OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eddy Vanhaerens

Eddy Vanhaerens (Torhout, 23 de febrer de 1954) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1977 i 1988. En el seu palmarès destaquen dues victòries d'etapa a la Volta a Espanya de 1982 i dues més a la Volta a Catalunya, el 1977 i 1984. També va guanyar la classificació final de curses com el Gran Premi de Denain i el Circuit de Houtland.

## Palmarès

* 1975
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Limburg amateur
* 1977
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1978
** 1r al Circuit del Brabant occidental
* 1980
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1982
** 1r al Gran Premi de Denain
** 1r al Circuit de Houtland
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
** Vencedor de 3 etapes de la Volta a Aragó
* 1983
** 1r a la Gullegem Koerse
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Aragó
* 1984
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1985
** 1r a la Brussel·les-Ingooigem
** 1r al Campionat de Flandes
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. Abandona (4a etapa)
* 1982. 47è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1984. 81è de la classificació general
* 1988. 114è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1980. Abandona

## Referències

* ↑ «VAN HAERENS Eddy». [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Eddy VAN HAERENS» (en italià). [Consulta: 30 desembre 2022].
* ↑ «Palmarès d'Eddy Vanhaerens (Bel)». [Consulta: 30 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# (63) Ausònia

(63) Ausònia (designació provisional 1947 NA, 1948 WT i A861 CA) és un asteroide que forma part del cinturó d'asteroides descobert per Annibale de Gasparis el 10 de febrer de 1861 des de l'Observatori Astronòmic de Capodimonte (Nàpols, Itàlia). El seu epònim és Ausònia. Segons les dades de la corba lluminosa, se li suposa un petit satèl·lit. És un asteroide gran del cinturó principal. El nom d'Ausònia és un nom alternatiu d'Itàlia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Robert Johnston. «Asteroids with Canadian Connections» (en anglès). johnstonsarchive.net. [Consulta: 18 octubre 2011].
# Associació de Juristes en Defensa de la Llengua Pròpia

L'Associació de Juristes en Defensa de la Llengua Pròpia (AJDLP) és una organització sense ànim de lucre que defensa l'ús del català en i a partir del món de la justícia. Se'ls coneix correntment com a Juristes per la Llengua.
Constituïda el desembre del 2003, fundada per Rut Carandell i amb seu a la ciutat de Barcelona, l'associació agrupa un centenar de professionals que treballen en el món de la justícia, i defensa i promou l'ús de la llengua catalana en l'exercici de la seva professió, garantint així mateix l'ús d'aquesta llengua sense cap mena de discriminació per part de ningú en l'àmbit judicial.
El 2007, va ser guardonat amb el Premi Nacional a la Projecció Social de la Llengua Catalana, concedit per la Generalitat de Catalunya «per la seva tasca en favor que la llengua catalana tingui la presència que li correspon en l'àmbit jurídic, on històricament hi ha hagut dificultats especials».

## Referències

* ↑ «Neix l'Associació de Juristes en Defensa de la Llengua Pròpia a favor de l'ús del català». Racó Català, 19-12-2003. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Rut Carandell, nova directora de Plataforma per la Llengua». El Món, 18-02-2022. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Associació de Juristes en defensa de la Llengua Pròpia». TimeOut Barcelona, 30-07-2015. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Dues associacions en defensa del català i Ricard Torrents, nous Premis Nacionals de Cultura». El País, 30-07-2007. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Es fan públics els darrers Premis Nacionals de Cultura». VilaWeb, 30-07-2007. [Consulta: 11 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'AJDPL Arxivat 2007-07-31 a Wayback Machine.
# Saint-Romain-sous-Gourdon

Saint-Romain-sous-Gourdon és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 505 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1995- | Michel Chavot | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 291 | 329 | 284 | 381 | 460 | 454 | 505 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Saint-Romain-sur-Gironde

Saint-Romain-sur-Gironde és un municipi francès situat al departament del Charente Marítim i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 50 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Romain-sur-Gironde era de 50 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 10 estaven desocupats. Tots els 39 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 24 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Romain-sur-Gironde el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 37 persones, 21 eren actives i 16 eren inactives. De les 21 persones actives 18 estaven ocupades (14 homes i 4 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 16 persones inactives 8 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Romain-sur-Gironde hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Romain-sur-Gironde a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Romain-sur-Gironde a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Saint-Romain-sous-Versigny

