OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Molí de Puig Rosell

El Molí de Puig Rosell és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Calonge (Baix Empordà).

## Descripció

És un molí aïllat situat en un pujol, prop de can Peric. Té forma de torre troncocònica i consta de dues plantes. La primera està coberta amb volta esfèrica rebaixada de maons i es comunica amb la segona per una escala de pedra intramurs. El segon pis no conserva el sostre. Té una porta, amb data 1833 a la llinda, i dues finestres emmarcades amb granit. Els murs, de pedra trencada agafada amb argamassa fan una amplada de 1.50 m.. A l'interior no es conserva el mecanisme i està ple de runa.

## Història

Se l'anomena el Molí de Vent per antonomàsia i actualment és l'únic que es conserva a Calonge. Estava destinat a la molta de cereals. No conserva les quatres aspes, ni les moles, les quals es desmuntaren per aprofitar-les pel molí hidràulic de can Casals, però degut a un accident es llençaren pendent avall quedant destruïdes.

## Referències

* «Molí de Puig Rosell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 abril 2012].
# Répnoie

Répnoie - Репное (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 506 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# José Eduardo González Navas

José Eduardo Gonzàlez Navas conegut com a Pepe Gonzàlez (Íllora, província de Granada, 14 d'abril de 1951) és un polític català, establert a Catalunya des de 1965.

## Trajectòria

L'any 1972 guanya el premi Ciutat d'Olot de poesia. És llicenciat en econòmiques (especialitat sociologia) per la Universitat Autònoma de Barcelona, i en l'actualitat regidor socialista a Castellar del Vallès.
Afiliat a la UGT i a la Federació Catalana del PSOE des de 1974, tingué un paper cabdal en la unificació del socialisme català durant el congrés fundacional del PSC. Després de la unificació va ser primer secretari de la Federació del PSC del Vallès Occidental i diverses vegades membre del Consell Nacional. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 i 1984. Durant el seu càrrec com a diputat fou un dels ponents socialistes, conjuntament amb Marta Mata, de la primera llei de normalització lingüística i de la llei de Consells Escolars.
Durant el seu mandat parlamentari va formar part de les comissions:
* Vicepresident de la Comissió de Política Cultural
* Comissió d'Economia, Finances i Pressupost (setembre de 1980)
* Comissió de Política Cultural (1980-1984)
* Comissió de Reglament (1980-1984)
* Comissió de Control Parlamentari de l'actuació de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió (1983-1984)
L'any 2003 fou escollit regidor pel PSC a l'Ajuntament de Castellar del Vallès a l'oposició. Amb la victòria d'Ignasi Giménez el 2007, passà a ocupar càrrecs dins l'equip de govern, situació que es repetiria el 2011, després de la victòria socialista per majoria absoluta.

## Referències

* ↑ Bloc de Notes
* ↑ Guanyadors del Premi Ciutat d'Olot
* ↑ Martín Toval fue el único diputado socialista andaluz del Parlament que catalanizó su nombre, a ABC, 26-4-1995, p.50
* ↑ Una vegada, un temps - Bloc de Notes
* ↑ Acta del ple extraordinari de 25-11-2008 on figura el seu nom en l'ordre del dia
* ↑ «L'ACTUAL-MAJORIA ABSOLUTA DE CARES NOVES». Arxivat de l'original el 2012-03-10. [Consulta: 24 maig 2011].
# Yamagata

Yamagata (山形市, Yamagata-shi) és la capital de la prefectura de Yamagata, a la regió de Tōhoku, al Japó. Situat a la vall del riu Mogami, és un centre comercial i industrial, té indústria tèxtil de la seda i fabricació de filferro, i també una universitat.

## Referències

* ↑ «Yamagata». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Universitat Yamagata
# Jean Brunhes

Jean Brunhes (Tolosa, Llenguadoc 1869 - Boulogne-sur-Seine, Illa de França 1930) fou un geògraf occità, deixeble de Paul Vidal de la Blache i membre de l'Escola Geogràfica Francesa. Fou professor de geografia física a Friburg i Lausana del 1896 al 1912, però aleshores marxà al Collège de France, a París, on hi va publicar nombrosos treballs sobre geografia humana. Viatjà per Pèrsia, la Mediterrània, el Canadà i l'Extrem Orient, i estudià els problemes dels països que visità; fou un dels primers a observar l'impacte de l'activitat humana en el medi ambient. El 1927 fou escollit membre de l'Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques.

