OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Takashi Usami

Takashi Usami (Nagaokakyō, Prefectura de Kyoto, Japó, 6 de maig de 1992) és un futbolista japonès. Va disputar 7 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2015 | 7 | 1 |
| Total | 7 | 1 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Estadi Carlos Tartiere

«Estadi Carlos Tartiere» té aquests significats:
* L'antic Carlos Tartiere (1932-2003), estadi del Real Oviedo entre els anys 1932 i 2000;
* El nou Carlos Tartiere (2000-), estadi del Real Oviedo des de l'any 2000.

## Vegeu també

* Carlos Tartiere, la persona de qui els estadis prenen el nom.
# Resolució 215 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 215 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 5 de novembre de 1965, després de l'alto el foc que es demana a les resolucions 209, 211 i 214 i pactada per l'Índia i el Pakistan no es va materialitzar, el Consell va exigir que representants de l'Índia i el Pakistan es reuneixin amb un representant del Secretari General per als calendaris de proposta de retirades. El Consell va instar a que aquesta reunió tingués lloc el més aviat possible i va demanar al Secretari General que presentés un informe sobre el compliment d'aquesta resolució.
La resolució es va aprovar amb nou vots contra cap; Jordània i la Unió Soviètica es van abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)
* Conflicte del Caixmir
* Guerra indopakistanesa de 1965

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Cooperativa Cultural Rocaguinarda

Cooperativa Cultural Rocaguinarda és una cooperativa cultural creada el 1978 al barri del Guinardó (Barcelona) i que pren el seu nom del famós bandoler del segle xvii Perot Rocaguinarda. La cooperativa té dues finalitats bàsiques: prestar un servei de llibreria ampli als seus associats i promoure tota mena d'activitats culturals, entre elles cant coral, teatre, excursionisme, lectura creativa i altres. Edita un butlletí en català per als socis.
El 1997 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.

## Enllaços externs

* Web de la Cooperativa Rocaguinarda Arxivat 2010-10-06 a Wayback Machine.
# Alan Baró i Calabuig

Alan Baró i Calabuig (Darnius, 22 de juny de 1985) és un futbolista català que juga com a defensa central. Va començar la seva carrera professional en el CF Peralada de Tercera divisió. Més endavant va jugar a la UE Figueres de Segona B. Entre 2007 i 2009 va jugar en l'Alacant CF de Segona divisió. La temporada següent va fitxar pel CA Osasuna per a jugar en la seva filial, a Segona B. Allà hi va disputar un total de 31 partits i va marcar dos gols. Va ser un assidu en els entrenaments del primer equip amb José Antonio Camacho, que el va fer debutar en un partit de Primera divisió, l'última jornada, encara que amb prou feines va disputar un parell de minuts. El seu últim equip a Espanya va ser la SD Ponferradina. El 2016 va marxar a jugar a Austràlia a jugar una temporada amb el Melbourne Victory FC i una altra amb el Central Coast Mariners FC. Va tornar el 2018 a Catalunya per jugar amb la UE Olot. Va abandonar el club després de tres temporades per tornar al CF Peralada.

## Referències

* ↑ Windley, Matt «Melbourne Victory sign Spanish defender Alan Baro to replace Matthieu Delpierre» (en anglès). Herald Sun, 12-07-2016 [Consulta: 21 juny 2023].
* ↑ EMPORDA.INFO. «Alan Baró tancarà l'etapa al Melbourne Victory d'Austràlia», 12-05-2017. [Consulta: 21 juny 2023].
* ↑ «Central Coast Mariners sign defender Alan Baro from Melbourne Victory» (en anglès). Fox Sports, 28-05-2017. [Consulta: 21 juny 2023].
* ↑ Millán, Adrià. «Alan Baró: el gironí que ha canviat l'experiència australiana per l'Olot». Diari de Girona, 25-10-2018. [Consulta: 21 juny 2023].
* ↑ Robiró, O. «El Peralada fitxa Alan Baró per fer un gran salt de qualitat». L'Esportiu, 15-07-2018. [Consulta: 21 juny 2023].
# Izmàlkovo

Izmàlkovo (en rus: Измалково) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 4.015 habitants i en el cens de 2021 tenia 3.644 habitants.
# Taiyū-ji

Taiyū-ji (error: {{nihongo}}: Cal text en japonès o romaji (help)) és un temple budista situat al barri de Kita-ku d'Osaka, Japó.

