OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Bernat Trencavell

Ramon Bernat, dit Trencavell († 1074) va ser vescomte d'Albi i de Nimes durant la segona meitat del segle XI. Era fill de Bernat III, vescomte d'Albi i de Nimes, i de Rangarda.
Ramon Bernat va ser qui va adoptar el sobrenom de Trencavell, el qual hereteran els seus descendants i esdevindrà el nom del seu llinatge.
Va succeir el seu pare després del 1050 i es va casar amb Ermengarda († 1099), vescomtessa de Carcassona, Besiers i Agde; Ermengarda era filla de Pere Ramon, comte de Carcassona i de Rangarda de la Marca.
Del matrimoni entre Ramon Bernat d'Albi i Ermengarda de Carcassona va néixer dos fills:
* Bernat Ató IV Trencavell († 1129), vescomte de Carcassona, de Besiers, d'Albi, de Nimes i d'Agde.
* Guillerma († després del 1070), casada el 1069 amb el vescomte Pere Ató de Borniquèl.
El 1067, a la mort del seu cunyat el comte Roger III de Carcassona, Ermengarda i Roger II, comte de Foix (cosí en línia masculina del difunt), es disputaran la successió del vescomtat. La lluita va durar diversos anys, ja que els comtes de Barcelona Ramon Berenguer I, Ramon Berenguer II i Ramon Berenguer III també entraran en el conflicte amb la intenció d'emparar-se de Carcassona. Finalment Ermengarda serà reconeguda com a vescomtessa el 1082 i els seus descendents n'hereteran el títol.

## Referències

* 1 2 3 «Senyors de Carcassona, Besiers, Agde» (en anglès). Foundation for Medieval Genealogy. [Consulta: 7 juny 2020].
# Sierra de Huelva

La Sierra de Huelva és una comarca situada a la província de Huelva, a Andalusia.
Està formada pels municipis d'Alájar, Almonaster la Real, Aracena, Aroche, Arroyomolinos de León, Cala, Cañaveral de León, Castaño del Robledo, Corteconcepción, Cortegana, Cortelazor, Cumbres de Enmedio, Cumbres de San Bartolomé, Cumbres Mayores, Encinasola, Fuenteheridos, Galaroza, Higuera de la Sierra, Hinojales, Jabugo, La Nava, Linares de la Sierra, Los Marines, Puerto Moral, Rosal de la Frontera, Santa Ana la Real, Santa Olalla del Cala, Valdelarco i Zufre.
Limita a l'est amb la província de Sevilla, al sud amb les comarques de la Cuenca Minera i El Andévalo, a l'oest amb Portugal i al nord amb Extremadura. En aquesta comarca hi ha el Parc Natural de Sierra de Aracena i Picos de Aroche.
# Geronimo (pel·lícula de 1962)

Geronimo és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Arnold Laven, estrenada el 1962. Ha estat doblada al català.

## Argument

El 1883, el cap apatxe Gerónimo i el seu grup de guerrers són víctimes dels atacs americans i mexicans. A canvi d'un territori i d'aliments, els guerrers es rendeixen a contra cor. Però aviat Gerónimo s'escaparà de la reserva i declararà la guerra als estatunidencs….

## Repartiment

* Chuck Connors: Gerónimo
* Kamala Devi: Teela
* Pat Conway: Capità William Maynard
* Armando Silvestre: Natchez
* Adam West: Tinent John Delahay
* Lawrence Dobkin: General George Crook
* John Anderson: Jeremiah Burns
* Enid Jaynes: Huera
* Ross Martin: Mangus
* Denver Pyle: Senador Conrad
* Nancy Rodman: Sra. Marsh
* Amanda Ames: Sra. Burns
* Eduardo Noriega: Coronel Morales
* Claudio Brook
* Joe Higgins: Kincaide

## Referències

* ↑ esadir.cat. Geronimo. esadir.cat.
* ↑ «Geronimo». The New York Times.
# Pins del Limonar

Pins del Limonar és un barri del districte Est de Màlega, a Andalusia, Espanya. Segons la delimitació oficial de l'ajuntament, limita al nord amb el barri de Pujols del Limonar i el de Serra Blanquilla; a l'est, amb el de Mayorazgo; al sud, amb els barris de Les Palmeres i Vaguada; i a l'oest, amb el barri de Mania i la Muntanya Victòria.
El barri va començar a prendre forma a la fi del segle xix, quan s'hi van començar a construir luxoses vil·les residencials, com ara Vil·la Suècia. Actualment compta amb urbanitzacions, residències particulars i negocis, com restaurants, botigues diverses i una perruqueria, a més de residències per a gent gran, clubs i col·legis.

## Transport

El barri està comunicat amb la resta de la ciutat pel servei d'autobús de l'EMT de la ciutat:
| Línia | Trajecte | Recorregut | Freqüència |
| 32 | Albereda Principal - El Limonar | Recorregut (en castellà) | 16-18 minuts |
| 37 | Albereda Principal - Altamira/Muntanya Daurada | Recorregut (en castellà) | 25-30 minuts |

## Referències

* ↑ Ordóñez, David «Còpia arxivada». LLIBRE D’ESTIL DE LA REVISIÓ DE LA TOPONÍMIA ESTRANGERA, 01-12-2010, pàg. 17. Arxivat de l'original el 2022-01-24 [Consulta: 9 setembre 2022].
* ↑ Plano oficial de delimitación de barrios del distrito 2
* ↑ Días laborables. EMT Málaga Arxivat 2013-03-28 a Wayback Machine.
# Sant Sebastià de Tuïr

Sant Sebastià de Tuïr és una antiga església tardoromànica amb elements anteriors de la vila de Tuïr, a la comarca del Rosselló.
Està situada al sud-est de la vila vella de Tuïr, al peu del camí de Llupià, actualment a l'avinguda del General Guillaut.
És un temple de tradició romànica tardana, de planta rectangular capçada a llevant per un absis semicircular. Conserva, però, elements més antics.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Tuïr». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 311. Sant Sebastià». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.

## Referències

* ↑ La capella de Sant Sebastià de TuIr, en els ortofotomapes de l'IGN
# Javier Espinosa González

* Aquest article tracta sobre el futbolista. Si cerqueu el periodista, vegeu «Javier Espinosa Robles».
Javier Espinosa González, conegut com a Javi Espinosa (Talavera de la Reina, 1992) és un futbolista professional espanyol que juga com a migcampista.

## Carrera esportiva

Després de jugar al Reial Madrid CF va tornar a la UD Talavera, i el FC Barcelona el va fitxar quan tenia 13 anys, quan era pretés de nou pel Real Madrid i també per l'Atlètic de Madrid.
El juny de 2014 va acabar el seu contracte amb el FC Barcelona, i no va arribar a cap acord per renovar-lo. L'11 de juliol de 2014 Espinosa va signar un contracte de tres anys amb el Vila-real CF. sent cedit fins a final de temporada a l'UD Almería.

## Referències

* ↑ «Real Madrid, Atlético y Barça se disputan al unionista Javi Espinosa» (en castellà). La Voz de Talavera, 11-01-2006. [Consulta: 15 octubre 2011].
* ↑ «Javier Espinosa es desvincula del Barça i jugarà al València». 324.cat, 09-06-2014. [Consulta: 10 juny 2014].
* ↑ El Vila-real CF ficha a Javier Espinosa Arxivat 2014-08-10 a Wayback Machine.; Web del Vila-real CF, 11 juliol 2014 (castellà)
* ↑ «El Almería cierra el fichaje del centrocampista Espinosa, un jugador de calidad y talento» (en castellà). UD Almería, 09-01-2015. Arxivat de l'original el 2015-01-09.

## Enllaços externs

* Javier Espinosa González a BDFutbol
# Faisà koklas

El faisà koklas (Pucrasia macrolopha) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita zones abruptes amb boscos de coníferes, mixtes o de bambú a muntanyes des de l'est de l'Afganistan, pel nord del Pakistan i de l'Índia, fins a l'est del Tibet i el centre de la Xina. És l'única espècie del gènere Pucrasia Gray,GR 1841.

## Taxonomia

Sovint considerada una espècie basal de la tribu Tetraonini, arran alguns estudis genètics, si bé altres estudis semblen ubicar-la en altres llocs, dins la família.

## Referències

* ↑ «Faisà koklas». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
* ↑ Kimball, Rebecca T; Braun, Edward L «Does more sequence data improve estimates of galliform phylogeny? Analyses of a rapid radiation using a complete data matrix» (en anglès). PeerJ. 2: e361, 22.
* ↑ Meiklejohn, Colin D; Coolon, Joseph D; Hartl, Daniel L; Wittkopp, Patricia J «The roles of cis- and trans-regulation in the evolution of regulatory incompatibilities and sexually dimorphic gene expression» (en anglès). Genome Research. Cold Spring Harbor Laboratory Press, 24, 2014, pàg. 84-95. DOI: 10.1101/gr.156414.113.
# Ramon Maria Pons i Vidal

Ramon Maria Pons i Vidal (Sabadell, 12 de novembre de 1941) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1960 i 1970.

## Trajectòria

Començà jugat d'extrem a l'infantil del CE Sabadell, fins que un dia substituí un company a la porteria, posició que mai més abandonà. A continuació jugà al CF Arrahona, també de Sabadell, una temporada al Cerdanyola CH, fins que el 1962 fou fitxat pel RCD Espanyol. Al conjunt blanc-i-blau jugà durant quatre temporades, a les que seguiren tres temporades al CP Vilanova on guanyà una Copa d'Espanya, una temporada a l'Igualada HC i set temporades defensant els colors del FC Barcelona, on guanyà dues copes d'Europa, dues lligues i dues copes. En total foren 17 anys al màxim nivell fins a la seva retirada el 1977. El seu substitut al Barça fou Carles Trullols.
Fou 34 cops internacional amb Espanya entre 1965 i 1968.

## Palmarès
### CP Vilanova

* Copa d'Espanya:
** 1968

### FC Barcelona

* Copa d'Europa:
** 1972-73, 1973-74
* Lliga d'Espanya:
** 1973-74, 1976-77
* Copa d'Espanya:
** 1972, 1975

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Pons cuelga definitivamente sus guardas». Mundo Deportivo, 14-07-1977. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Sierra de Gata (comarca)

La Sierra de Gata és una comarca d'Extremadura situada a la zona nord-occidental de la província de Càceres.
Inclou els municipis d'Acebo, Cadalso, Cilleros, Descargamaría, Eljas, Gata, Hernán-Pérez, Hoyos, Moraleja, Perales del Puerto, Robledillo de Gata, San Martín de Trevejo, Santibáñez el Alto, Torrecilla de los Ángeles, Torre de Don Miguel, Valverde del Fresno, Villamiel, Villanueva de la Sierra i Villasbuenas de Gata.

## Vegeu també

* Sierra de Gata

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la comarca Arxivat 2020-08-17 a Wayback Machine.
# Geronci d'Hagetmau

* Per a altres significats, vegeu «Geronci».
Geronci, en francès Girons (Cartago, Àfrica o Síria, segle V - Hagetmau, Landes, Aquitània, final del segle V) fou un religiós tardoromà, evangelitzador, amb Sant Sever de les Landes i altres companys, de la regió de la Novempopulània, amb Clar d'Aquitània, Justí de Tarbes, Bàbil, Policarp i Joan.

