OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trojan F1

Trojan Racing va ser un constructor britànic de cotxes per competicions automobilístiques que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.

## Història

Trojan Racing va ser fundada per Leslie Hounsfield el 1914 a Purley Way, Croydon, Londres i va produir cotxes fins a l'any 1964.
Va debutar a la Fórmula 1 a la 1974 en el GP d'Espanya de la mà del pilot Tim Schenken, no podent finalitzar la cursa.
L'escuderia va ser present en 7 curses de la F1 aconseguint finalitzar en desena posició com a millor classificació en una cursa i no assolint cap punt pel campionat de la F1.
L'últim GP disputat va ser el Gran Premi d'Itàlia del 1974.

## Resultats a la F1

| Any | Pilot | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | WDC | Punts |
| 1974 | Tim Schenken | Trojan T103 | Ford | ARG | BRA | SUD | ESP Ret | BEL 10 | MON Ret | SWE | HOL | FRA | GBR Ret | ALE NVQ | AUT 10 | ITA Ret | CAN | USA | - | 0 |

## Palmarès a la F1

* Curses: 7
* Victòries: 0
* Podis: 0
* Poles: 0
* Voltes ràpides: 0
* Millor classificació al mundial de constructors: -
* Punts: 0

## Enllaços externs

* Història de l'equip (anglès)
# Mia Krisna Pratiwi

Mia Krisna Pratiwi (Indonèsia i Bali, 19 de juny de 1994) és una enginyera industrial i ecoactivista indonèsia. El desembre de 2021 va entrar en la llista 100 Women que publica anualment la BBC.
És formada en l'Institut Teknologi Bandung i treballa a l'Agència del Medi Ambient de la ciutat de Denpasar. Pratiwi va desenvolupar una aplicació informàtica per millorar la recollida, processament i reciclatge de deixalles urbanes a l'illa de Bali. Es gestiona a través de l'ONG Griya Luhu i hi participa la comunitat local.
L'octubre de 2021, Mia va formar part del jurat de la Sustainable Teenpreneur Competition.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2021: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 07-12-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-11 [Consulta: 21 febrer 2022].
* ↑ «Jagoan 2021 : Mia Krisna Pratiwi, Mengolah Sampah Jadi Rupiah» (en indonesi). RTV News, 03-01-2022. Arxivat de l'original el 2022-02-21. [Consulta: 21 febrer 2022].
* ↑ «Global Youth Conference Mengumumkan Pemenang Sustainable Teenpreneur Competitions» (en indonesi). Precious Island, 16-11-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-21. [Consulta: 21 febrer 2022].

## Enllaços externs

* https://griyaluhu.org/
# Torrent de Comabona

El'Torrent de Comabona, dit també Torrent de la Comabona és un torrent afluent per l'esquerra de l'Aigua de la Corba, tributari del Riu del Coll de Jouet.

## Municipis que travessa

El curs del torrent transcorre íntegrament pel terme municipal de Castellar del Riu.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Comabona està integrada per un total de 8 cursos fluvials. D'aquests, 5 són subsidiaris de 1r nivell, 1 ho és de 2n nivell i un altre ho és de 3r nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 7.654 m. que trans corren íntegrament pel terme municipal de Castellar del Riu

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 Mapa de l'ICC
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 20 setembre 2010].
# Molacima

La Molacima o Mola-cima és una muntanya del massís del Montsià (comarca del Montsià). La seua alçada és de 748 metres i està situat al límit entre Alcanar i Ulldecona.
Amb el seu perfil triangular, la Mola cima sembla el cim més alt quan hom veu la serra del Montsià des d'Ulldecona i els voltants.

## Bibliografia

* Ulldecona, Història i Territori, bib. Cruïlla, eds. Onada
# György Tóth

György Tóth (Sándorfalva, 24 d'abril de 1915 - Budapest, 27 de setembre de 1994) fou un futbolista hongarès de les dècades de 1930 i 1940.
La seva trajectòria com a futbolista passà pels clubs Salgótarjáni SE, Szeged FC, Gamma FC, Újpest FC i MTK. També jugà amb la selecció d'Hongria entre 1939 i 1948.
Va ser entrenador de la selecció de futbol de Mali l'any 1970.

## Referències

* ↑ György Tóth a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «ORIGO». Tabu.origo.hu. Arxivat de l'original el 1 març 2012. [Consulta: 11 novembre 2013].
# Serra Espina (Mont-ros)

Serra Espina és una serra del terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà. Pertanyia a l'antic terme de Pobleta de bellvei, fins a la fusió d'aquest municipi en el de la Torre de Cabdella, en el límit amb el Pallars Sobirà, a l'antic terme de Montcortès de Pallars, de l'actual municipi de Baix Pallars.
Aquesta serra arrenca de la Collada d'Ancs, de 1.521,3 m. alt. al nord, per discórrer majoritàriament de nord a sud cap al Turó del Cuet, de 1.561,7, la Collada del Clot d'Andol, de 1.534, i el Cogulló, de 1.569,3.
Per aquesta serra travessava la carena d'un Pallars a l'altre la ruta dels traginers de la sal que anava de Gerri de la Sal a la Vall de Boí.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent de Cosidor

El torrent de Cosidor és un curs d'aigua que neix als vessants meridionals del puig de la Creu a Castellar del Vallès. Un cop entra al poble de Sentmenat desemboca a la riera del mateix nom.

## Referències

* ↑ «Sentmenat». GEC. [Consulta: 22 abril 2019].
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Antoni Montesinos i Millo

Antoni Montesinos i Millo (Carlet, 3 de juliol de 1754 - València, 7 d'agost de 1822) va ser un músic valencià, mestre de capella del Reial Col·legi del Corpus Christi de València. Ingressà com a petit cantor a la catedral de València el 1766, on es va formar sota el mestratge de Francesc Morera i Cots i de Rafael Anglès i Herrero. Tres anys després, va ser nomenat membre del cor, acòlit el 1772, i el 1779 va substituir el segon organista, i a hores d'ara la seua obra Calix benedictionis dedicada al Sant Calze encara s'intrepreta. El 1786 fou nomenat mestre de capella a Castelló de la Plana, i el 1787 succeí a Manuel Just com a mestre de la capella musical del Patriarca, lloc que ocuparia fins a la seua mort i on va tenir alumnes com Lambert Plasència i Valls. En l'arxiu d'aquesta institució se'n conserven divuit composicions vocals, entre les quals destaca la Missa a quatre i vuit veus que va compondre el 1796, amb motiu de la beatificació de sant Joan de Ribera pel papa Pius VI. L'estil, la instrumentació i les melodies d'aquesta obra recorden (tot i la diferència de gèneres) la música de Martín i Soler, que també havia passat d'infant pel cor de la catedral de València i que per aquella època ja havia triomfat a Viena. Montesinos, en canvi, no va eixir de la seua ciutat, però esbossà les noves tendències combinant l'herència del barroc amb passatges d'un estil operístic, amb tots els components propis d'una orquestra clàssica de finals del segle xviii.

## Referències

* ↑ Aviñoa, Xosé. Història de la música catalana, valenciana i balear: Cronologia universal. Barcelona: Ed. 62, 2004, p. 54. ISBN 9788429747003. Altres autors, seguint Constantí Llombart. Valencia antigua y moderna. València: Aguilar, 1887, p. 178. , donen com a data de naixement l'any 1748.
* ↑ Seu Valentina, Capítol Metropolità. «Festivitat del Sant Calze». [Durada:00:04:30]. Offertorium: Motet a 12 al Sant Calze, 24-10-2019.
* ↑ Enciclopèdia Espasa, volum 45, p. 451 (ISBN 84 239-4545-6)
* ↑ Piedra, Joaquín «Maestros de capilla del Real Colegio del Corpus Christi (Patriarca) (1662-1822)». Anuario Musical, XXIII, 1968, pàgs. 61-128.
* ↑ Martín Moreno, Antonio. Historia de la música española (en castellà). 4: siglo XVIII. Madrid: Alianza Editorial, 2007, pàg. 181. ISBN 9788420664767.

## Enllaços externs

* «Bach com a punt de referència». Notes al programa. Palau de la Música de València, 10 d'abril de 2019.
* Et resurrexit Missa a 4 i a 8 veus per a la beatificació de Sant Joan de Ribera, El Patriarca, gener del 2012.
# Gógolevka

Gógolevka (en rus: Гоголевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 237 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Torrent de Can Corbera

El torrent de Can Corbera, també anomenat barranc dels Àlbers, és un curs d'aigua del Vallès Occidental que neix a la serra de Galliners al terme de Terrassa i desemboca a la riera de Rubí. Creua els termes de Terrassa i Sant Quirze del Vallès i finalment desemboca dins de Rubí.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Torrent de Can Duran

El torrent de Can Duran és un curs d'aigua torrencial del Vallès Occidental que neix a prop del Polígon industrial Can Salvatella-Torre Mateu. Desemboca les seves aigües al riu Ripoll a l'oest de Montcada i Reixac després de passar pel nord de Ripollet.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Tordenc escatós

El tordenc escatós (Turdoides squamulata) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones espeses de matoll i matolls espinosos del sud-est de Etiòpia i sud de Somàlia, cap al sud, seguint la costa, fins Kenya i nord-est de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Tordenc escatós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tordenc gris

El tordenc gris (Argya malcolmi) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb vegetació dispersa, boscos i ciutats de l'Índia cap al nord fins Kutch, Rajasthan i el Punjab, i cap a l'est fins l'est d'Uttar Pradesh, est de Madhya Pradesh, centre d'Andhra Pradesh i Tamil Nadu.

## Referències

* ↑ «Tordenc gris». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tordenc fosc

El tordenc fosc (Turdoides tenebrosa) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i matolls al nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda i Sudan del Sud fins al sud-oest d'Etiòpia.

## Referències

* ↑ «Tordenc fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Tossal de la Pleta

«Tossal de la Pleta» té aquests significats:
# Tour de la Charanta Marítima femení

El Tour de la Charanta Marítima femení (en francès Tour de Charente-Maritime féminin) és una competició ciclista per etapes de categoria femenina que es disputa per les carreteres de la Charanta Marítima (França). La cursa es creà el 2000.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2000 | Élisabeth Chevanne-Brunel | Sabine Gentieu | Carine Peter |
| 2001 | Delphine Guille | Élodie Touffet | Delphine Tonini |
| 2002 | Ludivine Henrion | Jaëlle Balard | Delphine Tonini |
| 2003 | Ludivine Henrion | Fanny Riberot | Mathilde Boullay |
| 2004 | Béatrice Thomas | Nathalie Cadol | Sandrine Revol |
| 2005 | Tamara Boyd | Kateryna Krasova | Paddy Walker |
| 2006 | Pascale Jeuland | Karine Gautard | Florence Girardet |
| 2007 | Maryline Salvetat | Florence Girardet | Fanny Riberot |
| 2008 | Edwige Pitel | Christel Ferrier-Bruneau | Karine Gautard |
| 2009 | Mélodie Lesueur | Edita Unguryte | Béatrice Thomas |
| 2010 | Pascale Jeuland | Rosane Kirch | Urte Juodvalkyte |
| 2011 | Aude Biannic | Andrea Graus | Marie-Laure Cloarec |
| 2012 | Coralie Demay | Alexandra Tondeur | Sandrine Bideau |
| 2013 | Tetyana Riabchenko | Karol-Ann Canuel | Séverine Eraud |
| 2014 | Sarah Roy | Lucie Pader | Coralie Demay |
| 2015 | Sari Saarelainen | Charlotte Bravard | Pauline Allin |
| 2016 | Charlotte Bravard | Séverine Eraud | Annabelle Dreville |
| 2017 | Shara Gillow | Coralie Demay | Pauline Allin |
| 2018 | Lucie Jounier | Pauline Allin | Paula Patiño |
| 2019 | Léa Curinier | Typhaine Laurance | Lucie Jounier |
| 2020 | Anul·lada per l'epidèmia del COVID-19 | Anul·lada per l'epidèmia del COVID-19 | Anul·lada per l'epidèmia del COVID-19 |
| 2021 | Séverine Eraud | Maëva Squiban | Anaïs Morichon |
| 2022 | Marion Borras | Fernanda Yapura | Chloé Charpentier |
| 2023 | Maëva Squiban | Marine Mauge | Fernanda Yapura |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a cyclisme-sport.fr
# Tour de les Filipines

El Tour de les Filipines és una cursa ciclista que es disputa durant el mes d'abril a les Filipines. Creada el 2010, forma part de l'UCI Àsia Tour amb una categoria actual de 2.2.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2010 | David McCann | Lloyd Lucien Reynante | Baler Ravina |
| 2011 | Rahim Ememi | Farshad Salehian | Amir Zargari |
| 2012 | Baler Ravina | Loh Sea Keong | Joel Calderon |
| 2013 | Ghader Mizbani | Amir Kolahdozhagh | John Ebsen |
| 2014 | Mark Galedo | Eric Sheppard | Alireza Asgharzadeh |
| 2015 | Thomas Lebas | Mark Galedo | Damien Monier |
| 2016 | Oleg Zemliakov | Ievgueni Guiditx | Maral-Erdene Batmunkh |
| 2017 | Jai Crawford | Daniel Whitehouse | Fernando Grijalba |
| 2018 | El Joshua Cariño | Metkel Eyob | Ronald Oranza |
| 2019 | Jeroen Meijers | Goh Choon Huat | Angus Lyons |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2015-07-25 a Wayback Machine.
* Palmarès a cqranking.com
* Palmarès a cyclebase.nl
# Dévotxkino

