OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Romalı Perihan

Perihan Benli, més coneguda com a Romalı Perihan (Roma, 18 de març de 1942 - Istanbul, 5 de maig de 2016) va ser una actriu, model i soprano turca. Perihan Benli va néixer i créixer a Roma, Itàlia. Estudià a l'Accademia Nazionale d'Arte Drammatica Silvio D'Amico. Va actuar en pel·lícules de Federico Fellini i Orson Welles. El sobrenom "Romalı Perihan", que significa "Perihan la romana" en turc, li fou impost per Zeki Müren. Es va casar diverses vegades, i el seu matrimoni amb Bijan, el Príncep d'Esfandiari-Bakhtiari, la va convertir en cunyada de la reina Soraya.

## Vegeu també

* Leyla Gencer

## Referències

* ↑ http://www.ahaber.com.tr/galeri/yasam/romali-perihan-hayatini-kaybetti/7
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/romali-perihanin-film-gibi-hayati-40100587
* ↑ https://web.archive.org/web/20160507042518/http://www.milliyet.com.tr/romali-perihan-hayatini-kaybetti-magazin-2239739/
* ↑ https://deadobituary.com/romali-perihan-turkish-actress-and-singer-died-at-74/
# Veselivka

Veselivka (en (ucraïnès): Веселівка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.390 habitants. Pertany al districte rural de Saki. Fins al 1945 la vila es deia Ikor.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утверждённые приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Ricard Urgell i Carreras

Ricard Urgell i Carreras (Barcelona, 20 de setembre de 1873 - ídem, 6 de juliol de 1924) fou un pintor català, fill i deixeble de Modest Urgell i Inglada i Eleonor Carreras Torrecasana. Estudià a l'Escola de la Llotja, on fou professor de dibuix artístic des del 1902. Exposà per primer cop a la Sala Parés el 1889. Començà pintant figures i retrats, caracteritzant-se en escenes de teatre, circ, music-hall, etc. Obtingué diversos premis en exposicions de Barcelona (1896, 1907), Madrid (1897, 1910, 1917, 1920), la de Buenos Aires del 1910 i a la internacional de Brussel·les; a l'exposició barcelonina del 1923 li fou dedicada una sala d'honor. Fou, amb Anglada i Camarasa, un dels pocs pintors que explorà a fons les possibilitats de la llum artificial, i al seu estudi de Gràcia tenia una bateria d'il·luminació elèctrica per a pintar. Pintor d'estil realista, es dedicà al paisatge, però destacà en la descripció d'ambients d'interiors públics, amb una certa tècnica postimpressionista.
Actualment a Catalunya hi ha obres d'aquest artista per exemple al Museu Nacional d'Art de Catalunya, al Museu Abelló de Mollet del Vallès i a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú.

## Bibliografia

* CODES LUNA, Miquel Àngel, El pintor invisible. Caixa Penedès/Ministerio de Cultura, 2008.

## Referències

* ↑ «esquela de Don Ricardo Urgell y Carreras». La Vanguardia, 08-07-1924, pàg. 1.
# Epazoyucan (municipi)

El municipi d'Epazoyucan és un dels vuitanta-quatre municipis que conformen l'estat d'Hidalgo, a Mèxic. El cap de municipi és la localitat d'Epazoyucan.
El municipi és al centre sud del territori d'Hidalgo, entre els paral·lels 19° 57’ i 20° 08’ de latitud nord; els meridians 98° 34’ i 98° 44’ de longitud oest; amb una altitud entre 2300 i 3100 msnm. Aquest municipi té una superfície de 139.58 km², i representa el 0.67% de la superfície de l'estat; dins la regió geogràfica denominada com a Comarca Minera.
Limita al nord amb els municipis de Mineral de la Reforma, Mineral del Monte, Omitlán de Juárez i Singuilucan; a l'est amb els municipis de Singuilucan i Zempoala; al sud amb el municipi de Zempoala; a l'oest amb els municipis de Zempoala i Mineral de la Reforma.
Epazoyucan és considerada dins dels municipis Metropolitans de l'àrea metropolitana de Pachuca, també composta pels municipis de Pachuca de Soto, Mineral del Monte, Mineral de la Reforma, San Agustín Tlaxiaca, Zapotlán de Juárez i Zempoala, essent Pachuca de Soto el municipi central.

