OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premis Grabby Awards

Els Premis Grabby (en anglès: Grabby Awards) són uns premis que dona la indústria del cinema pornogràfic gai. Tenen lloc anualment en la ciutat de Chicago per premiar el treball fet per la indústria pornogràfica gai. Els premis són promocionats per la revista Grab Magazine. Els premis Grabby i la revista Grab Magazine pertanyen al grup Grabbys, LLC.

## Començaments

Els seus començaments daten de 1991 quan els primers premis Grabbys (abans coneguts com a Adult Erotic Gai Video Awards) es van afegir en el darrer número de la revista Gai Chicago Magazine de 1991. Segons "Big Daddy" Ferguson, fundador del Gai Chicago Magazine i creador dels premis, els Grabbys són; "una manera de destacar certs aspectes dels videos de l'any anterior que, en la nostra opinió, mereixen una atenció especial."
Els premis van evolucionar i van madurar, i en el seu segon any es van afegir nous premis més tradicionals com "Millor Video de l'Any" i "Millor Guió". L'any 1993, el tercer lliurament de premis va incloure la "Millor Actuació Ètnica" i la "Millor Correguda", i es va produir el primer empat per un premi entre Falcon Studios i Kristen Bjorn Productions pel "Millor Video de l'Any". El premi a la "Millor Direcció" es va afegir en l'any 1994, juntament amb el "Millor Video Internacional", la "Millor Escena de Sexe", el "Millor Video Bisexual", i el "Premi a la Més Gran", que va ser guanyat pel canadenc Kevin Dean.

## Primera cerimònia de premis

El dissabte 20 de maig de 1998 es van presentar els Grabbys per primera vegada a Chicago on s'havia celebrat el Concurs Internacional de Mister Cuir (en anglès Mr. Leather) durant 20 anys, el seu fundador Chuck Renslow va pensar que incloure els Grabbys suposaria un augment addicional d'entreteniment pels milers d'assistents al concurs de "Mister Cuir".

## Vegeu també

* Actor pornogràfic

## Enllaços externs

* www.grabbyawards.com (anglès)

## Referències

* ↑ «1991 Grabby Awards—The First Year». Behind Closed Doors: The Grabby Awards Over the Years. Gay Chicago Magazine. Arxivat de l'original el 2001-01-25. [Consulta: 2 febrer 2008].
# Peduceu

Peduceu (en llatí Peducaeus) era un cognomen romà que va aparèixer al darrer segle de la república. També es troba escrit Paeduceus. A les inscripcions trobem sempre Peducaeus, i aquesta és la forma que es considera correcta.
Personatges destacats amb aquest cognom van ser:
* Sext Peduceu (tribú), tribú de la plebs el 113 aC.
* Sext Peduceu (pretor), pretor probablement el 77 aC.
* Sext Peduceu (governador), governador de Sardenya i d'Hispània.
* Marc Peduceu Priscí, cònsol el 110.
* Marc Peduceu Estolga Priscí, cònsol el 114.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 165.
# Chiclana de la Frontera

Chiclana de la Frontera és una ciutat a la província de Cadis, Andalusia, Espanya, a l'oest d'aquesta. A data de 2012, tenia 81.473 habitants. La seva superfície és de 207 km². Limita, al nord, amb San Fernando, a l'oest, amb l'oceà Atlàntic, al sud, amb el terme de Conil de la Frontera, i, a l'est, amb el municipi de Medina-Sidonia. Chiclana, com és popularment anomenada, té una altura de 21 metres sobre el nivell del mar i una distància de 22 quilòmetres a la capital de província, Cadis.

## Persones il·lustres

* Carmen Abela y Espinosa de los Monteros (1875-1962), mestra cèlebre per desenvolupar mètodes pedagògics per a l'educació de nens discapacitats.
# Les Honneurs de la guerre

Les Honneurs de la guerre és una pel·lícula francesa dirigida per Jean Dewever, rodada el 1960 i estrenada el 1962. Fou rodada al departament de Deux-Sèvres, als municipis de La Mothe-Saint-Héray, Arçais, Sainte-Néomaye, Saint-Rémy, als voltants de Niort, al Marais poiteví i a Avinyó, a la Valclusa.
La pel·lícula va ser censurada pel poder gaullista després de la seva estrena, ja que donava una visió poc favorable de la resistència i dels francesos durant l'ocupació. Pel·lícula inconformista, va reduir la dimensió èpica de les batalles de Resistència fins al rang d'escaramusses inútils. Fou exhibida a la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1961.