Saint-Romain-sous-Versigny és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 109 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 176 | 184 | 184 | 144 | 137 | 121 | 109 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Azpilagaña

Azpilagaña és un barri de la ciutat de Pamplona, capital de la Comunitat Foral de Navarra. Té una població de 7.860 habitants (cens de 2008). Limita al nord amb Iturrama, a l'est amb Milagrosa / Arrosadia i a l'oest i sud amb el campus de la Universitat de Navarra. Compta amb una llar d'infants annexada a col·legi públic, tots dos bilingües, un ambulatori i també destaca la presència de l'Església de San Raimundo de Fitero com a nucli del barri.
Quant a espai de lleure, el barri compta amb dos parcs centrals, un al centre del mateix barri i un altre en l'extrem sud, a més de molts altres jardins de menor grandària que adornen els espais entre els diferents blocs de cases.

## Comunicacions

Està situat junt l'Avinguda Zaragoza, una de les artèries d'entrada a la ciutat. Està comunicada per diverses línies d'autobusos, que permeten als habitants del barri desplaçar-se pràcticament de costat a costat de la ciutat. Són la línia 11, que permet viatjar des del polígon comercial "Galaria" fins a la Txantrea,la línia 19, que ens permet viatjar des del carrer Monjardín fins a Barañáin, i la línia 5, que ens permet viatjar des d'Orvina (Txantrea), fins a la Universitat de Navarra.
A continuació es detallen les línies del Transport Urbà Comarcal que comuniquen el barri d'Azpilagaña amb la resta de la ciutat i la seva àrea metropolitana.
| Trajecte | Horari | Freqüència |
| Ezkaba – Edifici El Sario - Galaria | 06:38 - 22:08 | 15´ |
| Carrer Monte Monjardin - Barañain | 06:30 - 22:22 | 15´ |
| Aitzoain- Noain - Barañain | 06:30 - 22:15 | 15´ |
| Orvina 3 - Universitat de Navarra | 06:30 - 22:15 | 15´ |

## Referències

* ↑ «Población y estadistica de Pamplona por Barrios - 22/09/2008». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 gener 2013].
# Athletic Club Merlan

L'Athletic Club Merlan és un club togolès de futbol de la ciutat de Lomé. Juga els seus partits a l'Estadi Oscar Anthony.

## Referències

* ↑ Perfil a livefutbol
* ↑ Perfil a soccerway
* ↑ Perfil a worldfootball

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-10-05 a Wayback Machine.
# Arsameia

Arsameia (armeni: Արշամաշատ; turc: Eski Kale – 'Antic Castell') és una antiga ciutat situada a l'Antic Kâhta (Eski Kâhta), al districte de Kahta, a la província turca d'Adıyaman. Es troba prop de Kâhtaçay, coneguda en l'antiguitat com Nymphaios. Arsameia era la seu reial del Regne de Commagena, i és coneguda per la hierotesió del rei Mitridates I, construïda pel seu fill i hereu Antíoc I. A l'època romana la ciutat ja estava abandonada, i es van fer servir les pedres de tombes per construir ponts.

## Referències

* ↑ Estudios de epigrafía griega. 1a ed. La Laguna, Santa Cruz de Tenerife: Universidad de La Laguna, 2009. ISBN 978-84-7756-786-8.
* ↑ Lang, Gernot. Klassische antike Stätten Anatoliens. Norderstedt: Books on Demand GmbH, 2003. ISBN 3-8330-0068-6.
# Arsaci de Tars

