OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Alhassan

George Alhassan (Kumasi, 11 de novembre de 1955), conegut com a Jair en referència a Jairzinho, és un exfutbolista ghanès de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Ghana.
Pel que fa a clubs, destacà a Great Olympics, FC 105 Libreville i Ulsan Hyundai FC.

## Referències

* ↑ «African Nations Cup 1978». RSSSF. Arxivat de l'original el 2010-01-17. [Consulta: 3 abril 2009].
* ↑ I couldn't play in Korea due to pork meat- Ex-Ghana top scorer - George Alhassan Interveiw
* ↑ I am the greatest Ghanaian player of all time - George Alhassan Interveiw
* ↑ George Alhassan a National-Football-Teams.com (anglès)
# Paul Kagame

Paul Kagame (Ruhango, 23 d'octubre de 1957) és el sisè i actual president de Ruanda. Al capdavant del Front Patriòtic Ruandès (RPF), va obtenir una victòria militar sobre el govern el juliol de 1994 que va posar fi al Genocidi de Ruanda. Kagame defensa la idea que l'ajut extern ha de fer que els receptors confiïn en ells mateixos.
Tanmateix, Kagame ha estat criticat pel seu autoritarisme. També se l'ha acusat de crims de guerra durant la invasió ruandesa de la República Democràtica del Congo el 1996, i d'haver armat els rebels congolesos del Congrés Nacional per la Defensa del Poble (CNDP) fins al 2009 i els rebels de l'M23 durant el 2012.
Kagame patrocina des del 2002 la Copa de Clubs de la CECAFA de futbol, i per això també se la coneix amb el seu nom.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mapamundi». Catalunya Ràdio, 28-11-2012. [Consulta: 29 novembre 2012].
# Chondrostoma kubanicum

Chondrostoma kubanicum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids present al riu Kuban (Caucas rus). Els mascles poden assolir els 27,5 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Berg, L.S., 1964, Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. volum 2, 4a edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem
# Neofundulus guaporensis

Neofundulus guaporensis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W. J. E. M. 1988. Sistemática e distribuição do gênero Neofundulus (Cyprinodontiformes, Rivulidae). Rev. Bras. Biol. v. 48 (no. 2): 103-111.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# George Andrew Olah

George Andrew Olah (en hongarès: György András Oláh) (Budapest, Hongria 1927 - Beverly Hills, Estats Units, 8 de març del 2017), fou un químic nord-americà, d'origen hongarès, guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1994.

## Biografia

Va néixer el 22 de maig de 1927 a la ciutat de Budapest, capital d'Hongria. Va estudiar química a la Universitat Tècnica de Budapest, on es va doctorar el 1949. Després de la Revolució Hongaresa de 1956 va fugir inicialment a Anglaterra i posteriorment al Canadà, on va treballar a la Dow Chemical Company. El 1965 acceptà el seu nomenament com a professor de química a la Case Western Reserve University i el 1977 a la Universitat del Sud de Califòrnia de Los Angeles. El 1971 aconseguí la nacionalitat nord-americana.

## Recerca científica

Interessat en química orgànica ha desenvolupat la seva recerca científica sobre els cations de carboni, anomenats carbocations, fragments carregats positivament que procedeixen de molècules d'hidrocarburs i que apareixen en fraccions de segons en els estadis intermedis de les reaccions químiques.
L'any 1994 fou guardonat amb el Premi Nobel de Química per les seves investigacions sobre els carbocations, fonamentals en la producció de materials sintètics.

## Enllaços externs

* «George Andrew Olah» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Creu de terme de la carretera de Móra la Nova

La Creu de terme de la carretera de Móra la Nova és una és una creu de terme renaixentista de Tivissa (la Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les restes de la creu estan situades al peu de la carretera de Móra. Consta d'un fust cilíndric amb estries acanalades, rematat per una motllura acabada en forma punxeguda. La base és feta amb dos blocs esglanonats, sobre el qual hi ha un pedestal cúbic que sosté el fust. En una de les seves cares hi ha inscrit: "CREU DE MORA 1995 ", i a l'altra "1548".

## Història

L'antiga creu gòtica va ser destruïda l'any 1936. Va ser reconstruïda durant la postguerra, aprofitant les restes de l'antiga. Durant les obres d'arranjament de la carretera va ser desmuntada, quedant restituïda el 1995, tal com consta inscrit al pedestal.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de la carretera de Móra la Nova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Palumbinum

Palumbinum va ser una ciutat al Samni, esmentada per Titus Livi.
És un lloc no identificat que va ser conquerit pel cònsol romà Espuri Carvili Màxim l'any 293 aC el mateix dia que es va presentar davant de les seves muralles. Abans havia conquerit Amiternum i Cominium. Probablement el seu nom és la transcripció llatina del nom samnita de la ciutat, que no es coneix.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Maximus, Carvilius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 maig 2023].
# Chondrostoma fahirae

Chondrostoma fahirae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.
Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.
Es troba a Turquia.

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1832. Untersuchungen über die fossilen Süsswasser-Fische der tertiären Formationen. Neues Jahrb. Mineral. Geol. Geogn. Petrefaktenk. v. 3. 129-138.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Balik, S., 1995. Freshwater fish in Anatolia, Turkey. Biol. Conserv. 72:213-223.
# Lo Planell (Toralla)

Lo Planell és una plana agrícola de muntanya del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
Està situada a prop i al sud-est de Toralla, a ponent de l'Estrada i de lo Racó de Miquel. És també al nord-est de la Llacuna i al nord de la Cabana de la Llacuna.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Àcid auricòlic

L'àcid auricòlic, de nom sistemàtic àcid (11Z,17Z)-14-hidroxiicosa-11,17-dienoic, és un àcid carboxílic amb de cadena lineal amb vint àtoms de carboni, un grup funcional hidroxil, ${\ce {C-OH}}$, al carboni 14, i dos dobles enllaços als carbonis 11 i 17, la qual fórmula molecular és ${\ce {C20H36O3}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras rar, ja que només se'l troba en algunes plantes del gènere Physaria.
S'ha aïllat a Lesquerella auriculata, que el seu oli en conté entre un 16 i un 39,5 %; Lesquerella ludoviciana (6,2 %); Lesquerella calcicola (5,3 %); Physaria saximontana (4,8 %) i altres dels gèneres Lesquerella i Physaria (actualment agrupats en un únic gènere, el Physaria) en menor proporció.

## Referències

* ↑ «PlantFAdb: 14-OH-20:2-delta-11c,17c; Auricolic acid; 11,17-Eicosadienoic acid, 14-hydroxy-, (11Z,14R,17Z)-; 11,17-Eicosadienoic acid, 14-hydroxy-, [R-(Z,Z)-; Auricolic acid]». Arxivat de l'original el 2018-05-11. [Consulta: 11 maig 2018].
# Neofundulus ornatipinnis

Neofundulus ornatipinnis és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Paraguai.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, G. S. 1935. Four new fresh-water fishes from Brazil, Venezuela and Paraguay. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 48: 7-14.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Germa

«Germa» té aquests significats:
Nom de tres antigues ciutat de l'Àsia Menor:
* Germa de Mísia
* Germa de l'Hel·lespont
* Germa de Galàcia
Vegeu també: Germà (desambiguació)
# Creu de terme de la plaça de la Creu

La Creu de terme de la plaça de la Creu és una obra de Vilanova de Meià (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La creu de terme gòtica es troba emplaçada al nord del nucli de Vilanova de Meià, a la plaça de la Creu, en el racó enjardinat d'una placeta prop de l'ajuntament de la vila.

## Descripció

Compta amb un basament circular d'uns 40 centímetres de pedra calcària afectada per líquens i arrodonida per l'erosió. La peça basal del fust està decorada amb motius circulars i geomètrics. El cos del fust és de pedra més groga i d'aparença diferent al bloc de basament. És octogonal i mesura uns 220 centímetres, tot i que en diferents trams ha estat refeta mitjançant ciment modern. El tram immediat al capitell de la creu ha estat refet modernament en uns 40 centímetres. El capitell de la creu, tot i que molt erosionat pel pas del temps, presenta una rica decoració a base de figures humanes esculpides en escenes probablement bíbliques segmentades per teòriques columnes a mode de lesenes (tot i que no es poden observar amb prou cura a causa de l'esmentada mala conservació). Per sobre del capitell hi ha la creu, de ferro forjat, més moderna que el capitell i el basament, amb motius florals (trèvols) a cada punta i a la juntura dels dos eixos. Per altra banda també presenta una ornamentació de quatre espirals a cada lòbul de la creu.

## Història

No se'n coneixen dades històriques, no obstant, el tipus de capitell i la seva ornamentació i temàtica senyalen un origen probablement gòtic. La restauració dels trams i el fust ha de ser recent. La comunicació oral d'un veí ens donà noticia de que la creu no havia estat sempre al mateix lloc i de fet, que aquesta va ser reposada al lloc actual després que es trenqués el fust. Sens dubte, la localització de la creu de terme en una plaça del centre del poble no és el més habitual per aquest tipus d'element. De fet, en una petita absidiola de l'església parroquial de Sant Salvador s'hi troba una altra creu de terme desmuntada per trams.

## Referències

* 1 2 3 4 «Creu de terme de la plaça de la Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Panteres negres

«Panteres negres» té aquests significats:
* Pantera negra, una espècie de gran felí
* Panteres Negres, una organització política afroamericana estatunidenca
# Peter Nieuwenhuis

Peter Nieuwenhuis (Amsterdam, 3 d'abril de 1951) va un ciclista neerlandesa, que va combinar tant la pista com la carretera.
Es va casar amb la també ciclista Minie Brinkhoff.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Lo Planell (el Meüll)

Lo Planell, és una plana de muntanya del terme municipal de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble del Meüll.
És situat a llevant de l'Obaguet, al sud del Mas de Condó i de los Trossos de Condó, a l'esquerra del barranc d'Eloi.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Àcid butòlic

L'àcid butòlic, i de nom sistemàtic àcid (6R)-6-hidroxitetradecanoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb catorze àtoms de carboni i amb un grup hidroxil ${\ce {-OH}}$ al carboni 6, la qual fórmula molecular és ${\ce {C14H28O3}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
A temperatura ambient és un sòlid amb un punt de fusió de 54–55 °C. Fou aïllat per primer cop el 1952 pels químics indis Sailesh C. Sen Gupta i Prafulla K. Bose, de la goma laca, una resina animal produïda per la cotxinilla de la laca Kerria lacca o Laccifer lacca. Consideraren que es tractava de l'àcid 6-hidroxipentadecanoic, però el 1963 W.W. Christie, F.D. Gunstone i H.G. Prentice descobriren la seva estructura correcta. La proporció de l'àcid butòlic a la resina (70–80 % del pes total de la goma laca) oscil·la entre el 6–8 %.

## Referències

* ↑ Sen Gupta, S.C.; Bose, P.K. «Constituents of Shellac: Part I - Butolic Acid». J. Sci. Ind. Res., 11B, 1952, pàg. 458.
* ↑ Christie, W. W.; Gunstone, F. D.; Prentice, H. G. «1100. Shellac. Part I. The structure of butolic acid» (en anglès). Journal of the Chemical Society (Resumed), 0, 0, 1963, pàg. 5768. DOI: 10.1039/jr9630005768. ISSN: 0368-1769.
* ↑ Srivastava, S.; Thombare, N. «Safety Assessment of Shellac as Food Additive through Long Term Toxicity Study». Trends in Biosciences, 10, 2017, pàg. 733-740.
# Mulhim

Mulhim (Malham) fou emir libanès del Xuf de la família dels Banu Man.
Quan el seu oncle Fakhr al-Din II va fugir davant els otomans, i després fou fet presoner amb els seus fills, es va fer amb la successió temporal al Xuf (rerepaís de Sidó) i dependències (el Gharb, el Djud i el Matn, rerepaís de Beirut) el 1634, que va esdevenir definitiva quan Fakhr al-Din II fou executat junt amb un fill i l'altra va passar al servei dels otomans. Li va disputar la successió una altra branca de la nissaga, els Alam al-Din.
Mulhim va arribar diverses vegades a ser sandjakbegi de Safad que incluia Sidó i Beirut) i també fou sandjakbegi de Batrun (rerepaís de Trípoli del Líban). Va morir el 1658 i el va succeir el seu fill Ahmad ibn Mulhim.

## Referències

Enciclopèdia de l'Islam, VI, 328
# Gall nival bec-roig

El gall nival bec-roig (Lerwa lerwa) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita zones de muntanya amb escassa vegetació, per sobre del nivell dels arbres, a l'Himàlaia del Pakistan, nord de l'Índia, sud del Tibet i sud-oest de la Xina. És l'única espècie del gènere Lerwa (Hodgson, 1833).

## Referències

* ↑ «Gall nival bec-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Cyprinella caerulea

Cyprinella caerulea és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Tennessee i des del nord-oest de Geòrgia fins a Alabama.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Etnier, D.A. i W.C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* IUCN Conservation Monitoring Centre, 1986. 1986 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* IUCN Conservation Monitoring Centre, 1988. 1988 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* UICN, 1990. Llista Vermella d'Animals Amenaçats de la UICN 1990. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Jordan, D. S. 1877. A partial synopsis of the fishes of upper Georgia; with supplementary papers on fishes of Tennessee, Kentucky, and Indiana. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 11 (núms. 11-12): 307-377.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ovamboïta

L'ovamboïta és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom d'Ovamboland, un bantustan de l'antiga Namíbia, a on pertany la localitat on va ser descoberta el mineral.

## Característiques

L'ovamboïta és un sulfur de fórmula química Cu$_{10}$Fe₃WGe₃S$_{16}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1992. Cristal·litza en el sistema isomètric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ovamboïta pertany a «02.CB - Sulfurs metàl·lics, M:S = 1:1 (i similars), amb Zn, Fe, Cu, Ag, etc.» juntament amb els següents minerals: coloradoïta, hawleyita, metacinabri, polhemusita, sakuraiïta, esfalerita, stil·leïta, tiemannita, rudashevskyita, calcopirita, eskebornita, gal·lita, haycockita, lenaïta, mooihoekita, putoranita, roquesita, talnakhita, laforêtita, černýita, ferrokesterita, hocartita, idaïta, kesterita, kuramita, mohita, pirquitasita, estannita, stannoidita, velikita, chatkalita, mawsonita, colusita, germanita, germanocolusita, nekrasovita, stibiocolusita, maikainita, hemusita, kiddcreekita, polkovicita, renierita, vinciennita, morozeviczita, catamarcaïta, lautita, cadmoselita, greenockita, wurtzita, rambergita, buseckita, cubanita, isocubanita, picotpaulita, raguinita, argentopirita, sternbergita, sulvanita, vulcanita, empressita i muthmannita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, a la localitat homònima, que històricament va pertànyer al bantustan d'Ovamboland, regió que dona el nom al mineral. Actualment està ubicada a la regió d'Otjikoto, a Namíbia. Es tracta de l'únic indret on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ovamboite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: November 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 2019-08-10. [Consulta: 25 març 2018].
# Peronosporàcies