## Obres

* L'irrigation dans la Péninsule Ibérique et dans l'Afrique du Nord (1902)
* La géographie humaine (1910)
* Géographie de la France (1920-26)
* Géographie de l'histoire (1921).
# Gómara

Gómara és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Molí de Rigat

El molí de Rigat és un edifici de Vilanova del Camí (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Té tipologia del molí paperer amb tres parts, el comptador-habitatge, el mirador i el molí, amb tipologia de masia senyorial. La façana és simètrica amb una porta d'entrada adovellada i centralitzada. L'entrada està al costat curt. De pedra i sostre a dues vessants i de teula. Al costat de la porta, a nivell més alt, dins un nínxol hi ha la imatge de Sant Pere amb la data 1879.

## Història

El 1735, els ducs de Medinaceli, autoritzen establir un molí de draps, després paperer. Cobraven per usar l'aigua del riu. Des del 1924, l'empresa Aigua de Rigat subministra a Igualada i Vilanova del Camí. Des de 1967 hi hagué instal·lada una col·lecció hidràulica de R. Gavarró i Castelltort. Hi havia també la Biblioteca monogràfica sobre aigua més gran del país. Després de l'adquisició d'Aigua de Rigat per part del grup Agbar i la posterior mort de Ròmul Gavarró la col·lecció i biblioteca foren traslladades.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Rigat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Réthimno

Réthimno (grec Ρέθυμνο ['reθimno], normalment transliterat com a Rethymno) és una ciutat d'uns 40.000 habitants, capital de la Prefectura de Réthimno, a la costa nord de l'illa de Creta, aproximadament a mig camí entre Khanià i Iràklio.
És al lloc de l'antiga Rhithymna o Rhithymnia, que va ser una població minoica no gaire important.
Al centre històric queden palaus i altres edificis de l'època veneciana, incloent-hi l'antiga llotja veneciana, que actualment acull l'oficina d'informació. Un castell venecià impressionant, la fortezza, domina la ciutat des d'un turó veí.
La comunitat turca de Réthimno era força important fins a la seva expulsió amb l'intercanvi de poblacions de l'any 1923.
Actualment la ciutat ha crescut al llarg de la platja amb tot d'hotels i edificis d'apartaments i l'activitat econòmica més notable n'és el turisme.

## Vegeu també

* Monestir d'Arkadi
* Eleuterna

## Literatura

* Pandelís Prevelakis va escriure Το χρονικό μιας πολιτείας (1937), una visió nostàlgica de la ciutat de Réthimno des de l'estat de Creta (1898) fins a l'expulsió dels turcs de l'illa (1924). Ha estat publicat en català:
* Crònica d'una ciutat = Το χρονικό μιας πολιτείας / Pandelís Prevelakis - Empúries, 1999 - ISBN 84-7596-659-4.
# Ovamboland

Ovamboland va ser un bantustan de l'antiga Namíbia. Va ser el primer bantustan a Àfrica del Sud-oest, el segon més extens, i el més nombrós.
Un consell de set caps tribals va formar el primer govern, a l'octubre de 1968. Al maig de 1973, se li va donar independència nominal. Localitzat al nord del país, limitant amb Angola i amb Kaokoland i Kavangoland, tenia una extensió de 52.072 km² i 239.000 habitants, segons l'informe Odendaal.
Aquesta terra va ser destinada als ovambo, un poble compost per 800 tribus que representen la major ètnia de Namíbia (en l'actualitat calculada en 1 milió d'habitants – aproximadament el 50% del total del país). La llengua més popular d'aquest territori és l'oshiwambo, que té dos dialectes principals: l'oshikwanyama i l'oshindonga. La capital d'aquesta jurisdicció va ser el poble de Ondangua. Durant el conflicte entre SWAPO i Sud-àfrica aquesta va ser una de les zones on va haver major violència i activitat armada i guerrillera.
Les eleccions de 1973 van ser boicotejades i només va votar el 2,5% dels electors. Finalment, el 1989 fou dissolt.
# Extensió de navegador

Una extensió de navegador és un petit mòdul de programari per personalitzar un navegador web. Els navegadors permeten una varietat d'extensions; inclosa la modificació de la interfície d'usuari, el bloqueig de publicitat i l'administració de les galetes. Generalment les extensions són creades utilitzant tecnologies web com HTML, JavaScript i CSS.
Un connector de navegador és un tipus de mòdul separat. La principal diferència és que les extensions generalment són només codi font, però els complements són sempre executables. A partir del 2019, la majoria dels navegadors han desaprovat els complements, mentre que les extensions s'utilitzen àmpliament. El navegador més popular Google Chrome té milers d'extensions disponibles, però només un connector: Adobe Flash Player que està deshabilitat per defecte.

## Història

Internet Explorer va començar a admetre extensions des de la versió 5 llançada el 1999. Firefox ha admès extensions des del seu llançament el 2004. El navegador web Opera admet extensions des de la versió 10 llançada el 2009. Google Chrome va començar a admetre extensions des de la versió 4 publicada el 2010. El Safari va començar a admetre extensions natives a partir de la versió 5 llançada el 2010. Microsoft Edge va començar a admetre extensions al març de 2016.
La sintaxi de les extensions pot ser molt diferent d'un navegador a un altre, o almenys prou diferent perquè una extensió que funcioni en un navegador no funcioni en un altre. Pel que fa a les eines dels motors de cerca, un intent d'evitar aquest problema és l'estratègia d'etiquetes múltiples proposada pel projecte Mycroft, una base de dades de complements de motors de cerca que funciona a diferents navegadors.

## Instal·lació

Molts navegadors tenen una botiga online que permet als usuaris trobar extensions i veure llistes d'extensions populars. Google Chrome, Firefox, Microsoft Edge, Opera y Safari

## Referències

* ↑ «What are extensions?» (en inglés), 13-08-2018.
* ↑ «Browser Extensions» (en inglés), 13-08-2018.
* ↑ «Edge browser now has extensions in the latest Windows 10 preview» (en inglés), 13-08-2018.
* ↑ «Microsoft releases first Edge extensions preview in newest Windows 10 test build» (en inglés), 13-08-2018.
* ↑ «Mycroft Project» (en inglés), 13-08-2018. Arxivat de l'original el 2012-04-18. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ «Extensiones», 13-08-2018.
* ↑ «Complementos para Firefox», 13-08-2018.
* ↑ «Microsoft Edge Addons». [Consulta: 7 abril 2021].
* ↑ «Complementos de Opera», 13-08-2018.
* ↑ «Extensiones de Safari», 13-08-2018.
# Quercus lamellosa

Quercus lamellosa (en nepalès:फलाँट, falant) (sin. Cyclobalanopsis lamellosa) és una espècie de Quercus natiu de l'Himalaia i les muntanyes limítrofs de Nepal est a sud-est de la Xina i el nord de Tailàndia, que creix a altures de 1.300-2.500 metres.

## Morfologia

És un arbre de grandària mitjana amb unes grans fulles perennes que creix fins als 40 m d'alçada amb un tronc de fins a 1,5 m de diàmetre. Les fulles estan disposades en espiral, ovado-el·líptiques, de 16-45 cm de llarg i 6-15 cm d'ample, amb un marge fortament serrat. Les flors són aments, les flors femenines amb fruits en grans glans de 2-3 cm de llarg i 3-4 cm d'ample, situat en una profunda cúpula amb anells concèntrics d'escates llenyoses.
Joseph Dalton Hooker, va comentar:
"En el present és un dels arbres més comuns a Darjeeling, i és, sens dubte, de molt, la més noble espècie de roure coneguda, ja sigui per la grandària de les fulles o glans, la textura i el color o l'aspecte imponent de l'arbre ".
De vegades es cultiva com a arbre ornamental en climes temperat-càlids, a les Illes Britàniques, el cultiu té èxit només en les parts més suaus d'Irlanda i Cornualla (Gran Bretanya).

## Taxonomia

Quercus lamellosa va ser descrit per James Edward Smith i publicat a The Cyclopaedia; or, universial dictionary of arts, . . . 29: Quercus no. 23. 1819.

### Varietats

* Quercus lamellosa var. lamellosa
* Quercus lamellosa var. nigrinervis (Hu) Z.K.Zhou & H.Sun

### Sinonímia

* Cyclobalanopsis fengii Hu & W.C.Cheng
* Cyclobalanopsis lamellosa (Sm.) Oerst.
* Perytis lamellosa (Sm.) Raf.

### var. lamellosa

* Cyclobalanopsis paucilamellosa (A.DC.) Oerst.
* Dryopsila aprica Raf.
* Quercus imbricata Buch.-Ham. ex D.Don
* Quercus lamellata Roxb.
* Quercus paucilamellosa A.DC.

### var. nigrinervis (Hu) Z.K.Zhou & H.Sun

* Cyclobalanopsis lamelloides (C.C.Huang) Y.T.Chang
* Cyclobalanopsis lamellosa var. nigrinervis (Hu) Z.K.Zhou & H.Sun
* Cyclobalanopsis nigrinervis Hu
* Quercus lamelloides C.C.Huang

## Vegeu també

* Història de la botànica

## Referències

* ↑ en illustratedgarden
* ↑ «Quercus lamellosa». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden.
* ↑ «Quercus lamellosa». World Checklist of Selected Plant Families Kew.
* ↑ Quercus lamellosa en PlantList

## Bibliografia

* Flora of China: Cyclobalanopsis lamellosa
* Bean, W. J. (1976). Trees and shrubs hardy in the British Isles, 8th ed. John Murray.
# Molí de Rivert (Conca de Dalt)

El Molí de Rivert és una obra de Conca de Dalt (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El molí d'en Rivert està format per tres cossos principals situats a diferents nivells per tal d'aprofitar el salt d'aigua que es produeix al final de la bassa que se situa entre el cementiri i a la plaça Major de Rivert. De ben segur es tracta del resultat de diferents afegits i reformes al llarg del temps.
Encara es conserva la maquinària i utillatge (premsa, moles, ...) que es necessitava pel seu funcionament. En el nivell intermedi s'hi situava el molí de farina i a l'inferior el d'oli, a més dels mecanismes necessaris per transmetre la força que genera el salt d'aigua.
Les parets de tancament són de pedra del país carejada i irregular, en alguns casos s'ha emprat pedra tosca. Les característiques constructives i tipològiques responen a la construcció tradicional del lloc. Les teulades eren formades a base de bigues i llates de fusta i per damunt la teula àrab.
Els tres cossos edificats s'uneixen per la paret de llevant i sota cadascun d'ells hi ha les voltes que s'endinsen en la roca fins a arribar a la canonada d'aigua.
La bassa, situada a la plaça Major, el sobreeixidor que va per sota l'edificació i les comportes que permeten regular el cabal d'aigua de tot el sistema hidràulic són elements essencials d'aquest molí.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Molí de Rivert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# José Elorrieta Aurrekoetxea

José Elorrieta Aurrekoetxea (Loiu, Biscaia, 1951) és un sindicalista basc. Des de 1988 ocupà el càrrec de secretari general del comitè nacional del sindicat Eusko Langileen Alkartasuna-Solidaridad de los Trabajadores Vascos.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 668. ISBN 84-930048-0-4.
# Exterior gateway protocol

Exterior gateway protocol (amb acrònim anglès EGP) és un tipus de protocol d'enrutament emprat per intercanviat informació d'enrutament entre sistemes autònoms (una sistema autònom és un grup de xarxes i passarel·les que tenen la responsabilitat d'una autoritat administrativa). Aquest intercanvi és crucial a través de la xarxa internet

## Propietats

* El protocol EGP ve definit per la recomanació de l'IETF RFC 827.
* Els diferents tipus de missatges EGP són :
| Missatge | Descripció |
| Neighbor Acquisition Request | Petició per a esdevenir veí. |
| Neighbor Acquisition Reply | Acceptació a la petició de veí. |
| Neighbor Acquisition Refusal | Denegació a la petició de veí. |
| Neighbor Cease | Per a cesar la relació de veinatge. |
| Neighbor Cease Acknowledgment | Reconeixement de cesament de veinatge. |
| Neighbor Hello | Per a compravar la connectivitat entre veïns. |
| I Heard You | Reconeixement al missatge anterior. |
| NR Poll | Petició a un veí per a saber si hi ha d'altres veïns. |
| Network Reachability | Reconeixement al missatge anterior. |
| EGP Error | Error en la comprovació chechsum del missatge. |

