OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1994 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1994 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 30 de juny de 2011. Després de considerar un informe del Secretari General Ban Ki-moon, sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la resolució 1308 (2000), el Consell va prorrogar el seu mandat per uns altres sis mesos, fins al 31 de desembre de 2011.
La UNDOF va ser establerta en 1974 per la resolució 350 per supervisar l'alto el foc entre Israel i Síria.

## Adopció

Durant les discussions, alguns membres del Consell, com ara França, Alemanya, el Regne Unit i els Estats Units, van expressar la seva preocupació que la recent violència a la frontera d'Israel amb Síria havia estat instigada pel govern del govern sirià per intentar desviar l'atenció d'una insurrecció domèstica com a part de la Primavera Àrab; no obstant això, Rússia i la República Popular de la Xina van dir que els afers no havien d'estar interrelacionats, ni estaven en l'ordre del dia de l'agenda del Consell.

## Detalls

El Consell de Seguretat va demanar la implementació de la Resolució 338 (1973) que exigia la celebració de negociacions entre les parts per a la solució pacífica de la situació a l'Orient Mitjà. Va demanar a totes les parts que respectessin l'acord d'alto del foc de 1974, que s'havia posat "en perill" a causa de la recent violència. Mentrestant, els membres del Consell es van felicitar pels esforços de la UNDOF per implementar la política de tolerància zero de la Secretaria General sobre l'esclavitud i abús sexuals.
Finalment, es va demanar al Secretari General que informés abans del final del mandat de la UNDOF sobre les mesures per aplicar la Resolució 338 i l'evolució de la situació. L'informe del Secretari General de conformitat amb la resolució anterior sobre la UNDOF va indicar que la situació a l'Orient Mitjà es mantindria tibant fins que es va poder assolir una solució, i el secretari general va encoratjar reprendre les converses de pau trencades el desembre del 2008.

## Referències

* ↑ «Concerned about recent threats to long-standing ceasefire, Security Council renews mandate of United Nations Disengagement Observer Force». United Nations, 30-06-2011.
* ↑ «UN warns on Syria-Israel border incidents». Daily Star (Lebanon), 30-06-2011. Arxivat 7 October 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-10-07. [Consulta: 19 febrer 2018].
* ↑ «UN: Security Council extends peacekeeping force's mandate». Adnkronos, 30-06-2011.
* ↑ Ban, Ki-moon. «Report of the Secretary-General on the United Nations Disengagement Observer Force». United Nations, 13-06-2011.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1901 a la 2000 (2009 - 2011)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Príncep Valent

Príncep Valent és un personatge de ficció de còmic, el nom original del qual complet és Prince Valiant in the Days of King Arthur (El Príncep Valent en els dies del Rei Artur, sent Valiant el nom propi del protagonista, que pot ser traduït com a Valent al català), és un còmic creat per Harold Foster el 1937 per a King Features Syndicate, i publicada setmanalment com a tira dominical d'una pàgina completa (Sunday), en color, en diversos diaris nord-americans i considerada com una de les més encertades creacions de la dècada de 1930.
La tira de pàgina sencera va continuar fins a l'any 1971, quan la tira número 1788, l'última tira que va dibuixar Foster, no es va oferir en format de pàgina completa. La tira continua avui d'altres artistes en format de mitja pàgina.
L'obra combina la novel·la d'aventures amb la saga familiar, i tot i que l'autor no dona dates concretes, l'acció es pot situar a mitjan segle v, mancant de rigor documental en la història i la reproducció de vestuari, armament o edificacions. La història manté una mateixa línia argumental des de l'inici de la seva publicació fins a l'actualitat: els personatges van envellint a un ritme molt similar al de la seva publicació seguint la norma dels antics llibres de cavalleria amb un alt llinatge, bellesa física i perfecció moral. No utilitza bafarades, ja que els diàlegs dels personatges se situen en textos al peu de les vinyetes, juntament amb els comentaris del narrador.

## En català

L'Atzar Edicions, va publicar un àlbum en cartone del El Príncep Valent en català el 1982.

## Referències

* 1 2 «El Princep Valent» (en castellà). Tebeosfera. [Consulta: 10 abril 2023].
* 1 2 Ferrà i Martorell, Miquel. «Neix el Príncep Valent (1937)». dBalears, 19-10-2000. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ Goldberg, Todd Carl. Don Markstein i Rick Norwood. A Prince Valiant Companion (en anglès). Manuscript Press. ISBN 0-936414-07-3.
* ↑ Segarra, Toni. «Príncep Valent». El mon del comic. [Consulta: 10 abril 2023].
* ↑ Frattini, Eric; Palmer, Óscar. Guia Básica del Cómic (en castellà). Madrid: Nuer ediciones, 1999, p.158-159. ISBN 8480680547 [Consulta: 21 agost 2014].

## Vegeu també

* El príncep valent (pel·lícula de 1954)
* El príncep valent (pel·lícula de 1997)
# Cosmocampus profundus

Cosmocampus profundus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí d'aigües profundes que viu entre 180-270 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de Florida (Estats Units) i l'oest del Carib.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.

## Bibliografia

* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Louis Cahuzac

Louis Cahuzac (Cranta, 12 de juliol de 1880 - Banhèras de Luishon, 9 d'agost de 1960) va ser un clarinetista i compositor francès. Cahuzac va ser un intèrpret destacat i un dels pocs clarinetistes que va fer carrera com a solista a la primera part del segle xx.

## Vida i carrera

Louis Cahuzac va néixer a Quarante, al Llenguadoc, al sud de França. Els seus professors van ser Felix Pagès al conservatori de Tolosa i Cyrille Rose al conservatori de París.
Cahuzac va fer el primer enregistrament del Concert per a clarinet de Carl Nielsen, una peça escrita originalment per al clarinetista danès Aage Oxenvad. El 22 de novembre de 1956, a l'edat de 76 anys, va gravar el Concert per a clarinet en la major de Paul Hindemith per al segell musical "EMI" sota la batuta del compositor.
També va ser un gran professor i molts estudiants seus van fer famosos com Eduard Brunner (Bavarian Radio Symphony de Múnic), Yona Ettlinger, Hans Rudolph Stalder, Gervase de Peyer, André Boutard (Òpera de París) o Gilbert Voisin (guanyador del premi internacional de Ginebra el 1950) i Palle Nehammer (Royal Danish Orchestra). Cahuzac va morir a Bagnères-de-Luchon.

## Composicions

Les seves composicions eren principalment per a clarinet i totes estan inspirades en la seva regió natal al sud de França:
* A la Fantaisie sur un vieil air champêtre el tema és introduït pel piano, seguit d'una cadència enlluernadora. Tot seguit, hi ha quatre variacions que exploren els recursos complets del clarinet.
* Arlequin per a clarinet solista evoca Arlequí, un dels personatges de la comèdia italiana de l'art.
* El Pastorale cévenole i el Cantilène irradien amb la llum mediterrània del seu estimat sud de França i els efectes de ressò suggereixen espais oberts i muntanyosos.
* Les seves Variations sur un air du pays d'Oc (Variacions sobre una melodia del sud de França) són un conjunt de quatre variacions de Se Canto, una cançó de la vall del Garona.

## Fonts

* https://web.archive.org/web/20070908110454/http://www.northbranchrecords.com/LinerNotes.htm
* Notes de Michael Weber (2001) que acompanyen "Un retrat de David Weber:" Un gran mestre del clarinet "(Clarinet Classics CD CC0041)

## Notes

* ↑ Pamela Weston, Clarinet Virtuosi of the Past, Emerson
* ↑ EMI Classics Composers in Person, CDS 5 55032 2
* ↑ Liner notes of the CD Louis Cahuzac: The first complete music by Cahuzac from the manuscript was recorded in 2002 by Philippe Cuper and will be published in 2011 by "Clarinet Classics"company in London. See the long article by Philippe Cuper in the American magazine The Clarinet (Decembre 2000). L'Œuvre pour Clarinette, Caliope CAL 9338, © 2004, (p) 2003 by Guy Dangain
# Oxyurus vermiformis