## Sinopsi

Un matí d'agost de 1944 a un poble de França, els habitants celebren el seu alliberament prematurament: la festa s'interromp amb l'arribada d'un destacament alemany, sense cap, assetjat. A pocs quilòmetres de distància, els habitants del poble de Muzière parlen amb els alemanys i decideixen una treva. Però l'arribada d'un capità de la Wehrmacht, desitjós de recuperar el control dels homes, posa fi a aquest fràgil procés de pau. El capità s'ofereix a reunir-se amb els nord-americans per capitular davant les tropes regulars en lloc dels civils. Els habitants de Muzière, creient que es trencava la treva, van disparar contra els alemanys i, per aquesta incomprensió, les armes tornen a parlar.

## Repartiment

* Paul Mercey: Nieucourt
* Pierre Collet: Morizot
* Albert Hehn: capità Rollingen
* Bernard Verley: Gérard
* Serge Davri: Clovis
* Erwin Strahl: sergent Gerke
* Willy Harlander: Hermann
* Jean Solar : Sauvage
* Gerhart Lippert : Le lieutenant Bergmann
* Helmut Fischer : Le sergent-chef Holbrock
* Danielle Godet: Mademoiselle Lherminier
* Hans Elwenspoek: Horst Hollermann
* Alix Mahieux: Madame Clovis
* Gaby Basset: Madame Sauvage
* Hans H. Nordmann : Wurzel
* Willy Haibel : Willy
* Évelyne Lacroix: Françoise
* Helmut Brasch : Müller
* Peter Niklaus : Krüger
* Jean Perrin : Michelet
* Jean-Pierre Moulin: Nicolas
* Jean Gras: Jonquille
* Georges Adet: Le petit vieux
* Edmond Ardisson: Varesquier

## Referències

* ↑ Les Honneurs de la guerre a cine50.free.fr
* ↑ "Les Honneurs de la guerre", chef-d'oeuvre inaperçu, Le Monde, 23 de novembre de 2006
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1961 al web del Festival

## Bibliografia

* Philippe Durand, entretien avec Jean Dewewer, Image et Son, numéro 144, octobre 1961, p. 7
* Marcel Martin, Cinéma 62, numéro 69, septembre 1962, p. 112
* Hubert Arnault, La Saison cinématographique 63, décembre 1963, p. 146

## Enllaços externs

* Les Honneurs de la guerre al web Cinéma-français.fr
# West Athens

West Athens és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 9.101 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Athens tenia 9.101 habitants, 2.573 habitatges, i 2.102 famílies. La densitat de població era de 2.622,3 habitants/km².
Dels 2.573 habitatges en un 45,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,4% hi vivien parelles casades, en un 28,4% dones solteres, i en un 18,3% no eren unitats familiars. En el 14,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 7,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.423 $ i la renda mediana per família de 39.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.484 $ mentre que les dones 31.750 $. La renda per capita de la població era de 12.903 $. Entorn del 24% de les famílies i el 25,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Athens». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Athens». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Natoma

Natoma és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 367 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Natoma tenia 367 habitants, 178 habitatges, i 95 famílies. La densitat de població era de 337,4 habitants/km².
Dels 178 habitatges en un 25,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 46,6% no eren unitats familiars. En el 44,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 24,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.091 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.896 $ mentre que les dones 22.083 $. La renda per capita de la població era de 14.671 $. Entorn del 8,7% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Natoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Natoma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# César Debaets

César Debaets (Kortrijk, 18 de juny de 1892 - Gant, 20 de novembre de 1974) va ser un ciclista belga, professional entre 1913 i 1929, especialista en les curses de sis dies.
Els seus germans Gérard, Gaston-Octave, Michel i Arthur també foren ciclistes.