## Referències

* ↑ «What is Exterior Gateway Protocol (EGP)? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). WhatIs.com, 05-11-2017.
* ↑ «Interior vs. Exterior routing protocols - InetDaemon's IT Tutorials» (en anglès). http://www.inetdaemon.com.+[Consulta: 5 novembre 2017].
* ↑ «Interior and Exterior Gateway Protocols > Dynamic Routing Protocols» (en anglès). http://www.ciscopress.com.+[Consulta: 5 novembre 2017].
* ↑ Rosen, E.C. «Exterior Gateway Protocol (EGP)» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2017].

## Vegeu també

* Interior gateway protocol
# Quercus infectoria

Quercus infectoria és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies i està classificat dins de la secció Cerris. Quercus infectoria creix a l'Àsia Menor (Iraq, Kurdistan, Turquia), Xipre, Grècia, i es va introduir a Europa el 1822.

## Morfologia

Pot arribar als 5-6 m d'alçada, sovint arbust petit de menys de 2 m d'alt. L'escorça grisa i escamosa, estriada, i les branquetes amb fulles caduques pubescents. Les fulles 3-8 x 1,5-5 cm, semiperennes, coriàcies, oblongues, base arrodonida de vegades cordada; àpex obtús, marge dentat 4-9 parells de dents) o crenat-dentada sovint ondulat o lobulat rarament, sense pèl, brillant per sobre, més pàl·lid per sota o glauc, glabre o amb alguns pèls estrellats, en realitat molt polimorfes, fulles a la base de les branques solen ser senceres, 5-11 parells de venes, les venes intercalars presents; pecíols cilíndrics d'1 cm de llarg. Les flors són monoiques (flors individuals masculines o femenines, però tots dos sexes es troben a la mateixa planta) i són pol·linitzades pel vent. Les glans són solitàries o en parells, són mucronades, ovoides allargades, 2-3,5 cm de llarg, 1,8 cm de diàmetre, glabres, de color marró clar brillant, peduncle, sempre que el pecíol, amb una cúpula que ocupa 1/3 a 1/5, hemisfèrica o subcònica de 0,7-1 cm d'alt x 1,5-1,8 cm de diàmetre, amb lanceolades, adprès, escates tomentoses.

## Ecologia

Quercus infectoria creix a 1.800 m sobre el nivell del mar. Prefereix sòls pesats (argilosos) i amb un pH adequat (sòls àcids, neutres i bàsics "alcalins"). Pot créixer en semiombra (llum de boscos) però no tolera l'ombra. Prefereix sòls humits. Tolera els forts vents i a les gelades, però no a l'exposició marítima.

## Usos

L'escorça i les glans dits nous d'agalla són astringents S'utilitzen en el tractament d'Intertrigen, impetigen i èczema. Qualssevol agalles produïdes en l'arbre són fortament astringents i es poden utilitzar en el tractament d'hemorràgies, diarrea crònica, disenteria, etc.
La tinta es fa de les agalles riques en taní. Les agalles són causats per l'activitat de la mosca Cynipid Cynips tinctoria. Les agalles contenen 36-58% de taní. Un extracte de les agalles es barreja amb sulfat ferrós juntament amb una goma i el colorant per tal de fer la tinta.

## Referències

* ↑ http://www.catalogueoflife.org/col/details/species/id/9723507 Kew
* ↑ Plant for a future
* 1 2 Chopra. R. N., Nayar. S. L. and Chopra. I. C. Glossary of Indian Medicinal Plants (Including the Supplement).
* ↑ Grieve. A Modern Herbal.
* 1 2 Hill. A. F. Economic Botany.
* 1 2 Rottsieper. E.H.W. Vegetable Tannins

## Enllaços externs

* http://oaks.of.the.world.free.fr/quercus_infectoria.htm
# Merdud Khan

Merdud Khan (o Merdad Khan) fou un efímer kan de l'Horda d'Or vers 1361 o 1362. Era fill de Mahmud Khizr al que va assassinar i va ocupar el seu lloc. El seu regnat hauria durat només uns dos mesos i no va arribar a encunyar moneda. Von Hammer esmenta una moneda encunyada el 1361 a Azov amb el nom d'Ordu Malik que era un títol (cap de l'Horda) i no un nom, però més aviat seria del seu pare.
Va morir assassinat potser per Timur Khoja, al que les cròniques russes donen com assassí de Mahmud Khizr, excepte la crònica de Troitzki, que dona com a assassí el seu germà Murad Khoja.

