OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Consorci de Compensació d'Assegurances

El Consorci de Compensació d'Assegurances (CCS) és una entitat pública empresarial espanyola amb activitat al sector assegurador, adscrita al Ministeri d'Economia i Competitivitat d'Espanya. Compta amb personalitat jurídica, amb plena capacitat d'obrar per al compliment dels seus fins i amb un patrimoni propi diferent del de l'Estat.

## Activitats

Les activitats del Consorci s'emmarquen en dos àmbits: les funcions asseguradores i no asseguradores. Respecte de les primeres cal destacar el seu caràcter subsidiari, sent la seva actuació, en general, la d'un assegurador directe, en defecte de participació del mercat privat, i també la pròpia d'un Fons de Garantia, quan es donen determinades circumstàncies com la falta d'assegurança en casos d'assegurances obligatòries, insolvència de l'assegurador, etc.
La institució apareix molt lligada a la cobertura dels riscos extraordinaris, dins del sistema d'indemnització per danys catastròfics d'Espanya. Altres activitats que ha anat cobrint són les relacionades amb l'Assegurança de Crèdit a l'Exportació, l'Assegurança Agrària Combinada, l'Assegurança de Responsabilitat Civil d'Automòbils de Subscripció Obligatòria, l'Assegurança Obligatòria de Viatgers, l'Assegurança Obligatòria del Caçador i l'Assegurança Responsabilitat Civil de Riscos Nuclears.

## Història

Si bé van existir intents en les assegurances de viatgers i crèdit a l'exportació a partir de 1920, l'antecedent directe es remunta el 1941 en crear-se el Consorci de Compensació de Riscos de Motí després de la Guerra Civil Espanyola. A partir de 1954 la iniciativa va adquirir un caràcter permanent i es va configurar el que és avui el Consorci de Compensació d'Assegurances.
Des d'inicis de 1998, la seva activitat s'estén també al camp de la responsabilitat civil mediambiental i ha entrat a formar part del Pool Espanyol de Riscos Mediambientals. Finalment, el 2002 assumeix les funcions de liquidació d'entitats asseguradores que exercia la Comissió Liquidadora d'Entitats Asseguradores.

## Referències

* ↑ Qué es el consorcio de compensación de seguros, seguros.es
* ↑ ¿Qué es el Consorcio de Compensación de Seguros? a El blog salmón
* ↑ «Acerca del CCS». Arxivat de l'original el 2017-04-04. [Consulta: 3 abril 2017].
* ↑ Consorcio de Compensación de Seguros arpem.com

## Vegeu també

* FIVA

## Enllaços externs

* Consorci de Compensació d'Assegurances
* Estatut legal del CCS
# Lower Kootenay

La Primera Nació Lower Kootenay (ktunaxa: Yaqan nu?kiy Band) és una Primera Nació basada en la regió d'East Kootenay de la Colúmbia Britànica. En el Procés del Tractat de la Colúmbia Britànica formen part del Consell Tribal Ktunaxa Kinbasket.

## Procés del Tractat

Està en la fase 4 del Procés del Tractat de la Colúmbia Britànica.

## Demografia

La Primera Nació Lower Kootenay té 208 membres.

## Referències

* ↑ «2nd Annual Ktunaxa Challenge 2012». Aboriginal Services - College of the Rockies, BC, Canada. Arxivat de l'original el 2012-10-13. [Consulta: 10 setembre 2012].
* 1 2 «Ktunaxa Kinbasket Tribal Council». Executive Council of British Columbia, 2009. [Consulta: 26 juliol 2009].
* ↑ «Kootenay». Government of Canada. Indian and Northern Affairs Canada, 2009. Arxivat de l'original el 2 de març 2012. [Consulta: 26 juliol 2009].
# Gerolamo I Correggio

