OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferroniquelplatí

El ferroniquelplatí és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom de la seva composició química.

## Característiques

El ferroniquelplatí és un aliatge de ferro, níquel i platí, com el seu nom indica, de fórmula química Pt₂FeNi. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Fa intercreixements amb altres minerals del grup del platí, en forma de grans nodulars gens o lleugerament arrodonits, de fins a 4,5 mm. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la tulameenita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el ferroniquelplatí pertany a «01.AF: Aliatges de PGE-metall» juntament amb els següents minerals: hexaferro, garutiïta, atokita, rustenburgita, zviaguintsevita, taimirita-I, tatianaïta, paolovita, plumbopal·ladinita, estanopal·ladinita, cabriïta, chengdeïta, isoferroplatí, tetraferroplatí, tulameenita, hongshiïta, skaergaardita, yixunita, damiaoïta, niggliïta, bortnikovita i nielsenita.

## Formació i jaciments

Va ser descobert l'any 1983 en un placer del riu Pekul'nei, a Txukotka (Districte Federal de l'Extrem Orient, Rússia). També se n'ha trobat en altres indrets de Rússia, a la República Dominicana, Etiòpia, Nova Caledònia, Sud-àfrica i els Estats Units. Sol trobar-se associat a altres minerals com: isoferroplatí, tetraferroplatí, ruteniridosmina, laurita, irarsita, cooperita, sperrylita, hol·lingworthita, cherepanovita, cromita o olivina.

## Referències

* ↑ «Ferronickelplatinum» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 gener 2016].
* 1 2 «Ferronickelplatinum» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 16 gener 2016].
* ↑ «Ferronickelplatinum-Tulameenite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 gener 2016].
# Gymnothorax chilospilus

Gymnothorax chilospilus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sud-àfrica i Oman fins a les Hawaii, les Illes de la Societat, les Illes Ryukyu, el nord d'Austràlia i les Illes Loyauté.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Salvador Bacardit i Fígols

Salvador Bacardit i Fígols (Barcelona, 15 d'agost de 1952 -), és un presbiter català.
És llicenciat en Ciències de la Informació i en Teologia Moral. Es va ordenar com a sacerdot a Mollet del Vallès l'any 1979, i fou destinat com a vicari de la parròquia de Santa Cecília, a Barcelona, càrrec que ostentà fins al 1985, quan marxà com a missioner a la diòcesi de Copiacó, a Xile. Va tornar a Barcelona l'any 1992 per a esdevenir membre de l'equip de formadors del Seminari Major així com per a ser delegat de Pastoral Vocacional de l'Arquebisbat de Barcelona. El 1997 és nomenat rector de l'Església Major de Santa Coloma de Gramenet, càrrec que ostenta fins al 2016, així com delegat de Pastoral Social i Càritas. El 2004 fou nomenat Vicari Episcopal de la Zona Pastoral 2 de l'Arquebisbat de Barcelona, càrrec que renova el 2019. Entre el 2016 i el 2020 fou rector de la parròquia de Sant Vicenç de Sarrià.
El 21 de juliol de 2020 fou nomenat rector del Seminari Conciliar de Barcelona, càrrec que ostenta en l'actualitat.

## Referències

* 1 2 3 4 Pacheco, Jordi «Salvador Bacardit: “La llamada de Dios sigue siendo plenamente vigente”» (en castellà). Religión Digital, 19-03-2021 [Consulta: 9 abril 2022].
* 1 2 3 Llisterri, Jordi «Salvador Bacardit, nou rector del Seminari de Barcelona». Catalunya Religió, 22-07-2020 [Consulta: 9 abril 2022].
* ↑ «Mn. Salvador Bacardit, nou rector del Seminari Conciliar de Barcelona». Església Arxidiocesana de Barcelona, 21-07-2020. [Consulta: 9 abril 2022].
# Principat d'Amadiyya

El principat d'Amadiyya fou un estat autònom kurd centrat a la fortalesa d'Amadiyya (o Imadiyya) anomenada en honor d'Imad al-Din Zengi (+1146). Fou governada per la dinastia local de Bahdinan, que es va afeblir després dels zengites; el senyors locals d'Amadiyya foren coneguts pel seu fervor religiós. Els prínceps són enumerats al Sharaf-nama a partir de l'època timúrida al final del segle xiv. Sota el safàvida Ismail I els Bahdinan van annexionar el districte de Zakho habitat pels sindis i els sulaymani i que formaven un feu a part. Així el feu dels Bahdinan es va estendre per tot el país muntanyós al nord de Mossul.

