OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Russo

Roberto Russo (Roma, 28 de setembre de 1947), és un director de cinema, guionista i cinematògraf italià.
En els seus primers dies com a director de fotografia, va tenir una curta carrera com a director i guionista als anys 80. Va guanyar amb el seu primer llargmetratge, Flirt , el David di Donatello al millor director novell el 1984.

## Biografia

Director de fotografia, va debutar al cinema amb la comèdia L'anatra all'arancia de Luciano Salce el 1975 i després va treballar per a diversos directors, com ara Lucio Fulci, Pupi Avati, Franco Rossi o Steno.
El 1983, va començar la seva carrera com a director amb la comèdia Flirt, que narra la història d'una parella (interpretada per Jean-Luc Bideau i Monica Vitti) pertorbada per la imaginació del marit que somia en veu alta la nit que viu amb la seva dona i una parella imaginària en un increïble trio, que provoca ràbia i gelosia a la seva parella. Va rebre el David di Donatello al millor director novell l'any següent amb aquesta pel·lícula.
El 1984, va participar en la producció d'un documental col·lectiu dedicat al polític Enrico Berlinguer. El 1986 va dirigir el drama Francesca è mia que narra la història d'un amor boig, possessiu i devastador entre Monica Vitti i Pierre Malet.
El 1990, va col·laborar en l'escriptura del guió i va produir la primera pel·lícula de Monica Vitti, el drama Scandalo segreto, protagonitzada per Vitti i l'actor estatunidenc Elliott Gould en els papers principals. Aquesta va ser l'última aparició de Vitti al cinema.
L'any 2000, després de vint-i-set anys junts, es va casar amb Monica Vitti i van romandre junts fins a la mort d’ella el 2022.

## Filmografia
### Com a director

* 1983 : Flirt
* 1984 : L'addio a Enrico Berlinguer (documental col·lectiu)
* 1988 : Francesca è mia

### Com a guionista

* 1983 : Flirt
* 1988 : Francesca è mia
* 1990 : Scandalo segreto de Monica Vitti (també productor)

## Premis et distinccions

Per Flirt :
* David di Donatello al millor director novell en 1984,
* Globo d'oro a la millor opera prima el 1984,
* Nominació Nastro d'Argento a la millor direcció novell el 1984,
* Nominació a l'Os d'Or al 34è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Referències

* ↑ «È morta Monica Vitti, talento smisurato del cinema italiano». la Repubblica, 02-02-2022.
* ↑ «PROGRAMME 1984». berlinale.de. Arxivat de l'original el 9 novembre 2013. [Consulta: 8 juny 2014].

## Fonts

* Roberto Poppi. Dizionario del cinema italiano. I film, vol. 5, dal 1980 a 1989. Rome: Gremese, 2000, p. 352. ISBN 978-88-7742-423-5.
* Stefano Masi; Enrico Lancia. Les seductrices du cinéma italien. Rome: Gremesse, 1996, p. 226. ISBN 88-7301-075-X. .
* Jean Tulard. Le Nouveau guide des films – Intégrale. París: Robert Laffont, 2013, p. 1230. ISBN 978-2-221-10451-4. .
# Sébastien Cazenove

Sébastien Cazenove (Perpinyà, Rosselló, 28 de desembre de 1976) és un polític nord-català. Referent del partit La República En Marxa al departament dels Pirineus Orientals, a les eleccions del 18 de juny de 2017 fou escollit diputat per la Quarta circumscripció dels Pirineus Orientals

## Formació

Va estudiar a la Universitat de Perpinyà i va obtenir un Màster de Dret Públic el 2002. Del 2002 al 2006 va ser assessor jurídic i subdirector de l'Associació de Maires dels Pirineus Orientals (AMF 66). De 2006 a 2008 va ser Director del Gabinet en col·lectivitat- Del 2008 al 2017, després d'obtenir el concurs administratiu, ocupa en col·lectivitat els funcions de responsable de serveis d'urbanisme i obres públiques.