Gerolamo I Correggio conegut com "il cardinale", va néixer a Correggio el 1511 i va ser fill de Giberto VII Correggio i Verònica Gambara, i comte sobirà de Correggio i comte del Sacre Imperi Romà. Va succeir al seu pare el 1518 i els diplomes imperials són de 16 de desembre de 1520, 29 d'abril de 1553 i 15 de maig de 1559 i 30 de desembre de 1564.
Va adquirir Medesano el 1559 a una branca col·lateral.
Va ser creat cardenal ardiaca el 26 de febrer del 1561, promogut a l'ordre dels Presbiters el 2 de juny de 1561, Cardenal Presbiter del Títol de San Giovanni a Porta Latina el 3 de juny de 1561 i fins al 5 de maig de 1562, Cardenal Presbiter del Títol de Santo Stefano al Monte Celio el 5 de maig de 1562 fins al 14 de maig de 1568, Cardenal Presbiter del Títol de Santi Silvestro e Martino a Monti del 14 de maig de 1568 al 9 de juny de 1570, cardenal Presbiter del Títol de Santa Prisca del 9 de juny de 1570 al 3 de juliol de 1570 i Cardenal Presbiter del Títol de Santa Anastasia del 3 de juliol de 1570 a la seva mort; arquebisbe de Tàrent el 13 de maig de 1569, nunci Apostòlic a França el 1540 i el 1545, i davant l'emperador el 1546; ministre Plenipotenciari del Duc de Parma al Congrés de Gant el 1551, Governador Pontifici d'Ancona el 6 de febrer de 1566, Legat Pontifici a la Defensa marítima contra els turcs de la Marca d'Ancona el 1572
Va morir a Roma el 9 d'octubre de 1572. Va deixar un fill natural, Alessandro Correggio, tingut amb Paola Piloja i legitimat per butlla papal el 1553 i diploma imperial el 1571.

## Referències

* ↑ Fragnito, Gigliola. «CORREGGIO, Girolamo» (en italià). Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 29, 1983. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Cinquini, Chiara «RINALDO CORSO EDITORE E COMMENTATORE DELLE RIME DI VITTORIA COLONNA». Aevum, 73, 3, 1999, pàg. 669–696. ISSN: 0001-9593.
* ↑ Benigni, U. «Parma». Cathlic Encyclopedia. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ Sabbadini, Roberto. La grazia e l'onore: principe, nobiltà e ordine sociale nei ducati farnesiani (en italià). Bulzoni, 2001, p. 146. ISBN 978-88-8319-639-3.
# Sant Francesc (Riga)

L'Església de la Sant Francesc (en letó: Svētā Franciska Romas katoļu baznīca) és una església catòlica romana a la ciutat de Riga, capital de Letònia. L'església està situada al Carrer Katoļu, 16; en el barri Forštate Maskavas. L'edifici va ser consagrat l'any 1892 per Franciszek Albin Symon, el bisbe auxiliar de Mohilev. El 1891 es van completar les dues torres de 60 metres d'altura.

## Referències

* ↑ Banga, Vita; Marina Levina et al. (2007) Rīgas dievnami: Arhitektūra un māksla. (Riga's Churches: Architecture and Art). Riga: Zinātne, Apgads Mantojums. ISBN 978-9984-823-00-3
* ↑ Broks, Jānis (2002) (letó). Katolicisms Latvijā 800 Gados: 1186-1986, Vēsturisks Atskats (Catholicism in Latvia for 800 Years: 1186-1986, a Historical Retrospective), p. 258, ISBN 9984-619-40-0
* ↑ «Sv. Franciska draudze» (en letó). Arxivat de l'original el 2010-06-08. [Consulta: 23 gener 2015].
# Betsa Pulad

Betsa Pulad fou un pretendent al tron de l'Horda d'Or, amb suport de Vitautes el Gran de Lituània, el 1412-1413.
Vitautes, enemistat amb el nou kan Kerimberdi, va nomenar kan en oposició a Betsa Pulad, de parentiu incert, que fou investit de manera solemne a Vilna, rebent una esplèndida capa de tela daurada i una pell magnífica coberta amb drap escarlata. Però quan va entrar en territori de l'Horda no va tardar a ser derrotat i capturat per Kerimberdi que el va fer decapitar (1413).

## Referències

* Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# Gordon Mumma

Gordon Mumma (Framingham, 30 de març de 1935) és un compositor nord-americà. És conegut sobretot pel seu treball amb l'electrònica, molts aparells dels quals construeix ell mateix, i per les seves actuacions amb trompa.

## Biografia

Mumma va entrar a la Universitat de Michigan el 1952 als 17 anys, després d'abandonar l'escola secundària. Va abandonar Michigan després d'un any, però les connexions que va fer a Ann Arbor van ser la base de bona part de la seva carrera musical. Els seus primers treballs van ser en el piano, i el seu desenvolupament musical es va inspirar en compositors tradicionals com Bach i Haydn, així com en compositors moderns com Bartók, Schoenberg, Webern i Ives.
Les actuacions de Mumma al piano sovint eren en el context de conjunts de piano, associades amb John Cage, David Tudor i altres intèrprets. Va fer una gira internacional a la dècada de 1960 en una col·laboració de dos pianos amb Robert R Ashley. Va ser cofundador de l'"Ann Arbor's Cooperative Studio for Electronic Music" amb Ashley el 1958–66, va ser cofundador del Festival ONCE el 1961–66 a Ann Arbor, va ser compositor resident a la "Merce Cunningham Dance Company" al costat de Cage i Tudor de 1966–74, i va ser membre de la "Sonic Arts Union" amb Ashley, Alvin Lucier i David Behrman.
Mumma va ser professor de música a la Universitat de Califòrnia a Santa Cruz de 1975 a 1994, on els seus estudiants de composició incloïen Chris Brown, Joe Hannan, Dan Keller, Daniel James Wolf, Jonathan Segel i Mamoru Fujieda. Mumma també té una estreta associació amb el "Mills College" d'Oakland, Califòrnia, on va ser el professor Darius Milhaud el 1981, el compositor visitant distingit el 1989 i el compositor en residència de Jean Macduff Vaux el 1999. Va rebre el premi John Cage de la Fundació per a les Arts Contemporànies (2000).
Actualment, Mumma viu a Victòria, Colúmbia Britànica, on continua component.

## Pel·lícules

* 1976 - Music With Roots in the Aether: Opera for Television. Tape 4: Gordon Mumma. Produced and directed by Robert Ashley. New York, New York: Lovely Music.

## Referències

* 1 2 3 Fillion, Michelle "Gordon Mumma's Music for Solo Piano (1960–2001)". Liner notes to GORDON MUMMA - MUSIC FOR SOLO PIANO 1960–2001. New World Records.
* ↑ "Biography." Brainwashed.com.
* ↑ "Gordon Mumma :: Foundation for Contemporary Arts". www.foundationforcontemporaryarts.org. Retrieved 2018-04-05.

## Bibliografia

* Holzaepfel, John "David Tudor and Gordon Mumma". Assaig de notes de folre. Nous rècords del món.
# Gordon Park Baker

Gordon Park Baker (Englewood, Nova Jersey, 20 abril de 1938 - Woodstock, Oxfordshire, 25 de juny de 2002) va ser un filòsof americà i anglès. Els seus temes d'interès inclouen Ludwig Wittgenstein, Gottlob Frege, Friedrich Waismann, Bertrand Russell, el Cercle de Viena, i René Descartes. Va ser conegut per la seva col·laboració amb Peter Hacker i els seus desacords amb Michael Dummett.
Va ser educat a la Phillips Exeter Academy, la Universitat Harvard, important en les matemàtiques, i, com Marshall Scholar, al The Queen's College (Oxford), on tenia la intenció de llegir Filosofia, Política i Economia, però traslladat a literae humaniores (1960). Va cursar el seu doctorat (1963-1970) mentre era professor a la Universitat de Kent i darrerament com a membre del Col·legi de Sant Joan, Oxford.
Era un Fideïcomissari del Fons Waismann.
Els seus altres interessos eren tennis real i el clavecí.
Estava casat amb Ann Pimlott (1964), amb la qual va tenir tres fills, Alan, Geoffrey, i Nicholas. Alan és actualment professor de filosofia a la universitat de Swarthmore. Des de 1992 fins a la seva mort, el filòsof Katherine Morris (Mansfield College, Oxford) va ser el seu company reconegut.

## Referències

* ↑ Richter, Duncan. «Baker, Gordon Park (1938-2002». A: The A to Z of Wittgenstein's Philosophy. Scarecrow Press, 2010, p. 34. ISBN 978-1-4617-3185-6 [Consulta: 8 gener 2019].
# Gordon Parks

Gordon Roger Alexander Buchannan Parks (Fort Scott, Kansas, 30 de novembre de 1912 − Nova York, 7 de març de 2006) va ser un fotògraf, director de cinema, periodista i militant negre estatunidenc. Les seves obres més conegudes són els seus fotoreportatges pel magazine Life així com un dels seus films, Les nits roges de Harlem (Shaft).

## Biografia

Parks va néixer a Fort Scott a Kansas, últim d'una família de 15 fills. Perd la seva mare als 16 anys. Es canvia de casa llavors a Minnesota, amb una de les seves germanes. Després d'haver abandonat els seus estudis secundaris, exerceix diversos oficis, entre els quals el de pianista. El 1937, comença la seva carrera de fotògraf amb 25 anys a Chicago, on es converteix en fotògraf de moda i de personalitats. El 1942, realitza un fotoreportatge per a la secció fotogràfica de la Farm Security Administration el projecte del qual consistia a fer un balanç objectiu de les condicions de vida i de treball dels americans rurals.
El seu fill Gordon Parks Jr. és igualment director de cinema, havent dirigit, entre altres Superfly (1972). Parks mor d'un càncer el 7 de març de 2006.

## Filmografia
### Director

* 1964: Flavio (curt)
* 1968: The World of Piri Thomas
* 1969: The Learning Tree
* 1971: Les nits roges de Harlem (Shaft)
* 1972: Shaft's Big Score!
* 1974: The Super Cops
* 1976: Leadbelly
* 1984: Solomon Northup's Odyssey (TV)

### Actor

* 1971: Les nits roges de Harlem (Shaft): el propietari de l'apartament
* 1972: Shaft's Big Score!: un crupier
* 1992: Lincoln (TV) de Peter W. Kunhardt
* 2000: Shaft: El retorn (Shaft) de John Singleton: el patró del Lenox Lounge

### Compositor

* 1969: The Learning Tree
* 1972: Shaft's Big Score!)
* 1984: Solomon Northup's Odyssey (TV)

### Guionista

* 1964: Flavio (curt)
* 1969: The Learning Tree

### Productor

* 1969: The Learning Tree
# Geografia turística

La geografia turística és l'estudi dels viatges i el turisme, com a indústria i com a activitat social i cultural. La geografia turística cobreix una àmplia gamma d'interessos, incloent l'impacte ambiental del turisme, les geografies del turisme i les economies del lleure, responent a les preocupacions de la indústria i la gestió del turisme i la sociologia del turisme i les seves ubicacions.
La geografia turística és aquella branca de la geografia humana que s'ocupa de l'estudi dels viatges i del seu impacte en els indrets.
La geografia és fonamental per a l'estudi del turisme, perquè el turisme és de naturalesa geogràfica. El turisme es produeix en llocs, implica moviments i activitats entre llocs i és una activitat en la qual es formen tant les característiques del lloc com les autoidentitats personals, a través de les relacions que es creen entre llocs, paisatges i persones. La geografia física proporciona els antecedents essencials sobre els quals es creen llocs turístics i els impactes i les preocupacions mediambientals s'han de tenir en compte en la gestió del desenvolupament dels llocs turístics.
Els enfocaments d'estudi diferiran segons les diferents preocupacions. Molta literatura de gestió turística continua essent quantitativa pel que fa a la metodologia i considera que el turisme consisteix en els llocs d'origen turístic (o zones generadores de turistes), les destinacions turístiques (o llocs d'oferta turística) i la relació (connexions) entre els llocs d'origen i de destinació, que inclou les rutes de transport, relacions comercials i motivacions dels viatgers. Els recents desenvolupaments de la geografia humana han donat lloc a enfocaments com els de la geografia cultural, que adopten enfocaments teòricament més diversos del turisme, inclosa una sociologia del turisme, que s'estén més enllà del turisme com una activitat aïllada i excepcional i tenint en compte com els viatges s'adapten a la vida quotidiana i com el turisme no és només un consum de llocs, sinó que també produeix el sentit del lloc en una destinació. The Tourist de Dean MacCannell i The Tourist Gaze de John Urry són clàssics en aquest camp.