Oxyurus vermiformis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids i l'única del gènere Oxyurus.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
# Escarruixos

Escarruixos, o Els Escarruixos, és un paratge constituït per camps de conreu en actiu del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situat al sud del poble de Rivert, a migdia de Tresdós, l'Argilosa i Sant Miquel, a llevant de la Teulera, a ponent de Molinera i al sud-oest de les Costes, a l'esquerra del barranc dels Escarruixos, al nord dels Obacs.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Terminàlia (revista)

Terminalia és una revista catalana especialitzada en terminologia, publicada per la Societat Catalana de Terminologia (SCATERM), filial de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC), que va néixer el 2009.
La revista, dirigida per Maria Teresa Cabré i Castellví, té com a objectiu principal mostrar l'activitat científica i professional relacionada amb la terminologia catalana, donant a conèixer el treball fet en els territoris de llengua catalana i, al mateix temps, fent-se ressò de les experiències d'interès general de l'exterior. La revista es publica en català i en anglès i admet contribucions en castellà i en francès. Terminàlia té una periodicitat semestral i es publica tant en paper com en suport electrònic. El 50% dels continguts de la revista són contribucions originals, sotmeses a avaluació per parells d'experts externs. La resta de la revista està estructurada en seccions fixes, que reflecteixen l'actualitat de les diverses activitats de la terminologia i d'àmbits afins, i serveix d'òrgan d'intercanvi i d'expressió dels diversos perfils professionals vinculats a la terminologia.
El Consell de Redacció de la revista està format per socis i sòcies de la SCATERM, els quals programen i coordinen cada número i en gestionen el contingut. El Consell de Redacció rep assessorament del Consell Científic de la publicació, constituït per personalitats de diversos camps del coneixement i interessats per la llengua i la terminologia.
Terminàlia es troba indexada a les bases de dades i classificacions següents: CARHUS Plus + 2014; CIRC; Citefactor; Dialnet; DICE; DOAJ; Dulcinea; EBSCO; Google Acadèmic; Hispana; ISOC; JournalTOCs; Latindex; MIAR; MLA; RACO; RESH; SHERPA/RoMEO; TIB.eu; Traces; Ulrich’s; i WorldCat.

## Referències

* 1 2 «Neix 'Terminàlia', la primera revista catalana sobre terminologia». 3/24, CCMA (Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals), 25-02-2010 [Consulta: 8 novembre 2018].
* 1 2 «Coneixeu la revista Terminàlia?». Retrucs. Universitat de Barcelona. Serveis Lingüístics, 26-11-2011. [Consulta: 12 novembre 2018].
* 1 2 «Terminàlia». Societat Catalana de Terminologia (SCATERM). Institut d'Estudis Catalans [Consulta: 12 novembre 2018].
* ↑ «Revista ‘Terminàlia’: Nou número». Observatori de la Recerca (OR-IEC). Institut d'Estudis Catalans, 03-03-2017. Arxivat de l'original el 12 de novembre 2018. [Consulta: 12 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web de la revista "Terminàlia"
# Psammobotys

Psammobotys és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Psammobotys alpinalis Munroe, 1972
* Psammobotys fordi Munroe, 1961

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 20 abril 2019].
# Cyprinella callisema

Cyprinella callisema és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Geòrgia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jordan, D. S. 1877. A partial synopsis of the fishes of upper Georgia; with supplementary papers on fishes of Tennessee, Kentucky, and Indiana. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 11 (núms. 11-12): 307-377.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Íñigo de la Serna Hernáiz

Íñigo de la Serna Hernáiz (Bilbao, Biscaia, 10 de gener de 1971), enginyer i polític espanyol, és el ministre de Foment d'Espanya des de 2016. Va ser alcalde de Santander (2007-16) i diputat al Parlament de Cantàbria (2007-11 i 2015-16).

## Biografia

Nascut a Bilbao el 10 de gener de 1971, és enginyer de Camins, Canals i Ports -especialitat en Hidràulica, Oceanografia i Medi Ambient- per la Universitat de Cantàbria.
Va ser responsable del Departament d'Hidràulica de la empresa d'enginyeria Apia XXI (1995-99) i va iniciar la seva activitat a l'administració pública com a director de gabinet del Consell de Medi Ambient del Govern de Cantàbria (1999-2003).
Es va presentar pel Partit Popular a les eleccions municipals de 2003 a Santander on va resultar escollit regidor de l'Ajuntament i va ser el delegat de Medi Ambient, Aigua i Platges (2003-07). A les eleccions de 2007, 2011 i 2015 va encapçalar la candidatura municipal del Partit Popular i va ser escollit en tres ocasions alcalde de Santander, càrrec que va exercir entre 2007 i 2016.
Fou diputat al Parlament de Cantàbria (2007-11 i 2015-16) escollit en dues ocasions diferents: a les eleccions autonòmiques de 2007 i 2015.
Entre 2012 i 2015 va ser el president de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies FEMP). Des de 2012 fins al 2016 va encapçalar la Red Espanyola de Ciutats Intel·ligents (RECI). També va ocupar la presidència del Consell de Municipis i Regions d'Europa (CMRE). Entre altres va ser vicepresident de la Conferència de les Ciutats de l'Arc Atlàntic, membre del Comitè de les Regions i de la Red Mundial de Ciutats i Governs Locals i Regionals, així com assessor extern del Banc Interamericà de Desenvolupament i ambaixador del Pacte d'Alcaldes i membre del Consell de Fundadors del Pacte Mundial d'Alcaldes.
El president del Govern d'Espanya, Mariano Rajoy, el va nomenar ministre de Foment d'Espanya, càrrec del qual va prendre possessió el 4 de novembre de 2016.

## Enllaços externs

* Íñigo de la Serna Hernáiz al web del Govern d'Espanya (en castellà)
* Biografia d'Íñigo de la Serna Hernáiz al web del Ministeri de Foment d'Espanya (en castellà)

## Referències

* ↑ «Ínigo de la Serna Hernáiz» (en castellà). Govern d'Espanya. [Consulta: 9 novembre 2016].
* ↑ «Biografia d'Íñigo de la Serna Hernáiz» (en castellà). Ministeri de Foment d'Espanya. [Consulta: 9 novembre 2016].
# POUM

«POUM o Poum» té aquests significats:
* Acrònims:
** Partit Obrer d'Unificació Marxista
** Pla d'ordenació urbanística municipal
* Poum (Nova Caledònia), municipi francès a Nova Caledònia
* Poum, heroi d'un llibre de l'escriptor francès Victor Margueritte
# Timocles

Timocles és el nom dels següents personatges:
* Timocles d'Atenes, escultor grec atenenc
* Timocles (poeta tràgic), poeta tràgic grec
* Timocles (poeta còmic), poeta còmic grec de la comèdia mitjana
* Timocles de Siracusa, escriptor grec
# Resolució 1992 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1992 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de juny de 2011. Després de recordar les resolucions anteriors sobre la situació a Costa d'Ivori, incloses les resolucions 1933 (2010), 1942 (2010), 1951 (2010), 1962 (2010), 1967 (2011), 1968 (2011), 1975 (2011), 1980 (2011) i 1981 (2011) el Consell va ampliar el desplegament temporal de tropes i equips de les Nacions Unides de la Missió de les Nacions Unides a Libèria (UNMIL) a l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) fins al 30 de setembre de 2011.

## Resolució
### Observacions

En el preàmbul de la resolució, el Consell va recordar els acords de cooperació entre Missions de manteniment de la pau de les Nacions Unides a la Resolució 1609 (2005) i Resolució 1938 (2010) i el paper de les tropes de la UNMIL al país.
Els membres del Consell van donar la benvinguda a les operacions conjuntes a la frontera entre Libèria i Costa d'Ivori per ambdues operacions de manteniment de la pau.

