OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fairouz (cràter)

Fairouz és un petit cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna. Està situat a la costa nord-oest del Lacus Solitudinis, al costat oest del cràter Bowditch, i entre Titius (a l'oest-sud-oest) i Perel'man (a l'est-nord-est). Els seus veïns més propers són altres tres petits cràters: Bawa (al nord-nord-est), Edith (a l'est-nord-est) i Karima (al nord-nord-est). La Rima Siegfried es troba al nord-est del cràter.
* Localització de Fairouz (centre inferior de la imatge)
* Imatge de l'Apollo 15
És un cràter circular, amb la seva silueta distorsionada per impactes menors en el seu sector sud-oest i per una petita vall paral·lel a la rima Siegfried en el seu sector sud-est. El nom va ser adoptat per la UAI el 1976

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Bolxoi Kamen

Bolxoi Kamen (en rus Большой Камень) és una ciutat tancada del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, és a 40 km de Vladivostok per mar i a 113 km per carretera. El 2018 tenia 38.042 habitants.

## Referències

* ↑ «Указ Президента РФ от 01.09.2014 № 602 — Викитека» (en rus). [Consulta: 27 agost 2023].

## Enllaços externs

* (rus) Informació sobre Bolxoi Kamen.
* (rus) Mapes topogràfics
* (anglès)
* (anglès) Article de GlobalSecurity.org sobre Bolxoi Kamen
# Les Anoves

Les Anoves és un nucli del municipi d'Oliana, a l'Alt Urgell. Actualment hi viuen 21 persones, és situada al vessant de la serra de Turp, a l'esquerra del barranc de Turp i a la dreta del Segre. S'hi pot trobar l'església de Santa Eulàlia de les Anoves, d'estil romànic. El lloc pertanyé a la senyoria del capítol d'Urgell, el bisbe d'Urgell.

## Referències

* ↑ GGCC, Oliana: .
# Victòria (Malta)

Victòria (en anglès, Victoria) és la capital de l'illa de Gozo, a la República de Malta, coneguda localment com a Rabat, que era el seu nom fins que li fou canviat el 1887 en honor de la reina Victòria. Fou llavors quan fou elevada a categoria de ciutat i es va dir oficialment Città Victoria, o ciutat Victòria.
Està formada per l'antiga ciutadella i el seu suburbi de Rabat (Rabat vol dir, en antic maltès, 'suburbi'), que està documentat des del 1455.
El seu lema és A magna maxima. L'escut és d'atzur amb tres turons i les lletres VR (Victoria Regina) al damunt.
Des de la ciutadella es domina una esplèndida vista. A la ciutadella, hi ha també la catedral i la cort de justícia, el museu de la catedral, el museu de l'illa, el d'arqueologia, el museu del folklore, l'armeria, l'antiga presó i el museu de ciències naturals.
El centre de la ciutat és la plaça de la Independència (It-Tokk), amb l'edifici de l'antiga Banca Giuratale (de vers 1735), que fou l'antiga seu del govern municipal i ara ho és del consell local. Al seu costat hi ha un mercat. La basílica de Sant Jordi és al centre de la ciutat. El carrer principal n'és el Triq ir-Repubblika (carrer de la República), dedicat al comerç i als serveis essencials (policia, farmàcia, bisbat, clubs, teatres), i a la part baixa hi ha uns jardins públics construïts pels britànics el 1910.
Viccionari
# Jordi Vilanova i Cardona

