OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Salambó

El Premi Salambó va ser un guardó literari en castellà i català que s'atorgava cada any a Barcelona, entre els anys 2000 a 2008, al millor llibre de narrativa publicat a Espanya durant l'any anterior. Estava convocat pel Club Cultura de la FNAC i el Cafè Salambó de Barcelona, amb la col·laboració de l'Ajuntament de Barcelona.
El premi, sense dotació econòmica, era atorgat per la votació d'un jurat format per quinze escriptors de prestigi, pertanyents a les diverses generacions i tendències del panorama literari d'Espanya i Hispanoamèrica. El «Premi Salambó» tenia la peculiaritat de ser l'únic premi de narrativa d'Espanya el guanyador de la qual era decidit pels mateixos autors.
Va deixar de concedir-se l'any 2009.

## Premis en castellà

| Edició | Any | Obra guanyadora | Autor |
| VIII | 2008 | Todos los cuentos | Cristina Fernández Cubas |
| VII | 2007 | La glorieta de los fugitivos | José María Merino |
| VI | 2006 | El abrecartas | Vicente Molina Foix |
| V | 2005 | Contra natura | Álvaro Pombo |
| IV | 2004 | 2666 | Roberto Bolaño |
| III | 2003 | Capital de la gloria | Juan Eduardo Zúñiga Amaro |
| II | 2002 | Tu rostro mañana | Javier Marías |
| I | 2001 | Soldados de Salamina | Javier Cercas |

## Premis en català

| Edició | Any | Obra guanyadora | Autor |
| V | 2008 | Desfent el nus del mocador | Ramon Erra i Macià |
| IV | 2007 | L'home manuscrit | Manuel Baixauli Mateu |
| III | 2006 | Un home de paraula | Imma Monsó i Fornell |
| II | 2005 | Les amnésies de Déu | Joan-Daniel Bezsonoff i Montalat |
| I | 2004 | Olympia a mitjanit | Baltasar Porcel i Pujol |

## Referències

* ↑ Salambó, un premio y un privilegio para Barcelona, Ferran Mascarell, el País, 13 d'abril de 2005
* ↑ Premio Salambó a epdlp.com
* ↑ Cristina Fernández Cubas gana el Premio Salambó de narrativa, El Cultural, 2 de març de 2009
* ↑ José María Merino gana el Premio Salambó de novela, Diario de Córdoba, 17 de febrer de 2008
* ↑ Los premios Salambó destacan a Imma Monsó y Molina Foix, elperiodico.com, 28 de febrer de 2007
* ↑ 'Contra natura' de Álvaro Pombo gana el premio Salambó de literatura, El Mundo, 28 de febrer de 2006
* ↑ Bolaño, premio Salambó con ´2666´, Diario de Córdoba, 23 de febrer de 2005
* ↑ Juan Eduardo Zúñiga gana el Premio Salambó, El Mundo, 25 de febrer de 2004
* ↑ Javier Marías gana el Premio Salambó con su novela 'Tu rostro mañana', El País, 25 d'abril de 2003
* ↑ Un jurado de escritores otorga a 'Soldados de Salamina' el primer premio Salambó, El País, 20 de febrer de 2002
* ↑ Ramon Erra guanya el premi Salambó de narrativa, naciodigital.cat
* ↑ L'home manuscrit, de Manuel Baixauli, PREMI DE LA CRÍTICA CATALANA
* ↑ El Premi Salambó, per a Imma Monsó, vilaweb, 28 de febrer de 2007
* ↑ Joan Daniel Bezsonoff guanya el premi Crexells, vilaaweb, 11 d'abril de 2006
* ↑ Primer premi Salambó català per Baltasar Porcel, vilaweb, 23 de febrer de 2005
# Premi SGAE de Teatre

El Premi SGAE de Teatre és un guardó d'escriptura teatral atorgat anualment per l'SGAE i instituït a partir de l'any 1991.

## Guanyadors

* 1995 Gerard Vázquez amb l'obra Cansalada cancel·lada.
* 2003 Julio Escalada amb l'obra Invierno.
* 2006 Àlex Mañas amb l'obra En cualquier otra parte.
* 2007 Antonio Jesús Morcillo amb l'obra En experimento con ratas.
* 2008 Gracia María Morales amb l'obra NN 12.
* 2009 José Manuel Mora
* 2010 Irma Correa
* 2011 Carlos Contreras
* 2012 Fernando Epelde
* 2013 Antonio Morcillo
* 2014 Fernando Epelde

## Referències

* ↑ «Premios para autores de teatro 2015». SGAE. Arxivat de l'original el 2016-03-10. [Consulta: 4 gener 2016].
# Premi Salvador de Madariaga

El Premi de Periodisme Europeu Salvador de Madariaga es convoca des de 1995 i a iniciativa de la secció espanyola de l'Associació de Periodistes Europeus (APE) i en col·laboració amb les oficines a Espanya de la Comissió Europea i del Parlament Europeu.

## Premiats

| Edició | Any | Premsa escrita | Ràdio | Televisió |
| 1a | 1995 | José Virgilio Colchero - Diario 16 | Begoña Arce - Cadena SER | Pedro González - Euronews |
| 2a | 1996 | Darío Valcárcel - ABC | Juan Martínez Fierro - Cadena COPE | Julio Bernárdez - Televisió Espanyola |
| 3a | 1997 | Xavier Vidal-Folch - El País | Teresa Turiera-Puigbó - Catalunya Ràdio | Ignacio Jiménez - Canal Sur |
| 4a | 1998 | Fernando Pescador - El Correo | Radio 5 Todo Noticias - RTVE | Antena 3 Construyamos Europa Juntos |
| 5a | 1999 | Carlos Westendorp i Iñigo Méndez de Vigo Montojo - ABC | Pedro Fernández Céspedes - Radio Nacional de España | Manuel Pedregal - Televisió Espanyola |
| 6a | 2000 | Javier Fernández Arribas - COLPISA | Juan Luis Cano i Guillermo Fesser, Gomaespuma - M-80 Radio | Concepción Boo - CNN |
| 7a | 2001 | Walter Openheimer - El País | Jacobo de Regoyos - Onda Cero | Jaume Masdeu - TV3 |
| 8a | 2002 | Andrés Ortega Klein - El País | Juan Montes - Radio Nacional de España | Montserrat Domínguez - Tele5 |
| 9a | 2003 | Eliseo Oliveras - El Periódico de Catalunya | Serveis Informatius de Radio Nacional de España | Francisco Giménez Alemán - Telemadrid |
| 10a | 2004 | Gallego & Rey - El Mundo | Griselda Pastor - Cadena SER | Juan Pedro Valentín - Tele 5 |
| 11a | 2005 | Sol Gallego Díaz - El País | Aurora Mínguez - Radio Nacional de España | Mónica Prado - Antena 3 |
| 12a | 2006 | Xavier Batalla - La Vanguardia | Tom Martínez Benítez - Radio Nacional de España | Asociación Cantabria Europa - Antena 3 |
| 13a | 2007 | José Comas - El País | José Miguel Azpiroz - Punto Radio | Pilar Requena - Televisió Espanyola |
| 14a | 2008 | Enrique Serbeto - ABC | Ernesto Estévez - Cadena SER | José Antonio Navarro Moreno - Antena 3 |
| 15a | 2009 | Andreu Missé - El País | Ángel González - Onda Cero | Vicente Vallés - Televisió Espanyola |
| 16a | 2010 | Felipe Sahagún - El Mundo | Fran Sevilla - RNE | Antonio San José - CNN+ |
| 17a | 2011 | Ramiro Villapadierna - ABC¡¡ | Ángeles Bazán - RNE | Bernardo de Miguel - Cuatro |
| 18a | 2012 | Álex Rodríguez - La Vanguardia | José María Patiño - Cadena SER | José Antonio Guardiola - Televisió Espanyola |
| 19a | 2013 | Carlos Yárnoz - El País | Carlos Herrera - Onda Cero | Anna Bosch - Televisió Espanyola |
| 20a | 2014 | Rafael Jorba - La Vanguardia | Rafael Panadero - Cadena SER | Carlos Franganillo - Televisió Espanyola |

## Enllaços externs

* Associació de Periodistes Europeus Arxivat 2009-04-02 a Wayback Machine.
# Platja del Canadell (Roses)

La platja del Canadell, o cala Canadell és una petita platja verge del municipi de Roses (Alt Empordà) situada a la badia de Jóncols, al cap Norfeu, reserva integral dins del Parc Natural del Cap de Creus. Ubicada entre les cales de Jóncols i Pelosa, a 16 km de la vila de Roses, s'hi accedeix a peu per un corriol. Té 75 m de longitud i està formada per còdols i palets. Des de l'any 2009 gaudeix del certificat ambiental europeu EMAS i de l'internacional ISO 14.001.
Al vessant nord de la cala hi ha l'antic forn de calç del Canadell, que es creu que es construí al segle XVI per a proporcionar el material per a la construcció de la propera Torre de Norfeu.

## Referències

* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Cala Canadell». Catalunya.com.
* ↑ «Cala Canadell». Turisme de Roses.
* ↑ «Forn de calç del Canadell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Casa Marco (Boí)

* «Casa Marco (la Vall de Boí)» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Casa Marco (Durro)».
La Casa Marco és una obra de Boí a la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pagesa formada per habitatge i paller, disposats en angle. L'habitatge original ocupa l'ala orientada en direcció Nord-Sud i el paller l'ala orientada Est-Oest.
El cos destinat originalment a habitatge és de planta rectangular amb baixos, un pis i golfes sota teulada a dos vessants. Cal destacar la importància de la seva silueta vista des del portal de la muralla i la finestra decorada amb un relleu d'inspiració gòtica que hi ha a la façana Oest.
L'edifici del paller ha estat transformat per convertir-lo en residència, mantenint el seu gàlib i la maçoneria de les façanes. La coberta de pissarra és nova.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Marco». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Juan Wauters

Juan Wauters (Montevideo) és un músic urugaià establert a Nova York. Es va establir a Nova York seguint les passes de son pare, que se n'hi havia anat a buscar feina. Allà es va convertir en frontman dels garatgers psicodèlics The Beets, que entre el 2008 i el 2013 van publicar tres àlbums, el tercer al segell Captured Tracks, de Brooklyn. És en aquesta mateixa discogràfica que ha publicat els dos LP que ha fet en solitari, N.A.P. North American Poetry (2014) i Who me? (2015), reconvertit en cantautor folk-pop a mig camí entre Devendra Banhart, Jonathan Richman –com ells alterna cançons en castellà i en anglès– i el seu company de segell Mac DeMarco, amb qui també ha compartit gires.

## Referències

* ↑ «Songs We Love: Juan Wauters, 'This Is I'» (en anglès). NPR.org, April 23, 2015.
* ↑ «Juan Wauters Breaks From the Beets for Beautiful Folk Tune 'Water'». Spin, November 7, 2013.
* ↑ Thomas, Ian «Juan Wauters leaves the limitations of The Beets behind in his solo work» (en anglès). Pittsburgh City Paper.
# Chrysochroa

Chrysochroa és un gènere de coleòpters polífags de la família dels buprèstids.. Una gran part de les espècies es troben al sud-est asiàtic i al subcontinent indi. Moltes tenen èlitres (ales anteriors) iridescents i de colors vius.

## Taxonomia

* Chrysochroa castelnaudi
* Chrysochroa bouqueti
* Chrysochroa corbetti
* Chrysochroa fulgidissima
* Chrysochroa ocellata ephyppigera
* Chrysochroa corbetti
* Chrysochroa saundersi
* Chrysochroa wallacei
* Chrysochroa caroli
* Chrysochroa caroli ssp.
* Chrysochroa caroli funebris
* Chrysochroa bimanensis florensis
* Chrysochroa fulminans
* Chrysochroa rajah
* Chrysochroa praelonga
* Chrysochroa chrysura
* Chrysochroa vittata.

## Referències

* ↑ Sternocera

## Bibliografia

* Gullan, P.J.; Cranston, P.S.. The Insects: An Outline of Entomology. 3a edició. Blackwell Publishing Ltd, 2005. ISBN 1-4051-1113-5.

## Enllaços externs

* Buprestidae of Indo-Malaysia, Indochina and The Philippines
# Organització Nacional Assíria

Organització Nacional Assíria és una associació política i cultural assíria siríaca establerta al Canadà. Està dirigida per Eshia Esho que va participar en la fundació de la Unió Siríaca Europea i és l'ànima del moviment. El 2002 va ingressar a l'Aliança de Forces Nacionals Iraquianes.

## Referències

* Aliança
# Fàdia

* Per a altres significats, vegeu «Fàdia (dona de Marc Antoni)».
Fàdia (en llatí Fadia) va ser una dama romana filla de Quint Fadi Gal (Quintus Fadius Gallus). De la seva herència se'n va apoderar mitjançant el frau, Publi Sextili Ruf.

## Referències

* ↑ Tul·li Ciceró, Marc. Discursos, volum 20. Fundació Bernat Metge, 2002, p. 142. ISBN 9788472257931.
* ↑ Ciceró. De finibus bonorum et malorum II,17
# Seu social

La seu social és el lloc en l'espai —lloc habitual— on es gestionen i s'administren les associacions i entitats culturals. Aquest terme té rellevància en l'àmbit jurídic. És diferent del domicili social, que és el lloc on radica el centre de l'activitat d'una societat mercantil, malgrat que sovint s'usen indistintament.

## Referències

* ↑ «sede - Espanyol-Català Diccionari - Glosbe» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ «Definición de sede — Definicion.de» (en castellà). Definición.de.
* ↑ «¿Qué es una sede social y por qué genera tanto ruido un cambio?». La Vanguardia.
* ↑ 20Minutos «Cambio de sede social: ¿qué significa para las empresas catalanas?». 20minutos.es - Últimas Noticias.

## Vegeu també

* Fuita de seus socials de Catalunya de 2017
* Seu central
# Seu del Govern de la zupània de Dubrovnik-Neretva

La seu del Govern de la zupània de Dubrovnik-Neretva és un edifici a Dubrovnik (Croàcia) on resideix el govern de la zupània.
Se situa enfront de l'Ajuntament i del Museu de la ciutat i a la rodalia (per davant i darrere) es fa mercat. A la façana onegen la bandera de Croàcia, de la zupània i de la ciutat.
# Somers

«Somers» té aquests significats:
* Somers (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
* Jane Somers pseudònim de Doris Lessing (Kermanshah, Pèrsia, 1919), escriptora i feminista britànica, guanyadora del Premi Nobel de Literatura el 2007.
* Joseph Somers (Wommelgem, 1917 - Anvers, 1966), ciclista belga.
# Sot del Fandracs

El Sot del Fandracs és un sot, o vall estreta i feréstega, del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Pertany al territori del poble rural de Bertí.
És a la part central-meridional del terme del poble de Bertí, a llevant del terme municipal. És al sud-est del Soler de Bertí, a llevant del Serrat del Colomer i a migdia de l'extrem meridional del Serrat del Soler.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.

## Enllaços externs

* El Sot del Fandracs en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sheffield Wednesday Football Club

El Sheffield Wednesday Football Club és un club de futbol anglès, de la ciutat de Sheffield, a Yorkshire.

## Història

Un dels clubs més històrics del futbol anglès, té els seus orígens en el Sheffield Wednesday Cricket Club, però no fou fins al 4 de setembre de 1867 quan es fundà el club de futbol. La secció de criquet desaparegué el 1925. S'uní a la Football League el 1892, vivint les dues següents dècades la seva millor època, on era conegut simplement com The Wednesday FC. La temporada 1902-03 guanyà la seva primera lliga anglesa. També destacà entre 1920 i 1930, amb jugadors com Jimmy Seed i Ernie Blenkinsop. Juga a l'estadi de Hillsborough des de 1899. Fins al 1914 l'estadi s'anomenava Owlerton Stadium. L'equip rep el sobrenom de the owls (els mussols).
El 15 d'abril de 1989 es visqué a l'estadi de Hillsborough una de les majors tragèdies que ha patit el futbol anglès. Noranta-sis seguidors van morir aixafats a l'estadi del club durant un partit de semifinals de la Copa anglesa que enfrontava el Liverpool FC i el Nottingham Forest.

## Entrenadors destacats

* Arthur Dickinson 1891-1920
* Bob Brown 1920-1933
* Eric Taylor 1942-1958
* Jack Charlton 1977-1983
* Howard Wilkinson 1983-1988
* Trevor Francis 1991-1995
* Tony Pulis 2020

## Colors

El Sheffield Wednesday vesteix samarreta blanca i blava a franges verticals i pantaló negre.

## Palmarès

* 4 Lliga anglesa: 1902-03, 1903-04, 1928-29, 1929-30.
* 3 Copa anglesa: 1895-96, 1906-07, 1934-35.
* 1 Copa de la Lliga anglesa: 1990-91.
* 5 Lliga anglesa de Segona Divisió: 1899-00, 1925-26, 1951-52, 1955-56, 1958-59.
* 2 Community Shield: 1904, 1935.
* 1 Sheriff of London Charity Shield: 1905.

## Enllaços externs

* Web oficial del club
* Web unoficial del club
# Squanto

Squanto, també conegut com a Tisquantum (1591-1622) fou un cabdill wampanoag, qui amb el seu company Samoset va socórrer els pelegrims del Mayflower. El 1605 fou raptat per comerciants anglesos i dut a Anglaterra per George Weymouth. Allí va aprendre anglès, però fou venut com a esclau a Màlaga (Espanya), on fou rescatat per uns frares; el 1614 tornà a Amèrica amb comerciants que fundaren Plymouth. Els ajudà a passar l'hivern i els ensenyaria a caçar i pescar per a sobreviure a la zona. El 1618 anà a Terranova i el 1621 negocià un tractat amb els colons. Va morir d'unes febres, o potser de verola.
# Sigimon (desambiguació)

«Sigimon» té aquests significats:
* Sigimon o Segimon, rei de Burgúndia i sant
* Sigimon, cap dels queruscs
# Stannards

* No s'ha de confondre amb Stannard.
Stannards és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units d'Amèrica a l'Estat de Nova York.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Stannards tenia 868 habitants., 375 habitatges, i 260 famílies. La densitat de població era de 118 habitants per km².
Dels 375 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,72.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.344 $ i la renda mediana per família de 46.136 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.000 $ mentre que les dones 20.865 $. La renda per capita de la població era de 18.575 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stannards». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stannards». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stanegate

La Stanegate, o "carretera de pedra" (stone - road en Anglès antic), fou una important Via romana construïda en l'actual regió del nord d'Anglaterra. Unia dues fortaleses que guardaven passos importants de dos rius; Coria (Corbridge) a l'est i Luguvalium (Carlisle) a l'oest. La via romana es va construir sobre el camí natural que formava la unió de la vall del Riu Tyne i el Riu Irthing.
La característica que diferencia la Stanegate de la resta de les vies romanes és que sovint rodeja les inclinacions del terreny i adopta diverses corbes, mentre les altres carreteres són normalment rectes sense importar si això implica escalar fortes inclinacions.

## Història

Es creu que la Stanegate fou construïda en temps del Governador romà Gneu Juli Agrícola i més tard esdevindria la frontera de la província romana quan aquests es retiraren d'Escòcia. Inicialment tenia fortificacions separades per un dia de distància, com Vindolanda, Nether Denton i els esmentats de Coria i Luguvalium, però quan els romans es retiraren al sud de la carretera el 105, afegiren els forts de Newbrough, Magnis (Carvoran) i Brampton Old Church per reforçar la seguretat i separats només per mig dia de distància.

## Referències

* ↑ Raymond Selkirk. On The Trail Of The Legions (pages 107-120). Anglia Publishing, 1995. ISBN 1897874081.
* ↑ David J Breeze and Brian Dobson. Hadrian's Wall (pages 16-24). Allen Lane, 1976. ISBN 0140271821.

## Vegeu també

* Llista de vies romanes
# Stanfield (Arizona)

Stanfield és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Pinal a l'estat d'Arizona (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stanfield tenia 651 habitants, 187 habitatges, i 146 famílies La densitat de població era de 63,5 habitants/km².
Dels 187 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,9% hi vivien parelles casades, en un 23,5% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,6% tenia menys de 18 anys, un 11,8% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.391 $ i la renda mediana per família de 32.614 $. Els homes tenien una renda mediana de 15.938 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 9.210 $. Aproximadament el 32,1% de les famílies i el 32,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stanfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stanfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Spinoso

Spinoso és un municipi italià, situat a la regió de Basilicata i a la província de Potenza. Ocupa una superfície de 38,18 quilòmetre quadrat i tenia 1,314 habitants a l'1 gener 2023.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.448 | 1.422 | 1.314 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«».
* ↑ Error: Unable to display the reference properly. See the documentation for details.
# Steve Biko FC

L'Steve Biko Football Club és un club gambià de futbol de la ciutat de Bakau.
El nom del club fa referència a l'activista africà Steve Biko. Va ser fundat el 1978. El 1989 debutà per primer cop a primera divisió.

## Palmarès

* Lliga gambiana de futbol:
** 2013
* Copa gambiana de futbol:
** 2000

## Referències

* ↑ Team profile – soccerway.com
* ↑ «Internet Archive Wayback Machine». Web.archive.org, 28-06-2009. Arxivat de l'original el 2009-06-28. [Consulta: 26 gener 2012].
* ↑ Fundació a rsssf.com
* ↑ «Gambia 1998/99». Rsssf.com, 09-07-2009. [Consulta: 26 gener 2012].
* ↑ «Gambia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 24 març 2018].
* ↑ «Gambia - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 24 març 2018].
# Sudan Peoples Democratic Front

El Sudan Peoples Democratic Front (SPDF) o Front Democràtic Popular del Sudan (FDPS) fou una organització política del sud del Sudan integrada al United Democratic Salvation Front. Fou el nom que va agafar el Moviment d'Independència del Sud del Sudan el 2001.
Igual que la seva organització mare, estava dirigida per Riak Machar, que la va crear quan va trencar amb el govern de Khartum el 2001. Amb les faccions que llavors van rebutjar l'acord de 1997 es va formar el SPDF (Sudan Peoples Democratic Front) i la branca militar SPDF (Sudan Peoples Defense Forces).
El 6 de gener de 2002 el UDSF/SSDF (del que el SPDF era el principal membre) es va unir al SPLA (Exèrcit d'Alliberament del Poble Sudanès) i es va acordar que les dos organitzacions funcionarien sota el nom de SPLA/SSDF. El 20 de juliol del 2002 es va signar el Protocol de Machakos amb el govern que va obrir el camí de la pau en reconèixer el dret d'autodeterminació. L'acord va provocar la defecció dels comandantes d'ètnia Nuer, Tito Biel Chor i Marko Liah, oposats per considerat que beneficiava als dinka, que van restablir el Moviment d'Independència del Sud del Sudan.
Teòricament va existir fins al gener 2006 quan, mort John Garang (2005), el SPLA i el SSDF es van unir (Declaració de Juba).