OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creu de terme de Sant Sebastià (Moià)

La Creu de terme de Sant Sebastià és una obra de Moià (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

D'aquesta creu de St. Sebastià només es conserva la magolla i dos fragments dels braços. La magolla és un bloc de pedra de planta octogonal amb els extrems motllurats. Les cares presenten decoració esculpida amb imatges entre les quals s'ha identificat a St. Sebastià flanquejats pels arquers que el martiritzen. També hi ha un emblema heràldic, no identificat, que pot tenir relació amb els benefactors. Els dos fragments que s'han conservat dels braços, ens indiquen que són de secció poligonal amb els extrems rematats per florons vegetals.

## Història

Aquesta creu estava situada davant l'església de St. Sebastià, actual plaça de St. Sebastià. Aquesta església va ser enderrocada amb els esdeveniments de 1936. A finals del segle xviii l'església es va refer i en aquell moment la creu es va col·locar coronant la façana. Com a conseqüència de l'enderrocament de l'edifici, la creu va ser traslladada al Museu municipal.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Sant Sebastià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 març 2019].
# Amolops torrentis

Amolops torrentis és una espècie de granota que habita a la República Popular de la Xina i que està amenaçada d'extinció per la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ Lau, M.W.N. & Haitao, S. 2004, Amolops torrentis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006, Accedit a data 17 d'abril del 2008
# Aiguardent d'arboços

Aiguardent d'Arboços és una beguda d'aiguardient de Portugal, obtingut del fruit de l'arbre Arbocer, també anomenat arboç. Els arbres d'arboç creixen en forma silvestre en els sòls pobres a les zones rurals de Portugal com l'Alentejo i l'interior de l'Algarve.
No hi ha cap plantació comercial dels arbres i els fruits es recol·lecten sobretot pels agricultors locals, i a mà es processen en privat. Per tant, l'Aiguardent d'Arboços no es pot comprar en els supermercats, sinó directament dels agricultors. Molt pocs agricultors tenen una llicència per a la destil·lació, però són tolerats per les autoritats per mantenir viva aquesta especialitat tradicional portuguesa.
Aiguardent d'Arboços és molt popular entre la gent comuna, com els agricultors i pescadors. Quan s'endolceix amb mel que es diu Brandymel.

## Referències

* ↑ «homedistillers.org». Arxivat de l'original el 20 de desembre de 2014. [Consulta: 2 juny 2012].
# Lisa Zi Xiang

Lisa Zi Xiang (Pequín, 1987) també coneguda com Xiang Zi (相梓) és una cineasta xinesa especialment coneguda per la pel·lícula A Dog Barking at the Moon, traduïble com «Un gos bordant a la lluna», estrenada al 2019 que planteja el tabú de l'homosexualitat a la Xina. Des de 2018 resideix a Barcelona.

## Trajectòria

Graduada en economia en la Universitat Forestal de Pequín. Més tard va estudiar cinema a Nova York. A Nova York va conèixer la seva parella, el director de fotografia José Val Bal. Tots dos es van traslladar a Espanya on van treballar en documentals i curtmetratges. Al 2016 funda la productora Acorn Studio.
Al 2017 comença a treballar en una webserie a la Xina, el projecte però no va arribar a bon port i aquell mateix any decideix escriure un guió per una pel·lícula a produir a través de Acorn Studio. El guió va acabar sent A Dog Barking at the Moon, pel·lícula amb molts tocs personals com el fet que la mare protagonista formi part d'una secta, cosa que a Xiang Zi li va passar, sent de fet introduïda també en la secta quan ella tenia 10 anys.
La pel·lícula va ser rodada en 18 dies amb capital privat. Per evitar la censura xinesa la postproducció de la pel·lícula es va fer íntegrament a Espanya i es va estrenar en el Festival Internacional de cinema de Berlín.

## Vida personal

Xiang Zi està casada amb el productor i director de fotografia espanyol José Val Bal, del El Puerto de Santa María. Tenen dues filles. Resideixen des de 2018 a Barcelona. També domina amb fluïdesa l'anglès.

## Filmografia
### Documentals

* Celuloide (2017), productora.
* A Stone and an Otter (no estrenada), productora.

### Ficció

* A Dog Barking at the Moon (2019) directora, guionista, productora i editora.
* Ombligo (2021), productora.

## Referències

* ↑ «https://twitter.com/lisazixiang1». [Consulta: 22 setembre 2022].
* ↑ «相梓 (Xiang Zi) — (Lisa Zi Xiang) — El cine chino traducido en España» (en castellà). [Consulta: 22 setembre 2022].
* ↑ «‘Un perro ladrando a la Luna’ (2019), de Lisa Zi Xiang: un retrato crudo de la República Popular China» (en castellà). Los Lunes Seriéfilos - Web de cine y series, 21-02-2020. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Un perro ladrando a la luna» (en castellà). Matadero Madrid. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Festival de Cine por mujeres. Participantes 2021». www.festivalcinepormujeres.com. Arxivat de l'original el 2021-10-29. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Acorn Studio» (en castellà). [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «China Xiang Zi debuta en Berlinale con retrato familiar y social» (en castellà). La Vanguardia, 11-02-2019. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Lisa Zi Xiang: «Todo el mundo necesita una salida en sus vidas» - Revista Cintilatio» (en castellà), 12-07-2021. [Consulta: 29 octubre 2021].
* 1 2 «'A Dog Barking at the Moon': una producción andaluza estrena en la Berlinale tras esquivar la censura en China» (en castellà). filmAnd, 11-02-2019. [Consulta: 29 octubre 2021].
* ↑ «Lisa Zi Xiang: «Todo el mundo necesita una salida en sus vidas» - Revista Cintilatio» (en castellà), 12-07-2021. [Consulta: 22 setembre 2022].
* ↑ «nosotros – Acorn Studio» (en castellà). [Consulta: 22 setembre 2022].
# Celina Mikolajczak

Asteroides descoberts :
| (5256) Farquhar | 11 juliol 1988 |
| (5280) Andrewbecker | 11 agost 1988 |
| (26095) 1988 PU | 10 agost 1988 |
| (30784) 1988 PO | 11 agost 1988 |
Celina Mikolajczak (segle XX) és una enginyera i astrònoma estatunidenca.

## Biografia

El Centre de Planetes Menors l'ha acreditat amb el descobriment de quatre asteroides, realitzat el 1988, amb la col·laboració d'altres astrònoms com Eleanor Francis Helin i Robert Francis Coker. Entre altres coses, va descobrir la supernova SN 1989N.
Mikolajczak, va fer el seu descobriment mentre treballava al programa d'estiu de la beca de recerca d'estiu de Caltech.

## Notes i referències

* ↑ «Liste alphabétique des découvreurs d'astéroïdes» (en anglès). IAU Minor Planet Center. [Consulta: 3 agost 2020].
* ↑ Mise à jour du 3 août 2020.
* ↑ avec la collaboration de Eleanor Francis Helin et Robert Francis Coker.
* ↑ avec la collaboration de Robert Francis Coker.
* ↑ Los Angeles Time. 18 août 1989. Greg Johnson. Sophomore Finds a Bright Spot in Astronomy Study.
* ↑ «Supernova discovered by undergradate student» (en anglès). [Consulta: 6 març 2021].
# Chang i Eng Bunker

Chang i Eng Bunker (Siam, actual Tailàndia 11 de maig de 1811 - Estats Units 17 de gener de 1874) foren uns germans bessons units pel tors la condició i origen dels quals va originar el terme germans siamesos.
Nasqueren a la província de Samut Songkhram en el si d'una família de pescadors. Compartien l'estèrnum, un cartílag i tenien els fetges fusionats, encara que independents. Malgrat que les tècniques modernes de medicina els haguessin pogut separar fàcilment, en el segle xix l'operació era inviable.
El 1829 un comerciant va conèixer la seva existència i els va introduir en el món de l'espectacle, al que es dedicarien durant uns anys. Determinats a tenir una vida el més normal possible, van establint-se als Estats Units on van comprar una plantació, esclaus i una casa a Carolina del Nord. El 1843 es casaren amb una parella de germanes, Adelaide i Sarah Yates amb les que tingueren 10 i 11 fills respectivament.
Durant la Guerra Civil dels Estats Units un dels seus fills lluità amb l'exèrcit de la Confederació dels Estats Units i com a resultes de la guerra perderen part de les seves propietats. Posteriorment tornaren a dedicar-se al món de l'espectacle però sense èxit.
Chang morí a conseqüència d'una pneumònia mentre dormia i Eng se n'adonà i avisà a la família i al metge que proposà una intervenció d'urgència per separar-los. Eng però refusà separar-se del seu germà mort i traspassà al cap de només tres hores.
El llegat dels bessons és present en multitud de representacions artístiques. Mark Twain, contemporani dels germans, els dedicà una història curta anomenada The Siammese Twins i a Singapur es programà un musical sobre la seva vida. Gary Oldman adquirí els drets d'una novel·la sobre la seva vida de l'any 2000 per tal de fer-ne una pel·lícula.
Es calcula que els descendents directes dels bessons superen en l'actualitat els 1500. L'any 2011 més de 200 descendents es reuniren per celebrar el bicentenari del seu naixement.
# Cayetano Saguier Carreras

Cayetano Saguier Carreras fou un futbolista paraguaià.

## Selecció del Paraguai

Va formar part de l'equip paraguaià a la Copa del Món de 1930, però no disputà cap partit.

## Referències

* ↑ «1930 FIFA World Cup Uruguay». Arxivat de l'original el 2011-11-10. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ Cayetano Saguier Carreras Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Centre Europeu de Ciberdelinqüència

El Centre Europeu de Ciberdelinqüència (EC3 o EC³) és una organització de la Unió Europea unida a Europol amb seu a La Haia.
El propòsit del centre és la de coordinar les activitats policíaques transfrontereres contra la ciberdelinqüència i actuar com a centre de coneixement tecnològic. Va ser inaugurat oficialment l'11 de gener de 2013. Es va començar amb cinc experts, ampliant-se a un personal de 40 el 2013, però no s'espera que estigui en ple funcionament fins a l'any 2015. S'encarrega d'ajudar els estats Membres en els seus esforços per desmantellar les xarxes criminals cibernètiques i també desenvoluparà eines i proporcionarà capacitació.

## Vegeu també

* Europol
* Política comuna de seguretat i defensa de la Unió Europea

## Referències

* ↑ European Commission. "European Cybercrime Centre (EC3) opens on 11 January". Nota de premsa. Consulta: 2013-01-13.
* ↑ European Commission (11-1-2013). "EC³, a European response to cybercrime [speech by Cecilia Malmström, EU Commissioner for Home Affairs]". Nota de premsa. Consulta: 13-1-2013.
* ↑ «EU cybercrime centre launched by Commissioner Malmström (with video of speech)». BBC, 09-01-2013. [Consulta: 13 gener 2013].
* ↑ «European Cybercrime Centre opens in The Hague». ComputerWeekly.com. Computer Weekly, 11-01-2013. [Consulta: 13 gener 2013].

## Enllaços externs

* EC3 Web oficial
# Charches

Charches és una localitat i pedania espanyola pertanyent al municipi de la Valle del Zalabí, a la província de Granada, comunitat autònoma d'Andalusia. Està situada a la part oriental de la comarca de Guadix. Prop d'aquesta localitat es troben els nuclis del Pocico i Rambla de l'Aigua. Es tracta del nucli de població més gran dins el Parc Natural de la Serra de Baza. Amb els seus 1.426 m d'altitud, és el tercer poble més alt de la província de Granada, només superat en 50 m per Trevélez i en 10 m per Capileira.
Segons l'Institut Nacional d'Estadística d'Espanya, l'any 2014 Charches tenia 427 habitants censats, 1 el que representa el 18,78% de la població total del municipi.

## Història

Charches va ser un municipi independent fins a 1973, quan es va fusionar juntament amb Alcúdia de Guadix i Exfiliana en un sol municipi anomenat Valle del Zalabí, recaient la capitalitat municipal en el nucli alcudianero.

## Demografia

Segons l'Institut Nacional d'Estadística d'Espanya, l'any 2014 Charches tenia 427 habitants censats, 1 el que representa el 18,78% de la població total del municipi.
* Gràfica d'evolució de Charches entre 2003 i 2013

## Comunicacions

Hi ha diverses carreteres locals que uneixen Charches amb diverses pedanies properes, tot i que l'única via de comunicació d'importància que transcorre per la localitat és:
| Identificador | Denominació | Itinerari |
| GR-6103 | De A-92 a Charches | A-92 (cerca de La Calahorra) - Charches |

## Referències

* ↑ «Población del Padrón Continuo por Unidad Poblacional a 1 de enero» (en castellà). [Consulta: 5 febrer 2016].
* ↑ dipgra.es. «Red Provincial de Carreteras de Granada» (en español). Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 5 febrer 2016].
# Cisterna

La cisterna és, a l'origen, un dipòsit, sovint subterrani, on es recullen i guarden les aigües de pluja (aljub) o que procedeixen d'un riu o font.
A les torres d'aigua, la cisterna, més sovint d'acer, es troba al cim, per tal de crear una pressió hidroestàtica a la xarxa d'aigua potable. Camions o contenidors cisternes són proveïts d'una caixa condicionada per a transportar líquids.
    Models de cisternes per a torres d'aigua:
* Cisterna plana
* Cisterna de fons pendent o convexa
* Cisterna de fons còncau
* Cisterna de fons còncau

## Vegeu també

* Potabilització
* Alambí
* Aljub
* Aigua destil·lada
* Osmosi inversa

## Referències

* ↑ Gran Diccionari de la Llengua Catalana, Cisterna
* ↑ «Cisterna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Chonos

Chonos és el nom genèric que s'utilitza per designar els grups indígenes nòmades que van habitar les illes i canals entre el sud de l'arxipèlag de Chiloé i la península de Taitao a la zona austral de Xile, des de temps prehistòrics fins a finals del segle xviii o èpoques més recents.
Eren nòmades i la seva principal activitat era la caça del llop marí, la pesca, realitzada pels homes i la recol·lecció d'algues i mariscs, realitzada per les dones; també criaven animals, gossos d'acord amb els escrits dels cronistes, i amb el seu pèl teixien toscs draps. Hi ha discussió sobre l'homogeneïtat ètnica d'aquests grups i del seu parentiu amb els alacalufes o kawésqar de més al sud.
L'idioma chono, del que queden pocs registres, sembla que estava emparentat amb la llengua dels kawésqar i es creu que podria tractar-se d'un dialecte d'aquest.

## Referències

* ↑ Álvarez, Ricardo «Reflexiones en torno a las identidades de las poblaciones canoeras situadas entre los 44º y 48º de latitud Sur, denominadas “chonos”.» (en castellà). Anales del Instituto de la Patagonia. Serie Ciencias Humanas., 30, 2002. Arxivat de l'original el 6 d'octubre de 2013. pp. 79-86. Arxivat 2013-10-06 a Wayback Machine.
* ↑ Cárdenas, Renato; Montiel, Dante y Hall, Catherine. Los chono y los veliche de Chiloé. (en castellà). Santiago : Olimpho, 1991. 277 p..
* ↑ Clairis, Christos. El qawasqar. Lingüística fueguina. Teoría y descripción (en castellà). Valdivia: Estudios Filológicos, 1985.
# Classificació CEMT

