OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Blanch i Agulló

Ramon Blanch i Agulló (Bell-lloc d'Urgell, 1 de febrer de 1922 - Barcelona, 18 d'agost de 1998) fou un futbolista català de la dècada de 1940 i periodista esportiu.

## Trajectòria

Es formà al FC Barcelona, arribant a jugar al primer equip entre 1937 i 1940, disputant 9 partits oficials a la lliga catalana de la temporada 1937-38. Finalitzada la Guerra Civil ingressà a la UE Sant Andreu. La temporada 1942-43 jugà al CE Mataró, i la següent temporada passà a l'EC Granollers, on jugà tres temporades. Els seus darrers clubs foren el Reus Deportiu i la UE Tàrrega.
Exercí durant 47 anys com a periodista, essent redactor de Mundo Deportivo.

## Palmarès

* Lliga Catalana de Futbol:
** 1937-38

## Referències

* ↑ «Fallece en Barcelona Ramón Blanch Agulló». Mundo Deportivo, 20-08-1998. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 3 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 «Ramon Blanch, un jirón de la historia del futbol catalan». Mundo Deportivo, 14-03-1987. [Consulta: 1r abril 2015].
* 1 2 «La fiesta mayor de Granollers». Mundo Deportivo, 30-08-1943. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «También en el Vallés están preparados». Mundo Deportivo, 29-08-1945. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Sanciones del comité de competición...». Mundo Deportivo, 22-12-1945. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «El equipo del Sans frente al Reus». Mundo Deportivo, 08-09-1946. [Consulta: 1r abril 2015].
* ↑ «Tárrega 3 Palafrugell 1». Mundo Deportivo, 25-09-1947. [Consulta: 1r abril 2015].
# Ciao (revista)

Ciao (ちゃお, Chao) és una revista de manga shojo publicada per Shogakukan i destinada a xiques joves (entre els 9-13 anys). El primer número fou publicat en 1977. En 2007, la tirada era de 982,834 exemplars. Anteriorment, la revista incloïa treballs manuals de paper, però ara inclou diversos productes (cosmètics, rellotges, llapis, quaderns, etc.) que són diferents cada mes. Les revistes de competència directa són Ribon i Nakayoshi.

## Mangakes i sèries publicades a Ciao

* An Nakahara
** Kirarin Revolution
* Chiho Saito
** Revolutionary Girl Utena
* Hina
** Panyo Panyo Di Gi Charat
* Hiromu Shinozuka
** Wagamama Fairy Mirumo de Pon! (Mirmo!)
** Koi Suru Purin!
** Chibi Devil!
* Kiyoko Arai
** Beauty Pop
* Mayuki Anan
** Fushigi Boshi no Futago Hime
** Cherish!!
* Michiyo Akaishi
** Alpen Rose
** Dr. Rin ni Kiitemite!
* Mitsuru Adachi
** Slow Step
* Nao Yazawa
** Wedding Peach
* Ritsuko Kawai
** Milky Baby
** Tottoko Hamutaro (Hamtaro)
* Taeko Ikeda
** Tonde Buurin
* Tatsuyama Sayuri
** Happy Happy Clover
* Yukako Iisaka
** Cutey Honey Flash (basat en el treball original de Go Nagai)
* Yumi Tsukirino
** Pokémon: PiPiPi Adventures (Magical Pokémon Journey) (spinoff de Pokémon)
** Pocket Monsters Chamo Chamo Pretty (Spinoff of Magical Pokémon Journey)
* Yuuko Kohara
** mama♥trouble
* Yuu Yabuchi
** Mizuiro Jidai
** "Naisho No Tsubomi"

## Referències

* ↑ Japan Magazine Publishers Association Magazine Data 2007.

## Enllaços externs

* Ciao Land pàgina oficial (japonès)
Viccionari
# Francesc Cañadas Gozalbo

Francesc Cañadas i Gozalbo (Barcelona, 17 de maig de 1889 - Barcelona, desembre de 1948), poeta, periodista i assagista català.

## Biografia

Va néixer al carrer dels Templers de Barcelona, fill de Francesc Cañadas Casas, natural d'Almeria, i de Dionísia Gozalbo i Sarrió, natural de Castelló de la Plana. Va ser inscrit amb els noms de Francesc, Joan i Josep.
En els seus orígens milità en el camp de l'anarquisme, afiliat a la CNT. Col·laborà en el setmanari d'adscripció socialista "Justícia Social" a partir de 1924, i a “La Campana de Gràcia“ i “La Humanitat”, Dirigí “Ilustración Ibérica” (1925). L'octubre de 1933, després del segon congrés d'Esquerra Republicana de Catalunya, ingressà en aquesta formació, esdevenint un dels més notables representants del corrent obrerista, mitjançant la seva presència en el consell de redacció del setmanari "Mall" i a la revista mensual "Guerra a la guerra". Fou secretari general de la Conselleria de Treball de la Generalitat (1933-34). El 1935 es va fer càrrec de la direcció del "Diario de Comercio". Va ser empresonat pels franquistes entre 1939 i 1946. Fou empresonat del 1939 al 1946.
Es va casar amb Teresa Vilallonga i Martí.

## Assagista

Cañasa va ser el protagonista d'un important esforç de síntesi de l'economia marxista, amb les seves obres de divulgació escrites els anys 1931 i 1931, i amb la traducció de les obres d'Emile Durkheim El socialismo: su definición, sus orígenes, La doctrina saint-simoniana (1932) i d'Emile Lenoir Cómo se implantará el co­munismo (1933).

## Obra literària

Publicà diversos llibres de poemes: El camí invisible (1928), L'atzar i el ritme (1934) i Analecta (1937). Va traduir diverses obres de Gorki i Dostoievski al castellà per a la Librería Maucci de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Escalafó del personal» (PDF). Gaceta Municipal, 31-12-1933, pàg. 23 (12 del PDF).
* ↑ «Necrològiques - Francesc Cañadas Gozalbo». La Vanguardia, 30-12-1948, pàg. 9.
* ↑ «Esquela de defunció de Dionísia Gozalbo». La Vanguardia, 06-05-1930, pàg. 1.
* ↑ La inscripció en el índex de l'any 1889 indica incorrectament els cognoms Casañas González: registre de naixements, any 1889, número de registre 2834.
* ↑ «Francisco Cañadas» (en castellà). Real Academia de la Historia (Luis Blanco Domingo). [Consulta: 18 març 2020].
* ↑ «Francesc Cañadas Gozalbo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Personal». Gaceta Municipal de Barcelona, 05-02-1951, pàg. 94 (12 de l'exemplar).
# Xahr-i Sabz

«Xahr-i Sabz, Shar i Sabz o Shahr-i Sabz» té aquests significats:
* Xahrisabz, ciutat de l'Uzbekistan
* Beylik de Xahr-i Sabz, estat independent fins al 1870
# París-Tours 2001

La París-Tours 2001 fou la 95a edició de la clàssica París-Tours. Es disputà el 7 d'octubre de 2001 i el vencedor final fou el francès Richard Virenque de l'equip Domo-Farm Frites.
Va ser la novena cursa de la Copa del Món de ciclisme de 2001.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Richard Virenque | Domo-Farm Frites | 6h 58' 32" |
| 2 | Óscar Freire | Mapei-Quick Step | + 2" |
| 3 | Erik Zabel | Team Deutsche Telekom | m. t. |
| 4 | Thor Hushovd | Crédit Agricole | m. t. |
| 5 | Andrej Hauptman | Tacconi Sport-Vini Caldirola | m. t. |
| 6 | Romans Vainsteins | Domo-Farm Frites | m. t. |
| 7 | Alessandro Petacchi | Fassa Bortolo | m. t. |
| 8 | Jaan Kirsipuu | AG2R Prévoyance | m. t. |
| 9 | Nico Eeckhout | Lotto-Adecco | m. t. |
| 10 | Zbigniew Spruch | Lampre-Daikin | m. t. |

## Referències

* ↑ «Virenque completa la gran escapada». Mundo Deportivo, 08-10-2001 [Consulta: 30 agost 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Resultats a les-sports.info
# Ramon Sanz i Ibars

Ramon Sanz i Ibars fou membre de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, del 14 d'abril de 1931 i regidor de l'ajuntament des de l'abril del 1931 fins al febrer del 1938. Es caracteritzà per fer una tasca eficient i constant tot actuant amb certa discreció. És molt remarcable el seu esforç per atendre el gran nombre de persones refugiades que arribaren a Manresa durant la guerra.

## Referències

* ↑ Joaquim Aloy, Jordi Basiana i Pere Gasol La República a Manresa en un clic (1931-1936)
# Champlin (Nièvre)

Champlin (Nièvre) és un municipi francès, situat al departament del Nièvre i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 33 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Champlin (Nièvre) era de 33 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 10 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 3 dones vivint soles), 3 parelles sense fills i 3 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 20 eren l'habitatge principal de la família, 31 eren segones residències i 6 estaven desocupats. Tots els 57 habitatges eren cases. Dels 20 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 2 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 6 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Champlin (Nièvre) el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 17 persones, 9 eren actives i 8 eren inactives. De les 9 persones actives 7 estaven ocupades (4 homes i 3 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 8 persones inactives 6 estaven jubilades i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Champlin (Nièvre) hi havia explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Champlin (Nièvre) a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Champlin (Nièvre) a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Felipe de Vera

Felipe de Vera (Madrid, ss. XVI-XVII) va ser un militar castellà, regidor de la vila de Madrid.
Besnet de Diego de Vera, membre d'una antiga família de la parròquia de Santa Maria de Madrid. Va estar actiu durant el regnat del rei Felip III, la seva carrera militar es va iniciar cap a 1596 i el va portar a ser alferes, capità tinent de mestre de camp i comissari d'infanteria, els seus llocs destí van ser diverses, hi destaca Flandes, França, Itàlia i a la mateixa Espanya, així com a Galeres. Va aixecar tres companyies d'infanteria a la península i en va guiar d'altres, i posteriorment nomenat comissari; per la seva bona feina en aquest àmbit, el monarca el va nomenar, el 8 de juny de 1619, capità ordinari d'infanteria.
En un moment donat també va exercir el càrrec de regidor de Madrid.

## Referències

* 1 2 3 Álvarez y Baena, José. Hijos de Madrid... diccionario histórico (en castellà). Madrid: Oficina de Benito Cano, 1790, p. 14-15.
# Francesc Cladera

Francesc Cladera, (Sa Pobla, s. XVI-), militar, capità d'una companyia el 1588 que serví a l'atac de la denominada Armada Invencible contra Anglaterra i a la Lliga Santa de París, contra els protestants.

## Referències

* Sa Marjal, Vol. III, tom. VI, 1914, pàg. 37-38, Reedició 1990, Ajuntament de sa Pobla
# Xah Timur

Xah Timur o Xah Temür (+ 1358) fou kan nominal del Kanat de Txagatai el 1358. No es coneix la seva ascendència, excepte que era fill de un príncep txagataïda de nom Mansur Timur.
El 1358 Abd Allah ibn Qazaghan va executar a Bayan Kuli (per apoderar-se de la seva dona) i va posar al tron a Xah Timur, però dos caps tribals, Hajji Barles i Buyan Suldus, es van revoltar i el van expulsar del poder. Buyan Suldus va agafar el control de l'ulus i va fer matar Xah Timur.