Arsaci (en llatí: Arsacius, en grec antic: Ἀρσάκιος), nascut abans de l'any 324 i mort el 405, va ser patriarca de Constantinoble després del segon exili de Joan Crisòstom.
Era germà de Nectari, que havia estat patriarca bans de Joan Crisòstom, i va ser prevere durant el seu mandat. Havia nascut a Tars, i el seu germà l'havia proposat per ser bisbe d'aquella ciutat, però Arsaci no ho va acceptar.
Ja molt gran, les intrigues de la reina Èlia Eudòxia, esposa d'Arcadi, i de Teòfil, patriarca d'Alexandria, contra Crisòstom, li va permetre l'ascens inesperat al patriarcat de Constantinoble. Arsaci va testificar en un sínode contra Crisòstom, cosa que va tenir influència en la seva condemna.
Va ser consagrat patriarca el 27 de juny de l'any 404. Crisòstom el va denunciar i el va acusar de ser un «adúlter espiritual i un llop amb pell d'ovella». Els ciutadans de Constantinoble, potser amb l'excepció d'alguns funcionaris reials, el va considerar un intrús van fer una assemblea a l'aire lliure,lluny dels recintes sagrats. Arsaco va demanar ajuda a l'emperador Arcadi, que va enviar soldats per a dispersar l'assemblea, i va iniciar una persecució contra els seguidors de Crisòstom. La situació d'ASrsaci era ja intolerable, i els bisbes occidentals es van negar a acceptar la seva autoritat. El papa Innocenci I va demanar al clero de Constantinoble que restituís al vertader arquebisbe.
Arsaci, ja molt vell i amb una forta oposició, va morir l'11 de novembre de l'any 405.

## Referències

* ↑ Wace, Henry (et al.) (eds.). A Dictionary of Christian Biography and Literature to the end of the sixth century A.D., with an account of the principal sects and heresies. Londres: John Murray, 1911, p. 223, 234-235, 879-880.
# Bandera de Nebraska

La bandera de Nebraska està conformada per un camp de tela blau fosc i el respectiu segell de l'Estat de Nebraska. El disseny actual va ser aprovat el 1925 i encara que prèviament s'hauria presentat un disseny el 1921 d'un arquitecte amb seu a l'Estat de Nova York aquest va ser rebutjat pel govern estatal. La designació oficial del disseny de l'estat es va produir el 1963; En aquest sentit Nebraska va ser un dels últims estats a adoptar una bandera oficial als EUA.
La Bandera de Nebraska va ser avaluada en una enquesta duta a terme per l'Associació Vexil·lològica Nord-americana (NAVA) quedant en el lloc 71 entre les 72 banderes dels EUA i Canadà, per la qual va ser la 2a pitjor bandera en l'enquesta. L'única bandera que va ocupar un lloc més baix va ser la Bandera de Geòrgia. No obstant això, el 2003, Geòrgia va canviar la seva bandera al seu disseny actual. Com a resultat, la Bandera de Nebraska va quedar en el rang més baix de l'enquesta de les banderes que encara estan en ús. La NAVA va anomenar a aquest tipus de disseny (escut de l'estat corresponent amb un camp blau o blanc) "escut-sobre-llençol" i va atorgar els llocs més baixos a aquests.

## Referències

* ↑ «Nebraska Secretary of State». Arxivat de l'original el 2007-08-08. [Consulta: 23 juny 2012].
* ↑ «NAVA 2001 Flag Survey». Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 19 gener 2021].
# Bandera de Nigèria (1914–1960)

La bandera de Nigèria entre 1914 i 1960 fou un pavelló blau britànic amb una estrella de David verda envoltant una corona dels Tudor (més tard canviada per una corona de Sant Eduard el 1953) amb la paraula "Nigèria" escrita en blanc sota seu dins d'un disc vermell. Fou adoptada per la colònia i protectorat de Nigèria després de l'amalgamació del Protectorat de Nigèria del Sud i del Protectorat de Nigèria del Nord.

## Referències

* ↑ «Colonial Nigeria (1901–1960)». Crwflags.com. [Consulta: 10 juliol 2016].
# Atzaura (vaixell)

L'atzaura (de l'àrab: zawraq) era un petit vaixell emprat durant l'edat mitjana.

## Bibliografia

* Arabismes del català: atzaura (castellà)

## Enllaços externs

* Procés de construcció de vaixells medievals
# Banu Tamim

Els Banu Tamim (àrab: بنو تميم, Banū Tamīm), també Tamim ibn Murr, fou una de les principals tribus àrabs nòmades abans de l'islam, que vivien a l'est i centre de la península d'Aràbia. La seva genealogia és: Tamim ibn Murr ibn Udd ibn Tabikha ibn Ilyas ibn Mudar ibn Nizar ibn Maadd ibn Adnan. La paraula tamim en àrab significa ‘fort’ i ‘sòlid'.
Estaven dividits en tres branques formades pels fills de Tamim: Zayd Manat, Amr i al-Hàrith origen al seu torn de múltiples branques. El seu territori abans de l'islam era el Najd a l'entorn d'al-Yamama fins al golf Pèrsic, Bàssora i al-Udhayb (prop de la futura Kufa); quasi tots eren nòmades però hi havia alguns seminòmades als oasis de l'est; es van fer sedentaris amb l'Islam i altres tribus van anar ocupant els seus territoris; però una bona part dels tamimites van restar pastors seminòmades. Tenien bones relacions amb els sassànides i amb els làkhmides d'al-Hira i eren utilitzats pel transport pel desert i per assegurar rutes comercials; els tamimites al seu torn depenien dels sassànides pels seus aprovisionaments, principalment l'oasi d'al-Hassà on hi havia el principal mercat. Amb l'arribada de l'islam al-Múndhir va esdevenir el governador musulmà de l'Aràbia oriental i Hadjar. Els tamimites es van establir aleshores a Bàssora (les subtribus dels Sad i els Hanzala i la tribu dels Amr) i a Kufa; el suport dels tamimites era necessari per controlar l'Iraq i Aràbia oriental. Molts tamimites van ocupar funcions importants durant el califat omeia i al començament de l'abbàssida però pocs van arribar a ser governadors.

## Banu Hàndhala

Els Banu Hàndhala ibn Màlik són una branca de la tribu àrab dels Banu Tamim. Les seves divisions principals són els Dàrim, Yarbú i Baràjim. Viuen a la Yamama, no lluny de la regió de Dariyya. Les seves poblacions principals eren as-Samman i ar-Rakmatan. A la meitat del segle VI eren aliats de Kinda; vers 570 estaven en bones relacions amb els reis làkhmides d'al-Hira però un incident va provocar una guerra i 100 presoners hanzales foren cremats vius pels làkhmides. Es van fer musulmans i només una part de la tribu va participar en la Rida. Els Banu Hàndhala es van establir principalment a Bàssora i altres punts de l'Iraq; els zutt i els sayabiga van esdevenir els seus clients. Van donar alguns caps kharigites.

## Referències

* ↑ «Mecca and Tamīm (Aspects of Their Relations)» (en anglès). Journal of the Economic and Social History of the Orient, 8, 2, 01-11-1965, pàg. 113–163. DOI: 10.2307/3595962. JSTOR: 3595962.
* ↑ Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(Banū) Ḥanẓala ibn Mālik".

## Bibliografia

* Max F. von Oppenheim, Die Beduinen, IV, Leiden, 1966

## Vegeu també

* Xams, divinitat preislàmica.
# Banu Uqayl

«Banu Uqayl» té aquests significats:
* Uqayl, tribu àrab de la confederació dels Àmir ibn Sàssaa
* Uqàylida, nissaga àrab que va governar a Síria del nord i l'Iraq del 990 al 1169.
# Sant Francesc de Vic

Sant Francesc va ser un convent de franciscans i més tard dominic establert a la ciutat de Vic enderrocat al segle xvii. Els framenors van arribar a Vic el 1225, any en què van rebre una donació d'un terreny per edificar un monestir a prop de la capella de Santa Eulàlia. El 1270 van traslladar el convent a l'actual Carrer Sant Francesc. El 1567 els monjos conventuals van cedir l'espai als observants, que ja comptaven amb el monestir de Sant Tomàs de Riudeperes. Els observants van cedir l'edifici als dominics, que hi van romandre fins al segle xvii, quan s'enderrocà l'edificació.

## Referències

* 1 2 «Convent de Sant Francesc de Vic». Monestirs.cat. monestirs.cat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Ava Inferi

Ava Inferi és un grup de doom/gotic-Heavy metal creat l'any 2005 a Almada, Portugal, pel guitarrista de la banda Mayhem, Rune Eriksen i la cantant Carmen Susana Simóes, antiga cantant d'Aenima. El juny de 2006 és presentat el seu primer àlbum Burdens. La primavera del 2007 la cantant Carmen Susana Simóes col·labora amb els també portuguesos Moonspell a l'àlbum Under Satanae. A l'octubre presenten el segon àlbum d'estudi The Silhouette, on destaca la cançó "Dança das ondas" i particularment el treball realitzat amb el magnífic videoclip. El maig del 2009 apareix el tercer llarga durada de la banda, Blood of Bacchus, i en 2011, el darrer, Onyx. El grup es va separar en 2013

## Àlbums

* Burdens (2006)
* The Silhouette (2007)
* Blood of Bacchus (2009)
* Onyx (2011)

## Referències

* ↑ Alves, Rui. «‘Onyx’ by Ava Inferi» (en anglès). ck n’Heavy, 07-01-2021. [Consulta: 11 juny 2022].
# Sant Miquel d'Abella de la Conca

Sant Miquel d'Abella de la Conca fou una església del terme municipal d'Abella de la Conca, al Pallars Jussà, dedicada a l'arcàngel Sant Miquel.
Estava situada al sud-est de la vila d'Abella, en un collet al nord-est de la masia de Cal Vila, al sud-est de la de Cal Serret de la Serra i a ponent del lloc conegut com lo Botant. És en un lloc molt desavinent i difícil de trobar. La referència pot ser les ruïnes d'una barraca, en un turó a llevant del collet esmentat. Les ruïnes són en el costat nord-oest del collet, amagades per la vegetació del lloc, al principi d'un coster.
D'aquesta església, actualment només en queden unes filades de pedra que deixen entreveure la forma de l'absis romànic. Les poquíssimes restes conservades no permeten de veure l'estructura de l'església, però es tractava forçosament d'un temple molt petit, possiblement d'una sola nau. L'absis podria haver estat quadrat, per les filades conservades.
L'església de Sant Miquel no era una capella aïllada, però: en el turó que allotja la construcció esmentada es van trobar vestigis d'un poblat medieval. Dins del catàleg del patrimoni cultural català és anomenat Conjunt medieval de Sant Miquel.

## Etimologia

Antiga església del terme d'Abella de la Conca dedicada a l'arcàngel sant Miquel.

## Referències

* ↑ Carta arqueològica d'Abella de la Conca. Direcció General del Patrimoni Cultural. Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunya.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
# Sant Miquel Vell

Sant Miquel Vell és una església al veïnat de Sant Miquel de Terradelles (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Església romànica d'una sola nau, coberta amb volta de canó i coronada amb un absis semicircular al costat de llevant. L'absis és cobert amb quart d'esfera i les seves dimensions són considerables car gairebé presenta la mateixa amplària que la nau de l'església. Al centre té una finestra senzilla de doble esqueixada, coberta amb un arc de mig punt monolític i ornada amb relleus en forma de trena. Al mur de ponent hi ha la porta d'entrada, moderna, sobre la qual hi ha una finestra d'arc de mig punt adovellat. El campanar d'espadanya, com la porta, és molt transformat. A cada costat de la capçalera, com si fos un creuer, hi ha un parell d'arcs, els quals s'insinuen a l'exterior per un sortint dels murs, al final de la nau. L'aparell és de blocs grossos ben polits i col·locats a trencapunt. Els murs de llevant i ponent s'aixequen sobre el nivell de la teulada.
Les primeres notícies sobre l'església de Sant Miquel daten de l'any 1011, referides a l'existència d'un nucli de població i a la construcció de l'església. Aquest edifici fou renovat al segle xii, abans del 1152 i, era parròquia independent, considerada com a filial de Gaià (Bages). Al segle xiv i a causa de la disminució de població del lloc, perdé el caràcter de parròquia i passà a ser sufragània. Al segle xvii i amb el consegüent augment de població, l'església fou modificada; s'obrí la porta al mur de ponent (1672), es cobrí el campanar d'espadanya i s'enguixà l'interior, etc. L'any 1838 fou tapiat l'absis, el qual restà com a sagristia.
Una església nova i una rectoria foren acabades l'any 1887. Des d'aleshores l'església romànica fou abandonada. Fins als anys 70 fou magatzem de la masia veïna. L'any 1970 començaren les primeres obres de neteja de l'església de Sant Miquel i l'any 1979 es consolidà la teulada. El mateix any la parròquia sol·licità a la Diputació de Barcelona la col·laboració en les obres de restauració, acabades l'any 1982. Simultàniament a les obres de restauració s'ha condicionat al culte. A l'altar s'hi ha col·locat una imatge de Sant Miquel, obra de l'escultor Emili Colom, oferta per la diputació de Barcelona.

## Notes

* 1 2 3 «ESGLÉSIA DE SANT MIQUEL DE TERRADELLES». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2015].