## Vegeu també

* Bahdinan

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, V, 463
# Oktiabrski (Ieisk)

Oktiabrski - Октябрьский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península de Ieisk, a 23 km al sud-est de Ieisk i a 170 km al nord-oest de Krasnodar. Pertanyen a aquest possiólok els possiolki de Zavodskoi, Novodereviànkovski, Bratski, Nikolaia Ostrovskogo, Pervomaiski i Proletarski.
# Càmera Berlinale

La Càmera Berlinale (Berlinale Kamera) és un premi del Festival Internacional de Cinema de Berlín, que s'atorga a cineastes, actors i institucions que hagin destacat pels seus mèrits i serveis prestats al mateix festival. El premi es va crear l'any 1986.

## Palmarès

| Any | Guardonats |
| 1986 | Gina Lollobrigida, Giulietta Masina, Sydney Pollack i Fred Zinnemann |
| 1987 | Klaus Maria Brandauer, Elem Klímov i Jack Valenti |
| 1988 | Richard Attenborough, Chuck Berry, Guglielmo Biraghi i Ellen Burstyn |
| 1989 | Stephen Frears, Horst Pehnert, Michail Schkalikow i Marc Spiegel |
| 1990 | Frank Beyer, Martin Landau, Karel Vachek i Bernhard Wicki |
| 1991 | Francis Ford Coppola i Jane Russell |
| 1992 | Hal Roach |
| 1993 | Victoria Abril, Juliette Binoche, Gong Li, Corinna Harfouch i Johanna ter Steege |
| 1994 | No atorgat |
| 1995 | Eleanor Keaton |
| 1996 | Tchinguiz Aïtmatov, Sally Field, Jodie Foster, Astrid Henning-Jensen i Volker Noth |
| 1997 | Lauren Bacall, Ann Hui, Armin Mueller-Stahl i Franz Seitz |
| 1998 | Carmelo Romero i Curt Siodmak |
| 1999 | Armen Medwedew, Robert Rodríguez i Meryl Streep |
| 2000 | Kon Ichikawa i Wolfgang Jacobsen |
| 2001 | Heinz Badewitz i Kei Kumai |
| 2002 | Constantin Costa-Gavras, Volker Hassemer i Horst Wendlandt |
| 2003 | Artur Brauner, Peer Raben i Erika Richter |
| 2004 | Rolf Bähr, Erika Rabau, Willy Sommerfeld i Regina Ziegler |
| 2005 | Daniel Day-Lewis, Katrin Sass i Helene Schwarz |
| 2006 | Michael Ballhaus, Jürgen Böttcher, Laurence Kardish, Hans Helmut Prinzler i Peter B. Schumann |
| 2007 | Clint Eastwood, Gianni Minà, Márta Mészáros, Dorothea Moritz i Ron Holloway |
| 2008 | Karlheinz Böhm i Otto Sander |
| 2009 | Claude Chabrol, Manoel de Oliveira i Günter Rohrbach |
| 2010 | Erika et Ulrich Gregor, Hermann Noack i Yōji Yamada |
| 2011 | Lia van Leer, Jérôme Clément, Franz Stadler, Rosemarie Stadler (Filmkunst 66) i Harry Belafonte |
| 2012 | Filmstudio Babelsberg, Haro Senft i Ray Dolby |
| 2013 | Rosa von Praunheim i Isabella Rossellini |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la Berlinale (alemany) (anglès)
# Fort de Ramgarh

Ramgarh fou una antiga fortalesa administrativament dins Panjab, capital del principat de Ramgarh, després jagirdar de Ramgarh dins del principat d'Hindur, i avui a Himachal Pradesh en una serralada que va des de les muntanyes de l'Himàlaia a la riba esquerra del Sutlej. Té una altura de 1.257 metres sobre el nivell de la mar. Fou escenari de la batalla de Ramgarh el 1814.
Avui és un hotel heritage; fou el primer del Panjab i d'Haryana i és l'únic on se serveix només menjar vegetarià i cap licor. Els prínceps i després jagirdars de Ramgarh i van tenir residència i van fer el manteniment impedint la seva decadència i així va poder convertir-se en hotel. Una de les portes té el record com la porta de fusta més gran de l'Índia.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Ramgarh (jagir) Arxivat 2010-10-27 a Wayback Machine.
# Gymnothorax chlamydatus

Gymnothorax chlamydatus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu, Indonèsia, les Filipines i Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sant Miquel dels Omellons

Sant Miquel dels Omellons és una església del municipi dels Omellons (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església de planta basilical dividida en tres naus amb un altar a l'absis, fet de guix i amb la imatge del sant titular. Tot el temple està policromat. Als peus del recinte, a la banda dreta, hi ha el campanar de base quadrangular i amb un sol pis de finestres d'arc de mig punt al capdamunt.
La façana principal és força austera. Té una única porta d'entrada, flanquejada per pilastres adossades que sustenten un petit frontó amb motllures llises, de forma semicircular i sense decoració al timpà. Per sobre hi ha una rosassa i, a banda i banda, dos pilastres recorren tota la façana aguantant un entaulament format per una cornisa i un frontó triangular amb un òcul al centre.

## Història

El poble havia pertangut al valiot de Sinsana i va ésser repoblat per Ramon Berenguer IV els mateixos dies de l'expugnació de Lleida, segle xii.
En un primer moment la parròquia depenia del bisbat de Vic, per passar entre 1146 i 1154 a l'arquebisbat de Tarragona. Sant Miquel devia ser una sufragània de la parròquia de Vinaixa, d'aquí que no consti a les butlles papals del segle xii. La seva jurisdicció corresponia a l'abat de la Cartoixa d'Escaladei (1831).

## Referències

* 1 2 3 4 «Sant Miquel dels Omellons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].
# Pont dels Horts

El Pont dels Horts és una obra de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont que dona accés als horts de Serinyà, situat sobre el riu Serinyadell. La construcció, de 10 m d'alçada i 3,5 m d'ample, compta amb una sola arcada de mig punt adovellada de 8 m de llum.

## Referències

* ↑ «Pont dels Horts». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Crassula alpestris

Crassula alpestris és una espècie de planta suculenta del gènere Crassula de la família de les Crassulaceae. Té la capacitat de cobrir-se de sorra.

## Taxonomia

Crassula alpestris Thunb. va ser descrita per Carl Peter Thunberg, i publicada a Nova Acta Phys.-Med. Acad. Caes. Leop.-Carol. Nat. Cur. 6: 329, 336 (fig.) (1778).

### Etimologia

* Crassula: nom genèric que prové del llatí crassus, que significa 'gruixut', en referència a les fulles suculentes del gènere.
* alpestris : epítet llatí que significa 'de les muntanyes'.

### Sinonímia

* Purgosea alpestris (Thunberg) G.Don (1834) /Tetraphyle alpestris (Thunberg) P.V.Heath (1993)

## Referències

* ↑ «Crassula alpestris». Candide.
* ↑ «Crassula alpestris Thunb.». International Plant Names Index.
* ↑ «Crassula alpestris Thunb.». International Crassulaceae Network.
# Sant Joan de Perdiguers

Sant Joan de Perdiguers és la capella de la masia de Perdiguers, del municipi de la Baronia de Rialb (Noguera), que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una capella de planta rectangular situada al costat nord de la casa pairal orientada a llevant. Té volta de canó i tomba i cripta inferior central. Petita espitllera lateral al nord. Escut a la porta adovellada de mig punt. Senzill campanar de cadireta sense campana. Coberta a dos vessants.
De l'any 1788 data l'última fase constructiva de la casa pairal.

## Per anar-hi

* Carretera del Forat de Bulí, km. 2,1

## Referències

* 1 2 «Sant Joan de Perdiguers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2014].
# Gran Premi d'Indianapolis 500 del 1952

Resultats del Gran Premi d'Indianapolis 500 puntuable per la temporada 1952 de la Fórmula 1, disputat al circuit d'Indianapolis el 30 de maig del 1952.

## Resultats

| Pos | G. sort. | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Punts |
| 1 | 7 | 98 | Troy Ruttman | Kuzma - Offenhauser | 200 | 3h 52' 41. 88 | 8 |
| 2 | 10 | 59 | Jim Rathmann | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 4' 02.33 min. | 6 |
| 3 | 5 | 18 | Sam Hanks | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 6' 11.61 min. | 4 |
| 4 | 6 | 1 | Duane Carter | Lesovsky - Offenhauser | 200 | + 6' 48.34 min. | 3 |
| 5 | 20 | 33 | Art Cross | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 8' 40.15 min. | 2 |
| 6 | 21 | 77 | Jimmy Bryan | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 9' 24.32 min. | |
| 7 | 23 | 37 | Jimmy Reece | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 10' 35.24 min. | |
| 8 | 14 | 54 | George Connor | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 12' 00.61 min. | |
| 9 | 9 | 22 | Cliff Griffith | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 12' 23.76 min. | |
| 10 | 31 | 5 | Johnnie Parsons | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 13' 37.78 min. | |
| 11 | 3 | 4 | Jack McGrath | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 14' 21.72 min. | |
| 12 | 26 | 29 | Jim Rigsby | Watson - Offenhauser | 200 | + 16' 05.10 min. | |
| 13 | 16 | 14 | Joe James | Kurtis Kraft - Offenhauser | 200 | + 16' 55.65 min. | |
| 14 | 15 | 7 | Bill Schindler | Stevens - Offenhauser | 200 | + 18' 48.66 min. | |
| 15 | 13 | 65 | George Fonder | Sherman - Offenhauser | 197 | + 3 Voltes | |
| 16 | 24 | 81 | Eddie Johnson | Trevis - Offenhauser | 193 | + 7 Voltes | |
| 17 | 8 | 26 | Bill Vukovich | Kurtis Kraft - Offenhauser | 191 | Direcció | 1 |
| 18 | 11 | 16 | Chuck Stevenson | Kurtis Kraft - Offenhauser | 187 | + 13 Voltes | |
| 19 | 12 | 2 | Henry Banks | Lesovsky - Offenhauser | 184 | + 16 Voltes | |
| 20 | 28 | 8 | Manny Ayulo | Lesovsky - Offenhauser | 184 | + 16 Voltes | |
| 21 | 33 | 31 | Johnny McDowell | Kurtis Kraft - Offenhauser | 182 | + 18 Voltes | |
| 22 | 29 | 48 | Spider Webb | Bromme - Offenhauser | 162 | Pèrdua d'oli | |
| 23 | 22 | 34 | Rodger Ward | Kurtis Kraft - Offenhauser | 130 | Pressió de l'oli | |
| 24 | 30 | 27 | Tony Bettenhausen | Deidt - Offenhauser | 93 | Pressió de l'oli | |
| 25 | 4 | 36 | Duke Nalon | Kurtis Kraft - Novi | 84 | Compressor | |
| 26 | 32 | 73 | Bob Sweikert | Kurtis Kraft - Offenhauser | 77 | Diferencial | |
| 27 | 1 | 28 | Fred Agabashian | Kurtis Kraft - Cummins Diesel | 71 | Compressor | |
| 28 | 18 | 67 | Gene Hartley | Kurtis Kraft - Offenhauser | 65 | Prob. físics | |
| 29 | 25 | 93 | Bob Scott | Kurtis Kraft - Offenhauser | 49 | Transmissió | |
| 30 | 27 | 21 | Chet Miller | Kurtis Kraft - Novi | 41 | Compressor | |
| 31 | 19 | 12 | Alberto Ascari | Ferrari | 40 | Rodes | |
| 32 | 17 | 55 | Bobby Ball | Stevens - Offenhauser | 34 | Caixa canvi | |
| 33 | 2 | 9 | Andy Linden | Kurtis Kraft - Offenhauser | 20 | Bomba de l'oli | |

## Altres

* Pole: Fred Agabashian 4' 20. 85 (4 Voltes)
* Volta ràpida: Bill Vukovich 1' 06. 60 (a la volta 8)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 23 - 05 - 2010].
# Fort de Gawilgarh

El fort de Gawilgarh és una fortalesa de les muntanyes Satpura, al districte d'Amravati, a Maharashtra, situat entre els rius Purna i Tapti, a 1114 metres d'altura.
Es creu que va sorgir com a fortalesa dels gaulis o gaolis, però el fort existent actualment en ruïnes és obra dels musulmans. Ferishta diu que fou construït pel sultà bahmànida Ahmad Shah Wali quan es va aturar a Ellichpur entre 1425 i 1428. Fou restaurat per Fath Allah Imad al-Mulk (governador de la província sota el sultà Mahmud Shah Bahmani) el 1489 segons una inscripció al mateix fort; Imad, virtual sobirà, enfrontat al ministre Amir Barid, es va proclamar independent i va fundar la dinastia imadshàhida que va tenir centre a Gawilgarh. El 1577 fou restaurat altre cop per Murtaza Nizam Shah d'Ahmadnagar, quan va saber que Akbar el Gran marxava cap al Dècan (cosa que després no es va confirmar) i una inscripció recorda aquesta construcció sota el governador del fot Bahram Khan.
Fou arrabassat a Ahmednagar per Sayyid Yusuf Khan Mashhadi i Shaikh Abul Fazl el 1597-1598, menys de dos anys després que Berar hagués estat cedit a Akbar. Va estar en poder dels mogols fins al 1724 en què va passar al nizam, que la va perdre més tard davant els marathes en data incerta; en la segona guerra maratha el governador de la fortalesa era Beni Singh, que obeïa a Raghuji Bhonsle de Nagpur. La fortalesa fou conquerida pel general Arthur Wellesley el 15 de desembre de 1803.
Fou desmantellat el 1853.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Gymnothorax conspersus

Gymnothorax conspersus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 110 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Mèxic fins a Rio Grande do Sul (Brasil), incloent-hi Carolina del Nord, Florida, les Antilles i Colòmbia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Praxedis

Praxedis és un prenom femení català. D'origen grec, ve del mot Praxis que significa l'acte, la realització.

## Difusió

A l'edat mitjana ja és documentat en l'àmbit català. A partir del Renaixement es va fer força popular sobretot a Mallorca.
Variants: Pixedis (variant mallorquina)
Versions en altres idiomes:
* alemany: Praxedis
* anglès: Praxedes
* espanyol: Práxedes (també pot ésser masculí)
* francès: Praxède
* italià: Prassede
* polonès: Prakseda

## Festa onomàstica

* Praxedis de Roma, màrtir romana, 21 de juliol

## Referències

* ↑ «Entrada "Praxedis" al Diccionari català-valencià-balear». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 4 gener 2012].
* ↑ http://pratique.leplumier.com/prenom.php?prenom=PRAXEDE
* ↑ Col·lectiu, pàg.114-115. «XX Jornada d'Antroponímia i Toponímia».
* ↑ «Entrada "Pixedis" al Diccionari català-valencià-balear». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 4 gener 2012].
# Nancy Meyers

Nancy Jane Meyers (Filadèlfia, Pennsilvània, 8 de desembre del 1949) és una directora, productora i guionista dels Estats Units. Dirigí i realitzà el guió de la pel·lícula The Holiday.

## Biografia

Va casar-se amb Charles Shyer el 1980 i es va divorciar el 1999.

## Filmografia
### Direcció

* The Parent Trap (1998)
* What Women Want (2000)
* Quan menys t'ho esperes (Something's Gotta Give) (2003)
* The Holiday (2006)
* No es tan fàcil (It's complicated) (2009)
* The Intern (2015)

### Producció

* Private Benjamin (1980)
* Baby Boom (1987)
* El pare de la núvia (Father of the Bride) (1991)
* A Place to Be Loved (1993)
* I Love Trouble (1994)
* Torna el pare de la núvia (Father of the Bride Part II) (1995)
* Ted Hawkins: Amazing Grace (1996)
* What Women Want (2000)
* El misteri del collaret (The Affair of the Necklace) (2001)
* Quan menys t'ho esperes (2003)
* The Holiday (2006)
* No es tan fàcil (It's complicated) (2009)
* The Intern (2015)

### Guió

* Private Benjamin (1980)
* Private Benjamin (1981)
* Baby Boom (1984)
* Protocol (1984)
* Irreconcilable Differences (1984)
* Baby Boom (1988)
* El pare de la núvia (1991)
* Once Upon a Crime (1992)
* I Love Trouble (1994)
* Father of the Bride Part II (1995)
* The Parent Trap (1998)
* Quan menys t'ho esperes (2003)
* The Holiday (2006)
* No es tan fàcil (It's complicated) (2009)
* The Intern (2015)

## Referències

* 1 2 3 «"No és tan fàcil", "La pel·lícula"». CCMA.cat, 31-12-2020. [Consulta: 5 gener 2021].