OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Derry (Nou Hampshire)

Derry és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2007 tenia 33.995 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Derry tenia 34.021 habitants, 12.327 habitatges, i 8.789 famílies. La densitat de població era de 367 habitants per km².
Dels 12.327 habitatges en un 42,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,4% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,1% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 35,5% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.634$ i la renda mediana per família de 61.625$. Els homes tenien una renda mediana de 41.271$ mentre que les dones 30.108$. La renda per capita de la població era de 22.315$. Entorn del 3,3% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Derry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Derry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dersú Uzalà

Dersú Uzalà (en rus: Дерсу Узала) és un llibre escrit el 1923 per l'explorador rus Vladimir Arseniev en el qual narra la seva trobada amb Dersú Uzalà, un ancià caçador nanai. La història tracta sobre la relació d'amistat entre tots dos tot i les seves separacions culturals i el profund respecte de Dersú per la humanitat i la natura.
Dersú era nòmada i animista, entaulava una relació amb la natura d'igual a igual sense intentar imposar-se com feia la civilització occidental. Aquest llibre és considerat als països de l'antiga Unió Soviètica com un clàssic.
Cal destacar que el llibre va ser portat al cinema per la producció soviètica i dirigida pel japonès Akira Kurosawa. El film, interpretat per Maksim Munzuk en el paper de Dersú, va ser rodat durant el 1974, als escenaris naturals que havien recorregut Dersú i Arseniev, sota condicions meteorològiques adverses per a l'enregistrament d'una pel·lícula. Aquesta va guanyar un Oscar el 1975 com a Millor pel·lícula de parla no anglesa. Les bones crítiques rebudes a tot el món van ajudar a la difusió a l'occident del llibre homònim.

## Bibliografia

* Dersú Uzalà. Pel país de l'Ussuri, de Vladímir Arséniev, traducció de Miquel Cabal Guarro. Símbol Editors, Barcelona 2007. (català)
* Дерсу Узала. Сквозь тайгу Издательство: Терра - Книжный клуб (1997) Н. Е. Кабанова (ed.) EAN 9785300010973 (rus)

## Adaptacions cinematogràfiques

* 1961 - Dersu Uzala (Дерсу Узала) Unió Soviètica, director Agasi Babayan [Агаси Бабаян]
* 1975 - Dersu Uzala (Дерсу Узала) Unió Soviètica/Japó, director Akira Kurosawa

## Enllaços externs

* http://www.dersu-uzala.info/
# Terras do Miño

La Reserva de la Biosfera Terras do Miño va ser la primera Reserva de la Biosfera declarada a Galícia (2002) i la segona més gran de la península Ibèrica.
Inclou 26 municipis integrats a la Conca Alta del riu Miño: Ourol, O Valadouro, Muras, Alfoz, Mondoñedo, Abadín, Xermade, Vilalba, A Pastoriza, Riotorto, Guitiriz, Cospeito, Meira, Begonte, Rábade, Castro de Rei, Outeiro de Rei, Pol, Lugo, Friol, Castroverde, Guntín, O Corgo, Baralla, O Páramo i Láncara, ocupant el 39% de la província de Lugo, amb una superfície total de 363.668 ha, constituint una de les Reserves de la Biosfera més poblades d'Espanya.
# Terrassa (desambiguació)

«Terrassa» té aquests significats:
* Terrassa fluvial, plana de grava, llim i sorra formada per l'erosió al llarg de la vall d'un riu
* Terrassa marina, accident geogràfic
* Toponímia:
** Terrassa, ciutat del Vallès Occidental
** Terrassa (Gavet de la Conca), despoblat al municipi de Gavet de la Conca
** Catedral de Terrassa, edifici religiós situat a la plaça Vella de Terrassa
** Estació de Terrassa, diversos indrets
* Organitzacions:
** Bisbat de Terrassa, diòcesi catalana
** Club Deportiu Terrassa, club esportiu de la ciutat de Terrassa, destacant en la pràctica de l'hoquei sobre herba
** Club Natació Terrassa, club poliesportiu de la ciutat de Terrassa, dedicat principalment a la pràctica de la natació, el waterpolo i el patinatge
** Terrassa Futbol Club, club de la ciutat de Terrassa, al Vallès Occidental
# Teatre Municipal

«Teatre Municipal» té aquests significats:
* Teatre Municipal (Alaró)
* Teatre Municipal (Algemesí)
* Teatre Municipal (Balaguer)
* Teatre Municipal (Banyoles)
* Teatre Municipal (Blanes)
* Teatre Municipal (Benicàssim)
* Teatre Municipal (Berga)
* Auditori-Teatre Municipal (Calldetenes), Osona
* Teatre Municipal (Girona)
* Teatre Municipal (Manacor) (Illes Balears)
* Teatre Municipal Can Gomà (Mollet del Vallès)
* Teatre Municipal La Llanterna (Móra d'Ebre)
* Teatre Municipal (Muro) (Illes Balears)
* Teatre Municipal (Palafrugell)
* Teatre Municipal (Palma) (Illes Balears)
* Teatre Municipal Xesc Forteza (Palma) (Illes Balears)
* Teatre Municipal (Perpinyà), (Catalunya Nord)
* Teatre Municipal (Roses)
* Teatre Municipal La Faràndula de Sabadell
* Teatre Municipal (Salt)
* Teatre Municipal Atlàntida (Vic)
* Teatre Municipal Cal Bolet (Vilafranca del Penedès)
* Teatre Municipal de São Paulo
Amb el nom de Teatro Municipal
* Teatro Municipal (El Ejido)
* Teatro Municipal Isabel la Católica (Granada)
* Teatro Municipal de La Felguera (Llangréu)
* Teatro Municipal (Mijas), Màlaga
* Teatro Municipal Concha Espina, Torrelavega
* Teatro Municipal Cervantes, Campo de Criptana
* Teatro Municipal Las Cigüeñas, Hoyo de Manzanares
* Teatro Municipal Juan Prado, Valdemoro
* Teatro Municipal Francisco Rabal, Pinto
* Theatro Municipal do Rio de Janeiro (Brasil)
* Teatro Municipal de São Paulo (Brasil)
* Teatro Municipal Paulo Gracindo de Petrópolis (Brasil)
* Teatro Municipal de Caracas (Veneçuela)
* Teatro Municipal de Valencia (Veneçuela)
# Thanesar

Thanesar (hindi: थानेसर) és una antiga ciutat de l'Índia, a Haryana, a la riba del Ghaggar, districte de Kurukshetra (abans al districte de Karnal), a uns 160 km al nord-oest de Delhi a 29° 59′ N, 76° 49′ E﻿ / ﻿29.98°N,76.82°E﻿ / 29.98; 76.82. És famosa perquè fou la capital del regne del seu nom origen de la dinastia d'Harsa o Harshavardhana; el nom deriva de l'original Sthaneshwar que vol dir "Llar del Senyor". Consta al cens del 2001 amb una població de 120.072 habitants (el 1901 eren 5.066 habitants)

## Història

En temps de Hiuen Tsiang, al segle vii, era la capital de la dinastia Vaisya (o Bais). El 648 l'ambaixador xinès enviat a Harshavardhana de Thanesar va trobar que el senapati (comandant en cap) Arjuna havia usurpat el tron i la dinastia s'havia extingit. Thanesar no obstant va restar lloc de gran santedat. El 1014 fou saquejada per Mahmud de Gazni i encara que recuperada al governador del sultà Mawdud ìbn Masud per una confederació de rages hindús entre els quals el rei paramara de Malwa, de nom Bhoja, el 1043 va restar deserta durant uns segles. Els hindús també van dominar Hansi, Nagarkot i altres viles. El gúrida Muizz al-Din Muhammad tornava a dominar la zona el 1192 després de derrotar a Prithwi Raja III a la segona batalla de Tarain (Tarawari), prop de Thanesar. En endavant formà part de l'estat gúrida i després del seu successor el sultanat de Delhi.
En temps de Sikandar Lodi (1489-1517) la ciutat havia estat restaurada i el sultà proposava fer una massacre amb els pelegrins. El 1567 Akbar va testimoniar la seva importància però més tard Aurangzeb va destruir la capella i hi va construir un castell des del qual els soldats podien disparar contra els pelegrins que es volien banyar al llac. Al segle XVIII va passar a mans d'un cap sikh i després va passar als britànics amb la resta del Cis-Sutlej al començament del segle XIX. La dinastia sikh es va extingir el 1850 i va passar per lapse als britànics. Fou declarada llavors capital d'un districte (districte de Thanesar) però fou abolit el 1862 i en endavant va perdre importància. La municipalitat es va crear el 1867.

## Llista de governants

* Mith Singh 1760 - ?
* Bhag Singh ? - 1791
* Bhanga singh 1791 - 1815
* Fateh Singh 1815 - 1819
* Mai Jian 1819 - 1830
* Ratan Kaur 1830 - 1844
* Chand Kaur 1844 - 1850

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Thanasis Pafilis

Thanasis Pafilis (grec: Θανάσης Παφίλης) (8 de novembre de 1954 a Pitsi, Ftiòtida) és un polític grec i exmembre del Parlament Europeu pel Partit Comunista de Grècia. Es va graduar com a advocat a la Universitat Aristotèlica de Tessalònica.
Va ser triat per al Parlament grec el juny de 1989 amb Sinaspismós per Ftiòtida, i reelegit el novembre de 1989 i abril de 1990. El 16 de juliol de 1991 es va canviar l'afiliació i es va unir al Partit Comunista de Grècia (KKE).
És membre del Comitè Central del KKE des de 1991. Entre 1994 i 2000 va ocupar el càrrec de Secretari General d'EEDYE, el braç grec del Consell Mundial de la Pau. Entre 2002 i 2004 va ser regidor de la Prefectura d'Atenes.
Va ser escollit membre del Parlament Europeu per a Grècia el 2004 amb el KKE, i es va quedar amb l'Esquerra Verda Esquerra Unitària Europea- nòrdica. Va tornar a ser elegit diputat al Parlament Europeu al juliol de 2009, però va renunciar el 13 d'octubre de 2009 després de ser elegit al Parlament grec amb el KKE. Va ser reelegit el maig i juny de 2012.

## Referències

* 1 2 3 «Athanasios Pafilis». Parlament de Grècia. [Consulta: 29 novembre 2013].
* ↑ «Athanasios Pafilis terms history». Parlament de Grècia. [Consulta: 29 novembre 2013].
* ↑ «Athanasios Pafilis». Parlament de Grècia. [Consulta: 29 novembre 2013].
# Districte de Topoľčany

El districte de Topoľčany - (eslovac) Okres Topoľčany - és un dels 79 districtes d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. Té una superfície de 597,64 km², i el 2013 tenia 71.847 habitants. La capital és Nitra.

## Llista de municipis
### Ciutats

* Topoľčany

### Pobles

Ardanovce | Belince | Biskupová | Blesovce | Bojná | Čeľadince | Čermany | Dvorany nad Nitrou | Hajná Nová Ves | Horné Chlebany | Horné Obdokovce | Horné Štitáre | Hrušovany | Chrabrany | Jacovce | Kamanová | Koniarovce | Kovarce | Krnča | Krtovce | Krušovce | Kuzmice | Lipovník | Ludanice | Lužany | Malé Ripňany | Nemčice | Nemečky | Nitrianska Blatnica | Nitrianska Streda | Norovce | Oponice | Orešany | Podhradie | Prašice | Práznovce | Preseľany | Radošina | Rajčany | Solčany | Solčianky | Súlovce | Svrbice | Šalgovce | Tesáre | Tovarníky | Tvrdomestice | Urmince | Veľké Dvorany | Veľké Ripňany | Velušovce | Vozokany | Závada
# Terapon

Terapon és un gènere de peixos pertanyent a la família dels terapòntids.

## Taxonomia

* Terapon jarbua (Forsskål, 1775)
* Terapon puta (Cuvier, 1829)
* Terapon theraps (Cuvier, 1829)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Forsskål, P., 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* 1 2 Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1829. Histoire naturelle des poissons. Tome troisième. Suite du Livre troisième. Des percoïdes à dorsale unique à sept rayons branchiaux et à dents en velours ou en cardes. Hist. Nat. Poiss. v. 3: i-xxviii + 2 pp. + 1-500, Pls. 41-71.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Fritzsche, R.A., 1982. Osteichthyes. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 858-944.

## Enllaços externs

* CalPhotos (anglès)
# Teruel (cràter)

Teruel és un cràter de l'asteroide del cinturó principal (253) Mathilde, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -28.1 ° de latitud nord i 142.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 7.6 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2000 i fa referència a Terol, conca de carbó d'Espanya.

## Referències

* ↑ "Teruel (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ International Energy Agency. Concise Guide to World Coalfields, compiled by World Coal Resources and Reserves Data Bank Services, 1983.
# Diego Bahamonde y Jaime

Diego Miguel Rodríguez de Bahamonde y Jaime (nascut a Granada), VI marquès de Zafra fou un advocat i polític espanyol, rector de la Universitat Complutense de Madrid.
Va obtenir el batxiller a Granada en 1829. Fou fiscal de l'Audiència de l'Havana, i dede 1860 a 1865 va ser rector de la Universitat d'Oviedo El febrer de 1865 deixà aquest rectorat per ocupar el de la Universitat de Granada, però el 10 d'abril de 1865 el deixà per ser nomenat rector de la Universitat Central de Madrid.
Políticament era vinculat al sector neocatòlic del Partit Moderat, el seu rectorat va coincidir amb les protestes universitàries protagonitzades per Emilio Castelar, que culminaren en la nit de Sant Daniel. Això provocà el seu desprestigi. Tanmateix el 10 de març de 1867 fou elegit diputat al Congrés dels Diputats pel districte de Motril, escó que va ocupar fins al 6 de desembre de 1868. Entre el 1866 i el 1868 fou novament rector de la Universitat Central de Madrid. Fou novament destituït com a rector per la Junta nomenada arran de la revolució de 1868.
En 1870 fou nomenat president de la Sala Cessant de l'Audiència de Puerto Rico. Després de la restauració borbònica, l'11 de febrer de 1875, fou nomenat Inspector General d'Instrucció Pública.

## Obres

* Estudio político, administrativo y económico sobre la oportunidad é importancia de los cochevapores especialmente en España, Madrid : Imp. de la viuda é hijos de Abienzo, 1883
* Origen de las nuevas nacionalidades que inician la Reconquista, durante los siglos VIII y IX, en la Península española, Madrid : Imp. R. Moreno, 1868

## Referències

* ↑ Diego Caro Cancela (dir).. Diccionario biográfico de parlamentarios de Andalucía, 1810-1869: A-G. Centro de Estudios Andaluces, 2010, p.191-192.
* ↑ Fitxa de Diputat
* ↑ F. Pérez Peña Memoria histórica del Hospital Clínico de San Carlos. Tomo II: Estampas y ..., p. 530
* ↑ Zafra, Diego Miguel Rodríguez de Bahamonde y Jaime, marqués de al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
Premis i fites :
| Precedit per: Juan Manuel Montalbán y Hernanz Juan Manuel Montalbán y Hernanz | Rector de la Universitat Complutense de Madrid 1865 1866-1868 | Succeït per: Juan Manuel Montalbán y Hernanz Fernando de Castro y Pajares |
# The Den

The Den, abans anomenat New Den Stadium, és un estadi de futbol a Londres, en la zona industrial del sud-est de Londres. Es troba a menys de 500 metres de l'emplaçament de l'antic The Den. La zona en què està construït, abans es trobaven cases, una església i un parc s'anomenava Senegal Fields. Té una capacitat per a 20.146 persones, totes elles assegudes i és el sisè estadi que utilitza com a local el Millwall FC.

## Història

The Den va ser el primer estadi que es va construir després de l'Informe Taylor, rere la Tragèdia de Hillsborough. Va ser dissenyat pensant en el maneig de les masses, facilitant les evacuacions i fent-les curtes i ràpides. El nou Den es va construir perquè el president del Millwall FC considerava inviable la reforma de l'antic estadi per eliminar les places de peu, fent tot la capacitat assegut. La idea original era de tindre una capacitat d'entre 25.000 i 30.000 places, però el club no es va permetre el cost, havent de recórrer a un estadi més xicotet.
Es va inaugurar el 4 d'agost de 1993, en un partit amistós entre el Millwall FC i el Sporting de Lisboa, que acabà amb un 1-2 favorable als portuguesos. The Den fou el primer estadi per a un equip professional construït a Londres des de 1937.

