OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Descobriment del riu Amazones

El descobriment del riu Amazones es va realitzar entre el 4 de febrer de 1541 i el 26 d'agost de 1541 per l'expedició liderada per l'espanyol Francisco de Orellana. La navegació completa de la llera més cabalosa i llarga no va ser quelcom intencionat, sinó que es va deure a una concatenació d'esdeveniments desencadenats pels desitjos de localitzar grans boscos de canyella, El Dorado i potser un nou virregnat.
Encara que la desembocadura del riu ja es coneixia, Gonzalo Pizarro va organitzar una gran expedició per descobrir i explotar la suposada canyella i localitzar l'or, però en arribar a la zona indicada no van trobar res de l'esperat. A causa de la desconeixença del terreny i els fal·lible guies indígenes, Orellana va intentar recollir informació i aliments avançant-se amb uns setanta homes. Les condicions de l'afluent no els va permetre tornar i van haver de seguir avançant, tot afrontant tota mena de penúries. Aquestes penúries han llançat ombres sobre la veracitat del relat escrit pel dominic Gaspar de Carvajal, membre de l'expedició, entre les quals destaca el contacte amb un poble integrat per dones a la qual rendien vassallatge altres habitants del lloc.
Després de dos mesos avançant per un afluent i set pel mateix Amazones, els espanyols van arribar a la desembocadura a l'Atlàntic. Francisco de Orellana va ser jutjat acusat de traïció, però va resultar absolt de tot càrrec. Va tornar novament al riu enfront d'una altra expedició amb l'objectiu de recórrer-ho en sentit invers, però va morir en l'intent.

## Referències

* ↑ Duffy, Gary (16 de juny de 2007).

## Bibliografia

* De Carvajal, Gaspar (1944). Relación que escribió Fr. Gaspar de Carvajal, fraile de la Orden de Santo Domingo de Guzmán, del nuevo descubrimiento del famoso río grande que descubrió por muy gran ventura el capitán Francisco de Orellana, desde su nacimiento hasta salir a la mar, con cincuenta y siete hombres que trajo consigo y se echó a su ventura por el dicho río, y por el nombre del capitán que le descubrió se llamó el Río de Orellanan (en castellano antiguo). Consejo de la Hispanidad.
* González Ochoa, José María (2011). «La travesía del Infierno Verde». La aventura de la Historia (Madrid: Unidad Editorial) 13 (148).
* Gheerbrant, Alain (1990). El amazonas, un gigante herido. Barcelona: Aguilar Universal. ISBN 840360081X.
* Rojo, Alfonso (1993). La odisea de la tribu blanca. Barcelona: Planeta. ISBN 8408010395.

## Enllaços externs

* El comercio de las especias Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine.
# Dmítrievo

Dmítrievo (en rus: Дмитриево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 12 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Dichanthium

Dichanthium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Dichanthium ischaemum (L.) Roberty.
(vegeu-ne una relació més exhaustiva a Wikispecies)

## Sinònims

(Els gèneres marcats amb dos asteriscs (**) són sinònims possibles)
**Bothriochloa Kuntze, **Capillipedium Stapf, Diplasanthum Desv., Eremopogon Stapf, Lepeocercis Trin.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 23.06.08». Arxivat de l'original el 2009-05-06. [Consulta: 23 juny 2008].
# Dichogama

Dichogama és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Dichogama amabilis
* Dichogama colotha
* Dichogama decoralis (Walker, [1866])
* Dichogama diffusalis Hampson, 1918
* Dichogama fernaldi
* Dichogama gudmanni
* Dichogama innocua (Fabricius, 1793)
* Dichogama jessicales Schaus, 1940
* Dichogama obsolescens Hampson, 1912
* Dichogama prognealis (Druce, 1895)
* Dichogama redtenbacheri Lederer, 1863

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 10 febrer 2011].
# Dichelachne

