OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johan Afzelius

Johan Afzelius, nascut a Larv, Suècia, el 13 de juny de 1753 i traspassat a Uppsala el 20 de maig de 1837 va ser un químic suec.
Titulat per la Universitat d'Uppsala en 1776, va ser professor de química, metal·lúrgia i farmàcia en aquesta mateixa universitat entre 1784 i 1820. Va ser membre de la Reial Acadèmia de les Ciències de Suècia.
Va seguir els passos de Torbern Olof Bergman i es va interessar per l'estudi dels compostos orgànics. Amb els seus estudis aconseguí aïllar l'àcid fòrmic a partir d'extracte de formigues i va demostrar la seva diferència amb l'àcid acètic. També va estudiar l'àcid oxàlic i el níquel.
Els seus germans són el naturalista Adam Afzelius (1750-1837) i el metge Per Von Afzelius (1760-1843).
# Nove Jitia

Nóve Jitia (en (ucraïnès): Нове Життя, en rus: Новая Жизнь, Nóvaia Jizn) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 722 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Estany del Mig (Formiguera)

L'Estany del Mig és un estany situat a 2.240,5 m alt del terme comunal de Formiguera, a la comarca del Capcir, de la Catalunya del Nord.
Està situat a prop de l'extrem occidental del terme de Formiguera, a llevant del Puig de Camporrells i dels Estanys de Camporrells, i al costat sud-est de l'Estany Gros, a la capçalera de la Lladura. A ponent seu hi ha la resta de petit conjunt d'estanys, l'Estany de la Basseta i, finalment, la Basseta, tots ells en els vessants nord-est i est del Pic Peric.

## Referències

* ↑ L'Estany del Mig en els ortofotomapes de l'IGN
# Regió de Manyara

Manyara és una de les trenta regions administratives en les quals està dividida la República Unida de Tanzània. La seva principal població és la ciutat de Babati.

## Districtes

Aquesta regió es troba subdividida internament en cinc districtes:
* Babati
* Hanang
* Kiteto
* Mbulu
* Simanjiro

## Territori i població

La regió de Manyara té una extensió de territori que abasta una superfície de 47.913 quilòmetres quadrats. A més aquesta regió administrativa té una població d'1.040.461 persones. La densitat poblacional és de 22,4 habitants per cada quilòmetre quadrat de la regió.

## Referències

* Manyara Region Homepage for the 2002 Tanzania National Census
* Tanzanian Government Directory Database

## Enllaços externs

* Regió de Manyara - Lloc web oficial
# Polpa dental

La polpa dentària o polpa dental (que també s'anomena, incorrectament, «nervi») és el teixit connectiu lax localitzat a l'interior d'un òrgan dentari i envoltat per la dentina. La polpa dental és una part del complex dentina-polpa (endodontium). La vitalitat del complex dentina-polpa, tant durant la salut com després d'una lesió, depèn sobretot de l'activitat de cèl·lules en la polpa i els processos de senyalització que regulen el comportament de la cèl·lula.

## Formació de la papil·la dentària

Aquest teixit vital s'origina a partir d'un teixit connectiu (teixit mesenquimatós) immadur, la papil·la dentària. Aquest teixit es troba envoltat per l'òrgan de l'esmalt dentari i el teixit fibrós anomenat sac dentari. L'òrgan de l'esmalt forma l'esmalt dentari; la papil·la dentària participa en el desenvolupament de la dentina i la polpa, i el sac dentari forma el periodonci.
L'inici de la maduració de la polpa coincideix amb els primers signes de formació de dentina.
Els vasos sanguinis i els nervis simpàtics associats, apareixen al principi de la maduració.
Una vegada que apareixen els odontoblasts apareixen i produeixen una capa de predentina, la papil·la dental adjacent es converteix en la polpa dentària, quan s'ha format la primera capa de predentina l'ameloblast inicia la secreció d'esmalt.

## Estructura

La regió central de la polpa coronal i radicular conté grans troncs nerviosos i vasos sanguinis.
Aquesta àrea està envoltada per una zona perifèrica odontogènica especialitzada que té quatre capes (de la més interior a la més exterior) :
* Nucli de la polpa, que està al centre de la cambra de la polpa amb moltes cèl·lules i una extens subministrament vascular; excepte per la seva ubicació, és molt similar a la zona rica en cèl·lules.
* Zona rica # cel·lular; que conté fibroblasts i cèl·lules mesenquimàtiques indiferenciades.
* Zona pobra en cèl·lules (zona de Weil), que és rica tant en els capil·lars com en xarxes nervioses.
* Capa d'odontoblasts; la capa més externa que conté odontoblasts i es troba al costat de la predentina i la dentina madura.
Les cèl·lules que es troben a la polpa dental inclouen fibroblasts odontoblasts histiòcits, macròfags granulòcits i cèl·lules plasmàtiques.

## Referències

* ↑ http://endodontistrootcanal.com/endodontium/ Arxivat 2017-02-20 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.odontologos.com.co/glosariowid.aspx?sWID=460%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://es.scribd.com/doc/8141851/Pulpa-Dental
* ↑ http://www.hiperdental.es/index.php?option=com_content&view=article&id=57:pulpa-dental-parte-i-&catid=3:odontologia-y-productos-dentales&Itemid=23

## Enllaços externs

* Tesi de grau de FAJARDO AGUILERA, Cecilia y LONDOÑO VARGAS, Eduardo: Afecciones histopatológicas de la pulpa dental, Pontificia Universidad Javeriana, Bogotá, 1959. (Facsímil a Commons de la 2ª ed., Bogotá, 2009; prement prop del títol, s'obté amb PDF:1; 2 3.)
# Joseph Alkire

Joseph Alkire (conegut com a Joe Alkire) fou un nedador americà del segle XX especialista en crawl. El 1959 va formar part de l'equip de relleus estatunidenc juntament a Elton Follett, Lance Larson i Jeff Farrell que va establir un nou record del món en 4x100m relleus el 21 de juliol de 1959 a Tòquio (Farrel encara va guanyar al cap d'un mes l'or en 100 metres lliures als Jocs Panamericans de Chicago) en 3 minuts, 44 segons i 4 dècimes. El record no fou superat fins al 10 d'agost de 1962 (3' 42,5"). El 1960 Akire va fer els 100 metres lliures en 55 segons i 1 dècima que fou aleshores la quarta millor marca mundial.

## Referències

* Record
* Gran Enciclopedia del Mundo, Bilbao, 1965
# Exposició Regional Valenciana

«Exposició Regional Valenciana» té aquests significats:
* Exposición Regional de Agricultura, Industria y Artes de 1867, per iniciativa de Vicente Lassala i Felicísimo Llorente, instal·lada a l'antic convent de Sant Joan de la Ribera de València. S'hi presentaren produccions del País Valencià, Múrcia i Albacete.
* Exposición Regional de Agricultura, Industria y Artes de 1867, per iniciativa d'Elías Martínez i Ramón Puchol, instal·lada als jardins del Reial entre els mesos de juliol i octubre 1883
* Exposició Regional Valenciana del 1909.
# Resolució 150 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 150 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 23 d'agost de 1960, després d'examinar l'aplicació de la República de Costa d'Ivori per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que Costa d'Ivori fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Plans de la Sala (Castellcir)

Els Plans de la Sala és un conjunt de plans del terme municipal de Castellcir, al Moianès.
Estan situats a l'entorn del Cau del Llop, a la dreta del torrent del Bosc i a l'esquerra del Tenes. Són al sud-est de l'església de Sant Andreu de Castellcir i de la masia de Cal Tomàs i al nord-oest del Bosc, a llevant de la Vileta, de la Casa Nova de la Vileta i del Molí del Bosc. Queda al sud-oest del Pla de l'Estepar.

## Etimologia

Es tracta d'uns plans que haurien pertangut a la masia de la Sala, que encara no ha estat establert a quina masia actual de Castellcir correspon.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* Els Plans de la Sala en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Josep Mercader i Bosch

Josep Mercader i Bosch (Vidreres, 6 d'agost de 1957) és un exfutbolista català que jugava com a migcampista. Va jugar dues temporades a Primera Divisió amb el RC Celta de Vigo.

## Clubs

| Club | Anys |
| CE Sabadell FC | 1980-1981 |
| RC Celta de Vigo | 1981-1986 |
| Cartagena FC | 1986-1987 |
| Palamós CF | 1987-1990 |
| Girona FC | 1990-1992 |

## Palmarès

Amb el RC Celta de Vigo:
* Segona Divisió (1): 1981-82
Amb el Palamós CF:
* Segona Divisió B (1): 1988-89

## Referències

* ↑ «Mercader, Josep Mercader Bosch - Futbolista». BDFutbol. [Consulta: 14 setembre 2019].
* ↑ «Josep Mercader Bosch | enciclopèdia.cat». [Consulta: 14 setembre 2019].
# Divisió de Keeler

La Divisió de Keeler és un buit de 42 quilòmetres d'amplària en l'anell A de Saturn. Està situada aproximadament a 250 quilòmetres de la vora exterior de l'anell A. La divisió rep el nom de l'astrònom James Edward Keeler. Un xicotet satèl·lit pastor descobert l'1 de maig del 2005, i anomenat provisionalment S/2005 S 1, orbita dins d'ell, mentre guarda la divisió.

## Vegeu també

* Anells de Saturn
* Anells de planetes
# Roger Foulon

Roger Foulon (Thuin, 3 d'agost de 1923-ibidem, 23 de febrer de 2008) escriptor belga en francès. Fou autor de més de 120 obres, va ser membre de l'Association des Écrivains belges de Langue française en de l'Académie royale de langue et de littérature françaises de Belgique.

## Obres seleccionades

* L'espérance abolie, 1976.
* Un été dans la Fagne, Brussel·les, 1980.
* Vipères, Brussel·les, 1981.
* Barrages, Brussel·les, 1982.
* Déluge, Brussel·les, 1984.
* Naissance du monde, 1986.
* Les tridents de la colère, 1991.
* L'homme à la tête étoilée, 1995.
# FTC

FTC té els següents significats:
* Facultat de Teologia de Catalunya, universitat eclesiàstica amb seu a Barcelona
* Federació de Treballadors i Treballadores de Catalunya, sindicat de Catalunya
* Ferencvárosi Torna Club, club de futbol de la ciutat hongaresa de Budapest
* Comissió Federal de Comerç (del seu nom en anglès Federal Trade Commission), agència independent del govern dels Estats Units que vetlla pels drets dels consumidors
* Control tolerant a faltes (del seu nom en anglès fault tolerant control), controlador de dispositiu que pot funcionar en presència de defectes
# Reíllo

Reíllo és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 159 | 154 | 142 | 126 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Conca (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Grand Bois (loa)

Grand Bois (que significa Gran Bosc, també Gran Bwa, Bran Bwa, Ganga-Bois; crioll haitià: Gran Bwa) és un loa elemental, orientat a la natura, estretament associat amb arbres, plantes i herbes en el vodú haitià. Les ofrenes que li agraden inclouen fulles i herbes, mel i rom especiat. Com a loa petro i loa de la naturalesa salvatge, pot ser ferotge i impredictible en alguns aspectes.
Grand Bois (Gran Bosc), Maître Carrefour (Mestre dels Entreforcs), i Baron Cimetière (Baró Cementiri) formen la tríada dels mags del panteó vodú, representant el viatge de vida: Grand Bois és la terra rica en la que provenim, en les profunditats més fosques del bosc, del que sortim tot ensopegant i aprenent a caminar; Maitre Carrefour representa els diversos camins i les decisions que es prenen durant el viatge de la vida; finalment, Baró Cimitère representa el final d'aquest viatge.
Grand Bois sol er representat amb la imatge catòlica de Sant Sebastià. Els seus colors seus són,normalment, diferents tonalitats de verd (de vegades incloent vermell en algunes cases).