## Referències

* ↑ Franklin, A and Crang, M (2001) 'The trouble with tourism and travel theory?' in Tourist Studies 1(5) p.5-22
* ↑ Larsen, J, Urry, J and Axhausen, K (2006) Mobilities, Networks, Geographies Aldershot:Ashgate
# Grant Heslov

Grant Heslov (15 de maig de 1963, Los Angeles, Califòrnia, Estats Units) és un actor, productor, guionista i director estatunidenc. Com a actor ha participat a True Lies, Dante's Peak, Enemy of the State, The Scorpion King i Bona nit i bona sort, i a sèries de televisió com Family Ties, L.A. Law, Catch me if you can, Matlock, Sleeper Cell.

## Biografia

Fill d'una família jueva, va créixer a l'àrea de Palos Verdes, a la ciutat de Los Angeles. Va anar a la Universitat del Sud de Califòrnia, on va coincidir amb el seu amic Tate Donovan.
Va estar nominat als Premis de l'Acadèmia per Bona nit i bona sort. Juntament amb George Clooney, també a estar nominat a l'Òscar al Millor Guió Original. Ha escrit guions amb George Clooney, entre ells Els homes que miraven fixament les cabres (2009) i The Monuments Men (2013).

## Referències

* ↑ Center for Health Statistics, California Department of Health Services, Sacramento, California «California Birth Index 1905-1995». State of California [Consulta: 17 febrer 2010].
* ↑ Abramowitz, Rachel «Grant Heslov, George Clooney team up for 'The Men Who Stare at Goats.' - Page 3 - Los Angeles Times». latimes.com, 07-11-2009 [Consulta: 24 abril 2010].
# Grant Snider

Grant Snider és un ortodoncista, il·lustrador i humorista gràfic estatunidenc.
Snider es va criar a Derby (Kansas), i té un germà bessó, Gavin, també il·lustrador. Va estudiar enginyeria a la Universitat de Kansas i després odontologia a la Universitat de Missouri-Kansas City. Va dibuixar tires còmiques per als dos diaris universitaris: The Daily Daily Kansan i The University News. Per aquest treball va guanyar el Charles M. Schultz Award fot Cartooning el 2008.
El mateix any va dibuixar la tira còmica Delayed Karma per a The Kansas City Star, i el 2009 va publicar el còmic en línia Incidental, amb dibuixos sobre art, literatura i el propi procés creatiu. El seu treball s'ha publicat en revistes com The New York Review of Books i The New York Times Magazine, i s'ha compilat en dos llibres: The Shape of Ideas (2018) i I Will Judge You by Your Bookshelf (2020), aquest últim sobre la passió per l'escriptura i la lectura.
Snider també és autor de llibres il·lustrats per a infants com What Color is Night (2019) i What Sound is Morning (2020).

## Referències

* ↑ Sierra, Irene. «Grant Snider: ortodoncista por el día, ilustrador de problemas del primer mundo por la noche» (en castellà), 05-02-2018. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ Snider, Jeffrey Kindley interviews Grant. «A Portrait of the Cartoonist as a Young Philosopher: An Interview with Grant Snider». Los Angeles Review of Books. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «Cartoonist’s latest project is picture of success». KU Alumni Association, 02-12-2019. Arxivat de l'original el 2020-02-22. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ «Grant Snider wins Charles M. Schulz award» (en anglès americà). The Daily Cartoonist, 16-03-2009. [Consulta: 22 febrer 2020].
* ↑ Janovy, C. J. «Grant Snider, Cartoonist/Orthodontist, Able To Conquer Self-Doubt With A Single Pen» (en anglès). www.kcur.org. [Consulta: 22 febrer 2020].
# Grant Munro

