OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Galerucins

Els galerucins (Galerucinae) són una subfamília de coleòpters de la família dels crisomèlids, la qual està formada per unes 5.800 espècies. Algunes espècies dels gèneres Galerucella i Xanthogaleruca són greus defoliadors d'arbres com els salzes i els oms.

## Tribus

* Tribu Alticini
* Tribu Decarthrocerini
* Tribu Galerucini
* Tribu Hylaspini
* Tribu Luperini
* Tribu Metacyclini
* Tribu Oidini

### Gèneres seleccionats

* Acalymma
* Agelastica
* Andersonoplatus
* Aplosonyx
* Arima
* Aulacophora
* Belarima
* Calomicrus
* Cneorane
* Diorhabda
* Diabrotica
* Euluperus
* Exosoma
* Falsoexosoma
* Galeruca
* Galerucella
* Leptomona
* Lochmaea
* Longitarsus
* Luperus
* Marseulia
* Menippus
* Monolepta
* Normaltica
* Nymphius
* Phyllobrotica
* Poneridia
* Psylliodes
* Pyrrhalta
* Sermylassa
* Theone
* Trirhabda
* Xanthogaleruca
* Yingaresca

## Referències

* ↑ «Andersonoplatus, a new, remarkable leaf litter inhabiting genus of Monoplatina (Coleoptera, Chrysomelidae, Galerucinae, Alticini)». Zookeys. [Consulta: 3 abril 2018].
* Subfamília Galerucinae (Chrysomelidae) - Atles dels escarabats de fulla de Rússia {rus}
* Galerucinae Latreille, 1802
# Galerna

Una galerna és un temporal sobtat i violent amb fortes ràfegues de vent de l'oest al nord-oest que sol fuetejar la Mar Cantàbrica i les seves costes, en general a la primavera i la tardor. S'engloba dins de les anomenades Pertorbacions Atrapades a la Costa (PAC, en anglès Coastal Trapped Disturbance).
Apareixen en dies calorosos i plàcids en els quals l'arribada d'un front fred ve acompanyat d'un canvi brusc en la direcció i la intensitat del vent, que poden arribar a superar els 100 km/h, el cel s'enfosqueix i es produeix un fort descens de la temperatura, de fins i tot 10 °C, i un augment ràpid de la pressió atmosfèrica. La mar pot arribar a ser brava o desfeta i a tot això s'afegeixen unes pluges curtes però intenses.
Les galernes són temudes pels homes de la mar per ser un fenomen meteorològic d'extrema violència i que s'han endut nombroses vides entre els mariners. La més recordada va ser la galerna que es va produir el 20 d'abril de 1878, tristament coneguda per la Galerna del Dissabte de Glòria i que José María de Pereda recolliria a la seva novel·la Sotileza. Aquella tarda tota la població pescadora s'amuntegava als ports i a la costa veient com els seus familiars intentaven guanyar la costa a bord de les llanxes i teranyines. Perdrien la vida 322 pescadors ofegats al Cantàbric (132 càntabres i 190 bascs) i la commoció provocada al país seria molt important. A partir d'aquest desastre s'introduirien millores en la navegació (coberta correguda, informacions meteorològiques, salvament de nàufrags, etc.). Amb tot i això no s'evitaria que les successives galernes continuissin produint víctimes. També van ser importants les dels anys 1912, 1914, 1961 entre d'altres.
# Fugitivas

Fugitivas és una pel·lícula dramàtica espanyola del 2000 i dirigida per Miguel Hermoso. Inicialment havia de titular-se Camino del sur, però el productor va optar per Fugitivas. Fou estrenada el 5 d'octubre de 2000 al cinema Cervantes de Màlaga. Fou rodada a les localitats andaluses de Puente Genil, Tarifa, Puerto de Santa María, Chipiona, Cadis, Caños de Meca, Algesires i Carmona.

## Argument

Tony (Laia Marull) és una jove nascuda en un barri pobre. Al costat del seu xicot, Juanjo (Jesús Olmedo) i 2 col·legues Maxi (Miguel Hermoso Arnao) i Moc (Roberto Cairo) decideixen atracar una Administració de Loteries, però Juanjo pensa escapolir-se amb Tony després de fer-se amb el botí. Després de fugir tots dos amb la filla de set anys de Tony, Juanjo les deixa abandonades en un restaurant de carretera i han de fugir cap al sud de l'assetjament tant de la policia com dels altres companys d'atracament.
El director la defineix com "una història de personatges marginats, perseguits i assetjats que lluiten desesperadament per sobreviure, buscant un refugi que acaben per trobar a Tarifa, el sud del sud".