Jordi Vilanova i Cardona (París, França, 1927 - Barcelona, 1983) era fill de Martí Vilanova, un dels líders del nacionalisme d'esquerres català d'abans de la República i que havia encapçalat una de les dues columnes als Fets de Prats de Molló. Quan aquest mor, la seva esposa Narcisa torna a Catalunya amb el fill d'ambdós i romanen a Barcelona fins als Fets de maig del 1937, quan mare i fill tornen a París on tenen amics.
En iniciar-se la Segona Guerra Mundial, s'exilia a Anglaterra i, quan té 17 anys, s'allista voluntari a l'exèrcit britànic per lluitar contra el feixisme. Malauradament, el període d'ensinistrament a Escòcia s'allarga més enllà del final de la guerra i és destinat a Egipte i a Palestina. En finalitzar el Mandat Britànic de Palestina, torna a Anglaterra.
La seva preocupació aleshores és situar-se per treballar en l'organisme que estima més unitari i d'esquerres. Ho fa primer en el Front Nacional de Catalunya i, més tard, també al Consell Nacional Català. Alt, jove, dinàmic, ben integrat a la societat britànica, Jordi Vilanova significà una aportació rellevant a l'equip entorn de Josep Maria Batista i Roca i el seu incansable col·laborador Gaspar Alcoverro. El seu esperit expeditiu va permetre, per exemple, donar volada a la impressió i distribució del butlletí informatiu «SINC» (Servei d'Informació Nacional Català), iniciat el febrer de 1966 a Perpinyà, més modestament, per Lluís Esteve. La seva disposició per a sintonitzar amb els corrents marxistes era notòria i, de fet sense alterar el pensament del Consell Nacional Català, n'ampliava els camps d'adhesió. N'és vicepresident de 1966 a 1979.
També manté durant tot aquest temps que viu a Londres contactes amb tota mena de persones i organitzacions, rebent moltes persones exiliades a casa seva, entre elles en Jordi Carbonell amb qui creix una llarga amistat. Col·labora amb la Anglo-Catalan Society i treballa per a l'obtenció de l'afiliació del Moviment Socialista de Catalunya a la Internacional Socialista. És frustrat per la posició contrària del PSOE en el si de la Internacional, tot i que n'obté el reconeixement del Partit Laborista britànic. A més a més, és representant de l'Assemblea de Catalunya a la Gran Bretanya.
Al retorn de l'exili, l'any 1976, s'incorpora a l'Assemblea de l'Alt Empordà i continua amb la idea d'unir l'esquerra catalana i es presenta en les primeres eleccions democràtiques per al Senat, en la coalició FNC i BEAN (BCT, PSAN).
Fou cofundador de Nacionalistes d'Esquerra. Formà part del secretariat provisional anterior a la seva primera assemblea, esforçant-se a aconseguir que la nova organització fóra com més àmplia millor. També fou un dels quinze membres del Secretariat i del Consell Polític resultants. Va ser número u de la llista per Girona a les eleccions al Congrés de Madrid el 1982.
Jordi Vilanova era casat amb una sueca, Gunvi Karlsson, i amb ella van tenir tres fills. Mor d'infart el 24 d'agost, 1983.
# Thamnistes

Thamnistes és un gènere d'ocells de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per dues espècies:
* Thamnistes aequatorialis - batarà rogenc meridional.
* Thamnistes anabatinus - batarà rogenc septentrional.
# Fairphone

Fairphone és una empresa que té com a objectiu desenvolupar un telèfon intel·ligent dissenyat i produït amb el mínim dany a les persones i al planeta. Té la seu a Amsterdam, Països Baixos, i compta amb el suport de la Waag Society, fundació que fomenta l'experimentació amb les noves tecnologies, l'art i la cultura. La principal motivació de Fairphone era desenvolupar un dispositiu mòbil sense minerals provinents de mines en conflicte armat (generalment els telèfons contenen or, estany, tàntal i tungstè) i garantint que es fabrica sota unes condicions de treball justes al llarg de tota la cadena de subministrament.

## Història i missió

Fairphone es va fundar com una empresa social el gener de 2013, després d'haver existit dos anys i mig com una campanya. La seva pàgina web assenyala que la missió de la companyia és "portar un telèfon intel·ligent al mercat - un que sigui dissenyat i produït amb el mínim dany a les persones i al planeta". També assenyalen la transparència en tots els detalls del producte com a pilar bàsic de la companyia: "Creiem que ésser radicalment transparents té un valor per a certa gent i és aquesta gent que nosaltres mirem de trobar." Fairphone reconeix, però, que no serà possible produir un telèfon 100% just de moment, però perseguint aquesta finalitat busquen també sensibilitzar els consumidors i la indústria mòbil.

### 2013

    primer lot de producció :
* Mitjançant precomandes, el 5 de juny del 2013 van recaptar els diners necessaris per fabricar un lot inicial de 5.000 telèfons.
* Es va vendre tota la producció de 25.000 terminals el 13 de novembre de 2013.

### 2014

    segon lot de producció i col·laboracions:
* A l'abril de 2014, iFixit va anunciar una associació amb Fairphone per oferir als propietaris guies d'auto-reparació.
* El 21 de maig de 2014, va posar a la venda una segona campanya de producció de 35.000 mòbils.
* Al setembre de 2014, The_Phone_Co-op, una cooperativa de telecomunicacions del Regne Unit, va anunciar que començaria a distribuir el Fairphone.

## Referències

* ↑ FairPhone Waag Society
* ↑ «Fairphone Company Profile». Arxivat de l'original el 2013-12-12. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ Fairphone, el telèfon intel·ligent i just, Vilaweb, 10 de juny del 2013
* ↑ "5,000 Fairphones sold! Let’s start production!" Fairphone Blog, 5 de juny del 2013
* ↑ First Fairphone sells out
* ↑ iFixit and Fairphone – Fixing The Cell Phone Problem Arxivat 2020-06-08 a Wayback Machine., 3 d'abril de 2014
* ↑ "Fairphone – Ethics Meets Technology" Arxivat 2014-09-10 a Wayback Machine., 9 de setembre de 2014
* ↑ Fairphone: a review Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine., 5 de setembre de 2014

## Vegeu també

* Consum responsable
* Comerç just
* Fairphone 2

## Enllaços externs

* Pàgina web de Fairphone
* Fairphone: disrupting the mobile phone market through values, The Guardian, 8 de juliol de 2013
* Fairphone -- changing the way products are made: Bas van Abel at TEDxAmsterdam
# Boda-no-nes

Boda-no-nes fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Estava format per un sol poble. Els governants eren kamalies ahirs. La població era de 136 habitants. Pagava tribut al Gaikwar de Baroda i al nawab de Junagarh.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. article Kathiawar.
# Cyrille Makanaky

Cyrille Makanaky (Douala, 28 de juny de 1965) és un exfutbolista camerunès de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Camerun amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1990.
Pel que fa a clubs, destacà a Gazélec Ajaccio, SC Toulon, CD Málaga, Vila-real CF i Maccabi Tel Aviv FC.

## Referències

* ↑ Cyrille Makanaky Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Cyrille Makanaky a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Cyrille Makanaky a BDFutbol
* ↑ Racing Lens archives (francès)
# Les Anquines

Les Anquines és una platja urbana, tancada amb espigons, situada a la punta de les Anquines, al municipi de Sitges (Garraf).
La platja és davant de l’Hotel Terramar i es va crear de forma artificial als anys 20 del segle passat per donar servei a l’hotel. Tancada per dos espigons de roques, afavoreix el bany amb poc onatge. Té una superfície de 5.190 m². Límita a l'est amb la platja de Terramar i a l'oest la punta de les Anquines. Hi ha serveis, dutxes i lloc de socors. Compleix la normativa ISO 14001, té el certificat Biosphere i el distintiu EMAS. de qualitat ambiental.

## Història

Cap al 1928 s'hi van construir diferents espigons. Els espigons de les Anquines van modificar l'extensió de platja. Cap a la dècada dels 60, amb l’augment de l’activitat turística estival, es va veure adient ampliar les àrees de platja de Sitges. La platja de la Fragata va guanyar superfície amb els dos espigons que retenien la sorra. Igualment, la platja de les Anquines va guanyar més sorra amb els dos espigons en forma de pinça.

## Referències

* ↑ «Fitxes Sitges - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «les Anquines». enciclopèdia.cat, GEC, 2021. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «mapa topografic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. ICGC, 2021. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «Les platges de Sitges. Aproximació a la façana marítima sitgetana (1948-2019)». colgeocat.org, 2020. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Villanueva del Rey

Villanueva del Rey és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle del Guadiato.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 1.259 | 1.241 | 1.268 | 1.258 | 1.235 | 1.237 | 1.242 | 1.232 | 1.223 | 1.224 |

## Enllaços externs

* Villanueva del Rey - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Web no oficial Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.
# Jordi Villacampa i Amorós

Jordi Villacampa i Amorós (Reus, 11 d'octubre de 1963) és un destacat exjugador de bàsquet al Club Joventut de Badalona durant les dècades de 1980 i 90 i president del mateix club des de 1999 fins a 2017.
Format al planter del Club Joventut Badalona, amidava 1,96 metres i jugava a la posició d'escorta. Va debutar amb el primer equip la temporada de 1980-1981, amb només 16 anys. Com a jugador va destacar per la seva velocitat i bon tir exterior, cosa que el convertí en un dels millors alers europeus. La seva retirada es va produir el 1997, amb 35 anys. El joventut sempre ha tingut bons tiradors. Entre ells Jordi Villacampa, pel seu compromís amb l'entitat i per la seva gran elegància en el joc. Durant tots aquests anys va guanyar una Copa d'Europa, a més de dues lligues ACB, entre altres títols que conformen un brillant palmarès. És el jugador que més títols ha aconseguit amb el primer equip del Joventut, amb 18, per davant d'un altre històric, Rafa Jofresa, amb 16.
Fou internacional amb Espanya (debutà el 1984), amb la qual participà en totes les grans competicions internacionals del moment: 2 Jocs Olímpics (Seül'88, Barcelona'92), 3 Mundials (1986, 1990, 1994), 4 Europeus (1985, 1987, 1991, 1993). Té el rècord d'anotació en un partit de la selecció amb 48 punts (contra Veneçuela l'agost de 1990). El millor resultat fou la medalla de bronze a l'Europeu de Roma'91.
La seva samarreta, amb el número 8, fou retirada el 22 de desembre del 1998 al pavelló de la Penya. Integrant de la Selecció Europea en diverses ocasions.
Va ser president del Club Joventut de Badalona. La seva presidència va començar el 1999 i va acabar el 25 d'abril de 2017.

## Trajectòria esportiva

* Club Joventut de Badalona (categories inferiors)
* Club Joventut de Badalona: 1980-1997

## Títols

| Títol | Anys |
| Campió Copa d'Europa | 1993/94 |
| Subcampió Copa d'Europa | 1992 |
| Campió Lliga ACB | 1990/91, 1991/92 |
| Subcampió Lliga ACB | 1984/85, 1986/87, 1989/90, 1992/93 |
| Subcampió Copa del Rei | 1985, 1986, 1987, 1990, 1993 |
| Campió Copa Korac | 1980/81, 1989/90 |
| Subcampió Recopa | 1987/88 |
| Campió Copa Federació | 1985/86, 1986/87 |
| Campió Copa Príncep d'Astúries | 1986/87, 1989/90, 1990/91 |
| Campió Lliga Catalana | 1986/87, 1987/88, 1988/89, 1990/91, 1992/93 |
| Subcampió Lliga Catalana | 1981/82, 1982/83, 1984/85, 1985/86, 1993/94 |

## Referències

* 1 2 3 Conde, Justo; Ramos, José R. 1994: el año en que el Joventut alcanzó la gloria (en castellà). Barcelona: Edimestre Serveis Editorials, 1994.
* ↑ «Juanan Morales, nuevo presidente del Joventut de Badalona» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2017-04-27. [Consulta: 26 abril 2017].
# Saint-Michel (Loiret)

Saint-Michel és un municipi francès, situat al departament del Loiret i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 117 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Michel era de 117 persones. Hi havia 54 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 19 parelles sense fills i 19 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 8 estaven desocupats. 70 eren cases i 1 era un apartament. Dels 50 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 10 en tenien tres, 17 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 44 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Michel el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 8 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 8 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 16 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 8 | 10 a 14 | 8 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 76 persones, 51 eren actives i 25 eren inactives. De les 51 persones actives 47 estaven ocupades (26 homes i 21 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 25 persones inactives 8 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Saint-Michel hi havia 57 unitats fiscals que integraven 126 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 19.609 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Michel hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Michel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Michel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cyril V. Jackson

Cyril V. Jackson (Ossett, 5 de desembre de 1903 - Pietermaritzburg, febrer 1988) va ser un astrònom sud-africà nascut en Yorkshire, Anglaterra que va viure a Sud-àfrica des del 1911.
Va treballar en l'Observatori Unió de Johannesburg entre 1928 i 1947. Va arribar a ser director de l'Observatori Sud Yale-Columbia de Johanesburg, que va ser fundat per la Universitat Yale el 1920. Després del tancament de l'observatori el 1951 a causa de la pol·lució lumínica de la propera Johannesburg, Jackson va supervisar el trasllat del telescopi principal del mateix a l'Observatori de Mount Stromlo, a Austràlia. Després de la reobertura de l'Observatori Sud Yale-Columbia en l'Observatori El Leoncito, l'actual Observatori Félix Aguilar, a l'Argentina, el va dirigir des de 1963 fins a la seva jubilació el 1966.
Va descobrir 72 asteroides i alguns cometes com 47P/Ashbrook-Jackson o 58P/Jackson-Neujmin.

## Vegeu també

* Annex:Astrònoms i astrofísics notables

## Referències

* ↑ «The Yale Southern Observatory, Inc». [Consulta: 15 juny 2018].
# Valeri Lobanovski

Valeri Lobanovski (rus: Вале́рий Лобано́вский) (Kíiv, 6 de gener de 1939 - Zaporíjia, 13 de maig de 2002) fou un futbolista ucraïnès de la dècada de 1960 i entrenador.
Fou 2 cops internacional amb la selecció soviètica. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FC Dinamo de Kíev, Chornomorets Odessa i FC Xakhtar Donetsk.
Estadístiques com a entrenador:
| Equip | De | Fins | Rècord | Rècord | Rècord | Rècord | Rècord |
| Equip | De | Fins | J | G | E | P | Victòries % |
| Dnipro Dnipropetrovsk | 1968 | 1973 | 213 | 108 | 54 | 51 | 50.7 |
| FC Dinamo de Kíev | 1974 | 1990 | 681 | 356 | 199 | 126 | 52.28 |
| URSS | 1975 | 1976 | 19 | 11 | 4 | 4 | 57.89 |
| RSS Ucraïna | 1979 | 1979 | 7 | 5 | 1 | 1 | 71.43 |
| URSS | 1982 | 1983 | 10 | 6 | 3 | 1 | 60 |
| URSS | 1986 | 1990 | 48 | 25 | 12 | 11 | 52.08 |
| Emirats Àrabs Units | 1992 | 1992 | 12 | 6 | 3 | 3 | 50 |
| Kuwait | 1993 | 1996 | 41 | 17 | 11 | 13 | 41.46 |
| FC Dinamo de Kíev | 1997 | 2002 | 268 | 191 | 46 | 31 | 71.27 |
| Ucraïna | 2000 | 2001 | 18 | 6 | 7 | 5 | 33.33 |
| Total | 1968 | 2002 | 1317 | 731 | 340 | 246 | 55.5 |

## Referències

* ↑ «FIFA Order of Merit holders». Arxivat de l'original el 2015-09-05. [Consulta: 16 desembre 2018].
* ↑ Lobanovskyi Tournament news: Russian Super Cup in Kiev? (rus.)
* ↑ «Greatest Managers, No. 8: Lobanovsky».
* ↑ Valeri Lobanovski a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Banyas, V. Valeriy Lobanovskyi: 1317 games! (Валерій Лобановський: 1317 матчів!) Arxivat 2018-05-08 a Wayback Machine. Ukrainian Premier League. 7 maig 2018
# Aeroport de Bol-Bérim

L'aeroport de Bol-Bérim (codi IATA: OTC, codi OACI: FTTL) és un aeroport d'ús públic situat a prop de Bol, a la regió del Llac, al Txad.

## Enllaços externs

* «13°26'36.7"N 14°44'21.3"E» (en català). [Consulta: 19 juliol 2020].

## Referències

* ↑ «Airport Records». Arxivat de l'original el 2013-08-28. [Consulta: 19 juliol 2020].
# Falcó selvàtic amazònic

El falcó selvàtic amazònic (Micrastur gilvicollis) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita la selva humida de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela, Guaiana, est de l'Equador, est del Perú, nord i est de Bolívia i Brasil amazònic i oriental. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «falcó selvàtic amazònic». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 352. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Lined Forest-falcon. Micrastur gilvicollis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].