## Referències

* Manz, Beatrice Forbes, The Rise and Rule of Tamerlane. Cambridge University Press, 1989, ISBN 0521345952.
* René Grousset, L'empire des steppes, Attila, Gengis-Khan, Tamerlan, París 1938, quarta edició 1965, en línia PDF
# Peio Dufau

Peio Dufau (Sant Joan Lohitzune, 30 de maig de 1979) és un polític basc, membre del partit Euskal Herria Bai i el segon nacionalista basc a ocupar un escó a l'Assemblea Nacional francesa (Michel Labéguerie va ser el primer el 1962). Hi és en representació de la sisena circumscripció electoral dels Pirineus Atlàntics, que inclou els pobles del centre i sud de Lapurdi. Va ser elegit a les eleccions legislatives franceses de 2024 com a part de la coalició Nou Front Popular. Dufau és empleat de l'SNCF i viu a Ziburu.

## Referències

* ↑ «Ara tindrem l'oportunitat de parlar cara a cara amb l'esquerra francesa». Vilaweb, 11-07-2024. [Consulta: 21 setembre 2024].
* ↑ , <https://www.berria.eus/euskal-herria/peio-dufau-diputatu-izanen-da-frantziako-asanblean_2127651_102.html>
* ↑ , <https://www.eitb.eus/eu/albisteak/politika/osoa/9537265/ezkerreko-fronte-popularra-garaile-argia-ipar-euskal-herrian-hauteskunde-legislatiboetan/>
* ↑ , <https://irratia.naiz.eus/eu/info_irratia/20240703/6-hautesbarrutian-peio-dufauren-alde-bozkatuko-du-eaj-pnbko-etxelekuk>
# Molí de Ribelles

El Molí de Ribelles és un molí al municipi de Vilanova de l'Aguda (Noguera) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de grans dimensions que actualment és habitat. La conservació és bona, tot i que del molí res ens resta. Al llindar de la porta d'entrada s'hi veu escrit l'any 1758.

## Referències

* ↑ «Molí de Ribelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Ramon Sapés i Farré

Ramon Sapés i Farré (Sabadell, 4 de febrer de 1910 - Sabadell, 1939) fou un nedador català especialitzat en la braça.
Membre del Club Natació Sabadell, el 1934 passà al Club Natació Terrassa. Campió de Catalunya en 200 metres (1929, 1930, 1931) i 400 metres (1929, 1931). També fou vuit anys consecutius campió d'Espanya de 200 m (1928-35) i dos anys de 400 m (1934, 1935).
En el període 1929-35 establí catorze rècords de Catalunya (dos en 100 m, quatre en 200 m, cinc en 400 m i tres en 3 × 100 m estils) dels quals dotze ho foren d'Espanya.

## Referències

* ↑ «Ramon Sapés i Farré». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història». nataciosabadell.com. [Consulta: 5 setembre 2020].
* ↑ «Ramón Sapés, el pioner dels grans nedadors». L'Esportiu, 08-08-2010 [Consulta: 5 setembre 2020].
# Font de la Salamandra

* No s'ha de confondre amb Font de la Salamàndria.
La font de la Salamandra és una font natural situada a la capçalera del torrent de la Salamandra, a l'obaga del cim del Tibidabo de la serra de Collserola, al municipi de Sant Cugat del Vallès.
Situada sota un gran plataner, és una construcció de totxo i pedra encastada al marge, de la que surten dos brocs que rajen poquet en una pica circular. Antigament rajava 1 litre per minut.

## Referències

* 1 2 Coll, X. Fuentes en las Montañas de Barcelona. Alpina, 1949.
* ↑ «Font de la Salamandra». Tot Sant Cugat, 17-04-2014.
* ↑ «Font de la Salamandra». Les Fonts de Collserola.
# Reynolda House Museum of American Art

La Reynolda House Museum of American Art exhibeix una col·lecció d'art americà que van des del període colonial fins al present. Construït el 1917 per Katharine Smith Reynolds i el seu marit RJ Reynolds, fundador de la Companyia de Tabacs R. J. Reynolds Tobacco Company, la casa originalment ocupava el centre d'una finca de 4,32 km². Es va obrir al públic com una institució dedicada a les arts i l'educació el 1965, i com un museu d'art el 1967. La casa té una de les millors col·leccions del país de pintures americanes. Es troba a Winston-Salem, a Carolina del Nord.

## Obres destacades

* Gilbert Stuart, Mrs. Harrison Gray Otis, 1809
* Edward Hicks, Peaceable Kingdom of the Branch, c. 1826-30
* Thomas Cole, Home in the Woods, 1847
* Frederic Church, The Andes of Ecuador, 1855
* Emanuel Leutze, Worthington Whittredge in His Tenth Street Studio, 1865
* Alfred Henry Maurer, Landscape of Provence, c. 1912-1922

## Referències

* ↑ Mayer, Barbara. Reynolda. Winston-Salem, NC: John F. Blair, 1997, p. 142. ISBN 0-89587-155-6.
* ↑ Burrough, Bryan. Barbarians at the Gate. HarperCollins, 2003, p. 41.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Filtre

«Filtre» té aquests significats:
* Informàtica: Filtre (informàtica)
* Processament de senyals i electrònica:
** Filtre analògic
** Filtre digital
** Filtre electrònic
** Filtre actiu
** Filtre adaptat
** Filtre adaptatiu
** Filtre de banda eliminada
** Filtre de Bessel
** Filtre de Butterworth, filtre electrònic dissenyat per a produir la resposta més plana que sigui possible fins a la freqüència de tall
** Filtre el·líptic
** Filtre FIR
** Filtre gaussià
** Filtre IIR
** Filtre de Kalman
** Filtre passaalt
** Filtre passabaix
** Filtre passabanda
** Filtre passiu
** Filtre pinta
** Filtre de Txebixev
* Òptica:
** Filtre òptic
** Filtre mosaic de Bayer
** Filtre fotomètric
** Filtre polaritzador
* Química:
** Filtre (química), estri que s'utilitza per separar els components de les mescles heterogènies de sòlid a líquid, en un procés de filtració
** Filtre anti-partícules, filtre integrat al convertidor catalític que atrapa les partícules generades en la combustió quan passa el gas d'escapament
** Filtre de cafè, estri de cuina que té la funció de filtrar l'aigua calenta dels grans molts del cafè per a elaboració del cafè
** Paper de filtre
* Matemàtiques
** Filtre (matemàtiques), un subconjunt especial d'un Conjunt parcialment ordenat.
# Yann Guyot

Yann Guyot (Vannes, 18 de febrer de 1986) és un ciclista francès, professional des del 2015. Actualment corre a l'equip Armée de Terre.

## Palmarès

* 2008
** 1r al Gran Premi de Plouay amateur
** Vencedor d'una etapa del Circuit des plages vendéennes
* 2009
** Vencedor d'una etapa del Circuit des plages vendéennes
* 2010
** 1r a la Roue tourangelle
** 1r a la Ronde mayennaise
* 2011
** 1r als Boucles du Haut-Var i vencedor d'una etapa
** 1r al Gran Premi de Plouay amateur
** Vencedor d'una etapa dels Boucles de la Marne
** Vencedor d'una etapa dels Dos dies de Machecoul
* 2012
** 1r a la Manche-Atlantique
** Vencedor d'una etapa del Tour del Cantó de Saint-Ciers
* 2013
** 1r a la Bordeus-Saintes
* 2014
** Campió de França amateur en ruta
** 1r al Gran Premi Cristal Energie
** 1r al Gran Premi dels Marbrers
** 1r al Tour Nivernais Morvan i vencedor d'una etapa
** 1r a La Melrandaise
** 1r al Tour del Pays du Roumois
** 1r als Boucles de l'Austreberthe
** 1r a la París-Connerré
** Vencedor d'una etapa del Tour de Bretanya
** Vencedor d'una etapa del Tour de Moselle
* 2015
** Vencedor d'una etapa del Tour de Loir i Cher

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Molí de Reus

El Molí de Reus és un molí del municipi de Constantí (Tarragonès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici de l'antic molí de Reus presenta un aspecte bastant deteriorat en l'actualitat. Es compon d'una sèrie d'edificis en els quals hi ha parts del molí original i altres naus annexes, una de les quals fou fàbrica tèxtil. Actualment només hi ha un habitatge, i la resta d'edificis estan en desús i en estat de deteriorament.
Són visibles quatre cacaus del molí. Una part de la paret de la façana principal podria correspondre a època romana, com la vila romana de Centcelles a pocs metres del molí.