La classificació europea de les vies navegables o classificació CEMT és una norma de classificació de les vies navigables (canals i rius) proposada el 1992 per a la Conferència europea dels ministres de transport o la CEMT, per a les vies a Europa occidental. Per a raons històriques, les normes per a les vies a l'est de l'Elba per a les embarcacions motoritzades, són una mica menys llargues.
La classe I correspon a la Norma de Freycinet del 1879, que va ser la primera norma per estandarditzar el gàlib de les vies navegables. El 2004, a proposició de l'Associació mundial per a la infraestructura de transport aquàtic (PIANC-AIPCN) es va subdividir la classe 0 utilitzat per a les vies petites, només utilitzades per embarcacions esportius o recreatius, amb quatre noves categories: RA, RB, RC i RD, la R és l'abreviació de «recreatiu».
Classificació de les embarcacions europees de navegació interior :
| Embarcacions recreatiues |||||||
| Classe | tipus | tonatge | llargada | amplada | calat | alçària lliure |
| RA | petita xalana oberta | — | 5,5 m | 2,0 m | 0,5 m | 2,0 m |
| RB | cabin cruiser | — | 9,5 m | 3,0 m | 1,0 m | 4,0 m |
| RC | iot | — | 15,0 m | 4,0 m | 1,5 m | 2,0 m |
| RD | veler | — | 15,0 m | 4,0 m | 1,5 m | 30,0 m |
| Embarcacions motoritzades |||||||
| I | barcassa péniche | 250-400 t | 38,5 m | 5 m | 2,5 m | 4 m |
| II | Kempenaar | 400-650 t | 50-55 m | 6,6 m | 2,5 m | 4-5 m |
| III | Vaixell Gustav Koenigs | 650-1000 t | 67-80 m | 8,2 m | 2,5 m | 4-5 m |
| IV | Johann Welker | 1000-1500 t | 80-85 m | 9,5 m | 2,5-4,5 m | 5,25 m o 7 m |
| Va | Vaixell del Rin | 1500-3000 t | 95-110 m | 11,4m | 2,5-4,5 m | 5,25 m, 7 m o 9,10 m |
| Conjunts de barcasses empeses |||||||
| Vb | Conjunt llarg de 2 | 3200-6000 t | 172-185m | 11,4 m | 2,5-4,5 m | 5,25 m, 7 m o 9,10 m |
| VIa | Conjunt ample de 2 | 3200 -6000 t | 95-110 m | 22,8 m | 2,5-4,5 m | 7 m o 9,10 m |
| VIb | Conjunt de 2 x 2 | 3200 -6000 t | 185-195 m | 22,8 m | 2,5-4,5 m | 7 m o 9,10 m |
| VIc | Conjunt de 3 x 2 Conjunt de 2 x 3 | 9600-18000 t | 270-280 m 195-200 m | 22,8 m 33,0-34,2 m | 2.5-4,5 m | 9,10 m |
| VId | Conjunt de 3 x 3 | 14500-27000 t | 285 m | 33,0-34,2 m | 2,5-4,5 m | 9,10 m |

## Referències

* ↑ Standards for the Use of Inland Waterways by Recreational Craft (en anglès). Brussel·les: World Association for Waterborne Transport Infrastructure (PIANC), 2000, p. 32 (tom 8 de Report of PIANC working group). ISBN 9782872231157.
* ↑ «Resolution n°92/2 on new classification of inland waterways» (en francès). International Transportforum, 11/12 juny 1992. (traducció: Resolució número 92/2 referent a la nova classificació de les vies navegables interiors')
# Chevroz

Chevroz és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 104 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Chevroz era de 104 persones. Hi havia 47 famílies de les quals 17 eren unipersonals (17 dones vivint soles i 17 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 13 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família i 4 eren segones residències. 40 eren cases i 10 eren apartaments. Dels 46 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Chevroz el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 47 eren actives i 12 eren inactives. De les 47 persones actives 43 estaven ocupades (21 homes i 22 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 12 persones inactives 5 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 8 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de construcció, 3 d'empreses de transport i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor, 1 electricista i 1 perruqueria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Chevroz a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Chevroz a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Chiropodomys pusillus

Chiropodomys pusillus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.220 msnm a Indonèsia i Malàisia. Es tracta d'un animal arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, pusillus, significa 'minúscul' en llatí.

## Referències

* ↑ Gerrie, R.; Kennerley, R. Chiropodomys pusillus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 20 març 2018.
* ↑ Entrada «Chiropodomys» d'Animalia (en anglès).
# Chilozela

Chilozela és un gènere d'arnes monotípic de la família Crambidae. Conté només una espècie, Chilozela trapeziana, que es troba des de Costa Rica al sud fins al Perú.
Les larves s'alimenten de les fulles de Manihot esculenta.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ Solis, M. Alma; Adamski, David «Review of the Costa Rican Glaphyriinae (Lepidoptera: Pyraloidea: Crambidae)» ( PDF). Journal of the New York Entomological Society, 106.1, 1998, pàg. 1–55.
# Chiloquin

Chiloquin és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 716 habitants. Chiloquin és la capital de la Reserva índia Klamath.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chiloquin tenia 716 habitants, 257 habitatges, i 173 famílies. La densitat de població era de 345,6 habitants per km².
Dels 257 habitatges en un 40,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 21,4% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,9% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.688$ i la renda mediana per família de 21.250$. Els homes tenien una renda mediana de 29.167$ mentre que les dones 18.750$. La renda per capita de la població era de 9.604$. Aproximadament el 33,5% de les famílies i el 31,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chiloquin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chiloquin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.