Dichelachne és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Dichelachne brachyanthera Stapf
* Dichelachne comata Trin. i Rupr.
* Dichelachne crinita (L. f.) Hook. f.
** Dichelachne crinita var. crinita
** Dichelachne crinita var. intermedia Hack. ex Cheeseman
* Dichelachne drummondiana Steud.
* Dichelachne hirtella N.G. Walsh
* Dichelachne hookeriana Trin. & Rupr.
* Dichelachne inaequiglumis (Hack. ex Cheeseman) Edgar i Connor
* Dichelachne lautumia Edgar & Connor
* Dichelachne longiseta Trin. & Rupr.
* Dichelachne micrantha (Cav.) Domin
** Dichelachne micrantha var. inaequiglumis (Hack. ex Cheeseman) Domin
** Dichelachne micrantha var. micrantha
** Dichelachne micrantha var. rara (R. Br.) Domin
* Dichelachne minor Domin ex Gardner
* Dichelachne montana Endl.
* Dichelachne novoguineensis (Pilg.) Pilg.
* Dichelachne parva B.K. Simon
* Dichelachne procera Steud.
* Dichelachne rara (R. Br.) Vickery
*** Dichelachne rara subsp. asperula Veldkamp
*** Dichelachne rara subsp. rara
* Dichelachne rigida Steud.
* Dichelachne sciurea (R. Br.) Hook. f.
** Dichelachne sciurea var. inaequiglumis Hack. ex Cheeseman
** Dichelachne sciurea var. setifolia Benth.
* Dichelachne setacea (R. Br.) Nees
* Dichelachne sieberiana Trin. & Rupr.
* Dichelachne stipoides Hook. f.
* Dichelachne vulgaris Trin. & Rupr.
# Didier Couécou

Didier Couécou (25 de juliol de 1944) és un exfutbolista francès.

## Selecció de França

Va formar part de l'equip francès a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Profile a FFF
* ↑ Stats Arxivat 2007-02-17 a Wayback Machine. a om-passion.com
* ↑ Didier Couécou a National-Football-Teams.com (anglès)
# Udiča

Udiča és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1321.
# Tit Anni Lusc (ambaixador)

Tit Anni Lusc (llatí: Titus Annius Luscus) fill de Tit Anni, va ser un militar romà, que va lluitar contra els gals bois els quals el van fer presoner (218 aC).
No torna a aparèixer fins molts anys després, el 172 aC, quan junt amb altres dos romans, va anar com ambaixador davant de Perseu de Macedònia. L'any 169 aC va ser triumvir i es va encarregar d'ampliar la colònia d'Aquileia al territori dels vènets.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 842.
# Economia de Síria

L'economia de Síria és basada en l'agricultura, petroli, indústria i turisme. El seu producte intern brut va créixer 80% en els anys 1960 i 336% durant els anys 1970. Això es va provar impossible de mantenir, i l'economia es va retreure 33% durant els anys 1980. No obstant això, el PIB per capita va registrar un modest creixement de 12% (1,1% a l'any) en els anys 1990 a causa de la diversificació econòmica.
Actualment el país encara sofreix les conseqüències del conflicte iniciat el 2011. L'economia es va contreure el 2012 com a resultat de les sancions internacionals i reduïda producció i consum.

## Referències

* ↑ http://earthtrends.wri.org/text/economics-business/variable-638.html Arxivat 2012-05-04 a Wayback Machine.
* ↑ CIA. «The World Factbook». Arxivat de l'original el 2017-12-29. [Consulta: 21 març 2017].
# Hynobius kimurae

Hynobius kimurae és una espècie d'amfibi urodel de la família dels hinòbids. És endèmica del Japó. El seu hàbitat natural són boscos temperats i rius.

## Referències

* Kaneko, Y. & Matsui, M. 2004. Hynobius kimurae. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Consultat el 22 de juliol del 2007.
# Pius II

Pius II (llatí: Pius PP. II) (Pienza, 18 d'octubre de 1405 - Ancona, 14 d'agost de 1464 ↔ 15 d'agost de 1464), nascut Enea Silvio Piccolomini, va ser papa de Roma del 1458 a 1464.
Procedia d'una família noble empobrida. Va estudiar a les universitats de Siena i Florència i el 1431 va posar-se al servei del cardenal Domenico Capranica com a secretari. Amb ell va anar al Concili de Basilea.
El 1434 va passar a servei de Nicodemo della Scala, bisbe de Frisinga, amb qui va participar en la dieta de Frankfurt. Més tard va passar a servei de Niccolò Albergati, cardenal prevere de la Santa Creu.
Enea Silvio Piccolomini va ser un gran humanista i va escriure diverses obres en llatí com ara diverses cròniques històriques, una autobiografia i una abundant correspondència. De jove fins i tot va escriure una obra eròtica: Historia duorum amantium (Història de dos amants).
El 1446 va ser nomenat vice-diaca de Viena i l'any següent va esdevenir bisbe de Trieste i el 1450 de Siena. Calixt III el va nomenar cardenal el 1456 i a la seva mort, l'agost del 1458, va esdevenir Papa.
Durant el seu pontificat va intentar deixar una empremta de la seva persona i va intentar reformar l'Església però es va topar amb l'oposició dels cardenals. Com a humanista, creia que es podia reformar la ciutat seguint els cànons clàssics i va fer-ne la prova amb el seu poble natal, Corsignano, actualment Pienza.
En el seu pontificat va continuar la tasca de Calixt III intentant convocar una croada contra els turcs que era una amenaça per la cristiandat, intentant que França, Borgonya, Hongria i Venècia s'unissin contra els turcs, però no van fer-li gaire cas. En la mateixa línia, volgué reunir els ordes militars en un de nou, l'Orde de Santa Maria de Betlem que fundà per lluitar contra els otomans, com un altre, l'Orde Sacre de la Companyia de Jesús (1459). Justament va ser durant un viatge a Ancona per embarcar-se a Terra Santa quan va morir.
Va continuar la lluita les doctrines hussites i en 1462 declarà els Compacta nuls i prohibí la comunió sota les dues espècies.

## Referències

* ↑ Giesler, Johann Karl Ludwig; Hull, John Winstanley. A compendium of ecclesiastical history (en anglès). vol.5. T. & T. Clark, 1855, p. 145.
# Escriptura de constitució d'una empresa

L'escriptura de constitució d'una empresa és un document que recull les relacions jurídiques internes de l'empresa. En l'escriptura hi figuren les principals dades necessàries d'una empresa, les normes i estatuts del tipus de societat creada i tota mena de dades que es necessiten per a tenir en regla la documentació de l'empresa. A través de l'escriptura de la constitució es pot extreure tota la informació necessària sobre les dades de la societat.

## Referències

* ↑ Contingut de l'escriptura d'una societat Arxivat 2017-01-30 a Wayback Machine. a lexnova.es

## Enllaços externs

* Tràmits de constitució d'una empresa Arxivat 2016-12-28 a Wayback Machine., per xtec.cat
* Costos i tràmits per muntar una empresa Arxivat 2016-12-28 a Wayback Machine. inicia.gencat.cat
# Wainwright (Alaska)

Wainwright és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 480 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wainwright tenia 546 habitants, 148 habitatges, i 117 famílies La densitat de població era de 12 habitants/km².
Dels 148 habitatges en un 50% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 16,2% dones solteres, i en un 20,3% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,7% tenia menys de 18 anys, un 13,4% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 14,3% de 45 a 60 i un 6,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 117,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.722 $ i la renda mediana per família de 58.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.667 $ mentre que les dones 40.313 $. La renda per capita de la població era de 16.709 $. Aproximadament el 8,5% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wainwright». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wainwright». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Wairakita

La wairakita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de les zeolites. Rep el nom de la localitat de Wairakei, a Nova Zelanda, la localitat tipus d'aquesta espècie.

## Característiques

La wairakita és una zeolita de fórmula química Ca(Al₂Si₄O₁₂)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5,5 i 6. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'analcima.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la wairakita pertany a «09.GB - Tectosilicats amb H₂O zeolítica, amb cadenes de connexions senzilles de 4-enllaços» juntament amb els següents minerals: amonioleucita, analcima, hsianghualita, lithosita, leucita, pol·lucita, kirchhoffita, laumontita, yugawaralita, roggianita, goosecreekita, montesommaïta i partheïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al llac Taupo, a l'àrea geotermal de Wairakei, a Waikato, a l'illa del Nord de Nova Zelanda. Tot i no ser gaire abundant, ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Wairakite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 desembre 2017].
# Waipouaïta

La waipouaïta és un mineral de la classe dels silicats.

## Característiques

La waipouaïta és un silicat de fórmula química Ca₃V$^{4+}$₅O$_9$[Si₂O₅(OH)₂][Si₃O₇(OH)₂]·11H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, i publicada en el mes de maig de 2024. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Austràlia Meridional, a Adelaida, Austràlia, amb el número de registre: g34802.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta en una pedrera homònima a la localitat d'Aranga, dins el districte de Kaipara (Northland, Nova Zelanda). Aquesta pedrera és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Waipouaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ Elliott, Peter; Kampf, Anthony R. «Waipouaite, Ca3(V4.54+V0.55+)O9[(Si2O5(OH)2][Si3O7.5(OH)1.5]·11H2O, a new polyoxovanadate mineral from the Aranga Quarry, New Zealand». American Mineralogist, 109, 5, 01-05-2024, pàg. 934–939. DOI: DOI:10.2138/am-2023-9048 [Consulta: 6 juliol 2024].
# Volta a Llombardia 2005

L'edició del 2005 de la clàssica ciclista Volta a Llombardia es disputà el 15 d'octubre del 2005. Paolo Bettini va aconseguir guanyar per primera vegada una cursa que molts trobaven massa dura per al ciclista de Cecina, superant a l'esprint l'escalador Gilberto Simoni i el campió luxemburguès Fränk Schleck.

## Classificació General

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Paolo Bettini | Quick Step-Innergetic | 5h 56'22" |
| 2 | Gilberto Simoni | Lampre-Caffita | m. t. |
| 3 | Fränk Schleck | Team CSC | m. t. |
| 4 | Giampaolo Caruso | Liberty Seguros-Würth | + 4" |
| 5 | Davide Rebellin | Gerolsteiner | + 54" |
| 6 | Fabian Wegmann | Gerolsteiner | m. t. |
| 7 | Gorazd Štangelj | Lampre-Caffita | m. t. |
| 8 | Martin Elmiger | Phonak Hearing Systems | m. t. |
| 9 | Massimiliano Gentili | Naturino-Sapore di Mare | m. t. |
| 10 | Santo Anzà | Acqua & Sapone-Adria Mobil | m. t. |

## Enllaços externs

* Lloc web de la cursa
# Volta a Llombardia 2008

La Volta a Llombardia 2008, edició número 102 de la clàssica ciclista Volta a Llombardia, es disputà el 18 d'octubre del 2008. Damiano Cunego aconseguí la seva quarta victòria de la temporada i tercera de la seva carrera al Volta a Llombardia, segona consecutiva.
Cunego atacava dins el gran grup a manca de 15 km en el descens del Civiglio, podent resistir l'intent del gran grup d'agafar-lo i arribant en solitari al passeig marítim de Como. Janez Brajkovic, de l'Astana finalitzava segon a 24 segons, seguit per Rigoberto Urán del Caisse d'Epargne.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Damiano Cunego | Lampre | 5h 37' 04" |
| 2 | Janez Brajkovic | Astana Qazaqstan Team | + 24" |
| 3 | Rigoberto Urán | Caisse d'Epargne | m. t. |
| 4 | Giovanni Visconti | Quick Step | + 33" |
| 4 | Karsten Kroon | Team CSC Saxo Bank | m. t. |
| 6 | Mauro Finetto | CSF Group-Navigare | m. t. |
| 7 | Chris Horner | Astana Qazaqstan Team | m. t. |
| 8 | Stefano Garzelli | Acqua & Sapone – Caffè Mokambo | m. t. |
| 9 | Morris Possoni | Team Columbia | m. t. |
| 10 | Francesco Failli | Acqua & Sapone – Caffè Mokambo | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultat de la cursa
# Escoles (Fontanilles)