## Graderies

El 20 de gener de 2011, la grada de l'est va ser batejada com Dockers Stand (Grada dels Estibadors), fent un tribut a un important grup dins de la massa social del club. La grada sud es diu Cold Blow Lane Stand, que és el nom de la carretera que porta al vell Den. La grada Nord és per als visitants i en la grada de l'oest es troba una zona per als familiars dels jugadors, la premsa i la directiva.

## Mitjana d'assistència

| The Championship 2010/11: 12.438 | League One 2009/10 10,835 2008/09: 8.940 2007/08: 8.669 2006/07: 9.452 | The Championship 2005/06: 9.529 2004/05: 11.656 | Football League First Division 2003/04: 10.500 2002/03: 8.512 2001/02: 13.380 | Football League Second Division 2000/01: 11.442 1999/00: 9.463 1998/99: 6.958 1997/98: 7.022 1996/97: 7.753 | Football League First Division 1995/96: 9.559 1994/95: 7.687 1993/94: 10.100 |

## Altres esdeveniments

En 1994 va tenir lloc a l'estadi una lluita de boxa entre Michael Bentt i Herbie Hide. L'1 de maig de 2006 s'hi va disputar la final de la FA Cup femenina entre l'Arsenal i el Leeds United, que van guanyar les primeres per 5-0. A més, s'han jugat dos partits internacionals: Ghana 1–1 Senegal (21 d'agost de 2007) i Jamaica 0–0 Nigèria (11 de febrer de 2009).
També s'han disputat partits benèfics a l'estadi.

## Referències

* ↑ http://www.millwallfc.co.uk/page/ViewsOfTheDenIndex/0,,10367,00.html
* ↑ http://www.millwall-history.co.uk/the_den5.htm
* ↑ «Wiki Sporting de Lisboa». Arxivat de l'original el 2019-12-01. [Consulta: 16 abril 2012].
* ↑ Millwall News - East Stand named
* ↑ http://news.bbc.co.uk/1/hi/entertainment/7408006.stm
* ↑ «Millwall News - Celeb spotting». Arxivat de l'original el 2012-08-05. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del Millwall FC
* Informació sobre The Den a Football Ground Guide
* Galeria fotogràfica de The Den a londonfootballguide.com
# Dimarts

El dimarts és el segon dia de la setmana. El nom «dimarts» prové del llatí dies Martis, o «dia de Mart»; en canvi, en les llengües germàniques prové del corresponent nòrdic de Mart: Týr, el déu de la guerra en la mitologia escandinava. S'abreuja com «dt».
Tradicionalment, la mitologia catalana sempre ha vist el dimarts com un dia de mal averany. Hom evita de casar-se, fer-se a la mar o batejar una criatura en aquest dia.
Aquests són alguns dels noms que rep el dimarts en diferents idiomes:
| Idioma | Nom | Significat |
| Alemany Anglès Holandès | Dienstag Tuesday Dinsdag | Dia de Týr |
| Català Aranès Castellà Francès Italià | Dimarts Dimars Martes Mardi Martedì | Dia de Mart |
| Japonès | 火曜日 / Kayôbi | Dia del foc |
| Portuguès | Terça-feira | Tercer dia |
| Polonès Rus | Wtorek Вторник | Segon dia (després de diumenge) |
| Basc | Astearte / Martitzena | Astearte: Aste (setmana) + arte (entre) = Dia de entre setmana Martitzena: El dia de Mart |

## Referències

* 1 2 3 Els dies de la setmana Arxivat 2023-01-05 a Wayback Machine. a «De mica en mica…», del Consorci per a la Normalització Lingüística
* ↑ 0141 reduim els dies de la setmana Arxivat 2016-02-25 a Wayback Machine. Optimot, Consultes lingüístiques.
* ↑ Abreviatures Arxivat 2015-06-02 a Wayback Machine., Societat d'Onomàstica
Viccionari
# Dimaro

