OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pangasius tubbi

Pangasius tubbi és una espècie de peix de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Malàisia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Martin-Smith, K.M. i H.H. Tan 1998. Diversity of freshwater fishes from eastern Sabah: annotated checklist for Danum valley and a consideration of inter- and intra-catchment variability. Raffles Bull. Zool. 46(2):573-604.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Roberts, T.R. i C. Vidthayanon 1991. Systematic revision of the Asian catfish family Pangasiidae, with biological observations and descriptions of three new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 143:97-144.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Champlin (Ardenes)

Champlin és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champlin era de 73 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. 33 eren cases i 1 era un apartament. Dels 29 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 5 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champlin el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 34 eren actives i 11 eren inactives. De les 34 persones actives 31 estaven ocupades (15 homes i 16 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 11 persones inactives 5 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses immobiliàries i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Champlin hi havia 8 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champlin a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champlin a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Le Juif errant (pel·lícula de 1904)

Le Juif errant, venut als Estats Units com a The Wandering Jew, és un curtmetratge mut francès de 1904 de Georges Méliès. Va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat el 662-664 als seus catàlegs.

## Argument

Un vell jueu vaga pel camp; espectres de Crist portant la creu apareixen al cel. Al principi els té por i després intenta perseguir-los, ell i la gent que l'envolta. Aleshores apareix el diable i el colpeja abans de fugir. Finalment apareix un Crist alat. Segueix una segona escena on s'està produint una tempesta, símbol de l'ira de Déu.

## Referències

* ↑ Un peu de feu S.V.P. a silentera.com

## Enllaços externsks

* Le Juif errant a YouTube
# Augustàlia

Augustàlia (en llatí Augustalia) o Ludi Augustales era una festa que se celebrava a l'antiga Roma el dia 12 d'octubre en honor a August, el primer emperador romà.
Es va iniciar juntament amb la construcció d'un altar a Fortuna Redux per commemorar el retorn d'August, l'any 19 aC, de l'Àsia menor. Els pontífexs i les vestals oferien sacrificis en aquell altar, i es va convertir en una festa religiosa al calendari romà.
L'altar dedicat a Fortuna Redux es va inaugurar el dia 12 d'octubre de l'any 19 aC, i se li va dedicar el 15 de desembre. Fins a la mort d'August l'any 14, els honors religiosos d'aquell dia es destinaven a Fortuna Redux, i no es fa menció en cap document ni inscripció de l'Augustàlia. Durant la seva vida es va honorar August amb els Ludi Augustales, uns jocs organitzats per algun magistrat a títol individual.
August parla de l'establiment del festival en el relat que fa en primera persona de les seves victòries publicat com a epitafi després de la seva mort (Res Gestae Divi Augusti), i explica que la festa pren el nom del seu cognomen. Les festes romanes sovint eren batejades pel nom de les divinitats que honraven (Neptunàlia per Neptú, Cereàlia per Ceres), i el sentit no explicat del noma era que s'havia d'atorgar a August un estatus diví. L'establiment de l'Augustàlia marca doncs un desenvolupament important del que després seria el Culte imperial.
L'Augustàlia, abreujada AVG, apareix als calendaris en lletres grans i majúscules com algunes de les festes més antigues de les divinitats de l'antiga religió romana. Se celebrava entre la Meditrinàlia (11 d'octubre) i la Fontinàlia (13 d'octubre), totes dues unes festes de gran antiguitat.

## Referències

* 1 2 3 Scheid, John. «To Honour the Princeps and Venerate the Gods: public Cult, Neighbourhood Cults, and Imperial Cult in Augustan Rome». A: Augustus. Edinburg: Edinburgh University Press, 2014, p. 288-289. ISBN 9780748695386
* ↑ Res Gestae, 11
* ↑ Peter Thonemann, «The Tragic King: Demetrios Poliorketes and the City of Athens». A: Imaginary Kings: Royal Images in the Ancient Near East, Greece and Rome. Stuttgart: Steiner, 2005. p. 85
# Daniel Popper

Daniel Magnes Popper (17 d'agost de 1913 - 9 de setembre de 1999) va ser un astrofísic estatunidenc. Ell va néixer a Oakland, Califòrnia. Va estudiar a la Universitat de Califòrnia, Berkeley, on va rebre el seu doctorat el 1938. Es va incorporar a la Universitat de Califòrnia, Los Angeles el 1947, convertint-se en un professor de temps complet el 1955. Va treballar en la UCLA fins a la seva jubilació el 1978. Popper va morir el 1999.

## Referències

* ↑ «Obituary: Daniel M. Popper, 1913-1999». Bulletin of the American Astronomical Society ; vol. 31, 31, 1999, pàg. 1608. Bibcode: 1999BAAS...31.1608T.
# Província d'Arezzo

La província d'Arezzo és una província que forma part de la regió de Toscana dins Itàlia. La seva capital és Arezzo.
Limita amb l'Emília-Romanya (Província de Forli-Cesena i Província de Rimini) al nord-est, amb la ciutat metropolitana de Florència al nord-oest, amb les Marques (Província de Pesaro i Urbino) i l'Umbria (província de Perusa), a l'est, i amb la província de Siena, al sud-oest.
Té una àrea de 3.233,08 km², i una població total de 344.673 hab. (2016). Hi ha 37 municipis a la província.

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la província (italià)
# Pangasius pleurotaenia

Pangasius pleurotaenia és una espècie de peix de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja insectes aquàtics i terrestres, i matèria vegetal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Mekong i Chao Phraya.

## Vàlua econòmica

Es comercialitza fresc.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Roberts, T.R. i C. Vidthayanon 1991. Systematic revision of the Asian catfish family Pangasiidae, with biological observations and descriptions of three new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 143:97-144.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* ITIS (anglès)
# Wi-jún-jon

Wi-jún-jon, també anomenat pels estatunidencs Pigeon's Egg Head o The Light (1796–1872) fou un cap amerindi de la tribu dels assiniboines. És més conegut per aparèixer al quadre de George Catlin que representa el que va succeir després que fos assimilat en la cultura blanca després d'un viatge a Washington, DC, en 1832.
Caitlin va escriure que Wi-jún-jon "va canviar el seu vestit clàssic i bellament guarnit" per un vestit de "roba de color blau fi adornat amb puntes d'or, en les seves espatlles es van posar dues immenses xarreteres; el seu coll era escanyat per un mocador de corbatí de color negre brillant negre i els seus peus estaven immobilitzats en un parell de botes a prova d'aigua, amb taló alt que li feien "caminar com un porc en un jou".
Una impressió basada en la pintura, mostrant Wi-jún-jon portant el vestit assiniboine i el vestit occidental, titulada Wi-jún-jon, Cap d'Ou de Guatlla, anant Washington, retornant a casa seva, esdevingué força popular, apareixent a la revista alemanya Die Gartenlaube en 1853.
Wi-jún-jon fou assassinat més tard per membres de la tribu per ostentació i mentir sobre la cultura blanca.

## Referències

* ↑ Gordon Morris Bakken. The World of the American West. Taylor & Francis US, 2011, p. 190. ISBN 978-0-415-98995-4 [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ «Wi-jún-jon, Pigeon's Egg Head (The Light), a Distinguished Young Warrior by George Catlin». Smithsonian American Art Museum. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ Pamela Kort; Max Hollein; Schirn Kunsthalle Frankfurt I like America: fictions of the Wild West. Prestel, 2006 [Consulta: 10 agost 2012].
# De tu ventana a la mía

De tu ventana a la mía és una pel·lícula dramàtica espanyola estrenada en 2011 i dirigida per Paula Ortiz Álvarez.
Va obtenir tres nominacions als XXVI Premis Goya en les categories de millor direcció novell (Paula Ortiz Álvarez), millor actriu de repartiment (Maribel Verdú) i millor cançó original per "Debajo del limón".
Va participar en la 56a Setmana Internacional de Cinema de Valladolid i va obtenir el premi «Pilar Miró» al millor nou director.

## Sinopsi

Inés (Maribel Verdú), Violeta (Leticia Dolera) i Luisa (Luisa Gavasa) són tres dones de diferents edats i èpoques, que han fracassat en l'amor i han d'afrontar la vida en un ambient tancat i hostil. Són dones que no van poder triar el seu camí i van haver de viure una vida somiada, imaginada, recordada, cosint al costat de la seva finestra.