Les escoles és un edifici al centre del nucli de Fontanilles (al Baix Empordà) al Carrer de l'Església, carrer, que és perpendicular al Carrer Major ben a prop de l'església de Sant Martí. L'estructura portant està construïda amb pedra que posteriorment es va arrebossar. La coberta a dues aigües, és de teula àrab. Per la tipologia de l'edifici i per la manera en que està construït es pot assegurar que es tractava d'un edifici dissenyat per a ser públic, ja sigui una escola, o l'ajuntament. A la part més baixa del poble hi ha actualment ubicada la nova escola i l'edifici de l'ajuntament, tot de construcció recent, el que ha fet que l'edifici que estem estudiant estigui abandonat.

## Referències

* 1 2 3 «Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Engíion

Engíion o Èngíon (en llatí Enguium o Engyum, en grec antic Ἔγγυον) va ser una ciutat de l'interior de Sicília, cèlebre pel temple de la «Gran Mare» (Magna Mater).
Diodor de Sicília diu que va ser fundada per una colònia cretenca suposadament dels sobrevivents de l'expedició que Minos va fer a l'illa perseguint Dèdal, als que després del 1200 aC es van unir colons peloponesis dirigits per Meríones al tornar de la Guerra de Troia. Plutarc explica també aquest origen, i afegeix que a la ciutat s'ensenyaven les tombes de Meríones i d'Odisseu. La seva situació no és coneguda però devia estar al nord-est de Sicília, no llunyana a Apol·lònia de Sicília i Capition (Capitium). És possible que fos a la rodalia de la moderna Gangi i prop del naixement del riu Grande (Fiume Grande).
No va ser una colònia grega en temps històrics, i no es menciona fins al temps de Timoleont, quan aquest noble de Corint va expulsar al tirà Leptines, que tenia sotmeses les ciutats d'Engíion i d'Apol·lònia.
A la Segona Guerra Púnica es va mostrar favorable als cartaginesos, i per això Marc Claudi Marcel la va castigar durament, i es va salvar de la destrucció per la intervenció de Nícies un dels principals habitants de la ciutat. Escipió l'Africà va fer ofrenes al temple, ofrenes que Verres va saquejar, segons diu Ciceró. Plutarc diu que no era una ciutat gran, però molt antiga i celebrada pel seu temple, que Ciceró també anomena augustissimum et religiosissimum fanum i dedicada a la Mater Idaea (deessa del Mont Ida, a Creta). Se sap que en temps de Ciceró era municipi romà i es troba a la llista de ciutats de Sicília que van elaborar Plini el vell i Claudi Ptolemeu, però ja més tard no torna a ser esmentada.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 579

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Enguium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 desembre 2022].
# Will Champion

William Champion (Southampton, Regne Unit, 31 de juliol de 1978) és el bateria de la banda Coldplay.

## Biografia

Will Champion va néixer a Southampton, al Hampshire anglès. Els seus pares eren professors i el van iniciar a la música de manera que va créixer tocant la guitarra, el piano, el baix i el flautí. Les seves influències han sigut la música folklòrica irlandesa i també els músics Tom Waits i Nick Cave. Va anar al Cantell Secondary School a Bassett de Southampton i al Royal Hospital School de Suffock, abans d'anar a estudiar antropologia al University College de Londres, on va conèixer als seus companys i amics amb els quals després va formar Coldplay. La seva mare Sara va morir de càncer el 2000 i el grup li va dedicar l'àlbum Parachutes.
Champion va ser el primer membre de Coldplay a casar-se, ho va fer l'any 2003 amb Marianne Dark, una professora amb la qual ha tingut tres fills. La primera filla, Ava, que va néixer el 28 d'abril de 2006, i el 7 de maig de 2008 van néixer els seus dos fills bessons Juno i Rex.

## Carrera musical
### Coldplay

Champion es va incorporar a la banda Starfish el 31 de juliol de 1997, la qual formaven Chris Martin, Guy Berryman i Johnny Buckland, i el 1998 va canviar de nom a Coldplay. Malgrat que no tenia cap experiència prèvia tocant la bateria, amb gran esforç en va aprendre ràpidament. El 1999 fou despatxat per Martin però fou readmès poc després. Dins Coldplay, sovint es considera que aporta la racionalitat al grup.
En la gira Viva la Vida Tour va cantar una versió acústica de la cançó "Death Will Never Conquer" i també va interpretar les cançons "Til Kingdom Come" i "The Goldrush", per bé que aquesta última mai ha estat tocada en concert.

### Altres projectes

A la tardor de 2004, Champion i Berryman foren convidats per Magne Furuholmen, teclista de la banda A-ha, a participar en el seu primer àlbum en solitari titulat Past Perfect Future Tense.
El músic ha aparegut en la sèrie de televisió Game of Thrones del canal HBO durant l'any 2013.

## Instruments

Champion acostuma a utilitzar una bateria Yamaha amb plats Zildjian. En algun videoclip però, se'l pot veure utilitzant una bateria Ludwig Supraphonic Snare.

## Referències

* ↑ Kilkelly, Daniel. «Martin: 'I punish myself with vodka'» (en anglès). Digital Spy, 14-09-2009. [Consulta: 22 abril 2013].
* ↑ «Yamaha Drum Artists» (en anglès). yamaha.com. [Consulta: 4 maig 2013].
* ↑ «Artist biography: Will Champion» (en anglès). zildjian.com. Arxivat de l'original el 2022-08-10. [Consulta: 4 maig 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Colplay (anglès)
# Wu Yi

«Wu Yi» té aquests significats:

## Biografies

* Wu Yi (rei), rei de la Dinastia Shang
* Wu Yi (Tres Regnes), general militar de Liu Zhang i Shu Han
* Wu Yi (política), política del govern de la República Popular de la Xina
# Xerrac (instrument)

* Per a altres significats, vegeu «Xerrac (desambiguació)».
El xerrac és un instrument de percussió tradicional de Mallorca, realitzat amb un bocí de canya en la qual es fan una sèrie de mòsses. Amb una altra canya més petita, es raspen i així es realitza el ritme que cada un vol que se senti. Aquest i altres instruments de percussió són molt típics d'usar a les ximbombades, que consisteixen a desfressar-se, fer música amb instruments tradicionals i altres entreteniments. Les cançons que s'hi interpreten es poden classificar dins el gènere de tonades festives.

## Enllaços externs

* Pàgina amb fotografies d'instruments tradicionals de Mallorca
* Sobre la música a les Illes Balears - Estol de tramunatana
Viccionari
# Xerraire alablau

El xerraire alablau (Trochalopteron squamatum) és un ocell de la família dels leiotríquids (Leiothrichidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial a l'Himàlaia del nord-est de l'Índia des del centre de Nepal cap a l'est fins Arunachal Pradesh i cap al sud fins Khasi i Cachar, Manipur i Nagaland, oest, centre, nord-est i est de Myanmar, sud-oest de la Xina a l'oest i sud de Yunnan i nord del Vietnam al nord-oest de Tonquín.

## Referències

* ↑ «Xerraire alablau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)