## Referències

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Salomó ben Adret

Salomó ben Adret (Barcelona, 1235 - Barcelona, 1310), també conegut com a Raixbà (Rabbí Xelomó ben Adret), va ser el més famós mestre de la llei jueva al segle xiii i principis del segle xiv. Deixeble de Nahmànides (més conegut com a Bonastruc ça Porta), el gran mestre talmudista de Girona, va néixer a Barcelona cap al 1235 i va morir-hi cap al 1310.
Va dirigir l'acadèmia talmúdica de Barcelona en substitució del seu mestre Bonastruc ça Porta. Va ser prestador de Jaume I el Conqueridor, durant cinquanta anys, rabí de la Sinagoga Major de Barcelona, «rav» de la comunitat jueva de Catalunya, autor de més de 3.000 responsa, que interpretaven les subtileses de la llei jueva. Desaconsellà l'aprenentatge de la filosofia grega als menors de 25 anys, en contra del seu coetani provençal Yedaya ha-Peniní. Va mantenir una disputa teològica amb fra Ramon Martí en presència del rei Jaume el Just. Ell, o potser el seu net homònim, van viatjar a Alexandria el 1304, per donar suport a l'ambaixada d'Eymeric d'Usall per rescatar fra Dalmau de Rocabertí i per tirar endavant el projecte Rex bellator.

## Obres

Va escriure les obres:
* Hidduixé ha-Raixbà, un comentari del Talmud.
* Torat ha-Bàyit, un manual sobre les lleis religioses i de puresa alimentària que cal observar a casa d'un jueu.
* Mixméret ha-Bàyit, una defensa contra les crítiques d'Aaró ha-Leví de la Torat ha-Bàyit.
* Xaar ha-Màyim, una obra sobre el ritual de purificació del micvé.
* Avodat ha-Qodeix, manual de lleis sobre el sàbat.

## Bibliografia

* Masiá de Ros, Ángeles. La Corona de Aragón y los estados del Norte de África (en castellà). Barcelona: Instituto Español de Estudios Mediterráneos, 1951.
* Reyes i Vidal, Josep Maria. Eymeric de Usall, el último Templario (en castellà). Bubok. ISBN 978-84-9916-188-4 [Consulta: 24 novembre 2009]. (Sobre el viatge d'un Shlomo ben Adret a Alexandria el 1304)
* Sobrequés i Callicó, Jaume (dir.). La Catalunya jueva. Girona: Ed. Museu d'Història de Catalunya, 2002. (Sobre el seu paper en l'ensenyament)

## Referències

* ↑ «Salomó ben Adret de Barcelona 1235-1310: El triomf d'una ortodòxia» (pdf). Barcelona: Museu d'Història de Barcelona.
* ↑ Armengol, Montse; Forcano, Manuel «Jueus a Catalunya». Sàpiens [Barcelona], núm.128, 01-04-2013, p.24. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Angle Editorial “Els jueus catalans” de Manuel Forcano, pàg. 119. (ISBN: 978-84-16139-16-3)

## Enllaços externs

* «Salomó ben Adret de Barcelona, 1235-1310: El triomf d'una ortodòxia» Barcelona: Museu d'Història de la Ciutat, 2010 (llibret de sala, 20 pp). PDF
* «Un carrer per a Salomó ben Adret», Edgar Straehle, butlletí MUHBA, 2018.
* Salomó ben Adret al bloc Caminant amb la història, abril 2013.
* «Salomó Ben Adret ja té un carrer al call jueu de Barcelona. El nom de qui va ser rabí de la ciutat substitueix el de Sant Domènec del Call, que feia referència a l'assassinat de jueus l'any 1391», la redacció, BTV, 9-11-2018.