## Toponímia

En llengua nàhuatl significa: “Lloc de molt epazote” o “Lloc que pertany a l'epazote”, essent “Yutl”, “allò que pertany a”,i “Can” “lloc de”.

## Notes i referències
### Notes

* ↑ Segons el Govern d'Hidalgo la seva superfície és de 174.7 km²
* ↑ L'origen etimològic del nom d'un municipi pot tenir diferents interpretacions o tenir un origen incert, aquest és el més comú o més acceptat pel govern municipal i els seus habitants, segons l'"Enciclopèdia dels municipis de Mèxic".

### Referències

* 1 2 «Epazoyucan, Hidalgo». Enciclopedia de los Municipios y Delegaciones de México. Secretaría de Gobernación. Arxivat de l'original el 2017-10-02. [Consulta: 22 març 2017].
* 1 2 «Enciclopedia de los municipios de Hidalgo: Epazoyucan». Secretaria de Planeación Desarrollo Regional Regional y Metropolitano. Gobierno del estado de Hidalgo. Arxivat de l'original el 1 d'abril de 2017. [Consulta: 22 març 2017].
* 1 2 3 «Epazoyucan, Hidalgo». Prontuario de información geográfica municipal de los Estados Unidos Mexicanos. Instituto Nacional de Estadística y Geografía. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ Instituto Nacional para el Federalismo y el Desarrollo Municipal. «Regionalización del estado de Hidalgo». Enciclopedia de Los Municipios y Delegaciones de México. Secretaría de Gobernación. Arxivat de l'original el 2017-01-18. [Consulta: 22 març 2017].
* ↑ «Zonas Metropolitanas». Consejo Estatal de Población. Gobierno del estado de Hidalgo. Arxivat de l'original el 4 de març de 2017. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Cuadro estadístico y mapa ZM Pachuca». Consejo Estatal de Población. Gobierno del estado de Hidalgo. Arxivat de l'original el 1 d'abril de 2017. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ Centro Estatal de Estudios Municipales del Estado de Hidalgo. Los Municipios de Hidalgo. Secretaría de Gobernación, 1988.
* ↑ «Epazoyucan». Municipios de Hidalgo. Gobierno del estado de Hidalgo. Arxivat de l'original el 1 d'abril de 2017. [Consulta: 22 març 2017].

## Enllaços externs

* H. Ayuntamiento Epazoyucan - Web Oficial
* Gobierno del Estado de Hidalgo - Web Oficial
# Robert Moore

Robert, Bob o Bobby Moore és el nom dels següents personatges:
* Robert Moore (director), (Detroit, 1927 - Nova York, 1984), director teatral, de cinema i televisió estatunidenc
* Bobby Moore (1941 − 1993), futbolista anglès
* Bob Moore, motociclista estatunidenc campió del món de motocròs
# Romànovka (Vorónej)

* Per a altres significats, vegeu «Romànovka».
Romànovka (en rus: Романовка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vorónej, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 115 habitants.

## Referències

* ↑ Село Бобяково на карте
* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Воронежской области
* ↑ Расстояние от Анны до Бобякова
# Epe

* Per a altres significats, vegeu «Epké».
Epe és un municipi de la província de Gelderland, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 32.979 habitants repartits sobre una superfície de 157,25 km² (dels quals 1,05 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Elburg, Oldebroek, Heerde i Olst-Wijhe, a l'oest amb Nunspeet i al sud amb Apeldoorn i Voorst.

## Centres de població
### Barris i districtes d'Epe

Vegtelarij (Epe-Zuid), Burgerenk (Epe-Zuid), Hoge Weerd (Epe-Noord), Het Hoge Land, Klaarbeek, Klimtuin (Epe-Zuid), De Haverkamp (Epe-Zuid), 't Gildenhoekje (Epe-Zuid).

### Nuclis

Boshoek, Dijkhuizen (Epe), Emst, Geerstraat, Gortel, Hanendorp, De Hegge, Jonas, 't Laar, Laarstraat, Loobrink, Niersen, Oene, Oosterhof, Schaveren, Tongeren, Vaassen, Vemde, Westendorp, Wijnbergen, Wissel i Zuuk.

## Administració

El consistori consta de 23 membres, compost per:
* PvdA 5 regidors
* CDA 4 regidors
* Nieuwe Lijn 4 regidors
* VVD 4 regidors
* GroenLinks 2 regidors
* SGP/ChristenUnie 2 regidors
* Gemeentebelangen 1 regidor
* Liberale Burgerpartij 1 regidor

## Ciutats agermanades

* Rajecké Teplice, Eslovàquia

## Enllaços externs

* Epe - Lloc web oficial
# Gai Licini Calvus

Gai Licini Calvus (llatí: Gaius Licinius Calvus), va ser un militar romà, tribú i magister equitum. Formava part de la gens Licínia, una família romana plebea.
Va ser fill de Publi Licini Calvus. Va ser tribú amb poder consolar l'any 377 aC i magister equitum del dictador Publi Manli Capitolí l'any 368 aC, un càrrec que es va atorgar per primera vegada a un plebeu aquell any.
Plutarc considera que aquest magister equitum és el mateix que el cèlebre jurista Gai Licini Calvus Estoló, que en aquella època era tribú de la plebs, però no es pot creure que un tribú pogués haver ocupat el càrrec de magister equitum. Dió Cassi també l'anomena erròniament Licini Estoló.

## Referències

* ↑ Smith, Willam (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 586.
# Marlow

«Marlow» té aquests significats:
* Anglaterra Marlow (Buckinghamshire)
* Estats Units:
** Marlow (Nova Hampshire)
** Marlow (Oklahoma)
** Marlow Heights, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland.
# Font de la Pixa

La Font de la Pixa és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Font construïda a inicis del segle xix per l'arquebisbe Armanyà (1785-1803). La font s'adossa al mur de tancament de l'hort de l'arquebisbe. Fou feta amb maó vist, al qual s'intercalen rajoles de ceràmica fent quadres, dels quals el central és el més gran. La pica i el portacanalons són de pedra picada.

## Referències

* ↑ «Font de la Pixa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Metodologia econòmica

La metodologia econòmica és l'estudi de mètodes, especialment el mètode científic, en relació amb l'economia, incloent els principis del raonament econòmic. En anglès contemporani, "metodologia" pot fer referència a aspectes teòrics o sistemàtics d'un mètode (o de diversos mètodes). La filosofia econòmica també adopta una metodologia en la intersecció de les dues matèries.

## Referències

* ↑ • Roger E. Backhouse, 2008. "methodology of economics", The New Palgrave Dictionary of Economics, 2nd Edition. Abstract. • Lawrence A. Boland, 1987. "methodology", The New Palgrave: A Dictionary of Economics, v. 3, pp. 455-56. • Daniel M. Hausman, 1989. "Economic Methodology in a Nutshell", Journal of Economic Perspectives, 3(2), pp. 115-127. • Kevin D. Hoover, 1995. "Review Article: Why Does Methodology Matter for Economics?" Economic Journal, 105(430), pp. 715-734.
# Gadkí Utenok

Gadkí Utenok (Гадкий утёнок, L’aneguet lleig) és una pel·lícula d'animació russa dirigida per Garri Bardin, estrenada el 2010. Està adaptat de conte homònim de Hans Christian Andersen. La pel·lícula utilitza la tècnica d'animació fotograma per fotograma.

## Producció

El juny de 2011, la pel·lícula va rebre el suport de l'AFCAE (Associació Francesa de Cinemas d'Art i Assaig). Aleshores, la pel·lícula demana suport econòmic per al doblatge en francès, amb l'ajuda de Touscoprod, i es beneficia d'una estrena en cinemes a França el 2 de novembre de 2011|.

## Premis

* 24ns Premis Nika : millor pel·lícula d'animació
* XLIII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya : Premi Gertie al millor llargmetratge d'animació per nens.

## Notes i referències

* ↑ Jean-Marc Detrey. «Locarno 2010». clap.ch, 15 juillet 2010..
* ↑ Olivier Père. «Le Vilain Petit Canard de Garri Bardine». Arte..
* ↑ «The Ugly Duckling (cartoon, 2010)». clever-geek.imtqy.com..
* ↑ «Le Vilain Petit Canard». art-et-essai.org..
* ↑ «Le Vilain Petit Canard». Allociné..
* ↑ Papa Noel gana en Sitges, El País, 16 de octubre de 2010, consultado el 17 de octubre del mismo año.

## Enllaços externs

* kinoglaz.fr
# Menko

Menko (めんこ, 面子), també conegut com a Bettan o Patchin, és un joc de cartes japonès jugat per dos o més jugadors. Es juga amb unes cartes del mateix nom, fetes de cartó o paper gruixut i impreses en un o ambdós costats amb imatges d'anime, manga i altres obres.
La carta d'un jugador és col·locada en un taulell o a terra i l'altre jugador tira la seva carta provant de donar la volta la targeta de l'altre jugador amb una ratxa de vent o pel cop de la seva carta contra l'altra. Si té èxit, agafa ambdues cartes. El jugador que agafa totes les cartes, o en té més al final del joc, guanya.
Les cartes Menko han sigut populars des del període Edo. Al principi eren conegudes com a men'uchi (面打) i estaven fetes amb argila que es coïa en motlles. Les seves regles ràpides i senzilles les han fet populars entre nens de totes les edats. Com que en aquest joc la tècnica és tan important com la força, els nens més petits poden competir amb els jugadors més grans.
Les imatges d'aquestes cartes reflecteixen la cultura popular del seu temps, i les cartes Menko del passat reflecteixen informació important sobre la seva era. En els períodes Edo i Meiji primerenc, eren populars les imatges de ninjes i samurais. Abans de la Segona Guerra Mundial, la majoria d'imatges populars eren militars, com d'avions i vaixells de guerra. Després de la guerra, personatges d'anime i manga han sigut populars, així com de jugadors de beisbol. Els col·leccionistes de cartes de beisbol japonès col·leccionen beisbol menko. A finals dels 80 a inicis dels 90, les cartes Menko es decoraven amb hològrafs i sparkles.

## Vegeu també

* Patacons
* Patacó (joc)

## Referències

* ↑ Salter, rebecca; Japanese popular prints: from votive slips to playing cards, University of Hawaii Press, 2006, ISBN 978-0-8248-3083-0 p182
* ↑ Shūichi Katō, Chia-ning Chang; A sheep's song: a writer's reminiscences of Japan and the world, University of California Press, 1999, ISBN 978-0-520-21979-3 p48
# Gaurena

Gaurena és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Gaurena albifasciata Gaede, 1931
* Gaurena argentisparsa Hampson, 1896
* Gaurena aurofasciata Hampson, 1892
* Gaurena delattini Werny, 1966
* Gaurena florens Walker, 1865
* Gaurena florescens Walker, 1865
* Gaurena forsteri Werny, 1966
* Gaurena gemella Leech, 1900
* Gaurena grisescens Oberthür, 1894
* Gaurena margaritha Werny, 1966
* Gaurena nigrescens Werny, 1966
* Gaurena olivacea Houlbert, 1921
* Gaurena pretiosa Werny, 1966
* Gaurena roesleri Werny, 1966
* Gaurena sinuata Warren, 1912
* Gaurena watsoni Werny, 1966

## Espècies antigues

* Gaurena dierli Werny, 1966
* Gaurena fletcheri Werny, 1966

## Referències

* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Gaurena» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.

## Bibliografia

* Laszlo, Gy. M.; Ronkay, G.; Ronkay, L.; Witt, T. «The Thyatiridae of Eurasia including the Sundaland and New Guinea (Lepidoptera)». Esperiana Buchreihe zur Entomologie, Band 13, 2007, pàg. 1-683. Arxivat de l'original el 2008-10-05 [Consulta: 18 febrer 2020].
* Walker, F. «List of Specimens of Lepidopterous Insects». Collection of the British Museum, 32, 1865, pàg. 619.
# Gastritis

La gastritis és una inflamació de la mucosa gàstrica. La paraula prové del grec gastro- que vol dir estómac i -itis que significa inflamació. Depenent de la causa, pot persistir de forma aguda o crònica i pot coincidir amb altres malalties greus com l'atròfia de l'estómac.

## Causes

Les causes conegudes de la gastritis són:
* Infecció bacteriana (majoritàriament per Helicobacter pylori i altres bacteris Helicobacter).
* Infecció fúngica.
* Infecció parasitària (per marisc poc cuinat).
* Infecció viral.
* Reflux de bilis.
* Antiinflamatoris no esteroidals.
* Fumar.
* Trastorns autoimmunitaris.
* Consumició excessiva d'alcohol.
* Alguns al·lergens.
* Alguns tipus de radiació.

## Símptomes

Símptomes que poden resultar de la gastritis:
* Dolor abdominal.
* Hemorràgia gàstrica.
* Hipoclorhídria.
* Anorèxia.
* Eructar.
* Nàusees.
* Vòmits.
* Febre.
* Cansament.
Viccionari
# Frontera entre Tailàndia i Laos

La frontera entre Tailàndia i Laos és una línia sinuosa de 1.845 kilòmetres d'extensió en sentit est-sud-oest, que separa el sud-est de Laos del nord-est de Tailàndia. Està formada sobre la major part del curs del riu Mekong, s'estén per Tailàndia al marge dret del riu (a l'oest) i per Laos al marge esquerre (est), amb l'excepció de dues províncies de Laos al marge dret: al nord-oest, la província de Sayaboury, i a l'extrem sud, part de la província de Champasak.
Al nivell de la província de Sayaboury, la frontera segueix la línia divisòria d'aigües entre la conca del riu Nan (afluent del Chao Phraya) i el Mekong. A la província de Champasak, segueix el límit meridional de la conca del riu Mun (afluent del riu Mekong) a la frontera entre Tailàndia i Cambodja.
Totes les illes del Mekong formen part del territori de Laos.
Al desembre de 2013, hi havia quatre ponts transfronterers:
* Pont de l'Amistat Laosiana-tailandesa, entre Nong Khai a Tailàndia i Vientiane a Laos des de 1994;
* Segon Pont de l'Amistat Laosiana-tailandesa, entre Mukdahan a Tailàndia i Savannakhet a Laos des de 2006;
* Tercer Pont de l'Amistat Laosiana-tailandesa, entre Nakhon Phanom i Thakhek, des de novembre de 2011.
* Pont de Houei Sai, que s'inaugurarà l' 11 de desembre de 2013.

## Història

El traçat de la frontera va ser fixat conjuntament per França i Siam en 1907; França, en una posició de força en un moment en què els imperis colonials francesos i britànics s'estaven expandint al sud-est asiàtic, obté la cessió de dues parts del territori situades a la marge dreta del Mekong, a favor de Laos sobre el qual exercicia un protectorat.
Els desacords sobre això (en particular, a causa de l'explotació de les concessions forestals) van provocar tensions i incidents violents durant els anys vuitanta, sent la més greu la "guerra dels turons" a la província de Sayaboury, entre desembre de 1987 i l'alto el foc del 19 de febrer de 1988, que, segons sembla, va deixar prop de mil morts per ambdós costats. Des de llavors, els dos estats s'han acostat i la frontera ja no està en disputa.

## Referències

* ↑ «Laos». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Ronald Bruce St. John The Land Boundaries of Indochina: Cambodia, Laos and Vietnam, p. 38-39
* ↑ (anglès) New Thai-Lao Friendship Bridge across the Mekong Arxivat 2015-02-08 a Wayback Machine.
* ↑ Supalak Ganjanakhundee. «Lao border talks progressing». The Nation, 08-03-2007. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2012. [Consulta: 8 febrer 2011].
* ↑ «The Ease and Pain of the Thai-Laos Border Crossing». Arxivat de l'original el 2018-06-13. [Consulta: 13 juny 2018].