## Història

Aquest molí data del segle xv i va ser al llarg del temps: molí de blat, molí d'oli i finalment fàbrica de teixits. Va ser propietat de la cartoixa d'Escaladei des de 1734 fins a 1835. L'escut de la cartoixa així com la data d'adquisició són ben visibles en la dovella de l'arc central. Mentre va ser fàbrica de teixits hi havia ubicada una màquina de vapor i tots els avenços de l'època.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de Reus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].

## Enllaços externs

* «Molí de Reus». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ramygala

Ramygala ( escoltar (?·pàg.)) és una petita ciutat de Lituània. Es troba a uns 24 km al sud de Panevėžys, a la vora del riu Upyt, un afluent del riu Nevėžis. D'acord amb estimacions de 2005, tenia prop d'uns 1.700 residents.

## Història

El nom de «Ramygala» va ser esmentat per primera vegada al segle xiii. El lloc va patir un atac l'any 1370, per part dels Cavallers Teutònics. En algun moment abans de 1500 va ser construïda la primera església i es va utilitzar el nom de Ramygala per referir-se a un poble. Des d'aleshores Ramygala va créixer lentament. Pocs anys més tard tenia una casa pairal, i al final del segle xvi va rebre el privilegi de poder acollir fires. A diferència de moltes altres ciutats de Lituània, Ramygala no pertanyia a una família noble, sinó a la Catedral de Vílnius i més tard a la Universitat de Vílnius.
El 1781 la ciutat va construir una escola parroquial al costat d'una nova església, després que l'anterior va ser destruïda pel foc. L'escola va créixer i es va expandir de manera significativa al segle xx, quan es van construir dos nous edificis escolars i un dormitori. L'escola allotja un petit museu dedicat a la història i les tradicions locals. Una nova església d'estil neogòtic va ser construïda entre 1897 i 1914. Té tres naus i tres altars, compta també amb un campanar. La torre va ser feta malbé durant la Segona Guerra Mundial, però va ser reconstruïda a la dècada de 1950.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Lituània

## Referències

* «Ramygala». A: Jonas Zinkus, et al.. Tarybų Lietuvos enciklopedija. III. Vilnius, Lithuania: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987, p. 500–501 (lituà).
* «Ramygalos seniūnija». Districte municipal de Panevėžys. Arxivat de l'original el 2007-03-10. [Consulta: 19 desembre 2013].
* «Ramygalos Šv. Jono Krikštytojo parapija». Panevėžys Diocese. Arxivat de l'original el 2007-01-09. [Consulta: 19 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Ramygala - Lloc web oficial
# Cinquena circumscripció dels Pirineus Atlàntics

La cinquena circumscripció dels Pirineus Atlàntics és una de les 6 circumscripcions electorals per a l'Assemblea Nacional francesa del departament dels Pirineus Atlàntics situat a la regió de la Nova Aquitània.

## Composició

Està compon pels següents cantons:
* cantó d'Anglet-Nord
* cantó d'Anglet-Sud
* cantó de Baiona-Est
* cantó de Baiona-Nord
* cantó de Baiona-Oest
* cantó de Bastida
* cantó de Bidaxune
* cantó d'Hiriburu

## Diputats elegits

Llista dels diputats/des elegits/des :
| Període | Identitat | Partit |
| 2002-2007 | Jean Grenet | UMP |
| 2007- | Jean Grenet | UMP |

## Enllaços externs

* Mapa de les circumscripcions legislatives de França
* Resultats Arxivat 2011-12-20 a Wayback Machine. a les eleccions legislatives franceses de 2007