## Història i patrimoni

El temple va ser fundat l'any 821 per Kūkai.
La "Lliga per a la Constitució d'una Assemblea Nacional" (error: {{nihongo}}: Cal text en japonès o romaji (help)) es va establir al temple el 1880. També hi està vinculat el Moviment per la Llibertat i els Drets del Poble.
El temple té una notable estàtua de Guanyin.
* Vista del temple, cap al 1800.
* Tomba de Yodo-dono.
* Estàtua de Kukai.

## Vegeu també

* Tretze llocs budistes d'Osaka

## Referències

* 1 2 3 OCTB, Taiyuji Temple
# Estació d'Illa

Línia de Perpinyà a Vilafranca de Conflent :
L'Estació d'Illa (en francès i oficialment Gare d'Ille-sur-Têt) és una estació de ferrocarril de la línia Perpinyà - Vilafranca de Conflent - La Tor de Querol, situada a la comuna del mateix nom, a la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situada al sud-est de la vila vella d'Illa, a prop de la carretera D - 615.
Va ser inaugurada el 14 de desembre del 1868 per l'antiga Companyia de ferrocarril de Perpinyà a Prada. En una línia d'una sola via, és l'única estació entre Perpinyà i Vilafranca de Conflent que té via doble i permet encreuar dos trens.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| : Transport express régional |||||
| Perpinyà | Nefiac | | Bulaternera | Vilafranca de Conflent |

## Referències

* ↑ «L'Estació d'Illa en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 26 juliol 2016].

## Bibliografia

* Centenaire de la gare Gare d'Ille-sur-Têt, article a La vie du rail 1185 (1969)

## Enllaços externs

* Descripció i fotografies
* Fitxa de l'estació (francès)
* Fotografies històriques Arxivat 2010-08-11 a Wayback Machine.
# Resolució 97 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 97 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 30 de gener de 1952, va acordar la dissoluciò de la Comissió de les Nacions Unides sobre Armament Convencional.
No es van donar detalls de la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1 a la 100 (1946 - 1953)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Belém (Cap Verd)

Belém és una vila a l'est de l'illa de São Nicolau a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada 9 kilòmetres a l'est de Ribeira Brava.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Conflicte dels Ordres

L'anomenat Conflicte dels Ordres és el nom amb què es coneixen histogràficament parlant les lluites social i política empreses entre patricis i la plebs als inicis de la República de l'antiga Roma. El conflicte, també anomenat Conflicte patrici-plebs, sorgeix arran del desig de la plebs d'aconseguir la igualtat política. En efecte, la plebs no podia participar en política, ni tan sols votar. Els càrrecs estaven reservats als patricis qui, a més, havien promogut lleis molt virades a promoure la possessió de béns per part dels patricis. La guerra civil s'inicia amb la Secessió plebis del 494 aC i fineix al 287 aC amb la Lex Hortensia de plebiscitis. S'introdueix llavors la Llei de les Dotze Taules.

## Referències

* ↑ http://www.artehistoria.jcyl.es/v2/contextos/589.htm Arxivat 2014-11-13 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.imperivm.org/articulos/conflicto-de-los-ordenes.html
# Una última copa

Una última copa (títol original en anglès Trees Lounge) és una pel·lícula independent estatunidenca llençada el 1996. És el debut de Steve Buscemi com a guionista i director, tot i que anteriorment havia dirigit un curtmetratge anomenat What Happened to Pete. És protagonitzada per Steve Buscemi juntament amb Chloë Sevigny, Mark Boone Junior i Elizabeth Bracco. Fou filmada a Valley Strem, Queens i Brooklyn (Nova York). La pel·lícula tracta sobre la vida de Tommy, un home acabat que generalment passa els seus dies bebent en un bar.
El crític Roger Ebert va escriure'n: "Steve Buscemi sap sobre alcoholisme des de dins cap enfora, i la seva pel·lícula és el més vertader retracte de l'alcohòlic de bar que mai s'ha vist". Tot i que la difusió de la pel·lícula no fou excessiva, les crítiques rebudes foren bones.

## Argument

Tommy (Steve Buscemi) és un alcohòlic de 30 anys que passa el seu temps en un bar local, "Trees Lounge". Acaba de perdre el seu treball com a mecànic per "manllevar diners de la registradora", la seva xicota, Theresa (Elizabeth Bracco), va deixar-lo per Rob (Anthony LaPaglia), el seu cap. Tommy no arriba a trobar un treball a causa de l'incident, fins que aconsegueix una ocupació temporal conduint el camió dels gelats del seu oncle i s'enamora de Debbie (Chloë Sevigny), una jove ajudant de només disset anys i neboda de la seva ex-xicota, això li portarà seriosos problemes amb Jerry (Daniel Baldwin), el pare de la jove. La seva única sortida és concórrer freqüentment "Trees Lounge" per beure-hi.

## Repartiment

* Steve Buscemi: Tommy
* Chloë Sevigny: Debbie
* Mark Boone Junior: Mike
* Anthony LaPaglia: Rob
* Elizabeth Bracco: Theresa
* Eszter Balint: Marie
* Carol Kane: Connie
* Daniel Baldwin: Jerry
* Mimi Rogers: Patty
* Debi Mazar: Crystal
* Seymour Cassel: Oncle Al
* Samuel L. Jackson: Wendell
* Michael Imperioli: George
* Kevin Corrigan: Matthew
* Michael Buscemi: Raymond
* John Ventimiglia: Johnny
* Bianca Hunter: Kelly
# La meva mare és una bruixa

La meva mare és una bruixa (títol original: Wicked Stepmother) és una pel·lícula estatunidenca de Larry Cohen dirigida l'any 1989. Ha estat doblada al català.

## Argument

Tornant de vacances, Jenny i Steve troben Sam, el pare de Jenny, casat amb Miranda, una dona que en realitat és una bruixa. La seva vida es trastoca, sobretot quan s'ajunta a la família Priscilla, la filla de Miranda. Jenny decideix contractar un detectiu…

## Repartiment

* Bette Davis: Miranda Pierpoint
* Barbara Carrera: Priscilla
* Colleen Camp: Jenny Fisher
* Lionel Stander: Sam
* David Rasche: Steve Fisher
* Shawn Donahue: Mike
* Tom Bosley: Tinent MacIntosh
* Richard Moll: Nathan Pringle
* Evelyn Keyes: Witch Instructor
* James Dixon: Detectiu Flynn
* Seymour Cassel: Feldshine

## Referències

* ↑ «La meva mare és una bruixa». esadir.cat.
* ↑ «Wicked Stepmother». IMDb.
# Iznasen

L'Iznasen és una llengua amaziga del grup de les llengües zenetes. És parlat a l'extrem nord-oriental del Marroc per la confederació tribal dels At Iznasen i la tribu rifenya veïna dels Ikebdanen. Es tracta d'una àrea pròxima al rifeny i a les parles amazigues d'Algèria occidental.
Es distingeix dels altres dialectes rifenys per un caràcter menys acusat de les evolucions fonètiques, proper als parlars zenetes de l'Oriental.
El rifeny oriental és considerat una llengua amenaçada per la Unesco.

## Referències

* ↑ Maarten Kossmann (2013) The Arabic Influence on Northern Berber
* 1 2 M. Kossmann, Esquisse grammaticale du rifain oriental (Peeters, 2000), pp.4-5
* ↑ Hammarström, Harald; Forkel, Robert; Haspelmath, Martin; Bank, Sebastian, eds. (2016). "Beni Iznassen". Glottolog 2.7. Jena: Max Planck Institute for the Science of Human History.
* ↑ S. Chaker, Les Beni Iznasen - Linguistique, dans: Encyclopédie berbère, vol.10 (Edisud, 1991), pp.1468-1470
* ↑ UNESCO, UNESCO Atlas of the World's Languages in danger

## Enllaços externs

* Le rifain, ou tarifit (Maroc), INALCO-CRB
* Le dialecte berbère des Beni Iznasen (Maroc), INALCO-CRB
# Equip

Un equip és un grup de persones que s'uneix per tal d'assolir un objectiu comú. Els equips humans són especialment apropiats per aconseguir tasques complexes que poden tenir subtasques independents. Un grup, però, no sempre és un equip. Els equips acostumen a tenir membres amb habilitats que es complementen i generen sinergia a través d'un esforç coordinat que permet que cada membre maximitzi els seus punts forts i minimitzi els febles.
Es debat la mida òptima d'un equip, que sovint varia segons la tasca. Com a mínim un estudi de resolució de problemes en grups apunta que la mida òptima és de quatre membres, mentre que altres treballs diuen que la mida òptima es troba entre cinc i dotze membres, o el nombre de membres que es poden prendre dues pizzes.
Els equips es poden classificar segons si són:
* interdependent o independent, segons les accions dels membres mentre treballen. És interdependent si les accions de cada membre repercuteixen en l'èxit de l'equip final, i hi ha una possible especialització, com en el cas del rugbi. En canvi, és independent si, com en el cas de l'atletisme, les accions de cada individu no causen efectes en el rendiment del següent, i les accions que fan són les mateixes.
* multidisciplinari o interdisciplinari. En el cas dels multidisciplinaris, hi ha una especialització de les feines, i el que es tracta no té per què estar relacionat amb el que els altres membres tracten. L'equip multidisciplinari funciona sumant coneixements i experiències en camps diferents, orientats al mateix fi.

## Referències

* ↑ «Equip». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Jain, Naresh. «Run marathons, not sprints». A: 97 Things Every Project Manager Should Know: Collective Wisdom from the Experts. O'Reilly Media, Inc., p. 96. ISBN 9781449379568 [Consulta: 5 maig 2014]. «Team members need to learn how to help one another, help other team members realize their true potential, and create an environment that allows everyone to go beyond their limitations.»
* ↑ «Treball en equip i negociació». Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya - Institut Obert de Catalunya, s.d. Arxivat de l'original el 2016-03-10. [Consulta: març 2016].
* 1 2 «Is Your Team Too Big? Too Small? What’s the Right Number?». University of Pennsylvania, 14-06-2006. [Consulta: 22 novembre 2014].
* ↑ Business Insider "The 'Two Pizza Rule' Is Jeff Bezos' Secret To Productive Meetings"
* ↑ Brounstein, Marty. «Differences between Work Groups and Teams - For Dummies». [Consulta: 10 setembre 2015].
* ↑ Eikenberry, Kevin. Remarkable Leadership: Unleashing Your Leadership Potential One Skill at a Time. John Wiley & Sons, 2011-02-17, p. 147–148. ISBN 9781118047552.
* 1 2 Ferrell, Betty; Nessa Coyle. Textbook of Palliative Nursing. 2. Oxford University Press US, 2006, p. 35. ISBN 0-19-517549-2.
Viccionari
# Remirp

En teoria de nombres, remirp, (primer escrit a l'inrevés) és un nombre primer que resulta ser un nombre primer diferent quan els seus dígits es mostren a la inversa. Aquesta definició exclou els nombres primers palíndroms com a cas trivial. El terme primer reversible també pot ser usat per referir-se als nombres remirp, però és possible que, ambiguament, també incloguin els políndroms. Els primers remirps són:
13, 17, 31, 37, 71, 73, 79, 97, 107, 113, 149, 157…
Tots els nombre primers permutables no políndroms són remirps.
A data de novembre de 2009, el remirp més gran conegut és el 10$^{10006}$+941992101×10$^{4999}$+1, descobert per Jens Kruse Andersen l'octubre de 2007.
El terme remirpimes (en singular) és utilitzat en alguns llocs per tractar els nombres anàlogs dels semiprimers. És a dir, un nombre semiprimer que resulta ser-ne un altre si és escrit a l'inrevés.

## Remirps amb altres propietats

Hi ha un subconjunt de nombres remirp x, amb nombre mirall x$_m$, tals que x és el nombre primer número y i x$_m$ és el nombre primer número y$_m$. Per exemple, el remirp 73 és el 21è nombre primer, el seu nombre mirall, el 37, és el 12è nombre primer, essent 12 el mirall de 21.

## Referències

* ↑ Weisstein, Eric W., «Emirp» a MathWorld (en anglès).
* ↑ (successió A006567 a l'OEIS)
* ↑ Rivera, Carlos. "Problems & Puzzles: Puzzle 20.- Reversible Primes". Retrieved on December 17, 2007.
# Ben Lomond (Califòrnia)

Ben Lomond és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.364 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ben Lomond tenia 2.364 habitants, 873 habitatges, i 577 famílies. La densitat de població era de 1.086,6 habitants per km².
Dels 873 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,2% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.241 $ i la renda mediana per família de 59.412 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.602 $ mentre que les dones 28.042 $. La renda per capita de la població era de 25.691 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ben Lomond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ben Lomond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Consuelo Bautista

Consuelo Bautista (Bogotà, 1957) és una fotògrafa colombiana establerta a Catalunya. Desenvolupa projectes de fotografia documental d'autor. Entre ells, Cuba, Cuba y Cuba. A los invisibles, que li va merèixer el Premi Arts Plàstiques Ciutat de Barcelona; Raval, per encàrrec de l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona, i Muertitos, a Mèxic. Col·laboradora habitual d'El País, també ha publicat a La Vanguardia i El Periódico de Catalunya. Membre fundador del Centre de Fotografia Documental de Barcelona LafotoBCN, associació per a la recuperació i la difusió del patrimoni fotogràfic de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Projecte 1 dia 1 foto». Dossier. Arts Santa Mònica, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 22 novembre 2014].
* ↑ «Consuelo Bautista». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Unadilla

«Unadilla» té aquests significats:
* Unadilla (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska.
* Unadilla (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Integració per reducció

La Integració per reducció es pot fer servir quan es vol integrar una funció elevada a la potència n. Si es té una integral d'aquest tipus es pot establir una fórmula de reducció que es pot fer servir per calcular la integral per qualsevol valor de n.

## Com trobar la fórmula de reducció

La fórmula de reducció es pot obtenir fent servir qualsevol dels mètodes comuns d'integració, com integració per substitució, integració per parts, integració per substitució trigonomètrica, integració de fraccions racionals, etc. La idea principal és expressar una integral que implica una potència d'una funció, representada per I$_n$, en termes d'una integral que implica una potència més baixa d'aquella funció, per exemple I$_{n-2}$. Això fa de les fórmules de reducció un tipus de relació de recurrència. En altres paraules, les fórmules de reducció expressen la integral $I_{n}=\int f(x,n)\,dx$ en termes de $I_{k}=\int f(x,k)\,dx$, on $k<n$.
Aquest mètode d'integració és un dels primers mètodes d'integració que es varen fer servir.

## Com calcular la integral

Per computar la integral, canviem n pel seu valor i utilitzem la fórmula de reducció repetidament fins que arribem a un punt on la integral de la funció es pot calcular de manera directa, normalment quan és a la potència 0 o 1. Llavors substituïm el resultat al revés fins que hàgim computat I$_n$.

## Exemples

Establir una fórmula de reducció que es pugui fer servir per trobar $\int \cos ^{n}(x)\,dx\!$. Per això, trobar $\int \cos ^{5}(x)\,dx\!$.
Solució
    $I_{n}\,=\int \cos ^{n}(x)\,dx\!$
       $=\int \cos ^{n-1}(x)\cos(x)\,dx\!$
       $=\int \cos ^{n-1}(x)\,d(\sin(x))\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ -\int \sin(x)\,d(\cos ^{n-1}(x))\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)\int \sin(x)\cos ^{n-2}(x)\sin(x)\,dx\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)\int \cos ^{n-2}(x)\sin ^{2}(x)\,dx\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)\int \cos ^{n-2}(x)(1-\cos ^{2}(x))\,dx\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)\int \cos ^{n-2}(x)\,dx\ -(n-1)\int \cos ^{n}(x)\,dx\!$
       $=\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)I_{n-2}\ -(n-1)I_{n}\,$
    $I_{n}\ +(n-1)I_{n}\ =\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +\ (n-1)I_{n-2}\,$
    $nI_{n}\ =\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +(n-1)I_{n-2}\,$
    $I_{n}\ ={\frac {1}{n}}\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +{\frac {n-1}{n}}I_{n-2}\,$
Així, la fórmula de reducció és:
    $\int \cos ^{n}(x)\,dx\ ={\frac {1}{n}}\cos ^{n-1}(x)\sin(x)\ +{\frac {n-1}{n}}\int \cos ^{n-2}(x)\,dx\!$
Per tant, per trobar $\int \cos ^{5}(x)\,dx\!$:
    $n=5\,$: $I_{5}\ ={\tfrac {1}{5}}\cos ^{4}(x)\sin(x)\ +{\tfrac {4}{5}}I_{3}\,$
    $n=3\,$: $I_{3}\ ={\tfrac {1}{3}}\cos ^{2}(x)\sin(x)\ +{\tfrac {2}{3}}I_{1}\,$
    $\because I_{1}\ =\int \cos(x)\,dx\ =\sin(x)\ +C_{1}\,$
    $\therefore I_{3}\ ={\tfrac {1}{3}}\cos ^{2}(x)\sin(x)\ +{\tfrac {2}{3}}\sin(x)\ +C_{2}\,$，$C_{2}\ ={\tfrac {2}{3}}C_{1}\,$
    $I_{5}\ ={\frac {1}{5}}\cos ^{4}(x)\sin(x)\ +{\frac {4}{5}}\left[{\frac {1}{3}}\cos ^{2}(x)\sin(x)+{\frac {2}{3}}\sin(x)\right]+C\,$, on C és una constant.

## Referències

* Anton, Bivens, Davis, Calculus, 7th edition.
# Taiyo Matsumoto

Taiyo Matsumoto (松本大洋, Nascut el 1967 al Japó) és un mangaka japonès.
Va fer el seu debut a la revista setmanal de manga Morning (Kodansha) amb Straight, un manga sobre beisbol. No obstant, és més conegut pels seus treballs en l'editorial rival de Kodansha, Shogakukan, treball que inclou els mangues de Tekkonkinkreet (1993), Ping Pong (1996) i No 5 (2000). Ha rebut crítiques positives pel seu estil d'art poc convencional i de vegades surrealista, sent potser un dels artistes de manga més influents de la seva època. Ping Pong i Aio Haru van ser adaptats a films de tipus live action.
Entre les seves obres més influents i importants hi consta Sunny (2010), publicada a la revista Ikki.
És el cosí d'un altre mangaka aclamat, Santa Inoue.

## Estil

Ha estat definit per la crítica com un autor molt especial i original en el seu estil, que s'allunya de les modes i tendències del moment, i a qui li agrada experimentar permanentment. És considerat com un referent del manga alternatiu i underground, reputació que es va guanyar sobretot amb la publicació del manga No 5 (2000), aparegut a la revista Ikki.

## Obres

* Zero
* Hanaotoko
* Black &'White
* Ping Pong
* Aoi Haru
* Nihon No Kyoudai
* Go! Go! Monster
* No. 5

## Referències

* 1 2 3 Cultura manga (2020), p. 222.

## Bibliografia

* Estrada, Oriol. Cultura manga. Redbook ediciones, 2020, p. 222 (Look). ISBN ISBN 978-8412231151.

## Enllaços externs

* lambiek.net entry on Matsumoto(anglès)