## Repartiment

* Maribel Verdú és Inés.
* Leticia Dolera és Violeta.
* Luisa Gavasa és Luisa.
* Roberto Álamo és Paco.
* Fran Perea és Pedro.
* Carlos Álvarez-Nóvoa és Oncle.
* Pablo Rivero és Manuel.
* Cristina Rota és Isabel.
* Luis Bermejo és Valentín.
* Álex Angulo és Mèdic.
* Ramón Barea és Marín.
* Julián Villagrán és Jesuso.
* María José Moreno és Tia Carmen.
* Miguel Alcíbar és Guardià.

## Palmarès cinematogràfic
### XXVI Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor director novell | Paula Ortiz Álvarez | Nominat |
| Millor actriu de repartiment | Maribel Verdú | Nominada |
| Millor cançó original | Bajo el limón Avshalom Caspi Paula Ortiz | Nominades |

### Premis Sant Jordi

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu espanyola | Leticia Dolera | Guanyadora |

### XXI Premis de la Unión de Actores

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu secundària de cinema | Maribel Verdú | Nominada |

### I Premis Simón

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor llargmetratge | Millor llargmetratge | Guanyadora |
| Millor interpretació | Luisa Gavasa | Guanyadora |

### Setmana Internacional de Cinema de Valladolid

| Categoria | Persona | Resultat |
| Premi «Pilar Miró» al Millor nou director | Paula Ortiz Álvarez | Guanyadora |

### Festival Internacional de Cinema de Xanghai

| Categoria | Persona | Resultat |
| Esment Especial del Jurat | Esment Especial del Jurat | Guanyadora |
| Millor banda sonora | Avshalom Caspi | Guanyadora |

### Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor fotografia | Miguel Ángel Amoedo | Guanyador |

## Referències

* ↑ «La zaragozana Paula Ortiz cuenta con tres nominaciones a los premios Goya», 19-02-2012. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 27 juny 2020].
* ↑ «'Hasta la vista' logra la Espiga de Oro de la Seminci 2011», 29-10-2011. Arxivat de l'original el 22 de juny de 2013.
* ↑ De tu ventana a la mía al web dels Goya
* ↑ Leticia Dolera, premio Sant Jordi de Cinematografía 2012 a la mejor actriz
* ↑ "De tu ventana a la mía", mejor largometraje y mejor interpretación en los Premios Simón
* ↑ Dos premios más para 'De tu ventana a la mía', El Periódico de Aragón, 12 d'octubre de 2012

## Enllaços externs

* De tu ventana a la mía a Youtube
# Sistema Constanz

El Sistema Constanz és un sistema d'identificació pel dels colors pel tacte, utilitzat per a persones ceguesa, per tant, semblant al Braille. Desenvolupat per l'artista colombiana Constanza Bonilla, qui el desembre del 2004 efectuà la seva primera exposició, adaptant obres de Guinovart, en la sala d'art Per for ART ESPAI de Barcelona.
Actualment és utilitzat en tallers educatius i de lleure per a la identificació del color en obres d'art, que cal que estiguin preparades, és a dir, que tinguin un relleu amb els signes i, millor, uns límits del color i tonalitat a identificar. És, a diferència dels sistemes electrònics, independent d'un aparell o d'idioma. S'identifica el color pels colors bàsics (groc: una línia recta, vermell: una línia en zig-zag, blau: una línia ondulada), o en la seva combinació (així el verd seria una línia recta –groc- i una línia ondulada –blau-), i per tonalitats (clar: una rodona; fosc: un punt; molt fosc: quatre punts, etc.).

## Referències

* ↑ Constanza Bonilla Monroy. «Enseñanza táctil - geometría y color. Juegos didácticos para niños ciegos y videntes», 2010.
* ↑ «Pintura para invidentes». La Vangurdia, 19-12-2004.
* ↑ «Veure art amb el tacte». lamalla.cat, 20-12-2004.
* ↑ Alba Marqués. «com/w/page/33023377/Sistema%20Constanz_integrales Sistema Constanz», 2011.

## Enllaços externs

* Sistema Constanz
# Província d'Aroma

La província d'Aroma és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Sica Sica.
# Clay Center (Kansas)

Clay Center és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 4.564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clay Center tenia 4.564 habitants, 1.979 habitatges, i 1.258 famílies. La densitat de població era de 680,4 habitants per km².
Dels 1.979 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 25,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.531 $ i la renda mediana per família de 45.567 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.526 $ mentre que les dones 16.149 $. La renda per capita de la població era de 19.128 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clay Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clay Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vladimir Makovitx

Vladimir Makovitx (República Socialista Soviètica d'Ucraïna, 4 d'agost de 1962 - Donetsk, 12 de març de 2017) (en rus: Влади́мир Ива́нович Мако́вич), va ser el president en funcions del Consell Suprem de la República Popular de Donetsk el juliol de 2014.

## Biografia

Sospitós d'estar implicat en la mort d’Anatoly Klian, Vladimir Makovitx va ser arrestat el 4 de juliol de 2014.
Després que Denis Pushilin es va refugiar a Moscou i va dimitir el 18 de juliol, exerceix com a president interí del Consell Suprem de la República Popular de Donetsk, fins al 25 de juliol quan Boris Litvinov és elegit com a substitut.

## Referències

* ↑ «Додаток 1 - фізичні особи, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції)» (en ucraïnès). President.gov.ua, 17-10-2016..
* ↑ Новости, Р. И. А. «Скончался бывший вице-спикер парламента ДНР Владимир Макович» (en rus), 20170312T2156. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «El president del Consell suprem de l'RPD, arrestat». La Voix de la Russie. Arxivat de l'original el 2014-08-06. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ Bernard, Felli. «Le communiste Boris Litvinov élu à la tête de la République Populaire de Donetsk - # http://ombre43.over-blog.com...Je ne blâme ni n'approuve :je raconte .TALLEYRAND» (en francès). [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Ситуация на Украине. Хроника событий. 23 июля». [Consulta: 24 febrer 2022].
# De visu

De visu és una locució llatina que significa literalment «amb els propis ulls», «vist directament».
S'usa aquesta expressió per tal com es vulgui remarcar que com s'afirma es deu a la visió directa de l'esdeveniment. De vegades s'usa per indicar la trobada entre dues o més persones.
S'usa freqüentment en medicina, fent referència a alteracions o malalties que pots ser percebudes a simple vista.

## Referències

* ↑ De visu, en Grup Enciclopèdia Catalana
# Sistema D20

El sistema d20 és un sistema de joc de rol publicat l'any 2000 per Wizards of the Coast sota una llicència de joc obert (OGL, de l'anglès Open Gaming Licence). Fou dissenyat originalment per la tercera versió del joc Dungeons & Dragons. L'ús del sistema és cada cop més estès en les noves publicacions com a resposta comercial a les davallades de vendes de la dècada de 1990.

## Vegeu també

* Joc de rol
* Dungeons & Dragons (joc de rol)

## Referències

* ↑ «The d20 System Concept: Frequently Asked Questions». Arxivat de l'original el 2004-03-07. [Consulta: 21 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial del Sistema d20 i la Open Gaming License Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine. (anglès)
# Província d'Ardabil

La Província d'Ardabil (persa: استان اردبیل, Ostān-e Ardabīl) ocupa 17.800 km² i el 2012 tenia 1,248,488. És una de les 31 províncies de l'Iran. És la regió 3 de l'Iran i fa frontera amb l'Azerbaidjan. La capital provincial és la ciutat d'Ardabil. Aquesta província va ser formada el 1993 a partir de l'Azerbaijan Oriental i la part nord de Gilan.
El seu clima és moderadament càlid a l'estiu i fred a l'hivern la més freda de l'Iran arribant fins a -25 °C.
Conté les muntanyes Sabalan. Gran part de la província està forestada.

## Història

Les característiques naturals de la província d'Ardabil es mencionen a l'Avesta, segons el qual Zoroastre hauria nascut al riu Aras i va escriure el seu llibre a Sabalan.

## Referències

* ↑ «همشهری آنلاین-استان‌های کشور به ۵ منطقه تقسیم شدند (Provinces were divided into 5 regions)» (en persian). Hamshahri Online, 22 juny 2014 (1 Tir 1393, Jalaali).

## Enllaços externs

* Província d'Ardabil - Lloc web oficial