OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Farlowella odontotumulus

Farlowella odontotumulus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir fins a 17,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
# Satchelliella arvernica

Satchelliella arvernica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: França.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Semonia

Semonia en la mitologia romana era la deessa de la sembra. Pertanyia a un grup de deitats que també comprenia Setia (o Seja) i Segetia. Els seus noms deriven de la mateixa arrel lingüística que el verb llatí sero "sembrar".

## Referències

* ↑ Pliny, Naturalis Historia, XVII, 2.2
* ↑ Macrobius, Saturnalia, I. 16
* ↑ Agustí, De civitate Dei, IV. 8

## Enllaços externs

* Myth Index - Segetia, Setia and Semonia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Pluduno

Pluduno (en bretó Pludunoù, gal·ló Ploedunoe) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2004 tenia 1.777 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.443 | 1.389 | 1.447 | 1.578 | 1.692 | 1.681 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977-1997 | Jean Gaubert | PS |
| 1998- | Michel Raffray | |
# Joan Ripoll Trobat

Joan Ripoll Trobat (Palma, Mallorca, 1853 - 30 de març del 1917) fou un pedagog mallorquí. Fa el batxillerat a l'Institut Balear amb la promoció de 1869. Són condeixebles seus el poeta Joan Alcover, el pintor Antoni Fuster, el polític Alexandre Rosselló, el metge Marià Aguiló, etc. Es llicencia en ciències i és professor de matemàtiques de l'Institut de Palma, on adquireix fama de bon pedagog. Un carrer important de la barriada de Son Dameto duu el seu nom des del 1970.

## Referències

* ↑ Miquel. «Miquelcinema: Joan Ripoll Trobat (Palma, Mallorca, 1853 - 30 de març del 1917)», 06-12-2014. [Consulta: 11 març 2020].
# Gran Premi de San Marino de 1998

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1998 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 26 d'abril del 1998.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 7 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 62 | 1h 34' 25. 4 | 1 | 10 |
| 2 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 62 | + 4.554 s | 3 | 6 |
| 3 | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 62 | + 51.775 s | 4 | 4 |
| 4 | 1 | Jacques Villeneuve | Williams - Mecachrome | 62 | 54.59 | 6 | 3 |
| 5 | 2 | Heinz-Harald Frentzen | Williams - Mecachrome | 62 | + 1' 17.476 min. | 8 | 2 |
| 6 | 14 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 12 | 1 |
| 7 | 10 | Ralf Schumacher | Jordan - Mugen - Honda | 60 | + 2 Voltes | 9 | |
| 8 | 23 | Esteban Tuero | Minardi - Ford | 60 | + 2 Voltes | 19 | |
| 9 | 17 | Mika Salo | Arrows | 60 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 9 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 57 | Hidràulics | 7 | |
| 11 | 11 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 56 | + 6 Voltes | 13 | |
| Ret | 20 | Ricardo Rosset | Tyrrell - Ford | 48 | Motor | 22 | |
| Ret | 21 | Toranosuke Takagi | Tyrrell - Ford | 40 | Motor | 15 | |
| Ret | 12 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 34 | Accelerador | 16 | |
| Ret | 22 | Shinji Nakano | Minardi - Ford | 27 | Motor | 21 | |
| Ret | 16 | Pedro Diniz | Arrows | 18 | Motor | 18 | |
| Ret | 8 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 17 | Caixa canvi | 2 | |
| Ret | 5 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 17 | Virolla | 10 | |
| Ret | 6 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 17 | Motor | 5 | |
| Ret | 15 | Johnny Herbert | Sauber - Petronas | 12 | Punxada | 11 | |
| Ret | 19 | Jan Magnussen | Stewart - Ford | 8 | Transmissió | 20 | |
| Ret | 18 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 0 | Virolla | 17 | |

## Altres

* Pole: David Coulthard 1' 25. 627
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 29. 345 (a la volta 48)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 26 - 03 - 2010].
# LXDE

LXDE és un entorn d'escriptori per a sistemes operatius del tipus Unix sota una tecnologia denominada X-Window. El seu nom (en anglès) significa «Entorn d'Escriptori Lleuger per a X11».
LXDE està dissenyat per treballar en ordinadors antics, ultraportàtils o que senzillament estiguin limitats quant a potència, ja que ocupa menys espai que GNOME, KDE i Xfce, a més d'utilitzar menys recursos.
LXDE es pot utilitzar amb moltes distribucions com Ubuntu, Debian, Mandriva i, més recentment, Fedora i openSUSE; també és l'entorn d'escriptori predeterminat de Knoppix, Lubuntu i U-lite.

## Història

El projecte va començar l'any 2006 per un programador Taiwanès anomenat Hong Jen Yee, també conegut com a PCMan un cop va publicar el gestor de fitxers PCMan, el primer mòdul de l'LXDE.
LXDE està escrit en el llenguatge de programació C, fent servir el joc d'eines GTK+, i funciona sota sistemes Unix i altres plataformes POSIX, com Linux i BSD. GTK+ s'utilitza normalment en moltes Distribucions linux i permet que les aplicacions que l'utilitzin funcionin en diverses plataformes. LXDE utilitza una versió «rolling» per als components individuals (o grups de components amb similars dependències). L'LXDE inclou codi llicenciat sota la GPL així com sota la LGPL.

## Referències

* ↑ «LXDE Git - Browse sources - lxde/libfm.git/tag» (en anglès). [Consulta: 2 maig 2018].
* ↑ Linux Magazine, Christopher Smart. «Lubuntu: Floats Like a Butterfly, Stings Like a Bee», 09-09-2009. Arxivat de l'original el 2010-06-27. [Consulta: 10 setembre 2009].
* ↑ «Característiques del joc d'eines GTK+ (en anglès)». Arxivat de l'original el 2009-08-23. [Consulta: 14 juny 2011].
* ↑ Descripció de l'actual procés de publicació de versions
# Referèndum grec de 1924

El referèndum grec de 1924 fou un referèndum que es va celebrar el 13 d'abril de 1924 a Grècia organitzada pel poder revolucionari per a oficialitzar l'establiment de la Segona República Hel·lènica el 25 de març anterior.

## Referències

* ↑ Elections in Europe : a data handbook. 1st ed. Baden-Baden, Germany: Nomos, 2010. ISBN 3-8329-5609-3.
# Farlowella platoryncha

Farlowella platoryncha és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Satchelliella canescens

Satchelliella canescens és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa (incloent-hi Romania, França, Alemanya i Lituània), Àsia (l'Afganistan) i les illes Canàries.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Ocurrence of the Dipterans (Insecta: Diptera) in Bucuresti and its Surroundings (romanès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone (francès)
* ↑ DEpository: a Web repository of information about the Metazoa of Germany (anglès)
* ↑ «New and Rare for Lithuania Insect Species». Arxivat de l'original el 2010-11-17. [Consulta: 21 febrer 2012].
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Sentinella de la pau

El Sentinella de la pau és una escultura de gran format del pintor, gravador i escultor manresà Manuel Marzo-Mart.
Es tracta d'una escultura de gran format, 992 x 286 x 152 cm, d'acer corten. Va ser concebuda expressament per a ser instal·lada a la rotonda que hi ha a la cruïlla entre els carrers Abat Oliva i Font del Gat de Manresa, on es pot admirar des de l'any 2002.
L'encàrrec i el patrocini de la mateixa prové de l'Ajuntament de Manresa, Caixa Penedès i la Junta de compensació del sector Bases de Manresa.
Segons l'historiadora de l'art Pilar Giró, comissària de l'exposició Marzo-Mart : escultures de gran format per espais públics i privats (Manresa, 2002), en Marzo-Mart “tota la càrrega del contingut conceptual de les seves obres escultòriques se sent reforçada per l'execució acurada i el perfecte coneixement dels materials. L'autor explora un univers de formes que van des de la figuració de caràcter primitivista a l'abstracció. En aquest sentit, les peces contenen el crit d'una enorme força tel·lúrica. Apareix una simbología que recorda l'articulació d'un llenguatge impregnat de temps, d'ànimes antigues presents en una ferma estructura contemporània. A través de les escultures de gran format, l'espai pren substància, l'obra contribueix a la creació i definició de l'entorn, la pàtina dérmica del temps que reposa sobre l'escultura es tenyeix de color.”
L'artista situa les seves obres en l'abstracció conceptual, tendents a una geometría irregular, tot buscant el moviment, l'equilibri, la compensació i els encaixos.

## Referències

* 1 2 «Catàleg de l'exposició Marzo-Mart : escultures de gran format per espais públics i privats». Col·legi d'Arquitectes de Catalunya, Delegació de Bages-Berguedà, 2002. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Ple de l'Ajuntament de Manresa del 17 de juny de l'any 2002». Ajuntament de Manresa, 2002. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Entrevista amb l'autor». Regió 7, 2012. [Consulta: 27 setembre 2016].
# Phagnalon

Phagnalon és uin gènere de plantes asteràcies que són plantes natives d'Europa, Àsia, i Àfrica del Nord.

## Espècies

* Phagnalon abyssinicum A.Rich.
* Phagnalon acuminatum Boiss.
* Phagnalon barbeyanum Asch. & Schweinf.
* Phagnalon bicolor Ball
* Phagnalon calycinum (Cav.) DC.
* Phagnalon darvazicum Krasch.
* Phagnalon garamantum Maire
* Phagnalon intermedium (Lag.) Rivas Goday
* Phagnalon kotschyi Sch.Bip. ex Boiss.
* Phagnalon latifolium Maire
* Phagnalon lavranosii Qaiser & Lack
* Phagnalon melanoleucum Webb
* Phagnalon nitidum Fresen.
* Phagnalon niveum Edgew.
* Phagnalon persicum Boiss.
* Phagnalon phagnaloides (Sch.Bip. ex A.Rich.) Cufod.
* Phagnalon purpurascens Sch.Bip.
* Phagnalon pycnophyllon Rech.f.
* Phagnalon pygmaeum (Sieber) Greuter
* Phagnalon quartinianum A.Rich.
* Phagnalon rupestre (L.) DC.
* Phagnalon saxatile (L.) Cass.
* Phagnalon schweinfurthii Sch.Bip. ex Schweinf.
* Phagnalon sinaicum Bornm. & Kneuck.
* Phagnalon sordidum (L.) Rchb.
* Phagnalon stenolepis Chiov.
* Phagnalon umbelliforme DC.
* Phagnalon viridifolium Decne.

## Referències

* 1 2 Flann, C (ed) 2009+ Global Compositae Checklist
* ↑ Cassini, Alexandre Henri Gabriel de. 1819. Bulletin des Sciences, par la Societe Philomatique 1819: 174 in French
* ↑ Tropicos, Phagnalon Cass.
* ↑ Flora of China Vol. 20-21 Page 775 绵毛菊属 mian mao ju shu Phagnalon Cassini, Bull. Sci. Soc. Philom. Paris. 1819: 174. 1819.
* ↑ Altervista Flora Italiana, genere Phagnalon inclou fotos i mapes de distribució
# Joan Sbert Massanet

Joan Sbert Massanet (Palma, 1912 - 1978) fou un professor d'història i arxiver mallorquí.
Fill de Marià Sbert Canals, contraalmirall de l'armada, i d'Amàlia Massanet Verd, filla de Joan Massanet Ochando, senador i diputat conservador i germana d'Antoni Maria Massanet Verd, bisbe de Sogorb des de 1907. Germà d'Antoni Maria Sbert. Va estudiar el batxillerat a l'Institut Balear. Es llicencià en història per la Universitat de Saragossa (1933). El juny de 1936 va signar la Resposta als Catalans. Professor ajudant a l'Institut d'Inca. Va ser depurat i traslladat. El BOE del 16 de setembre de 1937 du la relació de suspesos d'ocupació i sou, entre els quals hi ha el professor Sbert, per tres mesos, entre altres coses per haver signat la resposta als catalans. Va ser nomenat arxiver de l'Ajuntament de Ciutat de Mallorca el 14 d'abril de 1944. Organitzador amb Francesc de B. Moll de cursos de llengua catalana a la clandestinitat. Els cursos se celebraren al seu domicili, a l'entorn de 1948 i anys següents. Tot i que les autoritats franquistes havien requisat la gramàtica de Moll, no les havien aconseguit eliminar totes, i així el filòleg en podia proporcionar als estudiants clandestins. El 1963 Sbert va prendre part en el I Congrés d'Arxivers celebrat a Sevilla, a conseqüència del qual presentà una memòria a l'Ajuntament sobre organització dels serveis arxivístics i les seves possibles millores. El mateix any va ser elegit vocal de la junta directiva de la Societat Arqueològica Lul·liana. El 1970 va passar a ocupar el càrrec de bibliotecari per defunció de Joan Muntaner.

## Referències

* ↑ Juan Sbert". BSAL 828-829 (1978) 285-286
# Goldstí

El goldstí és el fermió de Nambu-Goldstone que emergeix en el trencament espontani de supersimetria. És el símil fermiònic del bosó de Goldstone que controla el trencament espontani de la simetria bosònica normal. Com en el cas dels bosons de Goldstone, és no-massiu, llevat que hi hagi també un petit trencament explícit supersimetria implicat, a sobre del trencament espontani bàsic, que resulta en una petita massa (bosó de Pseudo-Goldstone).
En teories on la supersimetria (SUSY) és una simetria global, el goldstí és una partícula normal (possiblement la partícula supersimètrica més lleugera, responsable de la matèria fosca). En teories on SUSY és una simetria local, el goldstí és absorbit pel gravití, el camp de gauge al qual s'acobla, esdevenint el seu component longitudinal, i donant-lo una massa no-nul·la (d'una forma similar a com el camp de Higgs dona massa finita als bosons W i Z).
Supercompanys bosònics dels goldstins, anomenats sgoldstins, també poden aparèixer, però no és necessari, donat que els supermultiplets han estat reduïts a 'arrays' en el procés de realització no-lineal de SUSY en el mode de Nambu-Goldstone, en el qual el goldstí s'acobla idènticament a totes les partícules dels 'arrays', sent així el supercompany de tots ells, per igual.

## Vegeu també

* Llista de partícules supersimètriques

## Referències

* ↑ Volkov, D.V.; Akulov, V. «Is the neutrino a goldstone particle?». Physics Letters, vol. B46, 1973, pàg. 109–110. Bibcode: 1973PhLB...46..109V. DOI: 10.1016/0370-2693(73)90490-5.
* ↑ Salam, A. «On Goldstone Fermion». Physics Letters, vol. B49, 1974, pàg. 465–467. Bibcode: 1974PhLB...49..465S. DOI: 10.1016/0370-2693(74)90637-6.
* ↑ Uematsu, T.; Zachos, C. K. «Structure of phenomenological lagrangians for broken supersymmetry». Nuclear Physics B, vol. 201, 2, 1982, pàg. 250. Bibcode: 1982NuPhB.201..250U. DOI: 10.1016/0550-3213(82)90431-X.
# Ray Crawford

Ray Crawford fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 26 d'octubre del 1915 a Roswell (Nou Mèxic).
Crawford va córrer a la Champ Car a les temporades 1954-1959 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis dels anys 1955-1956 i 1959.
Ray Crawford va morir l'1 de febrer del 1996 a Los Angeles, Califòrnia.

## Resultats a la Indy 500

| Any | Cotxe | Sortida | Vel. mitja | Ranking | Final | Voltes | V. líder | Retirat |
| 1955 | 49 | 23 | 139.206 | 20 | 23 | 111 | 0 | Valvules |
| 1956 | 49 | 17 | 140.884 | 29 | 29 | 49 | 0 | Accident |
| 1959 | 49 | 32 | 141.348 | 32 | 23 | 115 | 0 | Accident |
| Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | Totals | 275 | 0 | |
| Curses | 3 |
| Poles | 0 |
| Voltes líder | 0 |
| Victòries | 0 |
| Top 5 | 0 |
| Top 10 | 0 |
| Retirades | 3 |

## A la F1

El Gran Premi d'Indianapolis 500 va formar part del calendari del campionat del món de la Fórmula 1 entre les temporades 1950 a la 1960. Els pilots que competien a la Indy durant aquests anys també eren comptabilitats pel campionat de la F1.
Ray Crawford va participar en 3 curses de F1, debutant al Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1955.

### Palmarès a la F1

* Participacions: 3
* Poles: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Victòries: 0
* Pòdiums: 0
* Punts vàlids per la F1: 0
# Farlowella reticulata

Farlowella reticulata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Essequibo, Marowijne i Oyapock.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2: 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1971. The "comb-toothed" Loricariinae of Surinam, with reflections on the phylogenetic tendencies within the family Loricariidae (Siluriformes, Siluroidei). Zool. Verh. (Leiden) Núm. 116: 1-56, Pls. 1-8.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scordia

Scordia (sicilià Scurdìa) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2007 tenia 17.361 habitants. Limita amb els municipis de Lentini (SR) i Militello in Val di Catania.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Angelo Agnello | la Destra |
# Serra Comunera

La Serra Comunera és una serra situada entre els municipis de Campmany i la Jonquera a la comarca de l'Alt Empordà, amb una elevació màxima de 225 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya