OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Franciszek Karpiński

Franciszek Karpiński (4 d'octubre de 1741 - 16 de setembre de 1825) fou el principal poeta polonès del Sentimentalisme durant la Il·lustració. És sobretot recordat pels seus treballs religiosos, més endavant anomenats himnes i nadales. També és considerat com l'escriptor polonès més original del repartiment de Polònia. En la seva nativa Polònia va ser especialment apreciat durant el període romàntic de principis del segle xix.

## Biografia

Karpiński va néixer el 1741 a Hołosków, prop de Kolomyia, i fou educat a Stanisławów (aleshores territori de la Confederació de Polònia i Lituània, actual Ivano-Frankivsk a l'oest d'Ucraïna). Va estudiar a la Universitat de Lviv, on obtingué el títol de Doctor en Filosofia. Passà els següents divuit mesos a Viena, on estudià llengües estrangeres. La seva primera feina fou com a tutor per a un noble de la cort.
El 1780 el seu primer volum de poesia va atreure l'atenció de la poderosa família Czartoryski. Sota la seva tutela viatjà a Varsòvia, on fou nomenat secretari del Príncep Adam Kazimierz Czartoryski. Escrigué tres llibres de poesia, que van atènyer una gran popularitat, però quan varen passar uns anys desil·lusionà per la hipocresia present a la capital i tornà a la campinya d'Ucraïna, que aleshores ja era partició d'Àustria.
Entre el 1785 i el 1818 treballà com a tutor per a la família Branicki a Białystok. Allà hi escrigué alguns dels seus treballs més coneguts, com Déu ha nascut, el poder tremola i Quan les llums del matí s'aixequen. Foren aquestes cançons religioses i patriòtiques, himnes i nadales que més endavant es cantaren i immortalitzaren per tot Polònia. El 1800 fou membre de la nova Societat d'Amics de la Ciència.
El 1818 es va retirar i va escriure les seves memòries. Està enterrat a Łysków (actual Lyskava al districte Pruzhany, Belarús).

## Vegeu també

* Literatura polonesa

## Referències

* 1 2 Davies, Norman. God's Playground: A History of Poland in Two Volumes. Oxford University Press, 2005, p. 15. ISBN 978-0-19-925340-1.
* ↑ Shipley, Joseph T. Dictionary of World Literature — Criticism, Forms, Technique. READ BOOKS, 2007, p. 446. ISBN 978-1-4067-6295-2.
* 1 2 Miłosz, Czesław. The History of Polish Literature. University of California Press, 1983, p. 185–186. ISBN 978-0-520-04477-7.
* ↑ Grób Franciszka Karpińskiego | Łysków
# Grand Street

Grand Street és un carrer de la Lower East Side de Manhattan, a New York. És paral·lel a Delancey Street i s'estén de Little Italy a l'East River. El Cooperative Village cobreix diversos blocks a l'extrem est del carrer, prop del Williamsburg Bridge. Entre els altres edificis cèlebres de la ciutat, es troba el quarter general del New York City Police Department, o també la Bialystoker Synagogue. La història de Grand Street està molt vinculada a la de la comunitat jueva el que explica que la majoria dels grans comerços de la Lower East Side administrats per jueus estan situats a Grand Street.
# Sant Sebastià de Vilassar de Dalt

Sant Sebastià de Vilassar de Dalt és una església de Vilassar de Dalt (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Ermita formada per una sola nau amb absis semicircular i coberta a dues aigües amb carener perpendicular a la façana. Presenta un campanar d'espadanya.

## Història

La capella de Sant Sebastià fou edificada entre el 1570 i 1578 al peu del camí que anava de Vilassar al veïnat de Cabrils, dalt de la carena i, molt probablement, en substitució d'una antiga capelleta o creu de camí. Fou posada sota l'advocació del màrtir Sebastià a causa d ela gran popularitat que havia adquirit com a advocat contra la pesta.
Acabada l'obra l'any 1579, l'escultor mataroní Joan Foner hi obrà un retaule d'estil plateresc. Darrera del retaule s'instal·là la sagristia. L'altar, d'obra, fou revestit l'any 1732 d'un frontal de rajola de València, que fou daurat l'any 1807.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sebastià de Vilassar de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Destelbergen

Destelbergen és un municipi belga de la província de Flandes Oriental a la regió de Flandes. Està compost per les seccions de Destelbergen i Heusden.

## Seccions

| Nom | Superfície (km²) |
| Destelbergen | 12,50 |
| Heusden | 14,06 |

## Situació

* a. Lochristi
* b. Beervelde (Lochristi)
* c. Laarne
* d. Wetteren
* e. Melle
* f. Gentbrugge (Gant)
* g. Sint-Amandsberg (Gant)
* h. Oostakker (Gant)
# Setge d'Avinyó

Setge d'Avinyó té aquests significats:
* Setge d'Avinyó (737)
* Setge d'Avinyó (1398-1403)
* Setge d'Avinyó (1410-1411)
# Grombalia

Grombalia (àrab: قرمبالية, Grumbāliyya) és una ciutat de Tunísia a la regió de Cap Bon, a la governació de Nabeul, situada 25 km al nord-oest de Nabeul i 38 km al sud-est de Tunis. Grombalia és capçalera d'una delegació amb 53.090 habitants (cens del 2004).

## Etimologia

Probablement el nom deriva de la vil·la romana de Columbario.

## Economia

La seva activitat econòmica és principalment agrícola amb poca incidència del turisme. S'hi cultiven cereals, llegums i sobretot vinya, i també hi ha nombroses oliveres. El 30 d'octubre de 1987 va obtenir el títol de Vila Internacional de la vinya a la reunió sobre la vinya a Roma.

## Patrimoni

Uns 4 km al sud es troba la vila de Aïn Tébournouk, l'antiga ciutat clàssica de Tubernuc. La font de la vila (ayn o aïn significa ‘font’, en àrab), ja s'explotava en temps dels romans. El jaciment arqueològic cobreix una gran superfície i té nombroses restes romanes entre les quals cal destacar la resclosa d'un rierol, el fòrum, el capitoli, uns banys i unes termes, la ciutadella romana d'Orient i altres.

## Cultura

La ciutat organitza cada any un festival de titelles.

## Història

Fou poblada per andalusins expulsats pels castellans. Al segle xix hi van emigrar molts italians.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 15 64 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en nou sectors o imades:
* Fondouk Djedid (15 64 51)
* Chammes (15 64 52)
* Nianou (15 64 53)
* Turki (15 64 54)
* Khanguet El Hojjej (15 64 55)
* Grombalia Est (15 64 56)
* Grombalia Ouest (15 64 57)
* Djebel Terif (15 64 58)
* Aïn Tebournouk (15 64 59)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 15 32), creada el 19 de febrer de 1921 i dividida en dues circumscripcions o dàïres:
* Grombalia (15 32 11)
* Cité El Izdihar (15 32 12)
El 25 de setembre de 1957 fou erigida capital de la governació de Cap Bon, condició que va conservar fins a l'1 de setembre de 1964, quan va ser substituïda per Nabeul, moment en què la governació també va canviar de nom.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 48-52. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 136-138. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Grombalia - Lloc web oficial
# Hiopsodòntids

Els hiopsodòntids (Hyopsodontidae) són una família d'ungulats extints de l'ordre dels condilartres. Els animals d'aquest grup visqueren al Paleocè superior i l'Eocè.
En general, els hiopsodòntids eren petits insectívors. El gènere més conegut d'aquesta família és Hyopsodus. Aquest animal aparegué a finals del Paleocè a Nord-amèrica per després estendre's per l'hemisferi nord. Hyopsodus fou un dels últims condilartres i s'extingí durant l'Eocè. El seu esquelet revela que passava part del temps als arbres.
# Sant Sebastià de Vilanova i la Geltrú

Sant Sebastià de Vilanova i la Geltrú és una església de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una capella d'una sola nau, d'una única façana al carrer i campanar de cadireta d'una arcada sobre la porta.
La nau consta de quatre trams separats per arcs torals i coberts per volta de canó amb llunetes. Hi ha contraforts exteriors a excepció dels que formen una capella lateral, la sagristia i l'accés al cor. L'absis és semicircular amb coberta de quart d'esfera nervada. El primer tram de la nau està coberta amb una volta escarcera amb llunetes que ocupa el primer tram de la nau.
La façana del carrer sant Sebastià és molt simple es compon d'una porta central d'arc de mig punt, un ull de bou i el campanar de cadireta d'una sola arcada.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sebastià de Vilanova i la Geltrú». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Qüestionari CAGE

El qüestionari CAGE o test CAGE és un mètode àmpliament utilitzat per a la detecció de l'alcoholisme. CAGE és un acrònim en anglès de les seves quatre preguntes: Cut, Annoyed, Guilty i Eye-opener (⇒ tallar de beure, molest, culpable i obrir els ulls, en llevar-se).
En la versió en català són:
* Ha tingut algun cop la impressió que hauria de beure menys?
* L'ha amoïnat alguna vegada que la gent li critiqués la seva manera de beure?
* S'ha sentit alguna vegada culpable pel seu hàbit de beure?
* Alguna vegada li ha passat que la primera cosa que ha fet al matí ha estat beure una copa per calmar els nervis?
Puntuació: 1 punt per resposta afirmativa.
Correcció: 1 punt és indici de problemes amb l'alcohol; 2 o més punts és sospita de dependència amb l'alcohol.

## Referències

* ↑ «CAGE Alcohol Questionnaire» (en anglès). Psychology Tools.
* ↑ «Alcohol». Institut Català de la Salut, 14-12-2011.
# Sindicato Angolano dos Camponeses e Operários

Sindicato Angolano dos Camponeses e Operários (SINDACO) era un sindicat d'Angola. SINDACO era vinculat a UNITA.
SINDACO va ser fundat en un congrés celebrat el 24-25 d'abril de 1975 on es van fusionar la CNTA i la pro-UNITA UGTA. La Confederació Internacional de Sindicats Lliures va estar representada en l'esdeveniment.
SINDACO va romandre principalment a les ciutats dominades pels ovimbundu de Huambo i Lobito, alhora que era marginal a Luanda (on el MPLA estava monopolitzant el control del moviment sindical). Les activitats de SINDACO van ser interrompudes per la Guerra Civil angolesa. A Lobito SINDACO era liderat per Jorge Valemtim.

## Vegeu també

* Sindicats d'Angola

## Referències

* ↑ Engel, Jeffrey A. Local Consequences of the Global Cold War. Washington, D.C.: Woodrow Wilson Center Press, 2007. p. 286
* ↑ African trade union news, eds. 5–73. Regional Economic Research and Documentation Center., 1975. p. 11
* 1 2 Coldrick, A. P., and A. Philip Jones. The International Directory of the Trade Union Movement. New York: Facts on File, 1979. p. 258
* ↑ International trade union news. International Confederation of Free Trade Unions, 1975. p. 22
* 1 2 Mielke, Siegfried. Internationales Gewerkschaftshandbuch. Opladen: Laske + Budrich, 1983. p. 206
* ↑ Wolfers, Michael, and Jane Bergerol. Angola in the Frontline. London: Zed Press, 1983. p. 51
# Gabriela Iribarren

Gabriela Iribarren és una actriu, docent i directora teatral uruguaiana.

## Biografia

Gabriela Iribarren es va formar a l'Escola Multidisciplinària d'Art Dramàtic Margarita Xirgu (EMAD). Des de 2001 és directora de l'Institut d'Actuació de Montevideo (IAM); juntament amb les actrius Maria Mendive i Marisa Bentancur.
Va rebre el 1999 el Premi Iris pels seus treballs com a actriu en Debajo de las Polleras de Franklin Rodríguez. El 2000 va ser galardadona amb el Premi Florenci a la millor actriu de l'any per Pagar el pato de Dino Armas; el 2017 per la seva actuació en Simone, la mujer partida, i també en 2019 per l'obra Rosa Luxemburgo, un cuerpo junto al río Spree.

## Referències

* ↑ «Gabriela Iribarren» (en castellà). Canal 4, 12-08-2019. Arxivat de l'original el 2019-12-12. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ «Gabriela Iribarren» ( PDF) (en castellà). IAM.
* ↑ «Todos los ganadores de los Premios Florencio 2019» (en castellà). La Red 21 [Uruguai], 11-12-2019.
# György Szűcs

György Szűcs (Szombathely, 23 d'abril de 1912 - Budapest, 10 de desembre de 1991) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1930 i posteriorment entrenador.

## Trajectòria

Jugà la major part de la seva carrera a l'Újpest FC. A més, fou internacional amb Hongria 25 cops, participant en els Mundials de 1934 i 1938. Com a entrenador dirigí els clubs Salgótarjáni BTC, SZEAC i Tatabányai Bányász.

## Referències

* ↑ György Szűcs Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Haplochromis dolichorhynchus

Haplochromis dolichorhynchus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sant Cosme i Sant Damià d'Arànser

Sant Cosme i Sant Damià d'Arànser és una església del municipi de Lles de Cerdanya (Cerdanya) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici en ruïnes de planta quadrada fet de pedra local (granit), del qual se'n conserven les quatre parets força derruïdes i una pilastra del porxo que hi hauria hagut a ponent. La porta d'accés encara es pot identificar a la banda de migdia, feta d'arc de mig punt adovellada. També es pot veure la capella de poca fondària a la paret de la capçalera, que està a llevant. A la paret est hi havia una porta rectangular. La capella està orientada cap al sud i té un absis de capçalera plana. Actualment es conserva en estat ruïnós.

## Història

La capella de Sant Cosme s'adscriu dins del grup d'ermites i capelles de camí, la funció de les quals era protegir els caminants dels perills. Està localitzada en un punt estratègic del camí que comunica Lles amb Arànser. Les restes que es conserven són d'època moderna.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Cosme i Sant Damià d'Arànser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2015].
# Província de Nassau

La Província de Nassau (en alemany Provinz Nassau) va ser una província de l'Estat Lliure de Prússia de 1944 a 1945. La capital era Kassel.
Encara que tots els estats alemanys, inclòs Prússia, havien estat dissolts de facto des de 1933, el govern nazi va dissoldre oficialment la província prussiana de Hessen-Nassau en dues províncies l'1 d'abril de 1944: Nassau i la província de Kurhessen.
El nom de Nassau prové de l'antic Ducat de Nassau que, després de la Guerra austro-prussiana, es va unir a Prússia per formar part de la província de Hessen-Nassau.
Després del final de la Segona Guerra Mundial, Kurhessen va passar a mans de l'administració nord-americana. La província va ser dissolta per les forces ocupants el 19 de setembre de 1945 i va formar part de la zona administrativa del Gran Hessen. Poc més d'un any més tard, el Gran Hessen es va convertir en l'estat alemany modern de Hessen.

## Vegeu també

* Províncies de Prússia

## Bibliografia

* Karl Müller: Preußischer Adler und Hessischer Löwe – Hundert Jahre Wiesbadener Regierung 1866–1966. Wiesbaden 1966.
* O. Witte: 80 Jahre Kommunalverband des Regierungsbezirks Wiesbaden. Hrsg.: O. Witte [Landeshauptmann]. Wiesbaden 1948.
* Franz-Josef Sehr: Die Gründung des Nassauischen Feuerwehrverbandes. In: Jahrbuch für den Kreis Limburg-Weilburg 2012. Der Kreisausschuss des Landkreises Limburg-Weilburg, Limburg-Weilburg 2011, ISBN 3-927006-48-3, S. 65–67.

## Enllaços externs

* Ordre del Führer per la creació de la Província de Kurhessen i la de Nassau
* Documents sobre la formació de l'estat actual de Hessen i la dissolució associada de la província prussiana de Nassau
# Palau de Jaipur

El Palau de Jaipur és un complex edificat que fou la seu i residència dels maharajas de Jaipur com a caps de la dinastia i clan Kachwaha. Modernament ha esdevingut un museu. Està situat en plena ciutat de Jaipur, al Rajasthan, Índia. Està format per impressionants patis, jardins i edificacions.
Fou construït entre 1729 i 1732 per Jai Singh II, i després ampliats per alguns dels seus successors. El Hawa Mahal o Palau dels Vents forma part del complex.
Els principals edificis són:
* Mubarak Mahal, avui Museu del maharaja Man Singh II Museum.
* Diwan-i-Khas i Diwan-i-Aam
* Sihel Khana
* Chandra Niwas o Chandra Mahal
* Temple de Govind Dev Ji

## Galeria d'imatges

* Diwan-i-Khas
* Porta de la Rosa (abans del Gall d'indi).
* sostre de la porta de la Rosa (abans del Gall d'indi)
* Pont de platat
* Façana
* sostre al Pritam Chowk
* Pritam Chowk

## Enllaços externs

* City Palace, Jaipur
* City Palace Trust, website Arxivat 2016-08-09 a Wayback Machine.
# Daniel Prenn

Daniel Prenn (Vílnius, Imperi rus, 7 de setembre de 1904 − Dorking, Regne Unit, 3 de setembre de 1991) fou un tennista polonès, alemany i britànic, d'origen rus.
Va destacar entre els anys 1928 i 1932 com a millor tennista alemany, i va arribar a ser finalista a Wimbledon en dobles mixts.

## Biografia

Va néixer a Vílnius però bàsicament va créixer a Sant Petersburg. La seva família va fugir de Rússia a causa de l'antisemitisme i es va establir a Berlín l'any 1920, després de la Primera Guerra Mundial. Es va doctorar en enginyeria l'any 1929 a Charlottenberg.
Amb la constitució del Tercer Reich, Prenn va ser vetat per ser jueu i va haver d'emigrar. El seu col·lega Gottfried von Cramm va protestar contra el tractament que havia rebut Prenn, i com a conseqüència, von Cramm va ser empresonat amb càrrecs per homosexualitat. Inicialment va sol·licitar la llicència de jugador a Polònia i formar part de l'equip polonès de Copa Davis, però la federació polonesa va declinar la sol·licitud perquè prèviament havia rebutjat la nacionalitat polonesa, i finalment va emigrar a Anglaterra per continuar amb la seva carrera tennística. Després de retirar-se va continuar vivint a Anglaterra i va esdevenir empresari. Va fundar l'empresa Truvox Engineering a Kentish Town l'any 1932, dedicada a la fabricació d'equipament d'àudio. Va vendre l'empresa a Racal Electronics el 1969, i l'any següent va crear Celestion Electronics, dedicada a la producció d'altaveus.
Va tenir diversos fills, entre els quals, Oliver fou també tennista arribant a competir a Wimbledon.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles mixts: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Any | Torneig | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1930 | Wimbledon | Hilde Krahwinkel | Elizabeth Ryan Jack Crawford | 1−6, 3−6 |

## Referències

* ↑ «Celestion» (en anglès). Grace's guide to British industrial history. [Consulta: 13 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Daniel Prenn a l'ATP (anglès)
* Daniel Prenn a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Daniel Prenn a la Copa Davis (anglès)
# Shun Hing Square

Shun Hing Square és un gratacel situat a la ciutat de Shenzhen, a la Xina. La seva altura estructural és de 384 metres i té 69 plantes. La seva construcció es va completar el 1996 i per un any va ser l'edifici més alt de la Xina, fins que el CITIC Plaza de Guangzhou va ser completat. Actualment és el quart edifici més alt de la Xina, i el vuitè en el ranking mundial.
# Henhenet

Henhenet va ser una reina consort egípcia, esposa del faraó Mentuhotep II de l'XI dinastia. La seva tomba (anomenada tècnicament DBXI.11) i una petita capella decorada es van trobar al complex de temples Deir el-Bahari del seu marit, darrere de l'edifici principal, juntament amb les tombes de cinc altres dones, Aixait, Kawit, Kemsit, Sadeh i Maiet. La majoria eren sacerdotesses d'Athor, per la qual cosa és possible que fossin enterrades allà com a part del culte a la deessa, tot i que també és possible que fossin filles de nobles que el rei volia tenir-ne'n la guàrdia.
Henhenet en jeroglífic :
A diferència dels sarcòfags de les altres reines, el seu no tenia decoració tret d'una sola línia d'inscripció a banda i banda. Avui en dia la seva mòmia es troba al Museu d'Antiguitats egípcies del Caire; el seu sarcòfag es troba al Museu Metropolità de Nova York. Els seus títols eren: Esposa Estimada del Rei (ḥmt-nỉswt mrỉỉ.t=f), Ornament del Rei (ẖkr.t-nỉswt), Únic Ornament del Rei (ẖkr.t-nỉswt wˁtỉ.t) i Sacerdotessa d'Athor (ḥm.t- nṯr ḥwt-ḥrw).
La seva mòmia demostra que va morir en el part.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 88.
* ↑ «[https://www.metmuseum.org/art/collection/search/544207 Sarcophagus of the Hathor Priestess Henhenet ca. 2051–2030 B.C.]» (en anglès). Metropolitan de Nova York. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «[https://www.metmuseum.org/art/collection/search/544208 Part of the shrine of Queen Henhenet ca. 2051–2030 B.C.]» (en anglès). Metropolitan de Nova York. [Consulta: 4 maig 2020].
* 1 2 Grajetzki, 2005, p. 30.

## Vegeu també

* Llista de mòmies reials egípcies
* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
# Sant Cosme de València d'Àneu

Sant Cosme de València d'Àneu és una capella del poble de València d'Àneu, en el terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme de València d'Àneu.
Està situada uns 350 metres a l'est-sud-est del poble, en el camí que uneix València d'Àneu amb el seu castell. Aproximadament en aquest lloc hi hagué el poble vell de València d'Àneu, del qual podria haver estat l'església.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «València d'Àneu». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
# Pteriomorfs

Els pteriomorfs (Pteriomorphia) són una infraclasse de mol·luscs de la classe dels bivalves.

## Taxonomia

Els pteriomorfs inclouen 2.755 espècies en vuit ordres, tres dels quals estan extints:
* Ordre Arcida (= Arcoida)
* Ordre Colpomyida †
* Ordre Cyrtodontida † (= Cyrtodontoida)
* Ordre Limida
* Ordre Myalinida †
* Ordre Mytilida (= Mytiloida)
* Ordre Ostreida (= Ostreoida)
* Ordre Pectinida

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Pteriomorphia» (en anglès). [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 7 març 2021].