### Actes

El Consell, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va renovar el desplegament temporal de tropes de la UNMIL fins al 30 de setembre de 2010. El desplegament temporal consistia en tres companyies d'infanteria, una unitat d'aviació i tres helicòpters armats amb tripulacions. Mentrestant, la resolució també va estendre l'increment temporal de 2.000 personal addicionals a la ONUCI fins al 31 de juliol de 2011.
Finalment, el Secretari General Ban Ki-moon havia d'informar abans del 15 de setembre de 2011 sobre la cooperació entre missions.

## Referències

* ↑ «Security Council extends temporary redeployment of military assets from Liberia to Côte d'Ivoire». United Nations, 29-06-2011.
* ↑ «Additional UN troops and helicopters to stay on in Côte d'Ivoire». United Nations News Centre, 29-06-2011.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1901 a la 2000 (2009 - 2011)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Psychoda vagabunda

Psychoda vagabunda és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Femella: cos de color marró groguenc, placa subgenital quadrada i amb una concavitat apical en forma de "V", antenes de 0,8 mm de llargària i amb 15 artells (els núms. 13 i 14 fusionats, mentre que el 15 és el més petit de tots), membranes alars groguenques clares i amb taques marrons als extrems de la nervadura, espermateca similar a la de Psychoda alternata, i ales d'1,7 mm de llargada i 0,7 d'amplada.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo, Sri Lanka, Malàisia, les illes Filipines (Luzon i Mindanao), Nova Bretanya i Nova Guinea.

## Observacions

Igual que amb moltes altres espècies de Psychoda, hom creu que el transport comercial és el responsable de la gran propagació d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Laurence W. Quate, 1962. The Psychodidae of Batu Caves, Malaya (Diptera). Pacific Insects 4 (1): 219-234.
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Croda Rossa d'Ampezzo

Croda Rossa d'Ampezzo (Hohe Gaisl en alemany, 3.146 m) és una muntanya en el nord de les Dolomites, en la frontera de Tirol del Sud i del Vèneto, al nord d'Itàlia, localitzat entre la vall de Braies i el Val di Landro.
És una imponent i prominent muntanya, que domina les valls de sota. El seu cim té forma de piràmide. Els pendents de la muntanya tenen té un color vermell profund, una característica comuna amb altres cims de les Dolomites. La muntanya és rarament escalada ja que és particularment propensa a despreniments de roques. La primera conquesta real del cim de la Croda Rossa es va produir el 20 de juny de 1870, per Whitewell, acompanyat pels guies Siorpaes i Laneuer.
La muntanya és més apreciada per la seva bellesa.

## Referències

* ↑ «Hohe Gaisl - Peakbagger.com». [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «20 giugno 1870 | Prima ascensione alla Croda Rossa d'Ampezzo» (en italià), 21-06-2016. [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «Croda Rossa d'Ampezzo/Hohe Gaisl - summitpost». summitpost.org. [Consulta: 29 maig 2020].
# Lupus (cognomen)

Lupus o Llop (llatí: Lupus) fou un sobrenom romà que funcionà com a cognomen i com a agnomen de diverses famílies i personatges. Prové del llatí lupus 'llop'. Amb la reestructuració del nom romà a l'antiguitat tardana esdevingué un nom, que en català pren la forma Llop.

## Personatges

Fou comú sobretot en la gens Rutília, però també apareix en moltes altres gentes.

### Gens Rutília

* Publi Rutili Llop, cònsol el 90 aC.
* Publi Rutili Llop, pretor el 49 aC i fill de l'anterior.
* Rutili Llop, gramàtic romà fill de l'anterior o germà, si no eren la mateixa persona.

### Altres gentes

* Luci Corneli Lèntul Llop, cònsol el 156 aC de la gens Cornèlia que emprà l'agnomen de Llop.
* Curci Llop, qüestor l'any 24 dC de la gens Cúrcia.
* Juni Llop, senador romà desterrat el 51 dC per l'emperador Claudi.
* Numisi Llop, militar romà condecorat el 69 dC per les seves victòries a Mèsia.
* Viri Llop, governador de Britànnia de 197 al 202 dC.

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ Gaffiot, Félix. «Lupus». Dictionnaire Latin-Français. Lexilogos. [Consulta: 4 setembre 2020].
* ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «2.Llop». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.