Peronosporàcia (Peronosporaceae) són una família d'oomicets fitopatògens que conté 17 gèneres amb més de 600 espècies. La majoria d'ells reben el nom de míldiu. El gènere més proper a les peronosporàcies és Phytophthora.
Les peronosporàcia són paràsits obligats de les plantes. Parasiten les seves plantes hoste amb un miceli intracel·lular fent servir haustoris per a penetrar dins les cèl·lules de l'hoste. Els míldius es reprodueixen asexualment formant esporangis sobre característics esporangifors blancs que normalment es formen en el revers de les fulles infectades formant el míldiu. Els esporangis es dispersen pel vent cap a la superfície d'altres fulles. Segons els gèneres de les peronosporàcies, els esporangis poden germinar formant zoospores, de manera similar a com ho fa Phytophthora, o per un tub germinatiu. En aquest darrer cas, els esporangis es comporten com conidis i reben aquest nom. La reproducció sexual és amb oòspores.
Les plantes parasitades són angiospermes, i la majoria de les Peronosporaceae són paràsits de dicoltiledònies herbàcies. Alguns gèneres de míldiums tenen un rang d'hostes més restringit, per exemple, Basidiophora, Paraperonospora, Protobremia i Bremia parasiten les plantes de les famílies Asteraceae; Perofascia i Hyaloperonospora pràcticament només sobre les Brassicaceae; Viennotia, Graminivora, Poakatesthia, Sclerospora i Peronosclerospora sobre les plantes de les famílies Poaceae, Plasmoverna sobre Ranunculaceae. Els gèneres més nombrosos en espècies, Peronospora i Plasmopara, tenen un rang d'hostes molt més gran.
Les peronosoporàcies d'importància econòmica inclouen aquelles que infecten els grans de raïm en la vinya (Plasmopara viticola) i en el tabac (Peronospora tabacina; blue mold). Bremia lactucae parasita l'enciam, Plasmopara halstedii parasita el gira-sol.

## Gèneres

* Basidiophora
* Benua
* Bremia
* Graminivora
* Hyaloperonospora
* Novotelnova
* Paraperonospora
* Perofascia
* Peronospora
* Peronosclerospora
* Plasmopara
* Plasmoverna
* Poakatesthia
* Protobremia
* Pseudoperonospora
* Sclerospora
* Viennotia †

## Referències

* C. J. Alexopolous, Charles W. Mims, M. Blackwell et al., Introductory Mycology, 4th ed. (John Wiley and Sons, Hoboken NJ, 2004) ISBN 978-0-471-52229-4 (may be a bit outdated)
* Göker, M., Voglmayr, H., Riethmüller, A. & Oberwinkler, F. How do obligate parasites evolve? A multi-gene phylogenetic analysis of downy mildews. Fungal Genetics and Biology 44: 105-122. 2007.
* Thines, M., Voglmayr, H. & Göker, M. Taxonomy and phylogeny of the downy mildews (Peronosporaceae). In: Lamour, K. & Kamoun, S. (eds.), Oomycete genetics and Genomics (John Wiley and Sons, Hoboken NJ, 2009), pp. 47-55. ISBN 978-0-470-25567-4
# Chieri

Chieri (piemontès Cher) és un municipi italià, situat a la regió del Piemont i a la ciutat metropolitana de Torí. L'any 2004 tenia 34.312 habitants. Limita amb els municipis d'Andezeno, Arignano, Baldissero Torinese, Cambiano, Montaldo Torinese, Pavarolo, Pecetto Torinese, Pino Torinese, Poirino, Riva presso Chieri i Santena.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Agostino Gay | Centreesquerra |

## Agermanaments

* Épinal (Lorena)
* Nanoro (Burkina Faso)
* Tolve a Basilicata.
# Lo Pletiu (Carreu)

Lo Pletiu és un indret del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a la vall de Carreu, al Pallars Jussà.
Està situat al costat nord de la vall del riu de Carreu, a l'extrem nord del terme municipal. La Pista dels Prats travessa per migdia de lo Pletiu. És a l'extrem sud-occidental del Serrat de Moixerolers i al nord-occidental de l'Obaga de la Gargalla, al nord de les Coberterades.

## Etimologia

Pren el nom de les pletes que hi ha en aquest lloc.

## Enllaços externs

* Lo Pletiu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya