OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Partit Liberal Balear

El Partit Liberal Balear, al principi Partit Liberal, va ser una formació política de centre de les Illes Balears. El PL fou fundat a Palma el juny de 1976 essent el seu principal impulsor Miquel Duran Pastor i el seu president Ramiro Pérez-Maura de Herrera. S'integrà dins la UCD illenca el 1977 juntament amb altres formacions liberals, socialdemòcrates i democratacristianes. L'agost de 1978 adoptà el nom de Partit Liberal Balear. A les eleccions de 1977 Duran aconseguí l'acte de diputat com independent dins la llista d'UCD i tornà a repetir als comicis a Corts de 1979.

## Referències

* ↑ «Ramiro Pérez-Maura, duque de Maura, diplomático» (en castellà). El País, 15-03-2001. [Consulta: 1r febrer 2014].
# Mel·lífer fosc

El mel·lífer fosc (Myzomela obscura) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de sabana i manglars de les terres baixes de les Moluques septentrionals des de Morotai i Halmahera fins Obi i Damar, illes Aru i Biak i nord i nord-est d'Austràlia.

## Taxonomia

Alguns autors han considerat que en realitat es tracta de quatre espècies diferents:
* Myzomela obscura (sensu stricto) - mel·lífer fosc. Que habita al sud de Nova Guinea, illes de l'Estret de Torres, illes Aru, nord d'Austràlia central i nord-est d'Austràlia.
* Myzomela rubrotincta Salvadori, 1878 - mel·lífer de l'illa d'Obi. De les illes Obi i Bisa, a les Moluques centrals.
* Myzomela simplex Gray, GR, 1861 - mel·lífer de les Moluques. De les Moluques septentrionals, a Halmahera, Ternate, Tidore, Kasiruta, Bacan, Damar i Morotai.
* Myzomela rubrobrunnea Meyer, AB, 1874. - mel·lífer de Biak. De l'illa de Biak.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ mel·lífer fosc«Mel·lífer fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
* ↑ mel·lífer de l'illa d'Obi«Mel·lífer fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
* ↑ mel·lífer de les Moluques«Mel·lífer fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
* ↑ mel·lífer de Biak«Mel·lífer fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# BinckBank Tour 2018

El BinckBank Tour 2018, 14a edició del BinckBank Tour, és una competició ciclista que es desenvolupà entre el 13 i el 19 d'agost de 2018. Es desenvolupa sobre un recorregut de 1.122,4 km, repartits entre 7 etapes. La prova va ser la vint-i-novena cursa de l'UCI World Tour 2018.
El vencedor final de la cursa fou l'eslovè Matej Mohorič (Bahrain-Merida). Completaren el podi l'australià Michael Matthews (Team Sunweb) i el belga Tim Wellens (Lotto-Soudal).

## Equips participants

En aquesta prova hi prenen part 18 equips UCI World Tour i cinc equips continentals professionals:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 13 de ago | Heerenveen – Bolsward | etapa plana | 177,3 | Fabio Jakobsen | Fabio Jakobsen |
| 2a etapa | 14 de ago | Venray – Venray | contrarellotge individual | 12,7 | Stefan Küng | Stefan Küng |
| 3a etapa | 15 de ago | Aalter – Anvers | etapa plana | 166 | Taco van der Hoorn | Matej Mohorič |
| 4a etapa | 16 de ago | Blankenberge – Ardooie | etapa plana | 165,5 | Jasper Stuyven | Matej Mohorič |
| 5a etapa | 17 de ago | Sint-Pieters-Leeuw – Lanaken | etapa plana | 209,2 | Magnus Cort Nielsen | Matej Mohorič |
| 6a etapa | 18 de ago | Riemst – Sittard-Geleen | etapa accidentada | 182,2 | Gregor Mühlberger | Matej Mohorič |
| 7a etapa | 19 de ago | Eau d'Heure lakes – Geraardsbergen | etapa accidentada | 209,5 | Michael Matthews | Matej Mohorič |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 5

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 6

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 7

Font: ProCyclingStats :

## Classificació general

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació de la combativitat | Classificació per equips |
| 1 | Fabio Jakobsen | Fabio Jakobsen | Fabio Jakobsen | Dries De Bondt | Quick-Step Floors |
| 2 | Stefan Küng | Stefan Küng | Stefan Küng | Dries De Bondt | BMC Racing |
| 3 | Taco van der Hoorn | Matej Mohorič | Fabio Jakobsen | Taco van der Hoorn | BMC Racing |
| 4 | Jasper Stuyven | Matej Mohorič | Caleb Ewan | Elmar Reinders | BMC Racing |
| 5 | Magnus Cort Nielsen | Matej Mohorič | Caleb Ewan | Dries De Bondt | BMC Racing |
| 6 | Gregor Mühlberger | Matej Mohorič | Caleb Ewan | Elmar Reinders | Quick-Step Floors |
| 7 | Michael Matthews | Matej Mohorič | Zdeněk Štybar | Elmar Reinders | Quick-Step Floors |
| Final | Final | Matej Mohorič | Zdeněk Štybar | Elmar Reinders | Quick-Step Floors |

## Referències

* ↑ 2018 » 14th Binck Bank Tour (2.UWT) a procyclingstats.com

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2018-09-05 a Wayback Machine.
* BinckBank Tour 2018 a ProCyclingStats
# Palau d'En Bou

El Palau d'En Bou, és un edifici de planta quadrada del tipus de fortalesa gòtica, influenciat per l'incipient Renaixement. Disposa d'un pati central amb la planta entresol per al servei, la planta noble i la darrera planta que remata l'edifici. El sostre de la planta principal té un enteixinat datat en el segle xviii. L'any 1990 se li va practicar una intervenció que va posar en valor els seus valors patrimonials. És seu de l'Institut Valencià de l'Habitatge.
A la planta superior s'hi troba una galeria arcada com una llonja i uns murals que daten de finals del segle xiv, i que destaquen com els millors conservats de la ciutat.
L'edifici va ser construït per la família Bou, antic llinatge procedent d'Urgell que acompanyà el rei Jaume I a l'arribada a València.

## Referències

* 1 2 3 Verdú, Rafael Soler «El Palau d'En Bou de Valencia. Arquitecturas superpuestas» (en castellà). Loggia, Arquitectura & Restauración, 0, 3, 06-09-1997, pàg. 60–73. DOI: 10.4995/loggia.1997.5723. ISSN: 1136-758X.
* ↑ «Ajuntament de València. PALAU DELS EN BOU». [Consulta: 11 desembre 2018].
* 1 2 «Palau dels En Bou». transparencia.gva.es. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «Una invitació a descobrir la història» (en castellà), 04-10-2017. [Consulta: 15 desembre 2018].
# Trinxera de Sant Corneli

Les Trinxera de Sant Corneli és una construcció al municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de construccions defensives edificades amb pedra, morter i pinyonada. Es conserva un mur massís, semicircular, amb espitlleres. que funcionava com a trinxera. També parts d'un mur horitzontal. Tots dos descoberts. Al costat trobem el que seria el polvorí o cabana per la munició.
Es tracta de conjunts edificats durant el temps que va estar actiu el Front de Pallars (1938).Se sap que a la zona hi van haver construccions tant del bàndol republicà com del rebel.