## Carrera política

Membre del Partit Socialista de 2004 a 2008, ha esdevingut referent del partit La República En Marxa al departament dels Pirineus Orientals el juliol del 2016. Procedent de la societat civil, fou investit per LRM el maig de 2017 En la primera volta de les eleccions, es va posar per davant dels sufragis amb el 29 % dels vots. En la segona volta es va enfrontar al candidat del Front Nacional. Fou elegit el 18 de juny amb el 57,97% dels vots. Actualment és membre de la Comissió d'Afers Econòmics de l'Assemblea Nacional Francesa. Accessòriament, és tresorer de l'Amical Parlamentari del Rugbi.

## Referències

* ↑ «Les partisans de Macron tentent l'union en Pays Catalan». la-clau.net, 27-04-2017.
* ↑ «Sébastien Cazenove, référant En Marche des P.-O.: « Une révolution citoyenne »». lindependant.fr, 11-05-2017.
* ↑ «Législatives : Seulement deux investitures En marche ! dans les P.-O.», 12-05-2017.
* ↑ «Pyrénées-Orientales - 4ème circonscription». interieur.gouv.fr.
* ↑ Résultats de la 4ème circonscription des Pyrénées-Orientales Arxivat 2017-11-07 a Wayback Machine. sur le site ouillade.eu, 18 juin 2017
# Lourenzá

Lourenzá és un municipi de la província de Lugo a Galícia, pertanyent a la Comarca da Mariña Central. Població en 2004 de 2.700 persones segons l'INE.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 5.105 | 4.443 | 4.348 | 3.379 | 2.700 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Història

La història d'aquestes terres és fortament lligada a la del monestir de Sant Salvador de Lourenzá creat al voltant del segle x per Osorio Gutiérrez. Personatge familiar per al segle xii, quan va passar a pertànyer a l'Orde de Sant Benet. Va aconseguir la seva major esplendor al segle xvii i 1642 Felip IV concedides a Alvaro Quiñones Lourenzá del marquès. El monestir va ser tancat en 1835 per la desamortització de Mendizábal.
En el sistema antic gallec hi havia dues jurisdiccions, la vall de Lourenzá i Vilanova de Lourenzá, pertanyents a la província de Mondoñedo.

## Rius

* Riu Masma

## Patrimoni
### Parròquies

* Lourenzá (Santa María)
* San Tomé de Lourenzá (San Tomé)
* San Xurxo de Lourenzá (San Xurxo)
* Santo Adrao de Lourenzá (Santo Adrao)

### Fortalesa de Tovar

Es tracta d'una mansió senyorial fortificada, manada construir per Antonio Tovar en 1530. D'estil gòtic isabelí, mai es va acabar. Una inscripció a la pedra d'armes que decora el seu façana certifica els següents fets: ADN ANTONIOUS DE: DOMO KA IS: HANC: FE NA BLANCA M D XXX DE TOVAR ROLI: CÉSAR CIT: CUM: CO: SVA: VXORE (en el Senyor de 1530 Antonio Tovar de la Cambra de Cèsar: Carlos va fer la Casa Blanca amb la seva dona, i la seva esposa).
La fortalesa té dues torres de planta quadrada, coronada per merlets i dos pavellons i el començament d'una altra. L'entrada té un arc gòtic isabelí amb dos busts en baix relleu. La torre principal té uns bells finestrals gòtics, un gran escut amb la inscripció i la làpida. Al pati hi ha dos arcs mitxilins isabelina.

## Personatges il·lustres

* Francisco Fernández del Riego
# Haus des Meeres

La Haus des Meeres (en alemany significa: casa del mar) és un aquari públic a Viena, Àustria. És al parc d'Esterhazy, al centre del districte Mariahilf, una illa al sud de la Mariahilfer Straße. La Haus des Meeres alberga a més de deu mil éssers aquàtics en una àrea d'uns 4.000 metres quadrats (43.000 peus quadrats) dins d'una torre antiaèria alta de formigó construït durant la Segona Guerra Mundial. L'any 2012 la Haus des Meeres tingué 436.500 visitants.

## Referències

* ↑ Brunner, Brendt (2005). The ocean at home: an illustrated history of the aquarium. Princeton Architectural Press. ISBN 1-56898-502-9. p. 104.
* ↑ Aqua Terra Zoo (en alemany) Arxivat 2010-01-24 a Wayback Machine.. Haus des Meeres. Retrieved 2010-08-24.
* ↑ Haus des Meeres (9 gener 2013). Neuerlich Besucherrekord 2012! (en alemany) Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. Consulta 3 març 2013.

## Enllaços externs

* Haus des Meeres - Lloc web oficial
# Souad Massi

Souad Massi (àrab: سعاد ماسي, Suʿād Māsī) (23 d'agost de 1972) és una cantant, compositora i guitarrista algeriana d'ascendència cabiliana. Inicià la seva carrera actuant amb el grup de rock Atakor, abans de deixar el país a causa d'una sèrie d'amenaces de mort. El 1999, Massi va participar en el concert Femmes d'Algerie a París, que li va facilitar un contracte per a gravar amb el segell discogràfic Island Records.

## Infància i primeres bandes

Massi va néixer en una família pobre d'Alger, Algèria. Encoratjada pel seu germà gran, inicià estudis de música de molt jove, a cantar i a tocar la guitarra. En el seu procés de formació musical va mostrar interès en diversos estils musicals de la mateixa tradició (chaabi) com forasteres (country, flamenc) que tindrien un pes gran en la seva manera de compondre posteriorment. Als 17 anys va ajuntar-se amb un grup de flamenc, però ràpidament es va cansar del grup i el va deixar.
Al principi dels 90, Massi es va integrar al grup de rock de caràcter polític Atakor, molt influïda per bandes americanes i europees com Led Zeppelin i U2. Va tocar amb el grup durant set anys, gravant un disc d'èxit i dos vídeos musicals populars. El caràcter polític de les lletres de la banda, malgrat tot, la posaren al punt de mira. Massi es va disfressar tallant-se els cabells i vestint roba d'home per passar desapareguda, però malgrat això va esdevenir objectiu d'una sèrie d'amenaces de mort. El 1999 va deixar la banda i el país per anar a viure a París, França.

## Carrera en solitari

El 1999, Massi fou invitada a participar en el festival Femmes d'Algerie ('Dones d'Algèria') a París, la qual cosa li va facilitar un contracte de gravació amb Island Records. El juny de 2001 va publicar el seu disc de debut en solitari Raoui ('El rondallaire'). El disc, cantat principalment en francès i àrab, fou un èxit de crítica i comercial a França. L'any següent fou nominada a Best Newcomer a la Radio 3 World Music Awards.
El 2003 va publicar el seu segon disc Deb. Les lletres del disc eren més personals que no pas polítiques, i va esdevenir un dels discs nord-africans amb més èxit mundial. Tres anys més tard, Massi va publicar el seu tercer àlbum, Mesk Elil. En les seves cançons l'autora explora qüestions com l'amor i la pèrdua, temes ja encetats en el disc anterior. Interpreta dues cançons en duet amb Daby Toure i Rabah Khalfa.

## Discs d'estudi

* 2001: Raoui
* 2003: Deb
* 2005: Mesk Elil
* 2007: Live acoustique

## Notes

* ↑ "Souad Massi (Algeria)". BBC Radio 3

## Enllaços externs

* www.souadmassi.com.fr Arxivat 2010-06-04 a Wayback Machine. – official website.
* http://www.myspace.com/massisouad – Souad's myspace.
* http://www.youtube.com/group/SouadMassi – Souad's videos on youtube
# Pierre Bismuth

Pierre Bismuth és un artista francès. (París, 1963). Pierre Bismuth viu i treballa entre Nova York i Brussel·les. Interessat en els sistemes de percepció de la realitat, els seus treballs subverteixen els codis perceptius habituals. El cinema és una de les fonts del seu treball i, en molts casos, utilitza també referències lingüístiques i textuals, així com elements i imatges procedents de la indústria i del mercat culturals. Amb gestos de gran eficàcia i sovint amb humor, Bismuth altera els codis de lectura de la imatge establerts en la vida quotidiana. Bismuth acostuma a jugar amb impostures i amb codis creuats per interpel·lar la seguretat amb què el nostre sistema de percepció descodifica l'entorn.

## Obres destacades

* Postscript / The Passenger (OV). Mèdia, 1996-2010

## Referències

* ↑ «Bismuth, Pierre». Museu d'Art Contemporani de Barcelona. [Consulta: 15 maig 2012].
* ↑ Postscript / The Passenger (OV) Arxivat 2012-02-20 a Wayback Machine., MACBA

## Enllaços externs

* Cosmic Galerie Arxivat 2009-02-20 a Wayback Machine.
* Christine König Galerie, Vienna, Austria Arxivat 2011-12-31 a Wayback Machine.
* Team Gallery
# Roberto Rosetti

Roberto Rosetti (Torí, Piemont, 18 de setembre de 1967) és un àrbitre de futbol de la Serie A italiana.

## Biografia

Va néixer a Torí, i és fill d'una dona croata.
Va debutar a la Serie B italiana amb 29 anys, el 31 d'agost del 1997 a un Chievo Verona 1 - Reggina 0. El 19 d'abril del 1998 va jugar el seu primer partit a la Serie A, dirigint el Nàpols 0 - Sampdoria 2. Fins al 2008 ha disputat més de 150 partits de la primera divisió italiana.
És àrbitre internacional des del gener del 2002, quan va arbitrar un Tunísia - Camerun, i arbitra partits de la Copa de la UEFA des del 2003, i de la Lliga de Campions a partir del 2005
Va ser seleccionat per la federació italiana a la Copa del Món del 2006, on va arbitrar els partits de la fase de grups entre Paraguai i Trinidad i Tobago, Argentina - Sèrbia i Montenegro i Mèxic - Iran. També va arbitrar el partit de vuitens de final entre França i Espanya.
Roberto no es va veure implicat en el cas Moggi que va afectar el futbol italià l'any 2006, on es va demostrar que s'havia negat a acceptar possibles suborns.
També va ser designat com a àrbitre de la federació italiana al Campionat d'Europa de futbol 2008, on va arbitrar els partits de primera fase entre Suïssa i República Txeca i Grècia - Rússia, arbitrant també el partit de quarts entre Croàcia i Turquia i la final entre Alemanya i Espanya.
Va arbitrar dos partits a la Copa del Món de Futbol 2010 a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Turkey-Croatia referee Roberto Rosetti’s mother is Croatian, APA - Sport (anglès)
* ↑ Biografia Arxivat 2011-10-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Árbitros de la EURO 2008, uefa.com, 19 de desembre del 2007 (castellà)

## Enllaços externs

* Partits internacionals arbitrats per Roberto Rosetti Arxivat 2009-01-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Séance on a Wet Afternoon

Séance on a Wet Afternoon és una pel·lícula britànica de Bryan Forbes, estrenada el 1964.

## Argument

Myra, una londinenca que es fa passar per mèdium, organitza un estratagema per guanyar la celebritat. Convenç Billy, el seu marit apàtic, de segrestar una noia. Demanaran un rescat; després, anirà als pares pretenent rebre missatges extrasensorials que permetran a la policia trobar la víctima i el rescat. El pla es desenvolupa meravellosament; després les coses es giren. Els fantasmes de Myra empitjoren, i Bill s'adona que és possible que Myra no vulgui que es trobi la nena viva. Darrere de tot allò, hi ha també la mort, quan va néixer, uns anys abans, de l'únic fill de Myra i Bill, que havien anomenat Arthur i que interpreta el paper d'intermediari entre Myra i el més enllà.

## Repartiment

* Kim Stanley: Myra Savage
* Richard Attenborough: Billy Savage
* Godfrey James: el xòfer de Mrs. Clayton
* Nanette Newman: Mrs. Clayton
* Judith Donner: Amanda Clayton
* Ronald Hines: policía a l'exterior de la casa dels Clayton
* Patrick Magee: el superintendent Walsh
* Margaret Lacey: una dona a la primera sessió
* Marie Burke: una dona a la primera sessió
* Maria Kazan: una dona a la primera sessió
* Lionel Gamlin: un home a les sessions
* Marian Spencer: Mrs. Wintry

## Premis i nominacions
### Premis

* 1964: Premi de la National Board of Review (USA) a la millor actriu per Kim Stanley
* 1964: Premi de la crítica novaiorquesa a la millor actriu per Kim Stanley
* 1964: Premi al millor actor del festival de Sant Sebastià per Richard Attenborough (ex aequo amb Maurice Biraud)
* 1965: BAFTA al millor actor britànic per Richard Attenborough
* 1965: Premi Edgar-Allan-Poe, Edgar a la millor pel·lícula estrangera per Bryan Forbes
* 1965: Premi Laurel Laurel d'or, 3r lloc per la millor actriu per Kim Stanley

### Nominacions

* 1965: Oscar a la millor actriu per Kim Stanley
* 1965: BAFTA a la millor fotografia per Gerry Turpin
* 1965: BAFTA al millor guió britànic per Bryan Forbes
* 1965: BAFTA a la millor actriu estrangera per Kim Stanley

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 366 (anglès)
* Sight & Sound, estiu 1964, p. 146 + p. 158 (anglès)

## Referències

* ↑ «Seance on a Wet Afternoon». The New York Times.
# Haemulon plumierii

Haemulon plumierii és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 53 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la badia de Chesapeake fins al Brasil, incloent-hi el Golf de Mèxic, el Carib i les Antilles.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Courtenay, W.R. i H.F. Sahlman, 1978. Pomadasyidae. A W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Central Atlantic (Fishing Area 31), Volum 4. FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lacepède, B. G. E. 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3: i-lxvi + 1-558, Pls. 1-34.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sotèric

Sotèric, en llatí Sotericus, en grec antic Σωτήριχος, fou un poeta èpic grec conegut com a Sotèric de l'Oasi. Va viure en temps de Dioclecià.
Suides menciona com a obres seves:
* Encomi de Dioclecià
* Βασσαρικὰ ἤτοι Διονυσιακά (poema en 4 llibres)
* τὰ κατὰ Πάνθειαν τὴν Βαβυλωνίαν
* τὰ κατὰ Ἀριάδνην
* Vida d'Apol·loni de Tíana
* Conquesta de Tebes per Alexandre el Gran (poema), Πύθων ἢ Ἀλεξανδριακόν.
* Un escoli sobre Licòfron reprodueix un passatge d'una obra seva titulada Καλυδωνιακά.

## Referències

* ↑ 2.Soterichus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 888
# Karl Brandt

Karl Brandt és el nom dels següents personatges:
* Karl Brandt (economista): (1899-1975) Economista estatunidenc d'origen alemany.
* Karl Brandt (metge): (1904-1948) Metge nazi alemany.
# Pierre Berthier

Pierre Berthier (Nemours, Seine-et-Marne, 1782 – 1861) va ser un geòleg francès i enginyer de mines.
Pierre Berthier nasqué a Nemours. Després d'estudia a l'École Polytechnique, anà a l'École des Mines, d'on va ser cap de laboratori el 1816. El 1821, quan treballava a la població de Les Baux-de-Provence, va descobrir-hi el mineral bauxita, dita així pel lloc de la població on es va descobrir. També va descobrir el mineral Berthierita, el qual porta el seu cognom. A més també és conegut per la seva recerca sobre l'alt forn i l'ús dels fosfats per les plantes.

## Premis

Pierre Berthier va ser escollit membre de l'Académie des Sciences el 1825. El 1828, esdevingué un chevalier de la Legió d'Honor. El seu nom figura inscrit a la Torre Eiffel.

## Referències

* Plantilla:DSB
# Riu Alhama

* Per a altres significats sobre el rio granadí, vegeu «Riu Alhama (Granada)».
El riu Alhama és un afluent del riu Ebre que neix a les muntanyes del Cierzo o Almuerzo al terme municipal de Suellacabras a la província de Sòria i desaigua a l'Ebre al terme municipal d'Alfaro a la Rioja. El seu nom deriva de l'àrab al-hamma (لحامة, bany calent) però contra el que es podria suposar l'aigua del riu no és calenta i el nom sembla derivar de la zona de termes coneguda com "Los baños de Fitero". Va en direcció nord-est; passa per la província de Sòria (a Castella i Lleó) i les comunitats de Navarra i la Rioja. Al final del seu recorregut se'l coneix com a riu Mayor.
Les poblacions per les que passa són:
* A la província de Sòria
** Suellacabras
** Magaña
** Cigudosa
* A la Rioja (primera entrada)
** Aguilar del Río Alhama
** Inestrillas
** Cervera del Río Alhama
** Las Ventas
* A Navarra
** Baños de Fitero
** Fitero
** Cintruénigo
** Corella
* A la Rioja (segona entrada)
** Alfaro
# Magnolia (Arkansas)