## Vegeu també

* Conflicte fronterer entre Tailàndia i Laos

## Bibliografia

* PDF Laos – Thailand Boundary (Country Codes: LA-TH) International Boundary Study No. 20 – September 18, 1962
# Gegantones àvia Martina i Cristi

Les Gegantones àvia Martina i Cristi són dos gegantones de la colla de la Verneda, companyes de comparsa dels gegants Martí i Dolça. La Martina representa una senyora gran de cabells grisos amb una rialla que deixa veure ben poques dents, vestida amb una bata florejada. La Cristi, en canvi, figura una nena petita que podria ser la neta. Va pentinada amb dues cues amb llacets de color rosa, i en una butxaca del seu vestit hi treu el nas un peluix.
Les dues gegantones pertanyen al Casal de la Gent Gran de la Verneda i són obra dels membres de l'entitat. L'àvia fou construïda a partir d'un capgròs de sèrie que ja tenien i la Cristi es va fer de bell nou com si fos una nina de drap. Les deixaren enllestides el 2010 i es pogueren estrenar al barri el mes de novembre d'aquell any.
L'àvia Martina i la Cristi celebren la trobada amb els gegants grans durant la Festa Major de la Verneda, per Sant Martí, el segon cap de setmana de novembre. També es deixen veure a les festes de la Mercè i en més actes d'animació i cercaviles dels barris veïns, sempre portats pels més joves de la Colla Gegantera de la Verneda – Sant Martí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Gegantones àvia Martina i Cristi». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Georgina Rieradevall i Tarrés

Georgina Rieradevall i Tarrés (Girona, 21 d'abril de 1977) és una política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la X legislatura. És germana de la senadora Maria Rieradevall i Tarrés.

## Biografia

És llicenciada en Dret per la Universitat de Girona i diplomada en educació social per la Universitat de Barcelona. Tanmateix, treballa com a actriu i professora de teatre a escoles d'Osona.
Establerta a Vic i militant de la CUP-AE, fou elegida regidora de l'ajuntament de Vic a les eleccions municipals espanyoles de 2011.
Fou escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 com a tercera en les llistes de la CUP-AE. La seva elecció va comportar la renúncia al càrrec de regidora, la qual cosa no va estar exempta de polèmica per coincidir amb la votació dels pressupostos municipals.
Integrada al Grup Mixt, ha estat portaveu del grup en la Comissió de Salut. En febrer de 2013 fou la primera diputada de la legislatura (i la sisena en la història del Parlament de Catalunya) que delegà el seu vot en estar de baixa per maternitat. El maig de 2013 va renunciar a l'escó al·legant motius personals i fou substituïda per Isabel Vallet i Sànchez.

## Referències

* ↑ «Fitxa del diputat/ada Sra. Georgina Rieradevall i Tarrés». Parlament de Catalunya. [Consulta: 19 febrer 2022].
* ↑ Semblança a naciodigital.cat
* ↑ La CUP acusa Vila d'Abadal de xantatge per aprovar els pressupostos de Vic, ara.cat, 15 de desembre de 2012
* ↑ «Fitxa del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 2013-07-20. [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ La diputada de la CUP, Georgina Rieradevall, delega el vot després de ser mare, ara.cat, 12 de febrer de 2013
* ↑ La diputada de la CUP-AE al Parlament, Georgina Rieradevall, serà substituïda per Isabel Vallet, ara.cat, 25 de maig de 2013
# Girobicúplula pentagonal allargada

En geometria, la girobicúpula pentagonal allargada es pot construir allargant una girobicúpula pentagonal inserint un prisma decagonal entre les dues meitats. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{39}$). Té simetria D$_{5d}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Johnson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Elongated Pentagonal Gyrobicupola girobicúpula pentagonal allargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# GRN

GRN té els següents significats:
* Govern Revolucionari de Nagaland, organització opositora històrica del Nagaland (Índia)
* GRN també és el codi del COI de Grenada
* grn també és el codi ISO 639-3 del guaraní, llengua ameríndia de l'Amèrica del Sud
# Gall nival

Els galls nivals (Tetraogallus) són un grup d'ocells que formen un gènere de la subfamília dels perdicins (Perdicinae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae), que habiten en zones de muntanya d'Àsia.

## LListat d'espècies

S'han descrit cinc espècies dins aquest gènere :
* Gall nival del Tibet (Tetraogallus tibetanus).
* Gall nival de l'Altai (Tetraogallus altaicus).
* Gall nival de l'Himàlaia (Tetraogallus himalayensis).
* Gall nival del Caspi (Tetraogallus caspius).
* Gall nival del Caucas (Tetraogallus caucasicus).

## Referències

* ↑ El gènere Tetraogallus a TAXONOMICON Rev. 15-07-2010 (anglès)