## Història

Fitxa donada d'alta amb la informació proporcionada pel Cos d'Agents Rurals, recollida a la F30 núm.1663 (1/05/2013):

## Referències

* 1 2 3 «Trinxera de Sant Corneli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 juny 2020].
# Encephalartos altensteinii

Encephalartos altensteinii és una espècie de gimnosperma de la divisió Cycadophyta, família Zamiaceae, originària de l'est de la regió de la Ciutat del Cap (Sud-àfrica). Es troba en estat vulnerable segons la UICN, ja que s'ha reduït la població en més d'un 30% (però menys del 50%) basats en la repetició de fotografies. Un gran nombre s'han vist retirats de les àrees dels boiximans de l'àrea de Tamara de la Província Oriental del Cap. De totes maneres és considerat com una planta important a nivell ornamental i probablement la més comuna de les ciques cultivades. Són de vida llarga, de fàcil cultiu i ràpid creixement i es poden fer bastant grans. Les varietats del gènere més properes són E. natalensis i E. lebomboensis.

## Distribució i hàbitat

Encephalartos altensteinii és endèmic de Sud-àfrica, i es troba àmpliament distribuïda a la muntanya riberenca del riu Bushman's al sud-est del Cap a la frontera sud de Kwazulu-Natal. També creix a l'interior de la regió de Komga, Kei Road i Ciutat del Rei Guillem a vessants rocoses i penya-segats exposats. Si les condicions d'estiu són càlides i fredes a l'hivern amb gelades que ocorren poques vegades algun. E. altensteinii respon bé al cultiu i es pot conrear a ple sol o ombra parcial. Aquesta espècie tolera gelades lleugeres. En el seu hàbitat natural, aquesta espècie gaudeix de precipitacions entre 800 i 1000 mm, el que indica que el reg regular d'estiu serà beneficiós.

## Descripció

El cícades arbre del pa es desenvolupa en una planta mitjana a gran, productora inicialment d'un sol tronc, dret. Algunes plantes produeixen rebrots a la base del tronc que amb el temps desenvolupen a una alçada de 4-5 m. Les cícades són perennes, les fulles joves són de color verd i si creixen a l'ombra es desenvoluparà a una alçada d'3.2 m. A ple sol les fulles són més curtes. Un color de les fulles noves es produeix a la primavera, però no necessàriament cada any.

## Referències

* ↑ «Encephalartos altensteinii» a EOL. Data consulta: 05 de març de 2015.
* ↑ «Encephalartos altensteinii a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 5 març 2015].
* ↑ http://www.iucnredlist.org/details/41908/0
* ↑ http://www.plantzafrica.com/plantefg/encephalten.htm Arxivat 2015-03-18 a Wayback Machine.
# Símmac l'Ebionita

Símmac l'Ebionita (en grec Ἐβιωνίτης Σύμμαχος) fou l'autor d'una de les versions gregues de l'Antic Testament. Aquesta traducció estava inclosa per Orígenes a la seva Hexapla i Tetrapla, que comparava diverses versions de l'Antic Testament, línia amb línia amb la Septuaginta. Alguns fragments de la versió de Símmac que sobreviuen del que queda de l'Hexapla inspiren els erudits a assenyalar la puresa i elegància idiomàtica del grec de Símmac. Ell fou admirat per Sant Jeroni, qui fou qui emprà la seva obra per compondre la Vulgata.

## Vida

Eusebi inferí que Símmac era un ebionita, però ara actualment es creu que no fou així. L'alternativa és que ell era un samarità que es convertí al judaisme. Epifani considera que Símmac era un samarità que havia barallat amb el seu propi poble convertit al judaisme, ara se li dona més credibilitat, fins que els escrits exegètics de Símmac no donen indicació d'ebionisme.