Magnolia és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2007 tenia 11.766 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Magnolia tenia 10.858 habitants, 4.204 habitatges, i 2.577 famílies. La densitat de població era de 449,8 habitants/km².
Dels 4.204 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,2% hi vivien parelles casades, en un 17,9% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 16,8% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.897 $ i la renda mediana per família de 35.269 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.577 $ mentre que les dones 20.840 $. La renda per capita de la població era de 15.403 $. Entorn del 15,2% de les famílies i el 23% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Magnolia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Magnolia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Haldi

Haldi és un riu de Bengala Occidental que es forma per la unió dels rius Kasai (Cossye) i Tengrakhali; corre en direcció sud-sud-est fins que desaigua al riu Hugli prop de Nandigaon, uns quilòmetres al sud de la confluència del Rupnarayan i el Hugli, i enfront de Mud Point a Sagar island. És un riu llarg i ample a la desembocadura, i és navegable tot l'any fins al Tengrakhali, però amb dificultats per la presència de bancs d'arena i ràpids. Està connectat al Rupnarayan (al nord) i al Rasulpur (al sud) per un canal navegable.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Llista de fortificacions de l'Azerbaidjan

La llista de fortificacions de l'Azerbaidjan és una llista de fortificacions del país. La llista, inclou castells, torres, fortaleses i altres fortificacions intactes, significants, famoses o documentades, per tant, aquesta llista no és completa.
| Nom | Localització | Data de construcció | Fundador | Arquitecte |
| Fortalesa d'Askeran | Askeran (Bakú) | 1751 | Panah Ali Khan | |
| Fortalesa de Bakú | Bakú | Segle XIII | | |
| Castell de Cinli | Agchay, Qakh | | | |
| Castell de Chirag | Situat 20–25 km de la Ciutat de Shabran, Shabran | Segles IV-VI | | |
| Fortalesa de Gandja | Gandja | Segle XVI | | |
| Fortalesa de Gelersen-Görersen | Sobre el riu Kish, Shaki | Segles VIII-IX | | |
| Castell de Qaxach | Mesheli, Khojali | Segle IX | | |
| Castell Quadrangular | Mardakan (Bakú) | Segle XII | Akhsitan I ibn Minuchihr III | |
| Torre de la Verge (o Namerdqala) | Söyüdlü, Gadabay | Segle IX o Segle XII | | |
| Fortalesa de Nardaran | Nardaran (Bakú) | 1301 | | |
| Castell de Ramana | Ramana (Bakú) | Segle XIV | | |
| Castell Ronda | Mardakan (Bakú) | 1232 | | Abdulmedzhid Ibn Maqsud |
| Fortalesa de Shaki | Shaki | Segle XV | | |
| Fortalesa de Qalacha | Ilisu, Qakh | Segle XIX | | |
| Fortalesa de Shusha | Shusha | 1751 | Panah Ali Khan | |
| Castell de Sumuq | Ilisu, Qakh | Segle XVIII | | |
| Fortalesa de Koroglu | Gadabay | Segle XVI | Koroglu | |
| Castell de Shahbulag | Agdam | 1752 | Panah Ali Khan | |

## Enllaços externs

* Historical monuments (Monuments històrics) - Azerbaijans.com (anglès)
# Kees van Buuren

Kees van Buuren (nascut el 27 de juliol de 1986) és un futbolista neerlandès retirat que actualment juga com a lateral dret.

## Carrera de club

Van Buuren és un defensa que va néixer a Lopik i va debutar al futbol professional, formant part de la plantilla del FC Utrecht la temporada 2005-06. Va ser cedit al FC Den Bosch el 2009 i tres anys més tard, es va incorporar al Willem II. L'estiu del 2014, va marxar de manera gratuïta a l'Esparta.
El gener de 2016, van Buuren va marxar d'Esparta cap a la ciutat d'Almere. Al final de la temporada 2018-19, van Buuren es va retirar.

## Palmarès
### Club

Willem II
* Eerste Divisie (1): 2013–14

## Referències

* ↑ Kees van Buuren keert niet terug bij Hercules, voetbal247.nl, 22 juliol 2019

## Enllaços externs

* Kees van Buuren a worldfootball.net