## Palmarès

* 1919
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bèlgica
* 1924
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Jules Van Hevel)
* 1925
** 1r als Sis dies de Gant (amb Jules Van Hevel)
* 1926
** 1r als Sis dies de Gant (amb Emile Thollembeek)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Solana de Corrals

La Solana de Corrals és una solana del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori del poble de Puigmaçana.
Està en la part de migdia de la careneta que separa les valls del barranc de Lloriguer, al nord, i del de Sant Gregori, al sud, al sud-oest de la partida de Lloriguer. És a llevant del Serrat del Nenot.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Punta de la Cogullada

La Punta de la Cogullada és una muntanya de 447 metres que es troba al municipi de Cabacés, a la comarca catalana del Priorat.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Patrick Nilan

Patrick Nilan (Sydney, 30 de juny de 1941 - 10 de maig de 2024) va ser un jugador d'hoquei sobre herba australià, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova. La seva tercera i darrera participació en uns Jocs fou el 1972, a Múnic, on fou cinquena.
Durant la seva carrera esportiva va jugar 73 partits internacionals fins al 1972, en què va marcar 11 gols. A nivell de clubs jugà al Glebe Hockey Club de Sydney. El 2019 fou incorporat al Hall of Fame Hockey Australia.

## Referències

* ↑ «Patrick Nilan Obituary (1930 - 2023) - Bayonne, NJ - The Jersey Journal». [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Olympedia – Donald McWatters». [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ Hall of Fame (anglès)
# Littledalea

Littledalea és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins. És originari de l'Àsia central. És l'únic gènere de la tribu Littledaleae. El gènere fou descrit per William Botting Hemsley i publicat a Hooker's Icones Plantarum 25:, pl. 2472. 1896.

## Taxonomia

* Littledalea alaica Vsevolod Alexeevič Petrov i Vladimir Leontjevitj Komarov, 1934.
* Littledalea przevalskyi Nikolai Nikolaievich Tzvelev, 1968.
* Littledalea racemosa Yi Li Keng, 1934.
* Littledalea tibetica William Botting Hemsley, 1896.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2018-08-18. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ Littledalea en PlantList
* ↑ «Littledalea». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 març 2013].

## Bibliografia

* Missouri Botanical Garden. MO Generic Names in Use

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Xarxa neuronal binària

La xarxa neuronal binària és una xarxa neuronal artificial, on els pesos de coma flotant utilitzats habitualment se substitueixen per binaris.
Estalvia emmagatzematge i càlcul, i serveix com a tècnica per a models profunds en dispositius amb recursos limitats. L'ús de valors binaris pot augmentar l'acceleració fins a 58 vegades. La precisió i la capacitat d'informació de la xarxa neuronal binària es poden controlar manualment. Les xarxes neuronals binàries no aconsegueixen la mateixa precisió que les seves contraparts de precisió total, però s'estan fent millores per tancar aquesta bretxa.
El concepte de xarxes neuronals binàries és molt senzill, quan cada valor dels tensors de pes i activació es representa amb +1 i -1 de manera que es poden emmagatzemar en 1 bit en lloc de precisió completa (-1 es representa com 0 a 1- Bit nombres enters). La conversió de valors de punt flotant a valors binaris és utilitzar la funció de signe que es mostra a continuació:$\operatorname {sgn} x:={\begin{cases}-1&{\text{if }}x<0,\\0&{\text{if }}x=0,\\1&{\text{if }}x>0.\end{cases}}$L’inconvenient principal de les xarxes neuronals binàries ha estat el fet que no han pogut aconseguir una precisió tan bona com les xarxes més profundes de precisió. Però això ha canviat lentament i cada any (més com cada mes amb el nombre de treballs publicats), hi ha hagut molts avenços amb la bretxa que es tanca. Com que es centra molt més en la implementació de models d’aprenentatge automàtic en dispositius que tinguin recursos informàtics limitats, hi haurà un augment dels esforços de recerca en aquest camp en els propers anys.