Grant Munro (Winnipeg, 25 d'abril de 1923 - Montreal, 9 de desembre de 2017), va ser un director de cinema canadenc. A més de ser un dels animadors més reconeguts del seu país, va destacar com a documentalista i actor. De l'Ontario College of Art va saltar directament a l'equip de Norman McLaren al National Film Board of Canada, on va començar a fer els seus primers curtmetratges d'animació amb retalls de paper. McLaren va ser qui va popularitzar la seva figura, utilitzant-lo com a actor en obres tan conegudes com Neighbours o Christmas Cracker. Les col·laboracions entre els dos van ser contínues, tant en tasques de guionatge com de realització.
En la seva carrera independent destaquen, a més de les primeres animacions, els seus curts en animació stop-motion (Toys, 1966) i els seus darrers documentals (Boo-Hoo, 1975), on l'humor àcid que caracteritza la seva obra és més palpable.

## Referències

* ↑ «Grant Munro». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Grafski Béreg

Grafski Béreg (en rus: Графский Берег) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que el 2018 tenia 904 habitants, pertany al districte de Namtsi.

## Referències

* ↑ «Село Воин - карта, подробное описание - СахаГИС». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 7 ноября 2019].
# Gran Premi Velo Manavgat

El Gran Premi Velo Manavgat, abans anomenat Gran Premi de Side, és una cursa ciclista turca que es disputa durant el mes de març pels voltants de Manavgat, a la província d’Antalya. La primera edició es va disputar el 2018 i des d'un primer moment forma part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.2. És organitzat per l'agència de viatges Cartier Tour, que també organitza el Gran Premi Alanya.
Des del 2020 també es disputa una versió femenina de la cursa, que té lloc el mateix dia que la cursa masculina.

## Palmarès masculí

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2018 | Stepan Astafyev | Samir Jabrayilov | Branislau Samòilau |
| 2020 | Alan Banaszek | Lucas Carstensen | Yacine Hamza |
| 2021 | Mohd Harrif Saleh | Alan Banaszek | Andrí Kulik |
| 2022 | Mamir Staix | Mikhailo Kononenko | Iogan Shtein |

## Palmarès feminí

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2020 | Hanna Tserakh | Iulia Galimul·lina | Margarita Siradoieva |
| 2021 | Tatsiana Xaràkova | Anastassia Kalessava | Hanna Tserakh |
| 2022 | Alina Moiseeva | Diana Klímova | Sofia Karimova |

## Referències

* ↑ «Technical guide». Arxivat de l'original el 2018-03-13. [Consulta: 12 març 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a procyclingstats.com
# Ginestola gàl·lica

La ginestola gàl·lica ,Chamaecytisus hirsutus, és una planta perenne dins la família de les fabàcies.

## Descripció

Chamaecytisus hirsutus fa de mitjana de 30 a 40 cm d'alt. La tija és més o menys ascendent, lignificada en la seva part més baixa amb branques anuals herbàcies i ascendents (sufruticosa) amb pèls de mm de llargada (d'on prové l'epítet específic llatí hirsutus que significa pilosa). Les fulles són caducifolies i trifoliades, ovades a el·líptiques, piloses en l'anvers i revers, de 18-25 mm de llargada. Les flors són inicialment de color groc taronja després passen a ser marrons-vermelloses. Floreix d'abril a juny. Les seves tavelles fan 25-40 mm de llargada, molt piloses i maduren a finals d'estiu.

## Galeria

* Flor de Chamaecytisus hirsutus
* Flor de Chamaecytisus hirsutus
* Fulles de Chamaecytisus hirsutus
* Brot amb fulles i tavelles de Chamaecytisus hirsutus

## Distribució

Europa del centre i del sud incloent Catalunya i el País Valencià.

## Hàbitat

Es troben en ambients calcaris i relativament àrids com són les pastures seques la vora dels boscos. Viu des del nivell del amr als 1500 m d'altitud.

## Referències

* Pignatti S. - Flora d'Italia - Edagricole – 1982. vol. III
* Tutin, T. G. et al., eds. 1964–1980. Flora europaea
* USDA Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Biolib