## La seva traducció

Segons Bruce M. Metzger, la traducció grega de les escriptures hebrees preparada per Símmac seguí una teoria i mètode, al contrari que la d'Àquila de Sinope:
   El seu objectiu era fer una traducció grega elegant. A jutjar dels fragments dispersos que resten de la seva traducció, Símmac solia ser perifràtic en la presentació de l'hebreu original. Ell preferí construccions idiomàtiques gregues en contrast a d'altres versions en què es preservaren les construccions hebrees. Així que amb freqüència ell convertí a un participi grec el primer de dos verbs finits connectats amb una còpula. Ell feu molt ús d'un rang ample de partícules gregues per dur a terme les distincions de la relació que l'hebreu no pot expressar adequadament. En més d'un passatge Símmac tenia una tendència a suavitzar les expressions antropomòrfiques del text hebreu.
Tanmateix, Símmac pretengué preservar el significat del seu text hebreu original per a una traducció més literal que la Septuaginta.
Sant Jeroni admirà el seu estil, però criticà la seva traducció en dues àrees importants als cristians, dient que ell substituí la paraula greca neansis (dona) per parthenos (verge) a Isaïes 7, 14 i Gènesi 24, 43.

## Referències

* ↑ Lives of the Fathers, Martyrs, and Principal Saints, Alban Butler (Vida dels Pares, Màrtirs i Sants Principals)
# Passat

El passat és un temps oposat al present i al futur, que comprèn tots els esdeveniments anteriors al moment que es pren com a referència.

## Concepte de passat

Existeixen diverses concepcions filosòfiques respecte el passat i la seva existència en relació als altres termes temporals. L'univers de bloc és una teoria que considera que només existeix el presnt i el passat, ja que el futur encara no existeix i a nivell cosmològic equival a una expansió de l'espaitemps no produïda. Per contra el presentisme afirma que tant el passat com el futur no existeixen, atès que no es donen en el moment de referència, equivalen a moments possibles, no vivencials. No es pot afirmar, per exemple, que Plató existeixi perquè ja no hi és. Ambdues beuen de l'anomenada filosofia del sentit comú, properes a l'experiència personal. L'eternalisme, en canvi, sosté que existeixen els tres moments temporals, només que de diferents maneres.
Per estudiar el passat, objecte de disciplines com la història, és necessari que alguna instància pugui recuperar les dades que van passar aleshores, amb proves materials o amb la memòria, punt també controvertit per determinades escoles de pensament, que afirmen que no hi ha cap subjecte que romangui més enllà de l'instant i que tot record és pura il·lusió. Els defensors del solipsisme, que neguen directament l'existència d'un món exterior pel qual pugui transcórrer el temps, tampoc no accepten l'existència del passat.

## Expressió lingüística del passat

Lingüísticament el passat s'expressa mitjançant expressions específiques, tals com l'adverbi «ahir», o amb variacions en la conjugació dels verbs, la categoria gramatical més comuna per parlar del pas del temps. No totes les llengües, però, actuen igual. Més d'una quarta part no diferencien morfològicament entre verbs en passat i verbs en presents, sinó que usen altres mecanismes lingüístics, especialment lèxics. Entre els idiomes que sí marquen a la conjugació verbal els temps de passat, cal diferenciar entre aquells que tenen en compte el grau de distància respecte al present (es poden donar fins a quatre graus diferents en idiomes sud-americans) i els que no, ja que la distinció entre els passats al·ludeix a altres factors, com és el cas del català, que considera la repetició de l'acció o l'encadenament de verbs abans que el grau de llunyania temporal.

## Referències

* ↑ Balashov, Y. (2015). "Experiencing the Present". Epistemology & Philosophy of Science, 44(2), 61-73.
* ↑ Dryer, Matthew S. & Haspelmath, Martin (eds.) The World Atlas of Language Structures Online. Leipzig: Max Planck Institute for Evolutionary Anthropology.
Viccionari
# Merindad de Montija

Merindad de Montija és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Las Merindades.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 1067 | 1008 | 900 | 868 |
# Les Précieuses ridicules

Les Precioses ridicules és una comèdia en un acte i en prosa de Molière, representada per primera vegada a París el 18 de novembre de 1659 al Théâtre du Petit-Bourbon. La peça era la segona part de Cinna de Corneille. Poc representada en vida de Molière, Les Précioses ridicules va tenir després un èxit considerable, que es va manifestar per l'aparició d'una moda literària nova, la sàtira de les «precioses» i de la «preciositat», termes popularitzats per la peça de Molière, amb la realitat del fenomen que designen avui dia considerada problemàtica.
# Bindal

Bindal és un municipi situat al comtat de Nordland, Noruega. Té 1,465 habitants (2016) i la seva superfície és de 1,264.48 km². El centre administratiu del municipi és la població de Terråk. Les altres poblacions de Bindal són Bindalseidet, Holm, Vassås, Horsfjord i Åbygda.
Bindal limita amb quatre municipis del comtat de Nord-Trøndelag: Høylandet i Nærøy al sud, Namsskogan al sud-est i Leka a l'oest. Bindal també limita amb els municipis de Nordland de Sømna, Brønnøy i Grane. El Bindalsfjorden es troba a la part central del municipi.
Des de la costa, el municipi arriba a les muntanyes cap al llac Majavatnet de Grane. La muntanya més alta és el Heilhornet, de 1,058 m d'alçada. També inclou una part dels llacs Eidevatnet i Fjellvatnet, que també es troben parcialment al municipi de Brønnøy. Els altres llacs del municipi són l'Åbjørvatnet, el Kalvvatnet i el Saglivatnet. El riu Åbjøra transcorre per la part oriental de Bindal. Part de l'illa d'Austra es troba a Bindal.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 1r desembre 2018].
* ↑ «Norwegian Mountains - Route Descriptions - Heilhornet"» (en anglès). Weat Coast Peaks. [Consulta: 1r desembre 2018].
# Owen Martell

Owen Martell (nascut el 1976 a la ciutat d'Exeter, comtat de Devon, Gal·les) és un escriptor gal·lès qui amb la seva primera novel·la en gal·lès titulada Cadw thy faith (germà) va guayar el premi Gomer Press l'any 2000. Va publicar la seva segona novel·la Dyn yr Eiliad l'any 2003. Martell va créixer a Pontneddfechanl, sud de Gal·les, i va estudiar a les universitats de Aberystwyth i Oxford.

## Obres

* Intermission (novel·la, Heinemann/Random House, 2013)
* Dolenni Hud (contes, Gomer, 2008)
* Dyn yr Eiliad (novel·la, Gomer, 2003)
* Cadw dy ffydd, brawd (novel·la, Gomer, 2000)

## Referències

* ↑ Iquadrat. «Martell, Owen». https://edicions1984.cat,+19-11-2019.+[Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «Owen Martell Books» (en anglès). https://owenmartell.com,+19-11-2019. Arxivat de l'original el 2020-08-12. [Consulta: 19 novembre 2019].
* ↑ «Owen Martell» (en anglès). https://www.amazon.co.uk,+19-11-2019.+[Consulta: 19 novembre 2019].
# Símmies (militar)

Símmies (en llatí Simmias, en grec antic Σιμμίας), fou un militar macedoni al servei del rei Ptolemeu III Evergetes.
El rei egipci el va enviar a un viatge d'exploració de les costes de la mar Roja i d'Etiòpia. Va completar aquest viatge i va tornar. De les seves informacions va resultar una gran part de l'obra d'Agatàrquides de Cnidos.

## Referències

* ↑ 3.Simmias a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 827
# Passat (gramàtica)

El passat (abreujat PSD) o pretèrit és un dels possibles valors de temps verbal, concretament el referit a esdeveniments que, al moment de l'enunciat (en els passats absoluts) o en el moment de referència (en els passats relatius), ja han passat. Típicament és una categoria expressada en el verb lèxic o el verb auxiliar.
Per bé que tots els éssers humans distingeixen cognitivament passat, present i futur aquestes distincions semàntiques, no sempre tenen un reflex en la gramàtica. Així no totes les llengües fan distincions gramaticals de passat al verb (el xinès mandarí, per exemple, no ho fa, per la qual cosa que es tracta de temps passat es dedueix contextualment). És a dir, hi ha llengües sense marques verbals per indicar temps passat o futur, usant l'adverbi com "avui", "demà" o "després" quan es vol assenyalar explícitament un instant de temps diferent del present. A més en moltes llengües, l'expressió gramatical del passat es combina amb la del mode i l'aspecte.

## Referències

* ↑ Comrie, Bernard, Tibi, Cambridge Univ. Press, 1985.
Viccionari
# Meservila

Mézerville és un municipi francès de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Llac Winnipegosis

El llac Winnipegosis és el l'onzè llac més gran del Canadà i el 40è. més gran del món amb els seus 5.370 km². Es troba al centre del Canadà, a la província de Manitoba.

## Geografia

De forma allargada, amb 240 km de longitud, és el segon d'un grup de tres grans llacs que hi ha propers. Els altres dos són el llac Winnipeg (el més gran amb 24.514 km²) i el llac Manitoba (4.624 km²), que es troben on en temps prehistòric hi havia el llac glacial Agassiz.
La conca fluvial del llac drena 49.825 km² de les províncies de Manitoba i Saskatchewan. Rius tributaris són exarxa Deer, el Woody i el Swan. El llac desguassa a través del riu Waterhen vers el veí llac Manitoba, i posteriorment les seves aigües es dirigeixen cap al llac Winnipeg, el riu Nelson i la Badia de Hudson.
A les ribes del llac hi ha algunes petites comunitats: Camperville i Winnipegosis, amb una població d'unes 700 persones.
El llac és important per la pesca comercial d'algunes espècies d'aigua dolça com el lluç de riu, les llísseres o els sander vitreus.

## Etimologia

El nom de llac procedeix del veí llac Winnipeg, al qual se li ha afegit un sufix com a diminutiu. Winnipeg significa 'grans aigües tèrboles' i Winnipegosis 'petites aigües tèrboles'.

## Referències

* ↑ «A profile of Manitoba's commercial fishery». Manitoba Water Stewardship (Department, Government of Manitoba), 14-05-2010. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 29 juliol 2011].
# Paco Vacas

Paco Vacas (València, 1966) és un artista valencià. Les seves intervencions es caracteritzen per tractar idees com la metamorfosi i la transformació, sovint explorant els límits entre gèneres i identitats sexuals, tot i que no de manera sempre explícita però procurant ésser sempre present en els seus treballs. Va ser un dels artistes que van participar en la primera edició de la Manifesta, la biennal d'art europeu celebrada a Rotterdam l'any 1996.
Cal destacar la instal·lació Desplaçament, que es va poder contemplar a l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró l'any 1992. Vacas va dur a terme una acció que va durar una setmana, en la qual s'arrossegava en silenci pel terra de l'espai expositiu, cobert amb una reproducció de la seva pell realitzada amb cola d'impacte sobre un motlle del seu cos. L'artista s'arrossegava fins a un túnel de guata recobert de vaselina i continuava el seu camí. Un cop acabada aquesta acció, l'artista va abandonar l'Espai 13, que va passar a quedar ocupat per un entramat de cables i guata, rematat amb un capoll de cuc de seda travessat per una agulla, en representació de la interrupció brusca d'un procés natural, segons el comissari de la mostra, Frederic Montornés.

## Obres destacades

* Titula (1989) — fotografia
* Contracción (1990) — vídeo
* Desplaçament (1992) — instal·lació
* Back door (1994) — vídeo en Súper 8
* Elipsis (1994) — instal·lació

## Referències

* ↑ Aliaga, Juan Vicente. «Paco Vacas». The Free Library. [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ «Artistes seleccionats». Manifesta 1. Arxivat de l'original el 2015-05-15. [Consulta: 27 febrer 2014].
* 1 2 Antón, Jacinto «Un artista repta por la Fundació Miró en una instalación de cola y vaselina». El País, 02-02-1992 [Consulta: 27 febrer 2014].
* ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS