092071.
# Atanga

Dacryodes edulis, safou o pera africana és un fruit tropical d'un arbre natiu de l'Àfrica tropical. El nom del gènere prové del grec: dakruon, llàgrima, per les gotes de resina que es veuen als troncs.

## Descripció

Dacryodes edulis és un arbre perennifoli de 18-40 m d'alt al bosc però no més de 12 m .en les plantacions. El fruit és una drupa el·lipsoidal blau fosc o viola mentre la polpa és verda.

## Hàbitat i distribució

Preferentment viu en la selva humida però és adaptable, originàriament es troba a Angola, Nigèria, Sierra Leone i fins a Uganda. També es cultiva a Malàisia.

## Usos

Produeix oli amb els àcids grassos palmític, oleic, esteàric, linoleic i linolènic.
És un aliment tradicional a l'Àfrica d'importància nutritiva i pel desenvolupament.
El fruit es pot menjar cru o cuinat en aigua salada o rostit. La pulpa té un 48% d'oli. Es pot cultivar associat a conreus tolerants a l'ombra com són el Xanthosoma sagittifolium i el taro.
La fusta és elàstia i es fa servir per fer eines o fusteria. l'arbre millora la fertilitat del sòl a més de servir en la medicina tradicional.

## Referències

* ↑ Kapseu, C.; Tchiegang, C. 1996 Fruits Paris 51(3): 185-191
* ↑ National Research Council. «Butterfruit». A: Lost Crops of Africa: Volume III: Fruits. 3. National Academies Press, 2008-01-25 (Lost Crops of Africa). ISBN 978-0-309-10596-5 [Consulta: 1r agost 2008].

## Enllaços externs

* Information page Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. at World Agroforestry Centre
# Ashikaga Yoshikazu

    En aquest nom japonès, el cognom és Ashikaga.
Ashikaga Yoshikazu (足利 義量, 27 d'agost del 1407 - 17 de març del 1425) va ser el cinquè shogun del shogunat Ashikaga i va governar entre el 1423 i el 1425 al Japó. Va ser fill del quart shogun Ashikaga Yoshimochi.
El seu pare va abdicar a favor seu el 1423 quan tenia setze anys, no obstant només va poder governar durant dos anys, abans de morir. Atès que va morir sense sense tenir fills hi va haver una espera de quatre anys abans d'escollir el seu oncle Ashikaga Yoshinori com a següent shogun.

## Referències

* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du japon, p. 329., p. 329, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 330., p. 330, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 333., p. 333, a Google Books

## Bibliografia

* Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Ōdai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 585069
# Neomarxisme

El neomarxisme, en relació amb el pensament marxista, és un conjunt de corrents de pensament del segle XX que es remunta, en els seus principis, als primers escrits de Karl Marx anteriors a la influència d'Engels, i que rebutja el determinisme econòmic percebut en Marx en els escrits posteriors preferint posar l'accent en aspectes psicològics, sociològics i culturals.
Els neomarxistes parteixen de l'existència d'una reciprocitat entre infraestructura i superestructura que constitueix precisament el procés dialèctic real.

## Contextualització

Molts neomarxistes com Herbert Marcuse van ser sociòlegs i psicòlegs. Estava lligat als moviments estudiantils dels 1960. El neomarxisme ve sota el lideratge del pensament de la Nova Esquerra.

## Concepte en l'actualitat

El neomarxisme és també usat sovint per descriure l'oposició a desigualtats experimentades per països en vies de desenvolupament en el nou ordre econòmic internacional. En un sentit social, el neomarxisme afegeix l'enteniment més ampli de Max Weber sobre la desigualtat social, en conceptes tals com l'status i el poder, a la filosofia marxista.
Actualment se'ls anomena neomarxistes als que defensen postures relacionades amb el socialisme democràtic, el socialisme del segle XXI i l'eurocomunisme. S'argumenta que aquestes teories afegeixen elements nous a la interpretació marxista, sense acceptar a ultrança elements del capitalisme com ho fa la socialdemocràcia.

## Corrents del neomarxisme

* Marxisme hegelià
* Teoria crítica de l'Escola de Frankfurt i l'Institut d'Investigació Social
* Marxisme analític
* Marxisme estructuralista francès (molt relacionat a l'estructuralisme) - Louis Althusser.

## Referències

* ↑ Daniel Camacho, Fundamentos de Sociología, Costa Rica, 2007, ISBN 9977-64-575-2, pág. 179
* ↑ Vegeu apartat 1.3. Neomarxismo y Antonio Gramscy a El uso alternativo del derecho: génesis y evolución en Italia, España y Brasil, María de Lourdes Souza, ISBN 958701050-7. 2001, pág. 20
# Urbeis

Urbeis (en alsacià Urwais) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2007 tenia 335 habitants.
Forma part del cantó de Mutzig, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes de la Vall de Villé.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 226 | 238 | 205 | 215 | 222 | 285 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Nicolas Humbert | |
| 2008- | Rémy Antoine-Grandjean | |
# Universitat Estatal Morgan

La Universitat Estatal Morgan: (en anglès Morgan State University), és una universitat per a ciutadans afroamericans nord-americans, i està situada a la ciutat de Baltimore, en l'estat de Maryland, als Estats Units d'Amèrica. Morgan és una universitat urbana de l'estat de Maryland i ha estat designada com la major universitat històrica per als ciutadans afroamericans de Maryland. L'any 1890, la universitat, que anteriorment fou coneguda com a Institut Bíblic Centenari, va canviar el seu nom a Facultat Morgan en honor del Reverend Lyttleton Morgan, el primer catedràtic a donar terres a la facultat.
La Universitat de Morgan és membre del Fons Universitari Thurgood Marshall. Encara que és una universitat pública, no és part del Sistema Universitari de Maryland; la facultat va optar per no pertànyer al sistema, i posseeix el seu propi govern amb un Comitè de Regentis. La Universitat Estatal de Morgan va ser fundada en 1867 en el seminari metodista episcopal com a Institut Bíblic Centenari per educar als joves en la religió. Al moment de la seva mort, Thomas Kelso, cofundador i president del comitè de directors, va llegar el seu patrimoni a la facultat.

## Referències

* ↑ Stone, Adam «Morgan State University This historically black college has a well-rounded liberal arts core». Baltimore Sun, 19-08-2002 [Consulta: 20 març 2009]. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2007-09-27. [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ «Morgan State University Spokesman 'Our Forefathers: The Founders of Morgan State', Feb, 8, 2002, Cox». Arxivat de l'original el 2011-09-29. [Consulta: 20 febrer 2016].
* ↑ History of Baltimore City and County, from the earliest period to the present day: including biographical sketches of their representative men, John Thomas Scharf, p. 667

## Enllaços externs

* Universitat Estatal Morgan - Lloc web oficial
# Amficàrpia

L'amficàrpia és la qualitat que posseeixen determinades plantes que poden produir fruits de formes diferents, segons deriven de flors normals i originades en la part aèria de la planta o de flors casmògames soterrades. Aquesta propietat es produeix en la planta desèrtica Gymnarrhena micrarltha.

## Referències

* ↑ «Amficàrpia». GDLC. [Consulta: 30 desembre 2013].
* ↑ Bollettino della Società geografica italiana (en italià). Società geografica italiana, 1917, p. 589.
# Groot

Groot és un personatge de ficció que apareix en còmics nord-americans publicats per Marvel Comics. Creat per Stan Lee, Larry Lieber i Jack Kirby, el personatge va aparèixer per primera vegada a la primera història de Tales to Astonish # 13 publicat el 26 de juny de 1960 (amb data de portada novembre de 1960). Groot, una criatura extraterrestre, similar a un arbre, va aparèixer per primera vegada com un invasor que pretenia capturar els humans per a la seva experimentació.
El personatge va ser reintroduït el 2005, apareixent la sèrie limitada Nick Fury's Howling Commandos i va adquirir notorietat al crossover "Annihilation: Conquest". Groot va seguir protagonitzant la seva sèrie spin-off, Guardians of the Galaxy, unint-se a l'equip del mateix nom. Groot ha estat presentat en una varietat de mercaderies de Marvel associades, com sèries de televisió animades, joguines i targetes comercials. Vin Diesel posa la seva veu al personatge i també la captura de moviments a les pel·lícules "Guardians of the Galaxy" (2014), "Guardians of the Galaxy Vol. 2" (2017), "Avengers: Infinity War" (2018) i "Avengers: Endgame" (2019), mentre que Krystian Godlewski va interpretar el personatge mitjançant la tècnica de captura de moviments a la primera pel·lícula. Diesel tornarà a donar veu al personatge a Guardians of the Galaxy Vol. 3. Diesel fins i tot va pronunciar un cameo de Groot a la pel·lícula d'animació de Disney 2018, En Ralph destrueix internet. Des de la seva estrena de cinema i debut de sèries d'animació, Groot s'ha convertit en una icona de la cultura pop, amb la seva repetida línia "Jo soc Groot" (I am Groot a l'original) convertint-se en un meme d'Internet.
Té l'habilitat de canviar de mida i pot absorbir fusta per augmentar encara més el seu poder. Groot té també la intel·ligència al nivell d'un geni, encara que no és fàcil fixar-nos en això pel fet que només és capaç de dir "Jo soc Groot".

## Referències

* ↑ Miguel G. Saavedra. «Universo Comic-Books! - Índice Cronológico Marvel (G-I)» (en castellà). universomarvel.com, 16-06-2016. [Consulta: 16 juliol 2020].
* ↑ «Tales to Asonish #13» (en anglès). Grand Comics Database. [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ «Nick Fury's Howling Commandos (2005)» (en anglès). Grand Comics Database. [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ «Groot» (en castellà). Universo Marvel.com. [Consulta: 19 octubre 2019].
* ↑ Fenn, Mike. «Like 'Hodor,' 'I Am Groot' is already becoming a loved Internet meme» (en anglès), 05-08-2014. Arxivat de l'original el 19 d'agost de 2015. [Consulta: 19 octubre 2019].
# Refrancore

Refrancore, (ël Francó o Arfrancor en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Asti, Castagnole Monferrato, Castello di Annone, Montemagno, Quattordio i Viarigi.
Pertanyen al municipi les frazioni de Barcara, Bonina, Calcini, Maddalena, Platona i Rossi.
# Vicent Savall Vidal

Vicent Savall Vidal (Bellreguard, La Safor, 1944) és un cantautor valencià. L'any 2014 protagonitzà uns anuncis per a GAES a escala estatal amb l'actor Imanol Arias per a la TV. En aquests anuncis, titulats "Una Vida para Sentirla" ens explica al públic en general la seua trajectòria musical, des dels temps dels triomfs a París i de la seva malaltia auditiva fins al seu ressorgir artístic per mitjà de la microcirurgia. Ha col·laborat amb Juan Carlos Garcia Hoyuelos.

## Discografia

| Any | Títol | Gènere | Curiositats | Lloc de presentació |
| 1995 | "De les Serres a la Mar" | | | Palau de la Música de València |
| 1996 | "Sentiments" | | | Palau de la Música de València |
| 1997 | "Ausiàs March" | Musical | | Palau de la Música de València |
| 2000 | "Els Borja" | Musical | | Representat a la Casa de la Marquesa González de Quirós, Casa de la Cultura de Gandia |
| 2000 | "Senzillament.. Amor" | | | Teatre Antoni Ferrandis de Paterna |
| 2002 | "A ritme de cor" | | | |
| 2004 | "Al-Azraq" | Musical | | |
| 2005 | "La Casa Vella" | | Recopilació discogràfica | |
| 2006 | "Enyorança, cançons des de Benissa" | | | |
| 2012 | "Homenatge a Joan Pellicer" | | | Disc d'homenatge al seu amic l'etnobotànic bellreguardí Joan Pellicer i Bataller |

## Referències

* ↑ «Li ho diguí a la nit». Arxivat de l'original el 2016-01-28. [Consulta: 23 gener 2016].
* ↑ Un disco para quien lo merece Cantar a la tierra y a personajes de la historia de la C. Valenciana se ha convertido en la pasión de este jubilado de Bellreguard - notícia a Levante-EMV del 3 de gener de 2013 (castellà)

## Enllaços externs

* Anunci de la campanya de GAES "Una vida para sentirla"
* Video presentació del treball de Garcia Hoyuelos on col·labora Vicent Savall
# Amfidam

Amfidam o Amfidamant (grec antic: Ἀμφίδαμος o Ἀμφιδάμας) fou un general d'Elis que el 218 aC fou fet presoner per Filip V de Macedònia i portat a Olímpia. Fou alliberat amb la condició de convèncer els seus conciutadans d'abraçar el partit de Filip, però no va reeixir, i es va lliurar altra vegada a Filip, i va defensar a Arat de les acusacions d'Apel·les.

## Referències

* Meier, Mischa (Bielefeld). «Amphidamus». Brill's New Pauly, 2012.
# Mimusops

Mimusops és un gènere de plantes dins la família Sapotàcia.
Mimusops són plantes natives de les regions tropicals i subtropicals d'Àsia, Àfrica, Austràlia, i diverses illes oceàniques.
Mimusops laurifolia, sinònim: Mimusops schimperi, es cultivava a l'antic Egipte

## Espècies

* Mimusops acutifolia - Tanzània
* Mimusops aedificatoria - Tanzània, Kenya, Malawi
* Mimusops affinis - República del Congo, República Democràtica del Congo
* Mimusops andamanensis - Illes Andaman
* Mimusops andongensis - W + C Àfrica
* Mimusops angel - Somàlia
* Mimusops ankaibeensis - Madagascar
* Mimusops antongilensis - Madagascar
* Mimusops antorakensis - Madagascar
* Mimusops antsiranensis - Madagascar
* Mimusops bagshawei - E Africa
* Mimusops balata - Maurici, illa de la Reunió
* Mimusops caffra - Moçambic, Província del Cap, KwaZulu-Natal
* Mimusops capuronii - Madagascar
* Mimusops comorensis - Comores
* Mimusops coriacea - Comores, Madagascar
* Mimusops dodensis - Camerun
* Mimusops ebolowensis - Camerun
* Mimusops elengi - S + SE Asia, Papuàsia
* Mimusops erythroxylon - Maurici
* Mimusops giorgii - República Democràtica del Congo
* Mimusops kummel - trop Africa
* Mimusops laurifolia - NE Àfrica, Aràbia Saudita, Iemen
* Mimusops lecomtei - Madagascar
* Mimusops lohindri - Madagascar
* Mimusops longipedicellata - Madagascar
* Mimusops mayumbensis - Cabinda
* Mimusops membranacea - Madagascar
* Mimusops mildbraedii - Camerun
* Mimusops ngembe - Camerun
* Mimusops nossibeensis - Nossi-Bé
* Mimusops oblongifolia - illa de la Reunió
* Mimusops obovata - Moçambic, Swazilàndia, Sud-àfrica
* Mimusops obtusifolia - E + SE Africa, Comores, Madagascar
* Mimusops occidentalis - Madagascar
* Mimusops penduliflora - Tanzània
* Mimusops perrieri - Madagascar
* Mimusops petiolaris - Maurici
* Mimusops riparia - Kenya, Tanzània
* Mimusops sambiranensis - Madagascar
* Mimusops sechellarum - Seychelles
* Mimusops somalensis - Kenya, Tanzània, Somàlia
* Mimusops voalela - Madagascar
* Mimusops zeyheri - C + S Àfrica
* Mimusops zeylanica - Sri Lanka

## Referències

* 1 2 3 «Kew World Checklist of Selected Plant Families». Arxivat de l'original el 2019-09-26. [Consulta: 13 abril 2015].
* ↑ Linnaeus, Carl von. 1753. Species Plantarum 1: 349
* ↑ Tropicos, Mimusops L.
* ↑ Govaerts, R., Frodin, D.G. & Pennington, D. (2001 publ. 2002). World Checklist and Bibliography of Sapotaceae: 1-364. The Board of Trustees of the Royal Botanic Gardens, Kew.
* ↑ Allaby, Michael. 1998. A Dictionary of Plant Sciences. Oxford University Press, New York

## Galeria

* Mimusops Balata;Fruit a Spice Park, Homestead, Florida
# Mimuna

Mimuna (hebreu: מימונה‎; àrab: ميمونة, Mīmūna) és una festa jueva d'origen marroquí que comença la nit de l'últim dia de Péssah. La Mimuna marca la fi de la prohibició de menjar hamets, com el pa o altres productes que contenen pasta fermentada, prohibits durant tota la setmana de Péssah. Durant la Mimuna el costum és menjar dolços i pastes, i fer festa fins a la matinada, anant de casa en casa visitant la família i els amics. L'origen de la festa és discutit, però possiblement té a veure amb el nom jueu Maimon (Maimó), en referència a Moisès ben Maimon, Maimònides, el gran filòsof jueu que va morir durant el temps de la Mimuna.
A Israel la Mimuna s'ha popularitzat, no tan sols entre els jueus marroquins, sinó també entre els jueus mizrahim. Molts polítics surten als parcs el dia de la festa per a festejar-la amb el públic i fer gresca tots plegats.

## Referències

* ↑ jimena.org
* ↑ Ha'aretz feature article Arxivat 2008-10-28 a Wayback Machine. Yigal Bin-Nun

## Enllaços externs

* (en francès) Les juifs du Maroc
# Monument a Gabriel Miró

El monument a Gabriel Miró és una escultura urbana situada a la plaça de Gabriel Miró de la ciutat d'Alacant (País Valencià).
És obra de l'escultor José Samper Ruiz i va ser inaugurat l'any 1935. Està realitzat en pedra calcària, i representa el bust de l'escriptor alacantí Gabriel Miró, tal com figura en la llegenda del pedestal.
Un any abans. Samper havia realitzat el bust del periodista Félix Lorenzo que va estar instal·lat als peus de la torrassa del Castell de Sant Fernando. Actualment es troba en parador ignorat, de manera que el bust de Gabriel Miró és l'única obra de Samper que es conserva als nostres carrers.

## Referències

* ↑ «Benaluenses ilustres: Gabriel Miró». [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «OTRA FOTO DEL BUSTO DE FÉLIX LORENZO (HELIÓFILO)». [Consulta: 7 maig 2020].
# Monument a Josep Anselm Clavé (Manresa)

* Aquest article tracta sobre el monument a Manresa. Vegeu-ne altres significats a «Monument a Josep Anselm Clavé (desambiguació)».
El Monument a Josep Anselm Clavé és una obra del municipi de Manresa (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'autor és Josep Andreu Casanovas.

## Descripció

El monument a Anselm Clavé tot i que data del 1919, s'ha de considerar com la típica obra del segle xix, i en la línia de l'estatuària romana.
Està obrat en pedra, força ennegrida degut a la contaminació ambiental, que l'ha fet envellir. Consta d'una base sobre la qual s'alça una columna, de fust llis en la part inferior i acanalat en la superior. A la part central d'aquesta hi ha una anella decorada amb l'escut de la ciutat, motius vegetals i la data en què fou esculpit. Sobre la columna es recolza un coixí- capitell d'ordre jònic, molt deteriorat, sobre el que se situa el bust d'Anselm Clavé. Aquest presenta un semblant seriós i assenyat. La part posterior i lateral del bust és plana, la qual cosa indica que l'obra fou feta solament per ser contemplada des del davant.

## Història

El monument a Anselm Clavé es va inaugurar el 24 de juny de 1919, encara que és la típica escultura del segle xix.
L'any 2024, amb motiu del bicentenari del naixement de Clavé, l'Ajuntament de Manresa en va encarregar la restauració.

## Vegeu també

* Monument a Josep Anselm Clavé

## Referències

* ↑ «Els retrats de bust escultòric de Josep Anselm Clavé», 08-05-2018. [Consulta: 17 maig 2020].
* ↑ «Artistes del Bages, Josep Andreu Casanovas "Borjas"». Arxivat de l'original el 2021-10-18. [Consulta: 17 maig 2020].
* 1 2 3 «Monument a Josep Anselm Clavé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
* 1 2 «Saps quina és l'escultura més antiga dels carrers de Manresa?». Regió 7, 20-05-2024 [Consulta: 21 maig 2024].