Dimaro és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.237 habitants. Limitava amb els municipis de Cles, Commezzadura, Malè, Monclassico, Pinzolo, Ragoli i Tuenno. Està format per les fraccions de Carciato i Folgarida.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb el municipi de Monclassico. El nou municipi de, del qual actualment és una frazione, va prendre el nom de Dimaro Folgarida.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Romedio Menghini | Llista cívica |
# Testimoni flavià

Es coneix com a testimoni flavià la menció a Jesús de Natzaret feta per l'historiador jueu Flavius Josephus en el capítol XVIII de la seva obra Antiguitats judaiques, (Ἰουδαϊκὴ ἀρχαιολογία).
| « | Ananies era un saduceu sense ànima. Va convocar astutament al Sanedrí en el moment propici. El procurador Festo havia mort. El successor, Albí, encara no havia pres possessió. Va fer que el sanedrí jutjara a Jaume, germà de Jesús, qui era anomenat Crist, i a alguns altres. Els va acusar d'haver transgredit la llei i els va entregar perquè fossin apedregats. | » |
| — (Ant., XX, ix, 1). |||
Flavius Josephus va escriure també sobre un parent de Jesús, en el capítol XX.

## Altres testimonis

El testimoni flavià, junt amb les referències que en fan Suetoni, Tàcit i Plini el Jove, són les úniques fonts no cristianes sobre la figura de Jesús de Natzaret.
L'any 120, Suetoni escriu sobre esdeveniments de l'any 51 i diu que l'emperador Claudi va expulsar de roma els jueus perquè, per la influència de "Crist", van arribar a ser causa permanent de desordre.
Tàcit, el gran historiador romà, a un text de l'any 117, escriu a propòsit de l'incendi de Roma de l'any 64, atribuït a Neró. Neró per negar-ho va acusar els cristians, anomenats així per Crist, que havia estat entregat al suplici pel procurador Ponç Pilat durant el principat de Tiberi.
Trobem també el testimoni de Plini el Jove que escriu consultant a Trajà, l'any 110 aproximadament, sobre un gran problema socioeconòmic que tenien a causa d'una secta, els Cristians, que un cop per setmana, anaven a pregar i cantaven un himne al seu Déu, Jesús de Natzaret que fou condemnat a mort en temps de Ponç Pilat. La carta deia que es reunien i menjaven carn humana. El problema sòcio-econòmic venia donat perquè ja no compraven animals per sacrificar-los.
# Testimoni de seguretat

Un testimoni de seguretat, testimoni d'autenticació o testimoni criptogràfic (token, en anglès) és un dispositiu electrònic que es don a un usuari autoritzat d'un servei computat per facilitar el procés d'autenticació. Els testimonis electrònics tenen una grandària petita que permeten ser còmodament portats a la butxaca o la cartera i són normalment dissenyats per lligar-los a un clauer. S’usen per emmagatzemar claus criptogràfiques com signatures digitals o dades biomètriques, com les empremtes digitals. Alguns dissenys es fan a prova d'alteracions; d'altres poden incloure teclats per a l'entrada d'un PIN. Hi ha més d'una classe de testimoni. Hi ha els generadors de contrasenyes dinàmiques "OTP" (One Time Password) i els que comunament s’anomenen testimonis USB, els quals no només permeten emmagatzemar contrasenyes i certificats, sinó que permeten portar la identitat digital de la persona.

## Vegeu també

* Targeta de coordenades

## Referències

* ↑ de Borde, Duncan. «Two-factor authentication». Siemens Insight Consulting, 28-06-2007. Arxivat de l'original el 2012-01-12. [Consulta: 14 gener 2009].
* ↑ Specification for Integrated Circuit(s) Cards Interface Devices Arxivat 2005-12-29 a Wayback Machine., usb.org
* ↑ https://crp.to/ok

## Bibliografia

* Estàndards de la RSA PKCS #11 i PKCS #15.
* (PDF 3.08 Mb) Especificación para dispositivos de interfaz de tarjeta de circuitos integrados Arxivat 2015-04-26 a Wayback Machine..

## Enllaços externs

* Especificació per a dispositius d'interfície de targeta intel·ligent Arxivat 2005-12-29 a Wayback Machine..