OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Autonomia personal

Autonomia personal implica donar respostes a moltes coses. No solament consisteix en oferir una sèrie de serveix i atencions sinó que es tracta de facilitar suport i noves oportunitats de vida. Segons la Dra. Teresa Martinez, la persona es considera un agent actiu i protagonista del seu propi procés d'atenció. Així doncs es respecta l'autonomia de la persona i es busquen noves oportunitats perquè aquestes tinguin un control sobre la seva vida i entorn.
L'article 2 de la Llei 39/2006, de 14 de desembre, de Promoció de l'Autonomia Personal i Atenció a les persones en situació de dependència, defineix autonomia personal com: "Capacitat de controlar, afrontar i prendre, per pròpia iniciativa, decisions personals sobre com viure d'acord amb les normes i preferències pròpies, així com de desenvolupar les activitats bàsiques de la vida diària".
No obstant l'autonomia no és una capacitat única sinó que depén de la situació i dels suports que la persona tingui. A més a més de com a capacitat per prendre decisions, l'autonomia es concep com un dret. Per tant, davant persones amb afectacions cognitives greus, no es renuncia a treballar des de l'autonomia, de manera que a partir de les bases de l'atenció centrada en la persona, aquesta autonomia s'exerceix des de la representació o exercici indirecte. Així doncs autonomia i ACP són dos conceptes que estan directament relacionats.
Quan parlem d'autonomia, no solament ens referim a les activitats bàsiques sinó totes les activitats que engloben la vida diària. Per això pren rellevància la interacció de l'entorn amb la persona i la seva autonomia, per la qual cosa, cal destacar la importància del professional assistencial, que serà qui proporcionarà els mitjans per mantenir l'autonomia. D'aquesta manera, aconseguim major motivació de la persona per dur a terme activitats de la vida diària per si sola o amb la menys ajuda possible, i no menys important, la motivació del professional per ajudar en aquest empoderament.
Estudis mostren efectes positius per als professionals que s'adhereixen i treballen des d'aquests models enfront dels qui ho fan en models institucionals tradicionals.
Així el que pretenem és l'enfocament global de la persona i canviar la mirada i no centrar-nos en la demència, ja que si sol ens fixem en les carències, no podrem potenciar l'autonomia. Tal com deia Christine Bryden, 2005 p. 127, " Valoreu-nos per allò que encara podem fer i ser i feu perquè preservem la nostra xarxa de relacions".

## Referències

* 1 2 «acp gereontologia».
* ↑ Van del Pol-Grevelink, Jukema, & Smits, 2012

## Vegeu també

* Cartera de serveis socials de Catalunya
# Austin Mahone

Austin Mahone (San Antonio, Texas, 4 d'abril de 1996) és un cantant i compositor nord-americà conegut per publicar versions de cançons a Youtube.

## Discografia

* Dirty Work – The Album (2017)

### Extended Plays (EPs)

* Extended Play (2013)
* The Secret (2014)
* Oxygen (2018)

### Mixtapes

* This Is Not The Album (2015)
* ForMe+You (2016)

## Referències

* ↑ Bragg, Roy. «Texas teen becomes viral celebrity through YouTube» (en anglès). Texas Chronicle, 22-11-2011. [Consulta: 13 octubre 2020].
# Barbus eutaenia

Barbus eutaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica Austral.

## Referències

* 1 2 «Barbus eutaenia» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbodes belinka

Barbodes belinka és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bartholomeus Breenbergh

Bartholomeus Breenbergh (Deventer, novembre de 1598 - Amsterdam, octubre de 1657) fou un pintor i gravador del barroc neerlandès, especialitzat en pintura de paisatge d'influència italiana.

## Biografia

Breenbergh va ser durant la major part de la dècada de 1620 a Roma, on va ser estudiant del pintor Paul Brill i va conviure amb Frans van de Kasteele. Però en la seva obra, també es detecta una gran influència de l'estil de Cornelis van Poelenburgh -tant és així, que moltes vegades és difícil distingir les obres de tots dos pintors- i d'Adam Elsheimer. Breenbergh va pintar algunes obres al costat de Poelenburgh, igual que ho va fer amb Elsheimer, de les quals solament se'n coneixen unes poques. A les seves obres també es nota la influència de Claude Lorrain. Breenbergh va ser un dels pintors fundadors de la societat «Bentvueghels» («Banda d'ocells»), formada per pintors flamencs i holandesos presents a Roma entre els anys 1620-1720.
Entre el 1627 i el 1628, Breenbergh va tornar als Països Baixos, i es va instal·lar a Amsterdam el 1633. Allà es va casar el 27 d'agost de 1633 amb Rebecca Schellingwouw; el pastor d'Amsterdam Anthonis Schellingwouw va ser el seu cunyat. En el seu estudi, Breenbergh es va fer amic del seu col·lega Paulus Potter.

## Obra

Va ser un pintor paisatgista que va rebre la influència del paisatge clàssic italià. Juntament amb Cornelis van Poelenburgh va ser un dels principals iniciadors del gust pels paisatges d'estil italià als Països Baixos.
A Amsterdam va realitzar pintures i gravats basats en els dibuixos que va realitzar durant el seu viatge a Itàlia. En aquesta època, va rebre la influència dels pintors predecessors de Rembrandt, com Pieter Lastman i Nicolaes Moeyaert, però a diferència d'aquests, situava les seves escenes bíbliques o mitològiques en paisatges del camp romà, sovint amb ruïnes clàssiques.
Els seus dibuixos són molt més frescs i audaços, i sovint han passat sota l'autoria de Claude Lorrain, com és el cas de dos exemples de Christ Church d'Oxford.
El seu alumne documentat va ser Jan de Bisschop, a la dècada de 1640 fins a 1648. Va influir en els pintors Jan Linsen, Charles Cornelisz. de Hooch, Pieter Anthonisz. van Groenewegen, Francois van Knibbergen, i Catharina van Knibbergen.
* Un paisatge italià amb ruïnes i un artista (c. 1643)
* La venda de blat (1655)
* Jesús guareix a un sordmut (1635).

## Referències

* ↑ Francesco da Castello a RKD
* 1 2 3 «Bartholomeus Breenbergh» (en neerlandès). RKD. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ «Complete list of 61 contemporary painters in Paulus Potter Biography al II Volum de Schouburg» (en neerlandès). [Consulta: 8 març 2016].
# Bayreuth

Bayreuth [b̥aɪ̯ˈʁɔʏ̯tʰ] és una ciutat de Baviera a la vora del riu Main. Té uns 70.000 habitants.
La ciutat és coneguda per la seva relació amb el compositor Richard Wagner, que va viure a Bayreuth des de 1872 fins a la seva mort, el 1883. La casa de Wagner, Wahnfried, es va construir a la ciutat gràcies al patrocini del rei Lluís II de Baviera i s'ha convertit en un museu wagnerià.
A la zona nord de la ciutat hi ha el Festspielhaus, un teatre d'òpera construït especialment per representar les obres de Wagner. Les estrenes de les obres Siegfried i Götterdämmerung, que són II i III jornades de L'Anell dels Nibelungs i Parsifal, van tenir lloc en aquest teatre. Cada any, se celebra a la ciutat el Festival de Bayreuth dedicat a la representació d'òperes del compositor alemany.
Aquesta ciutat també és coneguda per la seva universitat (Universität Bayreuth), especialitzada en economia i medi ambient.

## Llocs d'interès

* El castell nou
* El Festspielhaus, seu del Festival de Bayreuth
* Museu dedicat a Richard Wagner
* Museu Jean-Paul
* Teatre d'òpera, construït en el segle xviii en estil barroc

## Ciutats agermanades

* Annecy, França
* Rudolstadt, Turíngia, Alemanya
* La Spezia, Itàlia

## Referències

* ↑ El topònim és un mot agut en alemany i no pas pla, com sovint se sent en català.

## Enllaços externs

* Bayreuth - Lloc web oficial
# Bayrampaşa

Bayrampaşa és un districte d'Istanbul, Turquia, situat en la part europea de la ciutat.

## Història

Antigament era conegut amb el nom de Sağmalcılar, fins que el 1970 es va produir un brot de còlera, causat per la contaminació per part dels nous edificis i les fàbriques del sistema de subministrament d'aigua construït durant l'Imperi Otomà. Aquest fet va portar a mantenir el districte en quarantena. Després d'aquest incident, el nom de Sağmalcılar es relacionava amb el còlera, per la qual cosa es va decidir canviar el nom pel de Bayrampaşa. Actualment, gairebé no queden restes del sistema de subministrament d'aigua otomà, construït per Mimar Sinan.

## Bayrampaşa en l'actualitat

La població de Bayrampaşa està composta majoritàriament d'immigrants de Rumèlia i d'Anatòlia. Els edificis són de baixa qualitat; a més, existeixen tallers i petites fàbriques als carrers residencials, i grans zones del districte són principalment industrials.
Existeixen diferents edificis públics importants: la presó més gran d'Istanbul (que ara és buida), dos poliesportius de grandària important i l'estació d'autobusos (que, encara que és a Bayrampaşa, es diu estació d'Esenler). Bayrampaşa es troba en l'antiga ruta entre Tràcia i altres vies principals. A més, existeix una línia de tren lleuger que creua el districte.
Bayrampaşa és conegut per les carxofes que es conreaven en el passat. Encara que en l'actualitat ja no es conrea, ha donat nom a una varietat de carxofa de Turquia. També existeix una estàtua amb la forma de la flor en el centre del districte.

## Demografia

| Any | 1990 | 1997 | 2000 | 2007 |
| Població | 212.670 | 240.427 | 246.692 | 272.196 |

## Mahalleler

Altıntepsi · Cevatpaşa · İsmetpaşa · Kartaltepe · Kocatepe · Muratpaşa · Orta · Terazidere · Vatan · Yenidoğan · Yıldırım
# Bandera nacionalista valenciana

«Bandera nacionalista valenciana» té aquests significats:
* Senyera del Consell, bandera creada pel Consell del País Valencià a finals dels 70.
* Estrelada, bandera creada per partits valencianistes els anys 30.
# Becadell de Wilson

El becadell de Wilson (Gallinago delicata) és una espècie d'ocell de la família dels escolopàcids (Scolopacidae) sovint considerat la subespècie nord-americana del becadell comú. Habita en estiu zones de tundra i praderes humides des de les illes Aleutianes i Alaska cap a l'est, a través del nord del Canadà fins Labrador i Terranova i cap al sud fins al nord de Califòrnia, Arizona, nord de Nou Mèxic i de Colorado, cap a l'est, fins al nord-oest de Pennsilvània i Nova Anglaterra. En hivern ocupa tot el sud dels Estats Units, les Antilles, Mèxic, Amèrica Central i l'extrem nord de l'Amèrica del Sud.
# Barbus jae

Barbus jae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Congo i als rius del sud del Camerun, Guinea Equatorial i Gabon.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barraca I (Ulldecona)

La Barraca I és una obra d'Ulldecona (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Barraca de planta el·líptica amb quatre sales interiors, una a l'entrada amb una porta a cada costat. La porta de l'esquerra dona pas a una sala i la de la dreta a dues. Les cobertes són falses voltes fetes per aproximació de filades. La porta d'entrada està orientada al sud i té una llinda de pedra.

## Referències

* ↑ «Barraca I». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Bethmale (formatge)

El bethmale és un formatge de pasta premsada no cuita fet amb llet de vaca i originari de la vall de Bethmale, a l'Arieja, França. Forma part de la família dels tomes des Pyrénées centrales.
És el formatge de llet crua de vaca més conegut dels Pirineus. És semblant al moulis, el bamalous o el barousse. Tots ells s'elaboren amb llet de vaca o ovella i es troben al mercat de Saint-Girons el dissabte el matí. Altres formatges similars de la regió serien l'ercé, l'ouset i l'esbareich.

## Història

Rep el nom del poble on es produeix a la regió de Couserans, del comtat de Foix. La llegenda diu que va ser un dels preferits del rei Lluís VI de França, qui va passar per la zona al segle xii.

## Elaboració

Durant el període de maduració que dura entre 5 i 6 mesos, es va raspallant i se li dona la volta periòdicament, fet que li dona al formatge la crosta de color taronja i l'ajuda a obtenir una pasta cremosa i afruitada, lleugerament dolça.

## Característiques

Té aromes terrosos de fongs que et recorden la granja. La suau textura de l'escorça raspatllada li dona una resplendor rosada i una pasta semidura, amb diminuts orificis. El sabor és únic, amb un pessigolleig a la llengua, però, suau i gust d'anous com a sensació global. Aquests formatges són rarament vistos fora de la seva regió immediata.

## Referències

* ↑ La Guide Verte Midi Pyrénées. Michelin, 2009. ISBN 9782067142534.
* 1 2 3 Harbutt, Juliet. Cheese. Willow Creek Press, 1999. ISBN 9781572232006.
* ↑ Michelson, Patricia; Linder, Lisa. Cheese: Exploring Taste and Tradition. Gibbs Smith, 2010. ISBN 9781423606512.
# Bauvila

Bauvila (francès Beauville) és un municipi occità del Lauraguès, en el Llenguadoc, del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bazandaikha

Bazandaikha (en rus: Базандаиха) és un poble de la República de Khakàssia, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 89 habitants. Pertany al districte de Bograd.

## Referències

* ↑ «Численность населения Алнашского района в разрезе населённых пунктов на 1 января 2008 года». Алнашский районный Совет депутатов. Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 20 febrer 2010].
# Bazarak

Bazarak (farsi بازارک) és una ciutat de l'Afganistan que des de 2004 és la capital de la província de Panjshir i des de 2005 també del districte de Bazarak. Està formada per sis nuclis: Khanez, Jangalak, Malaspa, Parandeh i Rahmankhil. Hi està enterrat Ahmad Shah Massud, comandant islamista però oposat als talibans, conegut com el "Lleó del Panjshir". La superfície del districte és de 378 km² i la població de 15.595 habitants (2006).

## Referències

* Pla de desenvolupament del districte
# Betzita

La betzita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la cancrinita.

## Característiques

La betzita és un tectosilicat de fórmula química Na₆Ca₂(Al₆Si₆O₂₄)Cl₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2021, i publicada en el mes de març de 2023. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5706/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al volcà Bellerberg, situat a Vordereifel, dins el districte de Mayen-Koblenz (Renània-Palatinat, Alemanya), l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Betzite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ Chukanov, Nikita V.; Zubkova, Natalia V.; Kazheva, Olga N.; Varlamov, Dmitry A.; Pekov, Igor V.; Belakovskiy, Dmitriy I.; Ternes, Bernd; Schüller, Willi; Britvin, Sergey N.; Pushcharovsky, Dmitry Yu. «Betzite, Na6Ca2(Al6Si6O24)Cl4, a New Cancrinite-Group Mineral from the Eifel Paleovolcanic Region, Germany». The Canadian Journal of Mineralogy and Petrology, 61, 1, 01-01-2023, pàg. 177–188. DOI: https://doi.org/10.3749/2200039 [Consulta: 19 maig 2023].
# Bioggio

Bioggio és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Lugano.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Bernd Duvigneau

Bernd Duvigneau (Magdeburg, 3 de desembre de 1955) és un piragüista alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Formà equip amb Frank-Peter Bischof, Rüdiger Helm i Jürgen Lehnert. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla d'or en la mateixa prova, aquesta vegada acompanyat per Rüdiger Helm, Bernd Olbricht i Harald Marg.
En el seu palmarès també destaquen cinc medalles d'or al Campionat del Món en aigües tranquil·les entre les edicions de 1974 i 1979.
Una vegada retirat va continuar vinculat al piragüisme com a àrbitre internacional i com a dirigent de la Federació de Saxònia-Anhalt.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Bernd Duvigneau». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Borda de Bartomeu

La Borda de Bartomeu és una borda del terme municipal de la Torre de Cabdella, a l'antic terme de la Pobleta de Bellveí, al Pallars Jussà.
Està situada al sud i a prop del poble d'Estavill, a peu de la carretera local que mena a aquest poble. És al nord de les Bordes d'Estavill i al nord-est de la Pobleta de Bellveí.
Actualment és del tot en ruïnes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya

## Referències

* ↑ Maria Mestre Montserrat, Maria Mir Acebrón & Rosa Puig Moré, «La Borda de Bartomeu» Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine., Fitxa a: Anàlisi socio-ambiental dels usos tradicionsals, actuals i futurs de les bordes, Prova pilot a la zona del Bosc de Virós (Pallars Sobirà), Universitat autònoma de Barcelona, 2006-2007, pàgines 102-103
# Bosc dels cedres de Déu

Els Cedres de Déu (en àrab أرز الربّ, Horsh Arz el-Rab) són els supervivents dels immensos boscos de cedres que cobrien antigament els vessants del mont Líban. La seva fusta va ser explotada pels assiris, els babilònics i els perses així com els fenicis. La fusta era especialment estimada pels egipcis per a la construcció naval. Salomó els va utilitzar en la construcció del primer temple de Jerusalem i l'Imperi Otomà també els va utilitzar els cedres per construir el seu sistema de ferrocarril.

## Història

En l'Antiguitat, el Líban contenia grans boscos de cedre, pel que la seva imatge és el símbol del país. Avui, després de segles de persistent tala, la grandària dels boscos s'ha reduït i tan sols a les àrees muntanyenques del país perduren grans boscos. Aquest és el cas de la muntanya Makemel que domina el paisatge de la vall de Qadisha on a una altitud de més de 2.000 metres es troben els cedres de Déu. Quatre d'ells han aconseguit una altura de 35 metres amb troncs que van des dels 12 fins als 14 metres de circumferència. La preocupació pels cedres bíblics de Déu va portar al fet que el 1876 es construís un mur de pedra, finançat per la reina Victòria de Gran Bretanya. Aquest mur protegeix als brots joves de les cabres que s'alimenten d'ells

## Estat actual

El bosc està rigorosament protegit. És possible la seva visita acompanyat d'un guia autoritzat. Després d'una fase preliminar en la qual es va buidar la terra de detrit, les plantes malaltes van ser tractades i la terra fertilitzada, es va iniciar un programa massiu de repoblació forestal pel comitè dels amics del bosc del cedre en 1985. Els fruits d'aquest treball només es podran apreciar en les properes dècades a causa del lent creixement del cedre.

## Referències

* ↑ Los Cedros.
# Boophis feonnyala

Boophis feonnyala és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.

## Referències

* Fordham et al (2006). Boophis feonnyala. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 4 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Boophis elenae

Boophis elenae és una espècie de granota de la família dels mantèl·lids endèmica de Madagascar.
Fa de 40 a 46 mm de llarg, amb alguns individus més grans (el màxim registrat han estat 62 mm per una femella). Té el dors verd i el ventre blanc amb reflexos blaus, i els mascles tenen un parell de sacs vocals i un coixinet nupcial sota el primer dit.
Endèmica de Madagascar, es troba a centre-est de l'illa entre 900 i 1100 metres, en boscos, boscos clars i fins i tot en zones agrícoles.

## Referències

* 1 2 3 Miguel Vences, Frank Glaw. «Boophis elenae». Amphibiaweb, 24-10-2000. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ Andreone et al. Boophis elenae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 d'agost de 2014.
# Boscos sagrats de kayes dels mijikenda

Els boscos sagrats de kayes dels Mijikenda és un bosc sagrat del poble mijikenda, són onze llocs separats entre si al llarg de 200 km de la costa de Kenya on se situen les restes de pobles fortificats anomenats Kaya. Van ser creats al segle xvi i foren abandonats a la dècada de 1940. Estan inscrits en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2008.

## Geografia

Més de 50 kaya s'han identificat dins dels districtes de Kwale, Msambweni, Kinango, Kaloleni, Mombasa, Kilifi i Malindi. Mesuren entre 30 i 300 hectàrees cadascú. Es troben dispersos en un tram costaner de 200 quilòmetres, a l'àrea de les planes costaneres del sud de Kenya, entre les ciutats de Mombasa i Kilifi. Mentre que als visitants no se'ls permet entrar, Kaya Kinondo, un bosc de 30 hectàrees a Diani Beach, permet als visitants l'entrada sota els auspicis del Parc Kaya Kinondo d'ecoturisme.

## Enllaços externs

* The kaya forests in Kenya sacred sites listed by Unesco, Arxivat 2011-10-19 a Wayback Machine. online video (14 min).

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Sacred Mijikenda Kaya Forests» (en anglès). [Consulta: 21 febrer 2021].