## Referències

* 1 2 3 Torres, Rafael Agustí. "Loas y Vèvès del Vudú", pp. 19-20 (in Spanish)
# José María de Urquinaona Bidot

José María de Urquinaona y Bidot (Cadis, 4 de setembre de 1814 – Barcelona, 31 de març de 1883) va ser un capellà espanyol, bisbe de les Canàries i de Barcelona.
Va estudiar filosofia i teologia al seminari de Cadis. Va ser ordenat prevere el 23 de setembre de 1837 de mans del bisbe Domingo de Silos Moreno. Va ser capellà de convent al Puerto de Santa María, canonge de la catedral de Guadix, i arxipreste de la de Cadis.
Va ser proposat per la reina Isabel II per al bisbat de les Canàries, i nomenat pel papa Pius IX. Va ser consagrat bisbe a la catedral de Cadis el 7 de març de 1869 pels bisbes Félix Maria Arrieta y Llano, O.F.M.Cap., Juan Alfonso Albuquerque y Berión, bisbe de Còrdova, i John Baptist Scandella, bisbe de Gibraltar. Va ocupar la seu illenca fins al 1878. El 1869 havia participat activament al Concili Vaticà I.
El 15 de juliol del 1878 va ser nomenat bisbe de Barcelona, i en va prendre possessió el 14 d'octubre. El 1879 va començar la construcció del nou Seminari Conciliar de Barcelona. Va ser escollit representant eclesiàstic al senat espanyol el 1879. El 1882 es va guanyar l'admiració dels seus feligresos defensant a Madrid la protecció de la producció industrial, fet que afavoria clarament els interessos catalans. Quan va tornar, va ser rebut amb entusiasme multitudinari.
El 1880 va organitzar els actes de la celebració del mil·lenari del Monestir de Montserrat. Aprofitant l'ocasió, va fer que el papa Lleó XIII proclamés la Mare de Déu de Montserrat com a patrona de Catalunya, malgrat les reticències vaticanes a reconèixer singularitats nacionals. El 19 de març de 1882 va posar la primera pedra del Temple Expiatori de la Sagrada Família.
Va morir el 31 de març de 1883. Havia disposat no ésser enterrat a la Catedral sinó a la volta funerària de la Basílica de la Mercè, on descansa al panteó fet per l'escultor Agapit Vallmitjana i Barbany.
L'agraïment per la seva feina i el bon caràcter va fer que se li dediqués la cèntrica plaça d'Urquinaona de Barcelona.

## Referències

* ↑ «José María de Urquinaona Bidot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Domalain

Domalain (en bretó Domalan, en gal·ló Domalaen) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.810 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.433 | 1.534 | 1. 506 | 1.404 | 1.382 | 1.490 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joseph Martin | |
# Obukhovka

Obukhovka - Обуховка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.159 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Ridaura

El Ridaura és un riu del Baix Empordà. És el segon riu més important de la comarca, per darrere del Ter i és l'eix de la Vall d'Aro. Neix al massís de l'Ardenya, al terme de Santa Cristina d'Aro i desemboca a Platja d'Aro.
La conca del riu Ridaura té uns 74 km² i se situa entre les comarques del Baix Empordà i del Gironès. El riu neix al municipi de Santa Cristina d'Aro, just a sota el Puig de Sant Baldiri, en ple Massís de l'Ardenya, per passar de seguida el municipi de Llagostera seguint la direcció nord, nord-oest. Més tard gira bruscament cap a l'est entre els massissos de les Gavarres i l'Ardenya, entrant al municipi de Santa Cristina d'Aro un altre cop. Recorre tota la vall d'Aro en direcció est, passant al municipi de Castell d'Aro, Platja d'Aro i s'Agaró, desembocant al Pla del Pinell, al sud de Platja d'Aro.
Segons Servicio Geológico de la Dirección General de Obras Hidráulicas (1983), en el tram baix del riu Ridaura hi ha un aqüífer d'uns 9 km² de superfície i d'uns 35 m de gruix màxim. L'aqüífer està dividit en dos embassaments: el de Santa Cristina d'Aro, (des del cap de vall fins a la població, és més petit, amb més facilitat d'assolir la cota màxima d'emplenat i amb una extracció menor) i el de Castell d'Aro (des de Santa Cristina al mar, és més gran, més dificultós d'assolir la cota màxima d'emplenat i amb una extracció total major).

## Referències

* «Riu Ridaura». Consorci Costa Brava. Arxivat de l'original el 2013-01-23. [Consulta: 5 març 2013].
# Fabulous Trobadors

Fabulous Trobadors és un grup de música de Tolosa, fundat el 1987, que ha desenvolupat un estil particular basat en el folklore occità i els ritmes del nord-est del Brasil.
Claudi Sicre compon les lletres i rapeja mentre que Ange B. (nom real:Jean-Marc Enjalbert) també rapeja i actua com a human beatbox, produint molts sons amb la sola ajuda de la boca. Les lletres d'algunes de les seves cançons estan escrites en occità. Durant els seus concerts, bona part de les cançons són improvisades, en forma de "duels verbals", inspirats en els tençons dels trobadors occitans. L'auditori també forma part de l'espectacle, car s'hi ballen nombroses danses folklòriques.
En les cançons del grups s'hi poden trobar una defensa de la identitat cultural occitana i una crítica al neoliberalisme econòmic. Juntament amb altres artistes han promogut la idea de la Linha Imaginòt, una línia imaginària que va de Marsella a Uzeste que agrupa als occitans promovent la seva cultura i la solidaritat entre ells.

## Discografia

* Èra pas de faire (1992)
* Ma ville est le plus beau park (1995)
* On the Linha Imaginòt (1998)
* Duels de tchatche et autres trucs du folklore toulousain (2003)

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2019-05-22 a Wayback Machine.
* El grup dins de la pàgina de Tôt ou tard Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Plans de Rubió

Els Plans de Rubió és un conjunt de plans del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Són a l'entorn de la masia de Rubió, a llevant i a ponent seu. Es tracta d'uns camps en pendissos esglaonats que tenen la masia de Rubió com a punt central i més elevat.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Josep Serra i Llimona

Josep Serra i Llimona (L'Ametlla del Vallès, 1937 – 25 de novembre del 2020) va ser un pintor paisatgista, dibuixant i gravador català.

## Biografia

Va néixer al si d'una nissaga d'artistes. Era fill de i de Jaume Serra i Boada (Barcelona, 1902-1979) i de Pilar Llimona de Gispert, nebot de la pintora Núria Llimona i Raymat (1917-2011) i de la també artista Mercè Llimona i Raymat (1914-1997), i net del pintor modernista Joan Llimona Bruguera.
Va estudiar la carrera de Dret compaginant els seus estudis amb l'aprenentatge de l'art de la mà de Ramon Rogent, complementant-los amb una estada París, on es va formar a l'Académie de la Grande Chaumière.
Exposava sovint a la Sala Parés de Barcelona, la qual li va dedicar l'exposició del seu 75è aniversari el 2012. El 2013 va exposar al Museu-Arxiu de Llavaneres. Dintre de la col·lecció del Museu Abelló es poden trobar obres de l'artista.

## Premis i reconeixements

* Premi de pintura de l'Institut Français (Cercle Maillol, 1962)
* El 2012 va guanyar la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ Aragay, Ignasi «Mor el pintor Josep Serra Llimona». Diari Ara [Barcelona], 25-11-2020.
* ↑ «Edición del miércoles, 19 enero 2011, página 33 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Edición del domingo, 17 enero 1988, página 26 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Josep Serra i Llimona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ribas Tur, Antoni «Els paisatges viscuts de Josep Serra i Llimona». Diari Ara [Barcelona], 02-04-2012, p.27. ISSN: 2014-010X.
* ↑ Exposició de Josep Serra Llimona. Pintura
* ↑ El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi

## Vegeu també

* Núria Llimona i Raymat
* Mercè Llimona i Raymat
* Joan Llimona Bruguera
* Ramon Rogent
* Josep Amat i Pagès

## Enllaços externs

* «Els paisatges de Josep Serra Llimona. 14 obres d'un dels principals pintors figuratius catalans de la segona meitat del segle XX», Catorze, 25 novembre 2020.
* «Mor Josep Serra i Llimona, pintor, gravador i paisatgista mediterrani», CCMA, 25 novembre 2020.
# Obulensis

Els obulensis (en llatí Obulensii i en grec antic Ὄβουλήνσιοι) eren un poble que vivia a la Mèsia Inferior, a la part sud de la desembocadura del riu Danubi, segons diu Claudi Ptolemeu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Obulensii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 21 gener 2021].
# Reynaldo dos Santos

Reynaldo dos Santos (Vila Franca de Xira, 1880 — Lisboa, 1970) va ser un metge i historiador de l'art portuguès. Com a cirurgià va ser pioner en l'estudi de la cirurgia vascular. Com a historiador de l'art va publicar nombrosos treballs sobre art portuguès del segle xv, incloent l'estil manuelí i l'obra del pintor Nuno Gonçalves.

## Referències

* ↑ «Reynaldo dos Santos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Gulistan

«Gulistan, Gülüstan, Guliston o Golestan» té aquests significats:
* Toponímia:
** Districte de Gulistan a la província de Farah, Afganistan
** Gulistan, un dels melikats del Karabagh
** Gulistan o Nor Aznaberd, Armènia.
** Gulistan (Alt Karabagh), poble a la regió de Shahumian al Nagorno-Karabakh, Azerbaidjan, on es va signar el tractat de Gulistan
** Gullistan (Bangladesh), a Dhaka, Bangladesh
** Província de Golestan a l'Iran
** Parc Nacional de Golestan National, Iran
** Palau de Golestan, a Teheran, Iran
** Golestan (ciutat de l'Iran), a la província de Teheran
** Parc Golestan, parc a Tabriz, Iran
** Guliston (Uzbekistan), vila de l'Uzbekistan.
** Gulistan (Pakistan), vila al districte de Qilla Abdullah a la província pakistanesa de Balutxistan
** Gulistan-e-Jauhar (گلستانِ جوهر), barri de Karachi, Sind, Pakistan
** Gülüstan (Nakhtxivan), vila de Nakhtxivan, Azerbaidjan
* Història: Tractat de Gulistan (1813) entre Rússia i Pèrsia
# Deve Boynu

«Deve Boynu» té aquests significats:
Deve Boynu o Deveboynu (Coll de camell, no "del camell") és el nom de diversos colls i caps de territoiris turcs sent els principals:
* Deve Boynu, entre Erzurum i Hasan Kale
* Deve Boynu, prop de Göljuk
* Deve Boynu, entre Gaziantep i Besni a les muntanyes Karadagh
* Deve Boynu, entre Elbistan i Göksu
* Deve Boynu, tres caps a la costa anatòlia de la mar Egea esmentats per Piri Reis.
* Deve Boynu, cap a l'extrem oest de la península de Dayda
* Deve Boynu, cap a la part sud del llac Van