Dévotxkino (en rus: Девочкино) és un poble de l'óblast de Tula, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 9 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Тульской области от 14 марта 2005 года № 555-ЗТО «О переименовании муниципального образования „город Богородицк и Богородицкий район“ Тульской области, установлении границ, наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований на территории Богородицкого района Тульской области»». Arxivat de l'original el 2021-11-23.
* ↑ «Закон Тульской области от 27 декабря 2007 года N 954-ЗТО «Об административно-территориальном устройстве Тульской области»». Arxivat de l'original el 2017-04-27.
* ↑ ОКАТО Plantilla:ОКАТО
* ↑ «Церковь Параскевы Пятницы (1834г.) в Балахне». Arxivat de l'original el 2015-04-02.
# El Baiés

El Baiés és una casa barroca de Montseny (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El cos habitable no és molt gran, però en conjunt amb les dependències, té un volum respectable. L'edificació és a una sola vessant, i a més de la façana, la part posterior també en fa funcions. La solució d'aquesta és a dues aigües amb el carener descentrat. La porta de la façana principal és d'arc escarser, de maó, a sobre hi ha una finestra amb llinda de pedra i un ampit decorat amb perles.

## Història

Tot i que la construcció és més recent, tenim notícies d'un habitant de El Baiés, anomenat Jaume Baiés, el 1515.

## Referències

* 1 2 «El Baiés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 juliol 2018].
# Tribolodon brandtii

Tribolodon brandtii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Corea, Japó i l'illa de Sakhalín.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, 4a edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reshetnikov, Y.S., N.G. Bogutskaya, E.D. Vasil'eva, E.A. Dorofeeva, A.M. Naseka, O.A. Popova, K.A. Savvaitova, V.G. Sideleva i L.I. Sokolov, 1997. An annotated check-list of the freshwater fishes of Russia. J. Ichthyol. 37(9):687-736.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trinquet de Pedreguer

El trinquet de Pedreguer és la canxa municipal pedreguera de pilota valenciana, tant per al joc de pilota amateur com per a partides professionals d'escala i corda o pilota a raspall cada dissabte.
Inaugurat l'any 1976, a Pedreguer abans hi havia un altre trinquet que només obria per a partides de fira en desembre, fins que l'ajuntament va decidir fer-ne un cobert i amb llum elèctrica: el trinqueter, Enriquito d'Alzira, va ser decisiu en la configuració del terreny de joc, ja que va acompanyar l'arquitecte i els tècnics a Monòver per a provar les lloses de la canxa, i va demanar que no hi haguera llotgeta en el dau. La Diputació d'Alacant va accedir a sufragar la construcció després de la inauguració: eixe dia, Enriquito va programar dos partides amb grans figures d'aquella època: en la primera, Antoniet i Peris contra Rovellet i el Roget de Riola; en la segona, els germans Paco i Pepe Genovés contra el trio d'Eusebio, Xatet II i Gómez.
L'any 2015 va albergar la festa de presentació de les escoles de pilota del Consorci Esportiu de la Marina Alta, amb l'actuació del cantant bellreguardí Vicent Savall. L'any 2016 el trinquet pedreguer va acollir una sèrie de cites destacades: el 30 d'abril, el Club de Pilota Pedreguer va homenajar als figures locals el Xato, Pizarro, Alberto, Ramonet, Pere i Jeffry; el 6 d'agost es va programar, per primera volta, una partida de raspall femení amb les campiones de l'especialitat. i el 6 de desembre va celebrar els quaranta anys de la inauguració amb la presència de velles glòries, l'actuació de Savall i de Lluís el Sifoner i sengles partides a l'alt (Puchol II i Fèlix contra Genovés II, Pere i Monrabal) i a raspall (Moltó i Moro per a Jeffry, Sanchis i Néstor).
* Vista exterior
* Interior: escala i galeria del rest
* Senyal del CEIP Trinquet

## Referències

* ↑ Paco Durà. «Pedreguer celebra el 40 Aniversari del trinquet amb les primeres figures de la pilota i…». Alzira: PilotaVeu, 06-12-2016. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2016. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ Raül Ivars. «Èxit de participació a la Presentació de les Escoles de Pilota de la Marina Alta a…». Pedreguer: PilotaVeu, 06-10-2015. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2016. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ Raül Ivars. «Pedreguer ret homenatge als seus jugadors professionals de Pilota Valenciana». PilotaVeu, 27-04-2016. Arxivat de l'original el 13 de novembre 2017. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ J.C.R. «El raspall femení va triomfar al trinquet de Pedreguer». Superdeporte, 08-08-2016. [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ «La llamada de la historia llena el trinquet de Pedreguer» (en castellà). Levante-EMV, 07-12-2016. [Consulta: 7 desembre 2016].
# Trinquet de Rafelcofer

El trinquet de Rafelcofer és un antic trinquet de Rafelcofer, que actualment es troba en desús. El trinquet està situat a la partida del Racó, tocant el terme de la Font d'en Carròs, als peus de la muntanya del Rabat i damunt del nucli de l'Alcudiola.
Va ser construït i costejat per un home molt conegut al poble, Francisco Femenia Estruc, el "tio Quico la Muriona". Gran aficionat al joc de la pilota valenciana, el 1935 va iniciar les obres en uns terrenys seus per a construir un trinquet de pedra i morter, amb uns quants desocupats del poble i per un jornal de deu quinzets. El trinquet es va acabar l'any 1937, en plena Guerra Civil, essent la primera partida la jugada per Batiste "Pistolo" i Carlets contra "Carinyo" (José Andrés Momparler), Daniel i "Coca" (Diego Rocher Gregori) a raspall. Tots els pilotaris eren de Rafelcofer, excepte Carlets, que era de Piles. La victòria va ser a per a la parella per 25-15. El sou dels jugadors va consistir en uns vals del sindicat anarquista CNT.
A banda de la construcció del trinquet, els coferers li deuen al tio Quico algunes frases peculiars com la següent, que encara hui té vigència en el parlar de la gent de l'Alcudiola i Rafelcofer: "A estes hores, pilotes noves?". Molts xics anaven, tard, quan ja pràcticament era de nit, a demanar-li pilotes per a jugar i el tio Quico sempre els contestava igual.
El trinquet va passar de mans, del desembre de 1939 fins al juny del 1940 el va portar Miguel Vila, després, durant any i mig el va portar el seu germà Jesús Vila i de juny del 1943 al 7 de gener del 1946 el va tornar a portar Miguel Vila.... Després el trinquet va passar per moltes més mans (Miñana, Juanito del Casino, el Fallero, Serapio, Coqueta...)
El seu punt àlgid van ser els anys de la postguerra. En esta època la gent major recorda que totes les vesprades s'hi feien unes files nombroses cara al trinquet. Més avant, l'afició va decaure, als anys setanta ja només s'hi jugava els mesos d'estiu, quan els emigrants tornaven de vacances, principalment els de la Font d'en Carròs. A principi dels anys huitanta del segle xx se n'encarregava el propietari, Pablo Mas, però com que ja no es jugava molt, el va haver de tancar.
El trinquet de Rafelcofer té la mateixa mida que tots els que continuen en funcionament actualment, però tenia algunes deficiències, com per exemple; l'escala massa plana, no està cobert i el sol tarda molt a eixugar-se… Este trinquet històric de la Safor està tancat, però la seua situació als peus del Rabat i quasi damunt de l'Alcudiola li dona una visió imponent.
# Ecoembes

Ecoembes és una organització sense ànim de lucre creada el 1996 que es dedica al reciclatge dels envasos a Espanya.
Va ser promoguda el 1996 per unes 12.000 empreses del sector de l'alimentació per tal de gestionar els diners destinats al tractament i recuperació dels envasos de plàstic, llaunes i brics i envasos de cartró i paper, d'acord a la legislació europea i espanyola, pagant a la major part dels ajuntaments espanyols per la recollida i el tractament del contenidor groc, i venent posteriorment els residus a plantes de reciclatge per intentar recuperar la major part dels materials. No és partidària de la reutilització dels envasos.

## Referències

* 1 2 Galvín, Angy. «A la sombra de Ecoembes: grandes empresas reciclan tu basura con una facturación de 494 millones» (en castellà). El Diario, 15-08-2018.
* ↑ «"Un lobo con piel de cordero": un estudio señala a Ecoembes como principal enemigo de la lucha contra el plástico» (en castellà). Publico, 19-09-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].