OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Derepodichthys alepidotus

Derepodichthys alepidotus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.000-2.904 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la Colúmbia Britànica fins al Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Rep. U. S. Fish Comm. v. 19 (1893). 393-476.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Clemens, W.A. i G.V. Wilby, 1961. Fishes of the Pacific coast of Canada. 2a edició. Fish. Res. Bd. Canada Bull. (68):443 p.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ Hart, J.L., 1973. Pacific fishes of Canada. Bull. Fish. Res. Board Can. 180:740 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bacteriorodopsina

La bacteriorodopsina és una proteïna utilitzada pels microorganimes Archaea, essent els més notables d'entre aquests que l'utilitzen els Halobacteria. Actua com una bomba de protons; és a dir, que captura l'energia de la llum i la fa servir per moure els protons a través de la membrana i fora de la cèl·lula. El gradient de protons resultant després es converteix en energia química.

## Estructura

La bacteriorodopsina és una proteïna de membrana integral que normalment es troba en dues formes cristal·lines de dues dimensions conegudes com a "membrana porpra" (purple membrane), que pot ocupar prop del 50% de l'àrea de superfície d'una cèl·lula Archaea. L'element repetitiu de la xarxa hexagonal lattice està compost de tres cadenes de proteïnes idèntiques, cadascuna gira 120 graus respecte a les altres. Cada cadena té set transmembranes alfa hèlix i conté una molècula de retinal.

## Referències

* ↑ Voet, Judith G.; Voet, Donald. Biochemistry. Nova York: J. Wiley & Sons, 2004. ISBN 0-471-19350-X.
* ↑ «Bacteriorhodopsin: Pumping Ions».
* ↑ Waldner, Jean-Baptiste. John Wiley. Nanocomputers and Swarm Intelligence. ISTE, 2007, p. 93-99. ISBN 1847040020.

## Enllaços externs

* Bacteriorhodopsin: Molecule of the Month Arxivat 2014-10-19 a Wayback Machine., David Goodsell, RCSB Protein Data Bank
* Calculated spatial positions of bacteriorhodopsin-like proteins in membrane Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Rustum Kozain

Rustum Kozain (Sud-àfrica, 1966) és un poeta i escriptor sud-africà. Nascut a Paarl, és poeta i editor, ha publicat també ressenyes, assajos i contes. Els seus poemes han estat publicats a revistes i antologies. La primera compilació de la seva obra poètica, que va aparèixer l'any 2005 sota el títol This Carting Life, li ha valgut diversos premis.

## Obres

* This Carting Life, Kwela Books, 2005
* Groundwork, Kwela Books, 2012

## Referències

* ↑ «Rustum Kozain». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Groundwork,Web oficial
# Antonio Uceda Carmona

Antonio Uceda Carmona (Barcelona, 2 de novembre de 1970) és un exfutbolista català, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del RCD Espanyol. Després de destacar amb el filial, el CE L'Hospitalet, hi debuta amb els pericos a primera divisió a la temporada 91/92, en la qual disputa dos partits. A l'any següent juga a la Segona Divisió amb el CE Sabadell, on és titular disputant 28 partits. A partir d'aquest moment, la seua carrera prossegueix per diversos equips catalans de Segona B, com el Manlleu, la Gramenet o el Terrassa FC, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «ANTONIO UCEDA SE ASOMA A LA VENTANA DE NUESTRA PENYA». La Ventana de la Penya Blanc-i-Blava de Blanes, 08-05-2013. Arxivat de l'original el 2015-02-02. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Rodeller

Els rodellers eren unes unitats de infanteria espanyola proveïdes de espases i uns escuts rodons anomenats rodelles.
Aquesta combinació d'armes s'usava sovint contra les formacions de piquers i alabarders, ja que els espadatxins podien esquivar les mortíferes piques i infiltrar-se en les formacions per delmar-les des de dins.
La rodella és un tipus d'escut europeu del que aquestes unitats prenen el seu nom. Eren rodons o ovals i per aquesta raó es deien rodelles. Aquest escut podia ser d'acer, però també era costum per als tornejos fer els escuts de fusta coberts de cuir bullit, el que els feia molt resistents als impactes de llança. Està documentat que de vegades es van cobrir també de vellut d'algun color.
Hernán Cortés va desembarcar al Nou Món el 1506 amb poc més de 400 homes d'armes, entre ells hi havia un equip de rodellers. Els rodellers eren versàtils, capaços de lluitar en espais restringits, com la coberta d'una nau, i de respondre a les tàctiques de guerrilla dels enemics no europeus.