## Biografia

Segons la tradició, partí de Cartago o Síria cap a Jerusalem amb els seus companys Sever, Justí, Clar, Bàbil, Joan i Policarp. Des d'allí, marxaren a Roma, on foren deixebles del Papa. Aquest, veient-los dignes i preparats, els ordenà sacerdots i els envià a evangelitzar la Novempopulània, on els visigots arrians perseguien els catòlics. Sever fou designat com a cap de l'expedició, i Clar fou nomenat bisbe de la regió.
Tots set embarcaren i arribaren al port d'Agde (Narbonès) i marxaren fins a Tolosa de Llenguadoc, on se separaren: Clar anà al nord, Sever a l'oest i Geronci al sud. Geronci predicà a la regió de l'Ador (sud de les Landes). En saber que Sever havia mort, va esdevenir el cap de la missió i va retre homenatge al màrtir. Aviat, ell mateix fou atacat i, ferit, morí trenta dies després del seu martiri prop d'Hagetmau.

## Veneració

Les seves restes foren venerades a la cripta de Saint-Girons de l'abadia del mateix nom del segle xii (Hagetmau, Landes). La tomba esdevingué una etapa important de la via de Llemotges del Camí de Sant Jaume. Les relíquies es portaren al poble que prengué el nom de Sent Gironç, a l'Arieja (Migdia Pirineus, diòcesi de Pàmies).
Ha tingut una forta veneració a les diòcesis de Dax i Aira (Landes) i el Coserans, on diversos topònims porten el nom occità Sent Geronç o el francès Saint-Girons.

## Bibliografia

* Nominis. "Saint Girons".
# Kangjinlaïta

La kangjinlaïta és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el nom del districte de Kangjinla, a la República Popular de la Xina, on es troba la localitat tipus.

## Característiques

La kangjinlaïta és un mineral de fórmula química Ti$_{11}$Si$_{10}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada a començaments de 2022. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Químicament és similar a la zhiqinita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció mineralògica del Museu Geològic de la Xina, a Beijing (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: m16104.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de crom de Kangjinla, a l'ofiolita de Luobusha, dins el comtat de Qusum (Tibet, República Popular de la Xina). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Kangjinlaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Xiong, Fahui; Xu, Xiangzhen; Mugnaioli, Enrico; Gemmi, Mauro; Wirth, Richard; Yang, Jingsui; Grew, Edward S. «Wenjiite, Ti10(Si,P,☐)7, and kangjinlaite, Ti11(Si,P)10, new minerals in the ternary Ti-P-Si system from the Luobusa ophiolite, Tibet, China». American Mineralogist, 108, 1, 03-01-2023, pàg. 197–210. DOI: doi:10.2138/am-2022-8226 [Consulta: 31 març 2023].
# Plaça Nova (Santa Maria del Camí)

La Plaça Nova de Santa Maria del Camí està situada al lloc de ses Quarterades i és l'indret on s'hi ubica el mercat dels diumenges.

## Història

La plaça es va iniciar l'any 1936 en plena Guerra Civil espanyola promoguda pel batle Joan Bestard i Mas. La idea era fer una gran plaça que substituís la plaça dela vila que quedava petita i estreta en ocasions de festes o per la fira. El lloc on es va ubicar era una plana baixa, amb tendència a la inundació (d'aquí el nom de carrer de sa Bassa). Es van expropiar diverses propietats, que es van enderrocar, i l'arquitecte Josep d'Oleza i Frates realitzà uns plànols per ordenar la plaça en zones i ampliant fins a 6 metres l'antic passeig durant la dècada de 1930 i la dècada de 1940.
En la postguerra també s'hi va intentar fer una granja de pollastres. Amb el pas a celebrar allà el mercat i la fira, en els anys 70, la plaça va agafar una nova dimensió. La darrera reforma va ser a finals de la dècada de 1990.

## El mercat dels diumenges

El mercat que s'hi du a terme els diumenges és un dels més importants de Mallorca, per extensió, varietat de productes i quantitat de compradors i visitants. Destaca la venda directa de molts de productors, sobre tot de producte ecològic, la venda d'articles d'art i artesania local, l'espai dedicat a fomentar l'economia de proximitat amb venda d'articles i productes de segona mà, restauració i treballs manuals. Cada diumenge, de 7 a 14 h, hivern i estiu, es du a terme aquest mercat tradicional, que compta amb més de 500 llocs de venda. Després de la detecció de 54 casos de la pandèmia de COVID-19 al poble, es va tancar durant dues setmanes en agost de 2020.

## El mercat ecològic

Dins del mercat municipal hi trobam el Mercat Ecològic. Actualment té uns 15 punts de venda que ofereixen fruita, verdures i hortalisses així com altres productes de producció ecològica com pa, vi, confitures, formatges, etc. Tots els venedors ofereixen el seu propi producte i sempre amb certificació ecològica. L'aposta que va fer el mercat de Santa Maria amb la creació d'aquest espai va suposar un bon impuls per a la producció ecològica de la zona.

## Referències

* ↑ «JOAN BESTARD, BATLE EN TEMPS DE GUERRA». Coanegra, 32, 01-10-1986, pàg. 18-19 [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «El Mercat de Santa Maria quintuplica el número de puestos a partir de este domingo» (en castellà). Mallorca confidencial, 03-10-2020. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Darrer diumenge de mercat a Santa Maria del Camí». IB3 Notícies, 23-08-2020. [Consulta: 20 abril 2021].
* ↑ «Santa Maria del Camí. Per moltes raons!». Arxivat de l'original el 2017-06-22. [Consulta: 3 juny 2017].
# Satre

Satre o Satres va ser, segons la mitologia etrusca, un déu aterridor i perillós que llançava llamps des de les profunditats de l'inframon on vivia.
Normalment s'assimila Satre amb el déu romà Saturn, i no se sap si el seu nom deriva de Saturn o Saturn deriva de Satre. El seu nom es troba a l'anomenat Harúspex de Piacenza, una taula de bronze que usaven els harúspexs per fer endevinacions o interpretar auguris. No es coneix cap imatge d'aquest déu en les representacions etrusques conservades.

## Notes

* ↑ La forma Satres probablement és un genitiu, segons Giuliano Bonfante and Larissa Bonfante, The Etruscan Language: An Introduction. Manchester: Manchester University Press, 2002, p. 20

## Referències

* ↑ De Grummond, Nancy T. The religion of the Etruscans. Austin: University of Texas Press, 2006, p. 59. ISBN 9780292706873.
# Ivànovka (Baixmakovo)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble de l'óblast de Penza, a Rússia. Pertany al districte rural de Baixmakovo. El 2010 tenia 17 habitants.

## Referències

* ↑ «НАСЕЛЁННЫЕ ПУНКТЫ БАШМАКОВСКОГО РАЙОНА». Arxivat de l'original el 2011-07-03. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Faisà mostatxut blau

El faisà mostatxut blau (Crossoptilon auritum) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita boscos de coníferes, ginebres i matoll alpí de les muntanyes del nord de la Xina.
# Sierra de Fuentes

Sierra de Fuentes és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Geronci (comes)

Geronci (Gerontius) fou un oficial romà esmentat amb el títol de comes per Ammià. Va abraçar el partit de Magenci i fou fet presoner a Arle per l'emperador Flavi Claudi Constantí (353) i condemnat a ser torturat i després desterrat.

## Referències

* ↑ «Gero'ntius». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.
# Kangpenqing

El Kangpenqing, també anomenat Kang Benchen, Kangboqen, Kangbengquin, Kangpenqin, Kangbochin o Gang Benchen és una muntanya de Baiku Kangri, una secció de la gran serralada de l'Himàlaia. Amb 7.281 msnm és la 90a muntanya més alta de la Terra, tot i que hi ha diversitat d'opinions sobre quina és l'alçada real. Té una prominència de 1.340 metres. Es troba al nord-oest del Shishapangma.
La primera ascensió al Kangpenqing va tenir lloc l'1 d'abril de 1982 per una expedició japonesa, que en dos dies consecutius va situar a 11 persones al cim.

## Referències

* ↑ «Gang Benchen (7299m) : Photos, Diagrams & Topos : SummitPost». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «Kangpenqing - Peakbagger.com». [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «AAC Publications - Asia, China, Gang Ben Chen». [Consulta: 12 novembre 2020].
# Picatrix

El Picatrix és un llibre esotèric d'astrologia i conjurs màgics. La seva procedència no és gens clara: sembla que té l'origen en un savi indi anomenat Kancaf que podria haver viscut a Bagdad vers l'any 800 i que, posteriorment, Norbar l'àrab el va compilar; altres fonts atribueixen aquesta compilació a Màslama al-Majrití o a algú del seu cercle.
En qualsevol cas, el que està documentat és que aquesta obra àrab, titulada Ghayat al-hakim (L'objectiu del savi), va ser traduïda al castellà el 1256 a Toledo, probablement per Yehudà ben Moshe, tot i que aquesta traducció no ha arribat fins als nostres dies. L'obra va ser coneguda a Europa per la seva traducció al llatí d'uns anys després, també a Toledo, probablement feta per Aegidius de Thebaldis.

## Referències

* ↑ Alvar, pàgina144.
* ↑ Romano, pàgines 141-142.

## Bibliografia

* Alvar, Carlos. Traducciones y Traductores. Instituto de Estudios Cervantinos. Alcalá de Henares, 2010. ISBN 9788496408685. (castellà)
* Labarta, Ana. Ecos de la tradición mágica del Picatrix en textos moriscos. A: Vernet, Joan (ed.). Textos y Estudios Sobre Astronomía Española en el Siglo XIII. CSIC. Barcelona, 1982. ISBN 9788474880434. (castellà)
* Romano, David. La ciencia hispanojudía. Editorial Mapfre. Madrid, 1992. ISBN 84-7100-258-2. (castellà)

## Enllaços externs

* Christopher Warnock presenta la interpretació i l'ús astrològic del llibre.
* Edició del text llatí per David Pingree publicada pel Warburg Institute (Londres, 1986).
* Traducció al alemany per Hellmut Ritter i Martin Plessner publicada pel Warburg Institute (Londres, 1962).
* Edició del text àrab per Hellmut Ritter publicada pel Teubner (Berlin, 1933).
# Satchelliella kandavanica

Satchelliella kandavanica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: l'Iran.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Psychodiden aus Mittelasien und angrenzenden Gebieten (Insecta: Diptera: Psychodidae) (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Ivànovka (Arkadak)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2013 tenia 401 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс деревня Александровка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-02.
# Estany del Diable

L'Estany del Diable és un estany situat a 2.332,8 m alt del terme comunal de Formiguera, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a l'extrem nord-occidental del terme de Formiguera, sota mateix, al sud, del trifini amb Font-rabiosa i Orlun, sota i al sud del Puig de Terrers, a llevant de la Serra de Morters i al sud-oest de la Serra dels Serrats Verds. És damunt del Rec de la Pedra Escrita, afluent de la capçalera de la Galba.

## Referències

* ↑ L'Estany del Diable en els ortofotomapes de l'IGN
# Garceno

Garceno és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 1.438 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Garceno tenia 1.438 habitants, 354 habitatges, i 312 famílies. La densitat de població era de 170,3 habitants per km².
Dels 354 habitatges en un 57,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,6% hi vivien parelles casades, en un 18,6% dones solteres, i en un 11,6% no eren unitats familiars. En el 10,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,06 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,2% tenia menys de 18 anys, un 12,6% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 9.750 $ i la renda mediana per família de 10.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 12.670 $ mentre que les dones 7.132 $. La renda per capita de la població era de 5.922 $. Aproximadament el 68,8% de les famílies i el 71,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Garceno». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Garceno». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].