## Referències

* ↑ Courbariaux, M.; Bengio, Y.; David, J.-P. NIPS, 2015. arXiv: 1511.00363.
* ↑ Yuan, Chunyu; Agaian, Sos S. «A comprehensive review of Binary Neural Network». arXiv:2110.06804 [cs], 11-03-2023.
* ↑ Rastegari, M.; Ordonez, V.; Redmon, J.; Farhadi, A. ECCV, 2016. arXiv: 1603.05279.
* ↑ Ignatov, D.; Ignatov, A. Pattern Recognition Letters, 138, 2020, pàg. 276–281. arXiv: 2008.01438. Bibcode: 2020PaReL.138..276I. DOI: 10.1016/j.patrec.2020.07.033.
* ↑ Varma, Rahul. «Binary Neural Networks — Future of low-cost neural networks?» (en anglès). https://towardsdatascience.com,+29-01-2021.+[Consulta: 24 març 2023].
# Mínims coincidents alcistes

Mínims coincidents alcistes (en anglès: Bullish Matching Low) és un patró d'espelmes japoneses format per dues espelmes que indica un possible canvi de la tendència baixista; rep aquest nom perquè les dues espelmes negres que el formen tenen el mateix, o pràcticament, mínim.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és baixista
* Es forma una gran espelma negra
* Es forma una segona espelma, menor, que té el mateix mínim (o pràcticament) que l'anterior

## Explicació

En un context de tendència baixista les dues espelmes negres amb el mateix mínim suggereixen que hi ha un poderós suport on apareixen massivament les compres, fet que pot anticipar un possible canvi de tendència. En aquest escenari els bulls podrien començar a cobrir posicions o tancar-les, donant lloc al canvi.

## Factors importants

La fiabilitat d'aquest patró és mitjana i es suggereix confirmació en forma de gap alcista, trencament de tendència o formació d'una espelma blanca amb tancament superior.

## Bibliografia

* «Bullish Matching Low». Candlesticker. [Consulta: 9 maig 2011].
# Son Malferit

Son Malferit és una barriada de Palma situada al districte de Llevant. Està delimitada pel barri de l'Estadi Balear, Nou Llevant, el Molinar i Son Ferriol. Comptava, el 2018, amb una població d'uns 95 habitants. En ella s'hi troba el Camp de Futbol l'estadi de Son Malferit, seu de la Federació de Futbol de les Illes Balears i camp de joc temporal de l'Atlètic Balears des del 2014, per motiu de les obres de l'Estadi Balear. També s'hi troba la central tèrmica de cicle combinat de Cas Tresoer, inaugurada l'any 2005. El barri pren el nom d'una antiga possessió, les cases de la qual varen ser esbucades l'any 2006.
A aquesta barriada s'hi pot accedir a través de la línia 14 de l'EMT.

## Referències

* ↑ «Institut d'Estadística de les Illes Balears». [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «La Federación Balear de Fútbol estrena sede en Son Malferit» (en castellà). Diario de Mallorca, 23-04-2015.
* ↑ «Fitxa del camp». Federació de Futbol de les Illes Balears. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «Esplendor blanquiazul en Son Malferit» (en castellà). Diario de Mallorca, 28-08-2014.
* ↑ «Son Malferit». Toponimiamallorca.net. [Consulta: 25 agost 2019].
# Patrick Nyamvumba

El general Patrick Nyamvumba (nascut l'11 de juny de 1967) és el cap d'estat major de les Forces Ruandeses de Defensa (FRD).
Graduat en l'Acadèmia de Defensa de Nigèria, inicialment va servir a les Forces Ruandeses de Defensa com a comandant de les forces d'infanteria, comandant de l'Acadèmia Militar de Ruanda a Nyakinama (districte de Musanze), Cap de Logística i Cap d'Operacions, Plans i Formació (1998-1999) i president del Tribunal Suprem Militar (2007-2009). De 2009 a 2013, va treballar al Darfur (Sudan) com a comandant de les força militar de l'Operació Híbrida de la Unió Africana i les Nacions Unides al Darfur (UNAMID). Quan va tornar en 2013 fou nomenat cap d'Estat Major de les Forces Ruandeses de Defensa.

## Referències

* ↑ «General P Nyamvumba New RDF Chief of Defence Staff». Arxivat de l'original el 2018-08-11. [Consulta: 10 agost 2018].
* ↑ Twagilimana, Aimable. Historical Dictionary of Rwanda; 2nd Edition. Rowman & Littlefield, 6 novembre 2015, p. 173-174. ISBN 9781442255913.
* ↑ General Patrick Nyamvumba New RDF Chief of Defence Staff, igihe.com, 23 de juny de 2013
# Clemència d'Hongria

Clemència d'Hongria (1293 - París 1328), princesa d'Hongria i reina consort de França i Navarra (1315-1316).

## Orígens familiars

Filla del rei Carles I d'Hongria i la seva esposa Clemència d'Habsburg. Era neta per línia paterna de Carles II de Nàpols i Maria d'Hongria, i per línia materna de Rodolf I i Agnès de Borgonya.

## Núpcies i descendents

Es casà el 19 d'agost de 1315 a París amb el rei Lluís X de França, del qual fou la seva segona esposa. D'aquesta unió va néixer un fill:
* el príncep Joan I de França (1316), rei de França
El 15 d'agost de 1315 la primera esposa de Lluís X morí confinada al castell de Gaillard. Quatre dies més tard el rei Lluís es casà de nou amb la princesa hongaresa. Aquesta rapidesa en el nou casament comportà que corrès el rumor entre la Cort que ell havia estat el causant de la mort sobtada de la seva primera esposa, la qual havia estat confinada per infidelitat. El 24 d'agost del mateix any Clemència fou coronada a la catedral de Reims.
Clemència enviudà ràpidament el juny de 1316 embarassada d'un fill, el futur rei Joan I de França.
Deixà la Cort francesa per passar a residir a la ciutat d'Avinyó, i el 1318 entrà a formar part d'un convent dominic a Ais-en-Provence. Alguns anys després retornà a París, on morí el 12 d'octubre de 1328 a l'edat de trenta-cinc anys. El seu cos fou enterrat tres dies després al convent dels Jacobins a París.
# Littlefield

Littlefield és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 6.507 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Littlefield tenia 6.507 habitants, 2.390 habitatges, i 1.699 famílies. La densitat de població era de 419,4 habitants/km².
Dels 2.390 habitatges en un 34,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,64 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.271 $ i la renda mediana per família de 29.842 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.978 $ mentre que les dones 20.160 $. La renda per capita de la població era de 15.018 $. Aproximadament el 18,8% de les famílies i el 20,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Littlefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Littlefield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Willy Begert

Willy Begert (1913 - 18 de març de 1971) va ser un activista pacifista suís, membre del Servei Civil Internacional.
Begert participar l'any 1924 en el seu primer camp de treball del Servei Civil Internacional (SCI) a Suïssa. L'any següent, va participar en l'acció de suport als miners de Gal·les durant un període d'atur crònic, també impulsada pel SCI. El 1938 va esdevenir secretari de la branca suïssa de SCI, amb seu a Zuric. Es va incorporar al "Comitè Neutral d'Ajuda a Espanya", més conegut com a "Ajuda Suïssa", una plataforma d'entitats liderada per Rodolfo Olgiati, secretari del SCI, per ajudar els infants damnificats de la guerra civil
Va continuar aquest treball al sud França el 1939-40, en la colònia suïssa de Sigean, dirigida per Ruth von Wild. Amb l'ocupació nazi de França, va viatjar a Anglaterra per tenir cura dels nens víctimes de la guerra. El 1943-44, va participar en la distribució d'aliments i roba per als refugiats grecs, com a voluntari del SCI. Va ser el primer secretari internacional del SCI el 1946 i el primer secretari del Comitè de coordinació el 1951. Però va preferir la feina de camp i va ser voluntari a Algèria amb el SCI durant dos anys. Posteriorment es va convertir en expert en desenvolupament comunitari de les Nacions Unides al Marroc i al Camerun.

## Enllaços externs

* Willy Begert, SCI International Archives.