OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Castell del Gorg

El castell del Gorg és un edifici de Llers (Alt Empordà) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Se situa al nord-est del nucli urbà de la població de Llers, al paratge de la Borrassa, prop del torrent de la Serra.
Queden només escassos vestigis del castell del Gorg, molt degradats i completament arruïnats. De fet, els trams d'estructures conservades són de poca alçada i dibuixen un recinte de planta més o menys rectangular. L'aparell és de còdols i pedra sense treballar, amb alguna pedra de mida mitjana treballada integrada al bell mig del parament. A la zona més elevada s'observa la cantonada d'una estructura, delimitada amb pedra desbastada mitjana. Al voltant de les escasses estructures conservades hi ha abundants enderrocs.

## Història

Els senyors d'aquest castell, feudataris del senyor del castell de Llers, eren els Cantalló dels Gorgs i que els drets del domini del castell pertanyien al senyor del Castell de Llers. Concretament, es té notícia que el feudatari l'any 1300 era Pere de Cantalló, cavaller dels Gorgs.
Actualment està en estat de ruïna i les restes són difícils d'identificar donat el seu mal estat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Castell del Gorg». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Castell del Milà

El Castell del Milà és un monument protegit com a bé cultural d'interès nacional del municipi del Milà (Alt Camp).

## Descripció

Edifici de grans dimensions situat en el nucli central del poble, a prop de l'església parroquial. És de planta rectangular i fa cantonada. La façana principal presenta una porta d'accés adovellada, a la qual s'arriba mitjançant una escalinata paral·lela a la línia de façana. A la primera planta s'obren quatre grans finestres i a la segona, una galeria amb set arcs de mig punt i a cada extrem una finestra quadrangular. Els murs estan arrebossats.
Adossada a l'edifici hi ha una petita església d'una nau que possiblement és l'antiga capella de la casa.
Actualment, és propietat privada de la família Calà Magrané.

## Història

Aquest edifici anomenat El Castell, sembla que es troba documentat des de l'any 1490. Hi ha un pergamí a l'Arxiu General de Protocols de Barcelona que és l'acta de possessió, en aquesta data, dels béns cedits a la seva neboda per Beatriu d'Urrea, habitant del castell del Milà.
Sembla també que en aquesta casa, va néixer en el segle xviii el militar Pere Nolasc de Bassa i Girona.
En opinió de l'historiador Emili Morera i Llauradó, la vila del Milà es va originar per la donació del territori del Codony l'any 1160 al monestir de Valldaura o de Santes Creus. També comenta que: "Masó i Milà foren dos poblats subjectes a feus particulars, procedents sens dubte de la donació feta del territori a Ponç de Montoliu l'any 1066, alçant els descendents castells en les respectives localitats".
Quan es van extingir els senyorius, el Milà corresponia a l'arquebisbe de Tarragona.

## Referències

* «Pat.mapa: arquitectura». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Mapa de recursos culturals, Diputació de Tarragona
# Castella d'Or

Castella d'Or o de l'Or (en castellà Castilla de Oro o del Oro) fou el nom donat a començaments del segle XVI pels colonitzadors espanyols a alguns territoris centreamericans i del nord de Sud-americà que s'estenien des del golf d'Urabá, a l'oest de l'actual Colòmbia, fins a les proximitats del riu Belén, on començava la regió coneguda com a Veragua. La denominació de Castella d'Or fou atorgada el maig de 1513 pel rei Ferran el Catòlic, aleshores regent de Castella.
Degut al descobriment de l'oceà Pacífic per Vasco Núñez de Balboa la jurisdicció de Castella d'Or s'amplià per comprendre la vessant pacífica de Panamà, Costa Rica i Nicaragua.
Amb la creaciçó el 1527 de la província de Nicaragua, que comprenia l'actual territori nicaragüenc i la península de Nicoya, s'inicià la reducció de l'àmbit territorial de Castella d'Or, que el 1537, una vegada finalitzats els plets colombins, quedà fragmentada en dues parts, separades pel Ducat de Veragua.
La part occidental, que s'estenia a l'oest del Ducat, per gran part del que en l'actualitat és la costa pacífica de Panamà i Costa Rica, fou unida el 1540 amb la Veragua real, els territoris sobrants de l'antiga Veragua), per constituir la Província de Nova Cartago i Costa Rica.
La part oriental, darrer tros de Castella d'Or, passà a ser coneguda amb el nom de Regne de Terra Ferma o Panamà, especialment a partir de la creació de la Reial Audiència de Panamà (1538). A aquesta jurisdicció fou agregada el 1560 la nova Província de Veraguas, creada durant el regnat de Felip II d'Espanya amb el territori de l'antic Ducat de Veragua.

## Governadors (1514–1540)

* 1514–1526: Pedro Arias Dávila, governador
* 1526–1529: Pedro de los Ríos y Gutiérrez de Aguayo, governador
* 1529–1532: Antonio de la Gama, governador interí
* 1533–1536: Francisco de Barrionuevo, governador
* 1536–1539: Pedro Vázquez de Acuña, governador
* 1539: Francisco Pérez de Robles, president de l'Audiència de Panamà.
# Catedral de Sant Pere i Sant Pau (desambiguació)

«Catedral de Sant Pere i Sant Pau» té aquests significats:
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau, a Sant Petersburg (Rússia)
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau (Bristol), al Regne Unit
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau (Ulan Bator), a Mongolia
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau o catedral de Troyes, a la Xampanya (França)
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau o Catedral de Kaunas, a Lituània
* Catedral de Sant Pere i Sant Pau o Catedral de Magalona, a l'Erau (França)
# Comelles

* Per a altres significats, vegeu «Comelles (Calders)».
Comelles és una masia al terme municipal de Castell de l'Areny (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Masia de planta irregular en forma d'"L", estructurada en planta baixa i dos o bé tres pisos superiors. La coberta és a dues aigües amb teula àrab a un dels cossos i d'una sola vessant al cos més llarg. Les obertures són petites, allindanades i disposades de forma aleatòria. El parament és a base de pedres irregulars disposades en filades i unides amb morter. La peculiar estructura es deu molt possiblement a diverses campanyes constructives. La part més antiga és la de tramuntana, amb un conjunt massís que contrasta força amb la desigual façana de migdia, de caràcter més massís.
Hi ha poques notícies documentals de la masia. Possiblement ja existia al s. XV, car el fogatge de 1553 la trobem esmentada, Bartomeu Cases, batlle com apar en cartes 285 fr la parròquia i el terme de Castell, esmenta a Bartomeu Comelles. Arquitectònicament correspon a diferents ampliacions: un primer nucli del s. XV i XVI, una posterior ampliació en època de gran prosperitat al camp català (s. XVIII) i finalment l'arranjada d'obertures, probablement del s. XIX, així com les obres generals de condicionament ja del s. XX.

## Referències

* 1 2 «Comelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Castell de Bärenstein

El castell de Bärenstein (en alemany Burg Bärenstein), també conegut com a Bernstein, és un castell situat al capdamunt del turó Bärenstein ("Roca de l'ós") prop del poble d'Obertal, localitat del municipi de Bühlertal, al districte (Landkreis) de Rastatt (Baden-Württemberg). El castell era un dels castells més alts del nord de la Selva Negra.

## Història

El castell va ser construït probablement al segle XIII i va ser destruït l'any 1598. Els marcgravis de Baden són nomenats com els propietaris del castell.

## Descripció

El complex del castell estava situat, a 771 metres per sobre del nivell del mar, sobre una de les formacions rocoses del Bärenstein, que avui serveix de mirador. Avui en dia encara s'hi troben les restes de la torre de guaita i dels edificis residencials, situats al nord i a l'oest de la torre. Tot el conjunt era accessible des del sud.
A l'indret del castell s'hi han trobat carreus de pedra sorrenca, que avui serveixen de graó a la torre de guaita. A més, durant les excavacions s'hi van trobar rajoles d'estufa i ceràmica dels segles XIV i XV.

## Referències

* ↑ Hugo Schneider: Der Burgstadel Bärenstein. In: Burgen und Schlösser in Mittelbaden. Schriftenreihe: Die Ortenau: Zeitschrift des Historischen Vereins für Mittelbaden. p. 164.
* ↑ «verschwundene Burg Bärenstein (Bernstein) in Bühlertal-Oberbühlertal». [Consulta: 10 abril 2023].
* 1 2 Hugo Schneider: Der Burgstadel Bärenstein. En: Burgen und Schlösser in Mittelbaden. Schriftenreihe: Die Ortenau: Zeitschrift des Historischen Vereins für Mittelbaden. p. 165.

## Bibliografia

* Hugo Schneider: Der Burgstadel Bärenstein. In: Burgen und Schlösser in Mittelbaden. Schriftenreihe: Die Ortenau: Zeitschrift des Historischen Vereins für Mittelbaden.
# Comelles (Muntanyola)

Comelles és una masia de Muntanyola (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quadrada coberta a dues vessants amb la part dreta més prolongada que l'altra. La façana es troba orientada a migdia. El carener li és perpendicular i ostenta un portal adovellat i al damunt una finestra amb un escut. A la part esquerra hi ha una torre de planta quadrada coberta a quatre vessants, on s'hi adossa una capella. Al davant de la casa s'hi forma una lliça enllosada. A la part dreta de l'edificació s'ha adossat un cos quadrat de planta baixa i dos pisos, que sembla un afegitó posterior a la construcció de la casa. En aquest hi ha un altre portal d'accés que és destinat als propietaris. És construïda amb pedra i arrebossada i pintada al mur.

### Capella

Adossada a la masia, construcció de nau única orientada de nord a sud; la façana i portal d'entrada se situen a migdia. El portal és de forma rectangular amb un òcul al damunt, únic element que l'il·lumina i el capcer és coronat per un campaner d'espadanya. La nau és de petites dimensions i forma un petit absis que no és visible des de fora, ja que es troba adossat a la casa. Hi ha un balconet a la part dreta de la nau, amb barana de fusta i la part inferior decorada amb enteixinat, des del qual es pot sentir missa sense sortir del mas. És coberta amb volta decorada amb estuc, igual que la cornisa. Conserva el fragment d'un retaule del segle XVII de la Mare de Déu de la Bona Sort a l'absis de la capella.

## Història

Comelles es troba dins l'antic terme rural de Múnter. És esmentada al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Esteve de Múnter.
Habitava el mas per aquella època Benet Comelles, obrer. No hi ha cap dada constructiva que ens permeti identificar les reformes que es degueren produir vers el segle XVII i XVIII, com en la majoria de masos de la contrada.
La capella és documentada des de 1640, dedicada a la Mare de Déu de la Bona Sort. Ni la capella ni al mas hi ha cap data constructiva que permeti datar l'època de les reformes.
A l'interior de la capella hi ha un quadre datat de maig de 1905 pel qual el Dr. Torres i Bages dona permís per a celebrar-hi missa, propietat de F.J. Castell i Descatllar, que es compromet a mantenir-la neta i conservar-la.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Comelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Comenroca

Comenroca és una casa d'Aguilar de Segarra (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular, feta tota ella de pedra, amb coberta de dos aiguavessos.
Té d'altres edificis auxiliars al seu voltant, un dels quals li permet formar un pati al davant de la casa.
Recentment ha estat restaurada pel seu propietari, l'amo del mas de Can Tinet.

## Referències

* 1 2 3 «Comenroca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Caucahué

El poble caucahué fou un antic poble indígena de Xile; un dels pobles canoers que habitaven els canals patagons, al sud del país. més concretament a la costa continental del Golf de Penas. S'alimentaven principalment de mariscs, peixos, carn i algues. Van tenir el primer contacte amb jesuïtes el 1620 i el 1743 se'n van traslladar alguns dels que restaven a l'illa de Cailin a Chiloe, però no van subsistir i s'esmenten per darrer cop el 1780. En els darrers anys es van barrejar amb chonos i altres, i amb dones huillitxes.
El nom caucahué prové de la llengua dels maputxes i significa "lloc de moltes gavines".

## Referències

* ↑ B, Rodolfo Urbina. Población indígena, encomienda y tributo en Chiloé, 1567-1813: política estatal y criterios locales sobre el servicio personal de "veliches" y payos. Instituto de Historia, Pontificia Universidad Católica de Valparaíso, 2004. ISBN 978-956-17-0359-9.
* ↑ Urbina Burgos, Rodolfo «Los Chonos en Chiloé: Itinerario y aculturación» (pdf). Chiloé. Revista de divulgación del Centro Chilote [Concepción, Xile], 1988, pàg. 29-42.
* ↑ Ramírez Sánchez, Carlos. Toponímia indígena de Chile. Santiago de Xile: Universidad Austral de Chile, 1997, p. 23.
# Catedral de l'Esperit Sant (Istanbul)

La Catedral de l'Esperit Sant (turc: Saint-Esprit Kilisesi) està situada a l'avinguda Cumhuriyet, al barri de Pangaltı del districte de Şişli, entre la plaça de Taksim i Nisantasi, és una catedral de l'Església Catòlica Romana de ritu llatí i una de les principals esglésies catòliques d'Istanbul, Turquia.
És la segona major església catòlica de la ciutat després de la Basílica de Sant Antoni de Pàdua a l'avinguda Istiklal, a Beyoglu.
L'església va ser construïda en l'estil barroc el 1846 sota la direcció de l'arquitecte suís-italià Giuseppe Fossati i el seu col·lega Julien Hillereau.
L'Església ha estat un destí de diverses visites papals a Turquia, incloses els dels Papes Pau VI, el papa Joan Pau II i el Papa Benet XVI.
Una estàtua del Papa Benet XV es troba al pati de la catedral.
No s'ha de confondre amb les altres dues catedrals catòliques en aquesta mateixa localitat, la Catedral de Santa Maria de Sakızağaç que segueix el ritu armeni i la Catedral de la Santíssima Trinitat de ritu bizantí.

## Referències

* ↑ «Catholic Churches - - mymerhaba.com». Arxivat de l'original el 2017-06-03.
* ↑ «Basilique-Cathédrale Saint-Esprit, Istanbul, Turkey».
* ↑ «Saint Espirit Church Sisli Istanbul» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-12-19.

## Enllaços externs

* Catedral de l'Esperit Sant - Lloc web oficial (anglès)
# Corning (Arkansas)

Corning és una ciutat i una de les dues seus del Comtat de Clay (Arkansas) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Corning tenia 3.679 habitants, 1.553 habitatges, i 1.018 famílies. La densitat de població era de 443,9 habitants/km².
Dels 1.553 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 19,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.200 $ i la renda mediana per família de 29.485 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.095 $ mentre que les dones 16.383 $. La renda per capita de la població era de 12.953 $. Entorn del 18,9% de les famílies i el 23,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Corning». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Corning». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Catedral de la Immaculada Concepció

* Per a altres significats, vegeu «Catedral de la Immaculada Concepció (Hong Kong)».
La Catedral Primada de Colòmbia, o Catedral Basílica Metropolitana de la Immaculada Concepció, és un edifici religiós situat a la Plaça de Bolívar a Bogotà, Colòmbia. La catedral, d'estil neoclàssic, va ser construïda entre 1807 i 1823 pel frare caputxí i arquitecte espanyol Domingo de Petrés, sobre el lloc mateix on van ser erigides i demolides successivament tres antigues catedrals de la ciutat. En consideració al seu valor històric, cultural i arquitectònic va ser declarada Monument nacional l'any 1975.
La Catedral està situada sobre la part nord de la zona est de la Plaça de Bolívar, al barri de La Candelaria, centre històric de Bogotà. Concretament es pot trobar entre la Carrera Séptima i la Carrera Sexta, en la intersecció amb la Calle 11.
Els orgues de la catedral daten de 1890 i provenen del taller d'Aquilino Amezua, un músic i enginyer espanyol. Els orgues estaven situats des de la seva instal·lació al costat est de la nau central. En el moment de la reparació de l'edifici entre 1960 i 1968, i amb motiu la vinguda del Papa Pau VI, van ser retirats i a continuació reinstal·lats a la part sud de la nau.

## Referències

* ↑ Escovar, Alberto. Bogotá: Historic Center. First. Ediciones Gamma S.A., 2002, p. 84. ISBN 958-8177-21-9 [Consulta: 10 abril 2015]. (castellà)
* ↑ Arquebisbat de Bogotà. El órgano de la Catedral. Arquebisbat de Bogotà.
* ↑ «Restaurarán órgano de la Catedral Primada». El Tiempo, 18-05-2012.
# Comhairle nan Eilean Siar

Comhairle nan Eilean Siar és el Consell de govern local de les Hèbrides Exteriors (en gaèlic escocès Na h-Eileanan Siar). És l'únic consell de govern local d'Escòcia que té un nom només en gaèlic escocès, amb la Local Government Act del 1997 l'antic Western Isles Council va ser substituït pel Comhairle nan Eilean Siar i les illes van adoptar el nom gaèlic de Na h-Eileanan Siar, fins i tot en un context en llengua anglesa. Aquestes illes es caracteritzen per tenir la llengua gaèlica com a majoritària. Les Hèbrides Exteriors formen un arxipèlag on les illes més grans són Lewis i Harris, North Uist, Benbecula, South Uist i Barra. Al sud de Barra s'agrupen les illes Barra, que inclouen les Mingulay i Vatersay. El territori del consell té una extensió de 3.071 km² i 26.350 habitants (2006).

## Enllaços externs

* Consell de les Western Isles
* Gatliff Hebridean Hostels Trust
* 2001 Resultat del Cens per a les Western Isles Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# Catocala mariana

Catocala mariana és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.
Es troba a Portugal i Espanya.

## Referències

* ↑ «Funet». Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 21 març 2016].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Catocala mariana (castellà)
# Casa La Previsió Obrera

La Casa La Previsió Obrera és una obra neoclàssica de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa unifamiliar entre mitgeres, de tres plantes i tres crugies. A la clau de la porta hi figura: 1857 / J.S. MSS. Als pisos hi ha finestrals entre dues balconades. Les obertures tenen marcs ressaltats de pedra o obra. A la façana posterior, que dona a un pati entre mitgeres hi ha una galeria a la planta baixa d'arcades i voltes de llunetes.
En la restauració que es va fer de la cas a per adaptar-la a un nou ús s'ha mantingut al màxim la distribució interior.
Les façanes estan arrebossades.

## Història

La casa fou seu, des del segle passat fins a temps recents, de La Previsió Obrera, societat de socors mutus que ha tingut gran pes en la població. En desaparèixer aquesta institució, l'immoble ha estat adquirit per l'Ajuntament per a serveis de cultura i centre cívic. Ha estat comunicat, per mitjà de l'antic pati, amb la fàbrica Genís, també propietat municipal, formant una unitat en l'ús amb aquest edifici.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa La Previsió Obrera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].
# Colondanas

Colondanas (en francès Colondannes) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. La seva població al cens de 1999 era de 305 habitants. No està integrada en cap Comunitat de comunes.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 376 | 342 | 335 | 347 | 305 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Lucien Chaput | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Casa Laia

La Casa Laia és una obra de Sant Climent Sescebes (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Sant Climent, a l'extrem nord-est del nucli antic del municipi, darrere de l'església parroquial.
Edifici cantoner de planta més o menys rectangular, format per tres cossos adossats, amb les cobertes d'una i dues vessants i distribuïts en planta baixa i pis. Les obertures són totes rectangulars, originàriament emmarcades en pedra i amb les llindes planes. En l'actualitat, però, la majoria han estat reformades amb un revestiment arrebossat que imita un parament de pedra. A la planta baixa hi ha tres portals, un d'ells amb la llinda de fusta i el principal de pedra. Damunt d'aquest portal hi ha una galeria amb dues obertures rectangulars, coberta per un embigat de fusta. La façana de tramuntana presenta, a la planta baixa, un gran arc rebaixat amb un dels brancals recte. Al pis hi ha una finestra balconera amb la barana d'obra restituïda i el mateix emmarcament arrebossat imitant la pedra.
La construcció és bastida en pedra sense treballar de diverses mides lligada amb abundant morter de calç.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Laia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Cornelia de Gai Mari

La llei Cornèlia de Gai Mari va ser una llei romana establerta l'any 666 de la fundació de Roma (87 aC), a proposta de Luci Corneli Cinna quan era cònsol amb Gneu Octavi que permetia retornar a Roma a Gai Mari que havia estat expulsat per Luci Corneli Sul·la.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 35 [Consulta: 13 abril 2022].
# Celle

* Per a altres significats, vegeu «Celle (desambiguació)».
Celle és una ciutat i capital del districte de Celle a la Baixa Saxònia, Alemanya. La ciutat es troba a la riba del riu Aller, tributari del Weser, i té 69.001 habitants. Celle és la porta d'entrada a la landa de Lüneburg, té un castell d'estils renaixentista i barroc i un nucli antic (conegut com a Altstadt) amb més de 400 cases amb entramat de fusta, fet que converteix Celle en una de les ciutats més remarcables del Circuit alemany de l'entramat de fusta. Entre 1378 i 1705, Celle fou la residència oficial de la branca de Lüneburg dels ducs de Brunswick-Lüneburg (casa de Welf).

## Fills il·lustres

* Johann Ernst Galliard (1680-1749), oboista i compositor.

## Referències

* ↑ «Johann Ernst Galliard» (en anglès). Musician Biographies, 20-12-2007.
# Antón Losada

Antón Losada és el nom dels següents personatges:
* Antón Losada Diéguez (Boborás, 1884 - Pontevedra, 1929), escriptor gallec
* Antón Losada Trabada (Xove, 1966), periodista, escriptor i polític gallec