## Repartiment

* Laia Marull... Tony
* Beatriz Coronel... Laura
* Juan Diego... Raimundo
* María Galiana... Ascensión
* Miguel Hermoso Arnao… Maxi
* Roberto Cairo... Moco
* Jesús Olmedo... Juanjo
* Silvia Espigado ... Flor
* Antonio Dechent... Policia 1
* Jesús Lucena... Policia 2
* Santiago Ramos... Aparcacotxes

## Premis
### Goyas 2001

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor actriu revelació | Laia Marull | Guanyadora |
| Millor cançó original | Manuel Malou | Guanyador |

### Premis Turia 2001 al millor director i a la millor actriu (Laia Marull)
## Referències

* ↑ Miguel Hermoso plantea una mirada de la Andalucía real en 'Fugitivas', El País, 5 d'octubre de 2000
* ↑ Miguel Hermoso se rodea de rostros jóvenes en su último filme 'Fugitivas', Europa Press, 6 d'octubre de 2000
* ↑ Fugitivas, a Fotogramas
* ↑ Miguel Hermoso rueda en Andalucía 'Fugitivas', una película sobre la marginación y la esperanza, El País, 7 d'abril de 2000
* ↑ Fugitivas al web dels premis Goya
# Gamal El-Ghitani

Gamal el-Ghitani (àrab: جمال الغيطانى, Jamal al-Ḡīṭānī, IPA: [ɡæˈmæːl el ɣeˈtˤɑːni]) (Guhayna, Governació de Sohag, 9 de maig de 1945 - el Caire, 18 d'octubre de 2015) fou un escriptor i periodista egipci, editor en cap del periòdic literari Akhbar al-Àdab (Notícies Literàries) fins al 2011.
Gamal El-Ghitani va néixer en Guhayna, Governació de Sohag, Egipte, i de nen es va traslladar amb la seva família al Caire. Va començar a escriure de molt jove publicant la seva primera història curta amb només 14 anys. Es va formar originalment per ser un dissenyador de catifes i va rebre el seu diploma en 1962. Pero ell va continuar escrivint i va ser empresonat des de l'octubre de 1966 fins a març 1967 per les seves crítiques al règim de Gamal Abdel Nasser. El 1969 va canviar de carrera i es va convertir en periodista del diari egipci Akhbar El Yom ("Notícies del Dia").
Després va continuar escrivint ficció històrica sobre El Caire. També va escriure sobre temes culturals i polítics, com el nivell de censura a l'actual Egipte. En un esforç per ajudar a promoure la cultura literària àrab va ajudar a fundar la revista literària "Galeria 68".
El 1980, li van atorgar el Premi Nacional egipci de Literatura i, el 1987, el premi francès Chevalier de l'Ordre des Arts et des Lettres. El 1985, va esdevenir editor en cap d'Al Akhbar ("La Notícia") i va continuar contribuint a la secció literaria d'Akhbar El-Yom. De 1993 a 2011, fou l'editor en cap d'Akhbar Al-Adab, una de les primeres revistes literàries d'Egipte. El 2005 va guanyar el Premi francès "Laure Bataillon" de traducció de literatura, un dels principals premis francesos atorgats a escriptors no francesos. Va ser premiat a causa del seu treball Kitâb al-Tagalliyyât o "Llibre d'Il·luminacions". El 2009, li va ser atorgat el premi ''Sheikh Zayed'' per Ren.
Gamal El-Ghitani es va casar amb la periodista egipcia Magda El-Guindy, editora en cap de la revista infantil Al-Ahram. Té un fill, Mohammad, i una filla, Magda. Va morir el 18 d'octubre de 2015 al Caire.

## Referències

* 1 2 «Gamal El-Ghitani: Nasser should have listened to Naguib Mahfouz». Asharq Al Awsat, 07-08-2014 [Consulta: 13 setembre 2014]. Arxivat 13 de setembre 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-09-13. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Award Winning Novelist Gamal Al Ghitani Dies At Age 70». The Palestine Telegraph, 18-10-2015.
# Funció de Kampé de Fériet

En matemàtiques, la funció de Kampé de Fériet és una generalització de 2 variables de les sèries hipergeomètriques. Rep aquest nom en honor del matemàtic francès Joseph Kampé de Fériet, que va ser qui les va introduir.
La funció de Kampé de Fériet ve donada per:
    $^{p+q}f_{r+s}\left({\begin{matrix}a_{1},\cdots ,a_{p}\colon b_{1},b_{1}';\cdots ;b_{q},b_{q}';\\c_{1},\cdots ,c_{r}\colon d_{1},d_{1}';\cdots ;d_{s},d_{s}';\end{matrix}}x,y\right)=\sum _{m=0}^{\infty }\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {(a_{1})_{m+n}\cdots (a_{p})_{m+n}}{(c_{1})_{m+n}\cdots (c_{r})_{m+n}}}{\frac {(b_{1})_{m}(b_{1}')_{n}\cdots (b_{q})_{m}(b_{q}')_{n}}{(d_{1})_{m}(d_{1}')_{n}\cdots (d_{s})_{m}(d_{s}')_{n}}}\cdot {\frac {x^{m}y^{n}}{m!n!}}.$

## Referències

* Exton, Harold. Handbook of hypergeometric integrals. Chichester: Ellis Horwood Ltd., 1978. ISBN 978-0-85312-122-0.
* Kampé de Fériet, M. J.. La fonction hypergéométrique. (en francès). 85. Paris: Gauthier-Villars, 1937.
* Ragab, F. J. «Expansions of Kampe de Feriet's double hypergeometric function of higher order». J. f. reine angew. Mathem., 212, 1963, pàg. 113–119. DOI: 10.1515/crll.1963.212.113.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Kampé de Fériet function» a MathWorld (en anglès).
# Funció de Källén

La funció de Källén, també coneguda com a funció triangle, és una funció polinòmica de tres variables, que apareix en geometria i en física de partícules (on a voltes es denotada pel símbol $\lambda$). Rep el seu nom del físic teòric Gunnar Källén que la va introduir al seu llibre de text Elementary Particle Physics.

## Definició i aplicacions

La funció ve donada per un polinomi quadràtic de tres variables
    $\lambda (x,y,z)\equiv x^{2}+y^{2}+z^{2}-2xy-2yz-2zx.$
En geometria, la funció descriu l'àrea $A$ d'un triangle amb costats de longituds: $a,b,c$
    $A={\frac {1}{4}}{\sqrt {-\lambda (a^{2},b^{2},c^{2})}}.$
Vegeu també la fórmula d'Heró. La funció apareix naturalment en expressions de cinemàtica de partícules relativistes, p. ex. per a expressar, al sistema del centre de masses, l'energia i les components de la quantitat de moviment utilitzant les variables de Mandelstam. En aquests casos, el factor λ$^{1/2}$(s,m$_1$$^2$,m$_2$$^2$) apareix sovint en integracions de l'espai de fase d'un sistema de 2 partícules de masses m$_1$, m$_2$, i massa invariant total √s.

## Propietats

La funció és (evidentment) simètrica en cas de permutacions dels seus arguments, i també és independent d'un canvi global del signe dels seus paràmetres:
    $\lambda (-x,-y,-z)=\lambda (x,y,z).$
Si $y,z>0$, el polinomi factoritza en dos termes
    $\lambda (x,y,z)=(x-({\sqrt {y}}+{\sqrt {z}})^{2})(x-({\sqrt {y}}-{\sqrt {z}})^{2}).$
Si $x,y,z>0$, el polinomi factoritza en quatre termes
    $\lambda (x,y,z)=-({\sqrt {x}}+{\sqrt {y}}+{\sqrt {z}})(-{\sqrt {x}}+{\sqrt {y}}+{\sqrt {z}})({\sqrt {x}}-{\sqrt {y}}+{\sqrt {z}})({\sqrt {x}}+{\sqrt {y}}-{\sqrt {z}}).$
La seva expressió més condensada és
    $\lambda (x,y,z)=(x-y-z)^{2}-4yz.$

## Referències

* ↑ G. Källén, Elementary Particle Physics, (Addison-Wesley, 1964)
* ↑ E. Byckling, K. Kajantie, Particle Kinematics, (John Wiley & Sons Ltd, 1973)
# Gambusia xanthosoma

Gambusia xanthosoma és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Caiman.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Ed. EDIPUCRS, Porto Alegre, Brasil. Any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gambusia senilis

Gambusia senilis és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Texas (Estats Units) i Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Ed. EDIPUCRS, Porto Alegre, Brasil. Any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Geranium sanguineum

Geranium sanguineum, és una espècie pertanyent a la família de les geraniàcies.

## Descripció

Sovint acompanyant el Geranium sylvaticum, distingible per les seves grans flors purpúries i per les fulles de contorn arrodonit que estan profundament dividides en segments linears. Erecta o estesa, ramosa, perenne, de fins a 40 cm, tiges amb llargs pèls blancs i glàndules sense peduncle; rizoma robust terrejant. Fulles dividides fins a 4/5 d'amplada en 5-7 lòbuls estrets, cadascun amb 1-3 parells de segments oblong-aguts. Flors morat-vermelloses brillants, generalment solitàries; pètals fesos-obovats, d'1,5-2 cm. Fruit una mica pilós, sense crestes. Floreix a final de primavera i a l'estiu.

## Hàbitat i distribució.

Els individus de l'espècie es crien en sòl pedregós i sorrenc, generalment de caràcter càlcic. Geranium sanguineum és originari d'Europa i Àsia temperada. Està molt estès a la major part d'Europa fins al Caucas. Al nord-est d'Irlanda es troba rarament a la natura provinent de propagació d'individus en jardins. Manca en algunes zones àcides d'Holanda.

## Referències

* ↑ Luceño Garcés, M. Flores de Gredos. Ávila:Caja de Ávila, 1998.
* ↑ Hackney, P.1992."Flora of the North-east of Ireland." Institute of Irish Studies and The Queen's University of Belfast. ISBN 0-85389-446-9 (HB)
# Geraniàcies

Les geraniàcies (Geraniaceae) són una família de plantes magnoliòpsides que viuen generalment a les zones temperades, composta per 7 gèneres i unes 800 espècies, la majoria de les quals pertanyen als gèneres Geranium (375 espècies) i Pelargonium (250 espècies).
Són plantes herbàcies o arbustives, perennes o anyals. Sovint són aromàtiques i els seus olis essencials són utilitzats en perfumeria.
Tenen flors amb cinc pètals, ovari súper, un sol estil i de tres a cinc estigmes, però el tret més inconfusible de les plantes d'aquesta família és el fruit amb un llarg bec.
A Europa només són presents algunes espècies dels gèneres Geranium i Erodium. També trobem conreats com a planta ornamental els geranis, originaris de l'Àfrica meridional i pertanyents al gènere Pelargonium.
Els gèneres Erodium, Geranium i Pelargonium es distingeixen per diferents trets:
* Els Geranium i també els Pelargonium tenen la fulla palmada i de contorn més o menys arrodonit o poligonal, mentre que els Erodium la tenen allargada i pinnada (o sigui, amb un nervi central i nervis secundaris que en surten simètricament a banda i banda).
* Els tres gèneres tenen deu estams, però si bé en els Geranium tots deu tenen antera (amb alguna excepció), en els Erodium només en duen cinc, i els altres cinc són filaments estèrils. En els Pelargonium són set els estams amb antera.
* Els Pelargonium, a diferència dels altres dos gèneres, tenen la tija més o menys suculenta i la flor lleugerament zigomorfa (o sigui, amb simetria bilateral) mentre que els altres dos la tenen actinomorfa (amb simetria radial).
D'aquests trets el més útil per distingir fàcilment els Geranium dels Erodium és el caràcter palmat o pinnat de la fulla.
* Pelargonium x hortorum
* Geranium sylvaticum
* Cargola de roca (Erodium foetidum)
* Sarcocaulon crassicaule

## Referències

* 1 2 DE WIT, H.C.D. Plantas superiores. Barcelona, 1966. Seix Barral (Ed. Original. De wereld del planten. Hogere planten. La Haia, 1964)
* ↑ Universitat de les Illes Balears. Herbari virtual de les Illes Balears
* ↑ de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.

## Enllaços externs

* Universitat de les Illes Balears. Herbari virtual de les Illes Balears - Imatges detallades i informació de les espècies autòctones d'aquesta família.
# Gert Bals

Gerrit Gert Bals (Utrecht, 18 d'octubre de 1936 - Veenendaal, 20 de maig de 2016) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1960 i entrenador.
Fou jugador del SV Zeist, 't Gooi, i PSV on jugà 120 partits i guanyà la lliga de 1963. Amb l'AFC Ajax esdevingué el primer porter neerlandès en jugar una final de la Copa d'Europa, el 1969 davant l'Milan. En total jugà 216 partits i guanyà 4 lligues amb el club. Guanyà el premi a millor futbolista neerlandès el 1969. Finalitzà la seva carrera al SBV Vitesse.
Com a curiositat, cal assenyalar que un cop retirat va tornar per un dia al futbol per defensar la porteria del F.C.Barcelona en un amistós. L'equip de Rinus Michels s'havia quedat sense porters i l'entrenador va demanar a l'exporter que disputés un partit contra el Fortuna Düsseldorf. El resultat va ser d'empat a 3.

## Referències

* ↑ Legendarische oud-doelman Gert Bals overleden - NOS (neerlandès)
* ↑ Oud-doelman Gert Bals overleden - RTV Utrecht (neerlandès)
* ↑ Oud-doelman Gert Bals overleden Arxivat 2016-06-10 a Wayback Machine. - PSV (neerlandès)
* ↑ Voormalig Ajax-keeper Gert Bals overleden - Volkskrant (neerlandès)
* ↑ Oud-keeper Gert Bals overleden - Ajax (neerlandès)
* ↑ Sport. «Bals, el primer ＇tulipán＇ azulgrana» (en castellà), 13-07-2019. [Consulta: 13 juliol 2019].
# Gert-Jan Theunisse

Gert-Jan Theunisse (Oss, 14 de gener de 1963) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1984 i 1995, durant els quals aconseguí una vintena de victòries.
Especialista en etapes de muntanya, el 1989 finalitzà en 4a posició al Tour de França, guanyant una etapa, amb final a l'Aup d'Uès, i la classificació de la muntanya. Altres victòries importants foren la Clàssica de Sant Sebastià de 1988 i la Volta a Astúries de 1989.
Va estar involucrat en tres casos de dopatge durant la seva carrera professional. Al Tour de França de 1988 donà positiu per testosterona, sent sancionat amb 10 minuts i un mes de sanció a complir en acabar la cursa. A la Fletxa Valona i a la Pujada a Arrate de 1990 tornà a donar positiu, cosa que li suposa una sanció de sis mesos.
El 8 de setembre de 1997 va patir un accident de trànsit, mentre s'entrenava a Annecy, que li provocà una lesió medul·lar.

## Palmarès

* 1982
** Campió dels Països Baixos de militars
* 1986
** 1r a Schijndel
* 1987
** 1r a Sint-Oedenrode
* 1988
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià
** 1r a Boxmeer
** 1r a 's Heerenhoek
* 1989
** 1r a la Volta a Astúries i vencedor d'una etapa
** 1r a Amersfoort
** Vencedor d'una etapa al Tour de França i 1r del Gran Premi de la Muntanya
** Vencedor d'una etapa al Tour de Trump
* 1991
** 1r a la Volta a Luxemburg i vencedor d'una etapa
** 1r a la Vuelta a los Valles Mineros
** 1r a Acht van Chaam
** 1r a Gouden Pijl Emmen
* 1992
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 1994
** 1r a Apeldoorn

### Resultats al Tour de França

* 1987. 48è de la classificació general
* 1988. 11è de la classificació general
* 1989. 4t de la classificació general. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1991. 13è de la classificació general
* 1992. 13è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1992. 11è de la classificació general

## Referències

* ↑ Polémica en la Ronda Francesa. El público y los ciclistas apoyan al segoviano a El País (23 de juliol de 1988)
* ↑ El pelotón paró por el caso Theunisse a La Vanguardia (24-5-1990)
* ↑ Theunisse dio positivo por tercera vez a La Vanguardia (1-7-1990)
* ↑ Spinal chord lesion for Gert-Jan Theunisse cyclingnews.com (2-10-1997)

## Enllaços externs

* Gert-Jan Theunisse a ProCyclingStats
# Gaiole in Chianti

Gaiole in Chianti és un comune de la província de Siena, a la regió italiana de la Toscana. L'1 de gener de 2018, la seva població era de 2.758 habitants.
Limita amb els municipis de Bucine (AR), Castelnuovo Berardenga, Cavriglia (AR), Montevarchi (AR) i Radda in Chianti.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució demogràfica de Gaiole in Chianti entre 1861 i
* Font: ISTAT - Elaboració gràfica de Viquipèdia

## Galeria de fotos

* Castell de Brolio
* Castell de Brolio
* Pieve San Bartolomeo a Vertine
* Explotació vinícola

## Referències

* ↑ «Popolazione residente al 1º gennaio 2018». Istat. [Consulta: 31 gener 2019].
# Gaios

Gaios (grec: Γάϊος o Γάης) és la capital de l'illa grega de Paxos. Situada a la costa est de l'illa, és la població més gran amb una població de 1.326 habitants. N'és també el port principal, d'on Paxos es connecta amb Corfú. La ciutat rep el nom d'un deixeble de Sant Pau l'apòstol, que segons la llegenda va convertir l'illa al cristianisme.
Al port es troben dos illots: Aios Nikólaos (grec: Άγιος Νικόλαος, 'Sant Nicolau') i Panaià (grec: Παναγία). A Aios Nikólaos hi ha un castell venecià, un molí de 1423 i dues esglésies. A Panaià hi ha un monestir consagrat a Maria.

## Enllaços externs

* http://www.paxos.tk/gaios.htm (anglès) i (grec)
* http://hellas.teipir.gr/prefectures/greek/Kerkiras/Paksoi/Gaios.htm Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine. Pàgina de la Universitat Tècnica de Pireu
* http://www.visit-paxos.co.uk/paxos-gaios.html (anglès)
# Glacera dels Dards

La glacera dels Dards és una glacera en vies de desaparició situada al massís de les agulles Roges, sota el coll dels Dards, sobre el vessant sud-oest de l'agulla del Belvédère.
El seu punt culminant és a 2.790 m al coll des Dards, el baix al voltant de 2.650 m. però ja no té ni gruix (0 metres), ni longitud (0 m.), ni superfície (0,0 km²) tot i que es considera un pendent mitjà del 40 %.

## Referències

* ↑ «Col des Dards et Aiguilles Crochues». [Consulta: 20 desembre 2020].
* ↑ «Glaciers du pays du Mont-Blanc». [Consulta: 20 desembre 2020].
# General de Brigada

El de general de brigada és un rang superior dins les forces armades. És el rang més baix del generalat en molts països, normalment situat entre els rangs de coronel i general de divisió. Un general de brigada normalment comanda una brigada, formada per uns 3.000 homes (3 regiments). Té rang OTAN OF-6.
En alguns països rep el nom de Brigadier, i no és considerat com tot un general, encara que la seva funció és equivalent al de General de Brigada en els exèrcits dels països que usen aquest rang.
El rang pot retrocedir a la militaria europea on un general de brigada, o simplement un brigadier, comandaven una brigada al camp. El nom travessaria el món després de ser adoptat durant el segle xviii pels Estats Units, que l'havien pres del rang de l'Imperi Britànic. Un rang alternatiu de general de brigada seria usat per primera vegada pels exèrcits revolucionaris francesos.
Durant el primer quart del segle xx, els exèrcits britànics i dels països de la Commonwealth usaven el rang de General de Brigada com a nomenament temporal, o com a nomenament honorífic en cas de retir. En la dècada de 1920, aquesta pràctica s'abandona per l'ús de Brigadier, que no era considerat com a Oficial General.
Alguns països usen el títol de Major General com a equivalent del de General de Brigada; però aquests països llavors usen el rang de Coronel General per tenir quatre rangs de generals.
No obstant això, el General de Brigaba d'alguns països d'América Llatina, com el Brasil i Xile, com una grau que correspon al General Major, l'OTAN codi rang és OF-7.
L'equivalent naval normalment equival al de Comodor.

## Insígnia
### Exèrcit

* Colòmbia
* Dinamarca Brigadegeneral
* Estats Units: Brigadier general
* Estònia: Brigaadikindral
* Grècia: Ταξίαρχος (Taxiarchos)
* Hongria: Dandártábornok
* Itàlia: Generale di brigata (Brigadiere generale)
* Regne Unit: Brigadier general
* Romania: General de brigadă
* Sèrbia: Бригадни Генерал
* Suècia: Brigadgeneral
* Unió Soviètica: генера́л-майо́р

### Força Aèria

A continuació es mostren diverses insígnies de general de brigada, si difereixen del de l'exèrcit. En els països de la Commonwealth, normalment s'anomena Comodor de l'Aire (a la Força Aèria Neerlandesa, s'anomena Commodore)
* Dinamarca
* Espanya
* Estats Units
* França: général de brigade aérienne
* Grècia: Ταξίαρχος
* Hongria: Dandártábornok
* Itàlia: Generale di Brigata Aerea
* Polònia
* Portugal
* Regne Unit: Air Commodore
* Romania: General de flotilă aeriană
* Sèrbia:Бригадни Генерал