## Referències

* ↑ «Rodelero». [Consulta: 4 maig 2014].
* ↑ Encyclopedia metodica: arte militar, 1792, p. 125. Libro online

## Vegeu també

* Adarga
* Broquer
* Rodella
# Roden

Roden és un poble del municipi de Noordenveld situat al nord de la província de Drenthe, a uns 15 km al sud-oest de Groningen (Països Baixos). Fins a l'1 de gener de 1998 era un municipi a part. L'1 de gener de 2013 tenia 14.646 habitants. És la sisena ciutat més gran de la província.

## Personatges il·lustres

* Marco Bos, ciclista
* Peter Dijkstra, director d'orquestra

## Referències

* ↑ Inwonersaantallen (neerlandès)

## Enllaços externs

* Lloc web del municipi de Noordenveld
# Ruta dels Orígens

La Ruta dels Orígens és un itinerari científic-turístic pel Pirineu i Prepirineu català i francès sobre el tema dels Orígens: de l'Univers, de la Terra, de les Espècies i de la Humanitat. Inclou actualment els següents punts: el Parc Arqueològic Didàctic i la Roca dels Bous, a Sant Llorenç de Montgai (Camarasa); el Centre d'Observació de l'Univers (a Àger); la Cité de l'espace i el Museu d'Història Natural, a Tolosa de Llenguadoc; la Ferme des Étoiles, l'Hammeau des Étoiles a Fleurance i el jaciment paleontològic de Montréal-du-Gers (Gers). En cada un dels punts de la ruta s'ofereix al visitant una sèrie d'activitats entorn del tema dels Orígens (observacions, tallers, visites guiades, etc.).
La Ruta és fruit del treball de sis socis catalans i francesos: Consorci del Montsec, Universitat Autònoma de Barcelona, Associació Recerca i Difusió del Patrimoni Històric, la Cité de l'espace, el Muséum de Toulouse-Ajuntament de Toulouse i de l'Association À Ciel Ouvert. El projecte fou programat el 2010 en el marc del Programa Operatiu de Cooperació Transfronterera Espanya-França-Andorra (2007-2013).

## Espai Orígens

L'Espai Orígens és un centre dedicat a la divulgació del patrimoni natural i cultural de l'àmbit turístic del municipi de Camarasa, la comarca de la Noguera i també de la zona del Montsec. Va entrar en funcionament durant el mes de novembre de 2012 i es va inaugurar el 24 de maig de 2013. Les instal·lacions, ubicades al kilòmetre 44 de la carretera C-13 al seu pas per Camarasa, compten amb un espai on s'instal·len exposicions temporals de diferents àmbits, un punt d'informació turística i de venda de productes agroalimentaris locals, i una sala polivalent on es duen a terme activitats destinades a diferents tipus de públic.
El centre fa les funcions de punt d'acollida de la Ruta dels Orígens i també és el punt de sortida per a les visites guiades que es duen a terme a la Roca dels Bous i al tossal d'El Merengue, a més dels tallers que es realitzen al Parc Arqueològic Didàctic de Sant Llorenç de Montgai. L'Espai Orígens és obra de l'arquitecte Lluís de la Fuente i és gestionat per l'Associació Recerca i Difusió del Patrimoni Històric.

## Referències

* ↑ «El conseller Pelegrí a Camarasa obre el Centre "Espai Orígens"». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: maig 2013].
* ↑ «El conseller Pelegrí ha inaugurat a Camarasa el Centre "Espai Orígens"». Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 25 maig 2013].
* ↑ «Espai orígens presenta l'exposició “Conviure amb la por (1938)” del Cap de Pont». Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 25 desembre 2013].
* ↑ «L’Espai Orígens celebra el Dia Mundial del Medi Ambient amb activitats sostenibles». Balaguer Televisió, 05-06-2014. [Consulta: 5 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Web Espai Orígens
# Apertium

Apertium és un sistema de traducció automàtica de codi obert.
La plataforma ha estat desenvolupada per la Universitat d'Alacant amb el suport d'institucions públiques com el Govern de Catalunya, el Govern de Romania i el Govern d'Espanya. El programa és programari lliure alliberat sota els termes de la llicència GNU GPL i les dades lingüístiques també tenen llicència GNU GPL, tot i que inicialment se'n van publicar algunes amb llicències Creative Commons. Utilitza el format XML per a emmagatzemar les dades lingüístiques.

## Història

El disseny inicial de l'Apertium estava basat en un sistema de traducció desenvolupat pel grup Transducens de la Universitat d'Alacant, que permetia la traducció entre llengües emparentades com català↔castellà (interNOSTRUM) o castellà↔portuguès (Universia). A finals del 2006 es va publicar la versió 2.0 del motor de traducció, el qual permetia tractar, mitjançant una transferència estructural més potent, parells de llengües no tan relacionades com ara català↔anglès. L'1 d'octubre del 2007 es va publicar la versió 3.0, que permetia l'ús d'Unicode, que el permetia estendre a moltes altres llengües.

## Parells de llengües

En l'actualitat hi ha disponibles dades obertes per a desenes de parells de llengües, entre els quals:
* català ↔ anglès
* català ↔ aragonès
* català ↔ castellà
* català → esperanto
* català ↔ francès
* català ← italià
* català ↔ occità
* català ↔ portuguès
* occità ↔ castellà
* castellà ↔ francès
* castellà ↔ gallec
* castellà ↔ portuguès
* castellà → portuguès (Brasil)
* castellà → esperanto
* castellà ↔ asturlleonès
* castellà ↔ aragonès
* romanès → castellà
* basc → castellà
* basc → anglès
* gal·lès → anglès
* anglès ↔ esperanto
* bretó → francès
* italià → sard
* afrikaans ↔ neerlandès
* danès ↔ noruec
* suec ↔ noruec
* nynorsk ↔ bokmål
* sami septentrional → noruec
* serbocroat → eslovè
* serbocroat → macedònic
* macedònic → búlgar
* tàtar ↔ kazakh
* maltès → àrab
* urdú ↔ hindi
* indonesi ↔ malai

## Referències

* ↑ Notícia del llançament de la versió 3.0

## Enllaços externs

* Apertium - Lloc web oficial
* OpenTrad
# Anuar Tuhami

Anuar Mohamed Tuhami (nascut el 15 de gener de 1995), conegut simplement com Anuar, és un futbolista professional marroquí que juga com a migcampista central al Reial Valladolid. Nascut a Espanya, Anuar representa la selecció de futbol del Marroc.

## Carrera de club

Nascut a Ceuta, Anuar va acabar la seva formació al Reial Valladolid, i va debutar amb el filial a la temporada 2012-13 a Tercera Divisió, amb només 17 anys.
Anuar va debutar amb el primer equip el 15 d'octubre de 2014, substituint Álvaro Rubio al minut 77 d'una victòria a casa per 2-0 davant el Girona FC per a la Copa del Rei de la temporada. Va debutar a Segona Divisió l'1 de maig de 2016, substituint Vincenzo Rennella en un empat a casa per 1-1 contra el CD Lugo.
El 12 de novembre de 2017, després de convertir-se en titular habitual del nou entrenador Luis César Sampedro, Anuar va renovar el seu contracte fins al 2020. Va marcar el seu primer gol com a professional el 19 de desembre, el primer en la victòria a casa per 3-2 contra el Reial Saragossa.
Anuar va contribuir amb un gol en 29 aparicions (play-off inclòs) en una temporada en què el seu equip va aconseguir l'ascens a la Lliga. Va debutar a la categoria principal del futbol espanyol el 17 d'agost de 2018, començant com a titular en un empat a 0 a casa davant el Girona FC.
El 13 de gener de 2020, Anuar es va unir al Panathinaikos FC de la Superleague Grècia amb un contracte de cessió de sis mesos. El 7 de setembre, va tornar a canviar d'equip i de país després d'acordar un contracte de préstec d'un any amb l'APOEL FC de la Primera Divisió xipriota.

## Carrera internacional

Nascut a Espanya, Anuar és d'origen marroquí. Va representar la selecció de futbol del Marroc en un amistós 1-1 amb Burkina Faso el 6 de setembre de 2019.

## Referències

* ↑ «Ni VAR ni puntería» (en castellà). Marca, 17-08-2018. [Consulta: 20 agost 2018].
* ↑ «Παναθηναϊκός: Ανακοινώθηκε και πήγε Κορωπί ο Ανουάρ». www.sport24.gr, 13-01-2020.
* ↑ «Anuar, cedido al APOEL de Nicosia» (en castellà). Real Valladolid, 07-09-2020. [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Morocco vs. Burkina Faso - 6 setembre 2019 - Soccerway». ca.soccerway.com. Arxivat de l'original el August 11, 2021.

## Enllaços externs

* Anuar a BDFutbol
* Anuar a La Preferente (castellà)
* Anuar, Fitxa a Soccerway
# Royer (Saona i Loira)

Royer és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 123 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Catherine Gabrelle | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 81 | 105 | 100 | 103 | 106 | 120 | 123 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Royn Hvalba

El Royn Hvalba o Bóltfelagið Royn, o simplement Royn, és un club de futbol i d'esports de la localitat de Hvalba, a les illes Fèroe. Va ser fundat el 23 d'octubre de 1923. L'equip de futbol masculí juga actualment a la 3a divisió feroesa (temporada 2020). Té diverses seccions tant masculines com femenines i un gerent gestiona conjuntament els equips juvenils del Royn i del TB Tvøroyri. El Royn és un dels tres clubs de futbol existents a l'illa Suðuroy. Els altres dos clubs són el FC Suðuroy, amb base a Vágur i el TB Tvøroyri de Tvøroyri. El Royn Hvalba juga els seus partits a casa al camp de futbol de Hvalba, que és un camp d'herba (herba natural).
El 15 de desembre de 2016 es va decidir que els tres clubs de l'illa Suðuroy es fusionessin en un nou club per a la temporada 2017, i van crear el TB / FC Suðuroy / Royn. Aquest equip es coneixia en feroès amb el nom de Suðuroyarliðið (l'equip de Suðuroy). Tanmateix el 2018 aquest equip es va dissoldre pels pobres resultats que aconseguia.

## Palmarès equip de futbol masculí
### Lliga feroesa

* 1. deild (2a divisió):
** Campió el 1946
* 2. deild (3a divisió):
** Campió el 1977, 1996 i 2003
* 3. deild (4a divisió):
** Campió el 2014 i 2019

### Copa feroesa

* Finalista el 1983

## Referències

* ↑ «BÓLTFELAGIÐ ROYN» (en feroès). fsf.fo. Arxivat de l'original el 2010-12-02. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ «Nú verður eitt felagslið í Suðuroynni í Effodeildini» (en feroès). nordlysid.fo, 15-12-2016. Arxivat de l'original el 2017-02-27. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ «Suðuroyarliðið spældi søguligan dyst leygardagin» (en feroès). portal.fo, 12-02-2017. Arxivat de l'original el 2020-07-03. [Consulta: 3 juliol 2020].

## Vegeu també

* Futbol a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial. (feroès)
# Saint-Félicien (Quebec)

Saint-Félicien és una ciutat de la província del Quebec, Canadà. Està ubicada al comtat tradicional de Le Domaine-du-Roy i a la vegada a la regió administrativa de Saguenay-Lac-Saint-Jean. La seva població l'any 2006 era de 10,477 habitants.

## Referències

* ↑ «Habitants de Saint-Félicien» (en francès). Quebec.com, 30-11-2014.
# Andrew Wiles

Sir Andrew John Wiles (Cambridge, Anglaterra, 11 d'abril de 1953) és un matemàtic britànic. Va assolir la fama mundial el 1995 quan va demostrar uns certs casos de la conjectura de Taniyama-Shimura, els quals, segons la demostració de Kenneth Ribet de 1990 d'una conjectura efectuada l'any 1986 per Gerhard Frey, implicaven el Darrer teorema de Fermat.
El 1993 Wiles anuncià la demostració general del teorema, demostració que resultà errònia, però que ell mateix amb l'ajuda del seu deixeble Richard Taylor va corregir durant l'any 1994, una demostració que fins fa poc semblava inabastable. Aquesta demostració fou publicada el 1995 en un article de 98 pàgines a la revista Annals of Mathematics i implica l'ús de funcions el·líptiques i representacions de Galois.

## Premis i distincions

Alguns dels premis que se li ha atorgat són: el Premi Fermat el 1995, el Premi Schock el 1995, la Medalla Reial el 1996, el Premi Rei Faisal el 1998, el Premi de Pitàgores el 2004 i el Premi Shaw el 2005. El març de 2016 rep el Premi Abel.

## Referències

* ↑ Andrew Wiles al Mathematics Genealogy Project.
* ↑ «Sir Andrew Wiles KBE FRS». Londres: Royal Society. Arxivat de l'original el 2015-11-17.
* ↑ Castelvecchi, Davide «Fermat's last theorem earns Andrew Wiles the Abel Prize». Nature, 531, 7594, 2016, pàg. 287–287. DOI: 10.1038/nature.2016.19552.
* ↑ «A British mathematician just won a $700,000 prize for solving this fascinating centuries-old math problem 22 years ago». [Consulta: 19 març 2016].
* ↑ Iyengar, Rishi. «Andrew Wiles Wins 2016 Abel Prize for Fermat's Last Theorem». [Consulta: 19 març 2016].
* ↑ Kolata, Gina «At Last, Shout of 'Eureka!' In Age-Old Math Mystery» (en anglès). The New York Times, 24-06-1993, pàg. 1.
* ↑ Xarles, Xavier «L'ABC de l'aritmètica». Butlletí de la Societat Catalan de Matemàtiques, 2005, pàg. 53-57.
* ↑ Wiles, 1995.
* ↑ «Gana el «Nobel» de Matemáticas por resolver un problema formulado hace tres siglos». diari ABC, 15-03-2016. [Consulta: 17 març 2016].
* ↑ «Biografia d'Andrew Willes». [Consulta: 14 agost 2014].
* ↑ «Sir Andrew J. Wiles receives the Abel Prize» (en anglès). The Abel Prize. The Norwegian Academy of Science and Letters. Arxivat de l'original el 2018-12-26. [Consulta: 18 març 2016].

## Bibliografia

* Wiles, Andrew «Modular elliptic curves and Fermat's last theorem» (en anglès). Annals of Mathematics, 141, 1995, pàg. 443-551..
* Singh, Simon. Fermat's Enigma: The Epic Quest to Solve the World's Greatest Mathematical Problem (en anglès). Nova York: Anchor Books, 1998, p. 315. ISBN 0385493622. Traducció catalana: L'enigma de Fermat. Una bona explicació divulgativa del teorema de Fermat i de diversos temes de teoria de nombres.
# Saint-Gonnery

Saint-Gonnery (en bretó Sant-Goneri) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.018 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 766 | 771 | 791 | 865 | 865 | 943 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pacifique Le Clere | |
# Angelí Castanyer i Fons

Angelí Castanyer i Fons (Huéneja, 1905 - València, 1974) va ser un polític i poeta valencià. Tot i haver nascut a Andalusia de família valenciana, ben menut es va traslladar a València. Després de la Guerra Civil es va exiliar a París, on va residir fins a l'any 1970, quan va tornar a València.
Va ser col·laborador, entre d'altres, de les publicacions Germania (1924-1926), Nostre Teatre, Taula de Lletres Valencianes, El Camí, i El País Valencià. Va ser membre de l'equip director de la Societat Proa, creada a València el 1935 a iniciativa de Gaietà Huguet i Segarra per a promoure activitats relacionades amb el català (cursets, conferències, edicions de llibres) i afavorir les relacions del País Valencià amb la resta de territoris de parla catalana i amb Galícia i el País Basc. Durant la dècada del 1930 participà en el Centre d'Actuació Valencianista, sent un dels fundadors, i en el Partit Valencianista d'Esquerra. L'any 1932 va ser un dels signataris de les Normes de Castelló. Comissariat per l'Ajuntament de València, va ser l'encarregat de negociar les adhesions de les corporacions municipals i provincials d'Alacant i Castelló de la Plana al projecte d'Estatut Autonòmic Valencià. Durant la guerra va ser comissari de la Conselleria de Cultura del Consell provincial de València, així com membre de la Comissió permanent del Consell, en representació del Partit Valencianista d'Esquerra (1938).
Va partir a l'exili amb el vaixell Stanbrook des del port d'Alacant. En l'exili a París va continuar la seua activitat política i cultural. L'any 1965 va formar part del Consistori de Mantenidors dels Jocs Florals de la Llengua Catalana celebrats a l'amfiteatre Richelieu de la Sorbonne. L'any 1954 va publicar el recull poètic Miratge, i torna a València el 1970.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Exiliats Il·lustrats. Manises: Fundación Movimiento Ciudadano, 2016, p. 20-21 (Catàleg de l'exposició editada per la Universitat de València). ISBN 978-84-945291-3-9.
* 1 2 3 4 «Angelí Castanyer i Fons». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Castanyer, Àngel. «Poesia Angelí Castanyer i Fons». A: d'un temps, d'un país [Consulta: 31 agost 2008]. Arxivat 2008-12-31 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Facsímil de Miratge (1954)
* Complement biogràfic Arxivat 2008-12-31 a Wayback Machine.
# Arabià

Arabià (en llatí Arabianus, en grec Ἀραβιανός) va ser un escriptor cristià que va viure al voltant de l'any 196.
Va escriure alguns llibres sobre doctrina cristiana, que s'han perdut. El mencionen Eusebi de Cesarea i Jeroni d'Estridó.

## Referències

* ↑ Eusebi de Cesarea. Història eclesiàstica V,27
* ↑ Jeroni d'Estridó. De Viris Illustribus C,51
# Ardoukoba

Ardoukoba (àrab: أردوكوبا, Ardūkūbā) és un volcà de fissura volcànica de Djibouti. Es troba prop de la costa del golf de Tadjoura, a uns 100 quilòmetres de la ciutat de Djibouti i el seu cim es troba a 298 msnm. La seva darrera erupció va tenir lloc el novembre de 1978, després d'un terratrèmol i d'estar inactiu durant 3.000 anys. La fissura del volcà té una amplada de 17 quilòmetres i una profunditat de 800 metres.
El govern de Djibouti ha iniciat una proposta amb la UNESCO per declarar la zona del llac Assal, inclòs el volcà Ardoukoba i els seus voltants, com a patrimoni de la humanitat.

## Referències

* ↑ «Ardoukoba», Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ Seach, John. «Ardoukoba Volcano». volcanolive.com. Arxivat de l'original el 21 maig 2011. [Consulta: 28 maig 2011].
* ↑ «Geothermal Development in the Assal Area in Djibouti.» (pdf) p. i–xi,26, 29–30. Djibouti Environmental Management Plan. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2010. [Consulta: 25 maig 2011].