OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Creu de terme de les Oliveres

La Creu de terme de les Oliveres és una obra de Linyola (Pla d'Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La creu de terme de les Oliveres reposa damunt quatre graons quadrats. Sobre aquests, una base amb els angles arrodonits i rebaixats en la seva part superior, aguanten els fust de les columna que es declara hexagonal. El capitell es va fent gran a mesura que es van superposar les motllures (quatre, simètriques als graons) també hexagonals. Corona la columna la creu amb els seus braços acabant entre el que és la forma flordelisada i la forma florençada.

## Història

La creu de terme dels Olivers està documentada l'any 1814. La creu de terme no se sap quan va ésser plantada a la cruïlla del Poal i els Arcs. Al 1951 es va restaurar per Francesc Sumalla aprofitant la base antiga (la data de restauració, 21 del 10 del 1951, està gravada las braços de la creu). El fust i la creu corresponen a aquesta restauració. Pel seu estil tant podria ésser una creu del segle xvii com del xviii. A la peanya hi ha inscrit el seu nom "Creueta dels Olivers".

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de les Oliveres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# La cordillera de los sueños

La cordillera de los sueños és un documental xilè-francès de 2019 dirigit per Patricio Guzmán. És la tercera part d'una trilogia de pel·lícules que Guzmán va fer sobre Xile, precedida per Nostalgia de la luz (2010) i El botón de nácar (2015).
Va ser estrenada al 72è Festival Internacional de Cinema de Canes, on va rebre el premi Ull d'Or al millor documental. A més, va ser nominat a un premi César en la categoria de millor documental i va guanyar un premi Goya en la categoria de millor pel·lícula iberoamericana. Es va convertir en el primer documental que guanya un Goya en aquesta categoria i en la cinquena pel·lícula xilena a obtenir aquell premi.

## Recepció

La cordillera de los sueños va rebre una resposta positiva per part de la crítica cinematogràfica. La pel·lícula posseeix el 92% de comentaris favorables en el lloc web Rotten Tomatoes, basat en un total de 25 ressenyes, i una puntuació de 83/100 en Metacritic. Alhora, el lloc francès AlloCiné registra una puntuació de 3,6/5 per al documental.

## Premis

| Premi | Categoria | Nominat | Resultat |
| Festival Internacional de Cinema de Canes | L'Œil d'or | Patricio Guzmán | Guanyador |
| Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià | Horizontes Latinos | Patricio Guzmán | Nominat |
| Premis César | Millor documental | Patricio Guzmán | Nominat |
| Premis Goya | Millor pel·lícula iberoamericana | Patricio Guzmán | Guanyador |

## Referències

* ↑ «La Cordillera de los Sueños: Patricio Guzmán presenta su último documental de forma gratuita y online». Radio Universidad de Chile, 08-09-2020. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «Patricio Guzmán triunfa en Cannes con La Cordillera de los Sueños». La Tercera, 26-05-2019. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «"La cordillera de los sueños" fue nominada a los premios César, el Oscar del cine francés». El Mostrador, 31-01-2020. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «La película chilena “La cordillera de los sueños” se llevó el Goya a mejor filme iberoamericano». CNN Chile, 12-02-2022. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «“La cordillera de los sueños” de Patricio Guzmán gana el Goya a Mejor Película Iberoamericana y hace historia en la categoría». La Tercera, 12-02-2022. [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ «The Cordillera of Dreams» (en anglès). Rotten Tomatoes. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «The Cordillera of Dreams» (en anglès). Metacritic. [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «La Cordillère des songes» (en francès). AlloCiné. [Consulta: 19 gener 2022].
* ↑ «La cordillera de los sueños (2019) - Awards» (en anglès). IMDb. [Consulta: 18 gener 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
Goya a la millor pel·lícula iberoamericana :
# Alicia Güemes Fraga

Alicia Güemes Fraga (Barcelona, 16 de desembre de 1987) més coneguda com a Laurielle, és una dibuixant i il·lustradora de còmic espanyola.
La seva formació artística prové en gran manera del curs de còmic de l'Escola Joso, al que va assistir durant quatre anys.
Ha col·laborat amb el fanzin Krokis, la revista La Esfera Cultural, i en les antologies Weezine i Cómics 2.0. Autora del webcòmic El Vosque juntament amb Sergio Sánchez Moran, i del webcòmic Nada del Otro Mundo. També ha guionitzat i dibuixat el còmic Por Siempre Jamás (premi Héroes Manga 2017), Descanso corto (nominat als premis Ignotus), Diario de estar por casa, Una aventura entre todos (aventura interactiva).

## Referències

* ↑ «Alicia Güemes Fraga» (en castellà). Tebeosfera. [Consulta: 26 maig 2021].
* ↑ JIMÉNEZ (@vinetabocadillo), JESÚS. «Un grupo de dibujantes que desafían a la crisis con sus cómics» (en castellà), 05-05-2012. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ ACN. «Ficomic crea Comic Barcelona On Demand per "comiquejar des de casa" - 07 abril 2020». El Punt Avui, 07-04-2020. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «Por Siempre Jamás, de Laurielle» (en castellà), 18-07-2017. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ «Finalistas Premios Ignotus 2021 – Asociación Española de Fantasía, Ciencia Ficción y Terror». Arxivat de l'original el 2021-05-24. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Koch, Tommaso. «Diario ilustrado de la cuarentena» (en castellà), 19-10-2020. [Consulta: 27 maig 2021].
* ↑ Sebastián, Víctor. «La ilustradora Laurielle está creando una mazmorra interactiva en Twitter» (en castellà), 13-05-2019. [Consulta: 27 maig 2021].
# Jean Rotrou

Jean Rotrou (Dreux, el 21 d'agost de 1609 - 28 de juny de 1650) va ser un dramaturg francès.

## Obra dramàtica

| La Bague de l'oubli, 1628Doristée et Cléagenor, 1630L'Hypocondre, ou Le Mort amoreuxL'Heureuse constanceLes Occasions perduesLes MenechmesCélimène, ou AmarillisL'Heureux naufrageAlphredeCelianeAgesilanDianeL'Innocente infidélitéPhilandreAmélie (1636), tragicomèdiaClorindeLes Deux pucellesHercule mourant (1632), tragèdia | Laure persécutéeLa Pélerine amoureuseAntigone (1638), tragèdiaLes CaptifsLes SosiesChrisanteIphigénie (1640), tragèdiaClariceBélisaireCelis, ou le Vice-Roi de NaplesLa Soeur généreuseLe Véritable Saint GenestDom Alvare de LuneDom Bernard de CabrereCosroèsVenceslasFlorimondeDom Lope de Cardonne |

## Referències

* ↑ Jarry, Jules. Essai sur les oeuvres dramatiques de Jean Rotrou, thèse présentée à la Faculté des lettres de Douai, par J. Jarry,... (en francès), 1868.
* ↑ Baelen, Jacqueline van. Rotrou, le héros tragique et la révolte (en francès). A.G. Nizet, 1965.
* ↑ Chardon, Henri. La Vie de Rotrou mieux connue, documents inédits sur la société polie de son temps et la querelle du Cid , par Henri Chardon,... (en francès), 1884.
# Suzuki Swift

El Suzuki Swift és un automòbil del segment B produït pel fabricant japonès Suzuki. Existeixen tres generacions, posades a la venda en els anys 1985, 1989 i 2004.

## Primera generació (1985-1998)

La primera generació també es va vendre amb els noms Chevrolet Swift i Sprint, Pontiac Firefly i Geo Metro, tres marques de General Motors. Va existir amb carrosseries hatchback de tres i cinc portes, sedan de quatre portes i descapotable de dues portes. Els seus motors eren dos gasolina d'1.0 i 1.3 litres de cilindrada, disponibles amb carburador o injecció de combustible i amb turbocompressor en el cas del de carburació.

## Segona generació (2004-2010)

La segona generació del Swift es va vendre amb motors gasolina; un 1.0 litres de 53 CV, un 1.3 litres de 70 o 100 CV i un 1.6 litres. A les versions amb tracció davantera se'ls va agregar altres versions amb tracció a les quatre rodes.

## Tercera generació (2010-2017)

La tercera generació és venia amb carrosseries hatchback de tres i cinc portes, homologats per a quatre i cinc ocupants respectivament. La seua grandària exterior és inferior a la majoria dels models europeus actuals de la categoria, que ronden els 4 metres de llarg. Per contra, és similar als japonesos Nissan Micra i Toyota Yaris i al francès Citroën C2. Una variant sedan de quatre portes, probablement més menuda que el Suzuki SX4 sedan, fou posada a la venda a l'Índia i a altres països en desenvolupament.
Existeixen variants amb tracció davantera i a les quatre rodes ("Swift 4x4"), i amb caixes de canvis manual de cinc marxes o automàtica de quatre marxes. Tots els motors són de quatre cilindres i quatre vàlvules per cilindre. Els gasolina són un 1.3 litres de 92 CV, un 1.5 litres de 102 CV, i un 1.6 litres de 125 CV ("Swift Sport"). El Dièsel és un 1.3 litres de 70 CV amb turbocompressor de geometria fixa, injecció directa common-rail i intercooler.

## Referències

* ↑ Un Swift nou per a 2005 - km77.com
* ↑ Swift Sedan Exclusive Pics - Team BHP Forums
# Roberto Francisco Platero Ibáñez

Roberto Platero (Santoña, 31 de desembre de 1986) és un futbolista càntabre, que ocupa la posició de davanter.
Format al planter del Racing de Santander, el 2007 debuta amb els santanderins a primera divisió, a la darrera jornada de la temporada 06/07 davant el Reial Betis.
No té continuïtat i el 2008 fitxa pel CD Numancia, que el cedira a la SD Ponferradina i al Barakaldo CF.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Etheostoma jessiae

Etheostoma jessiae és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes que habita a la conca del riu Tennessee a Alabama, Virgínia, Carolina del Nord, Tennessee i Geòrgia. d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat (37°N-34°N). Acostuma a viure a basses de fons rocallós, rierols d'aigües netes i rius petits de corrent ràpid. Pot assolir els 6,8 cm de llargària màxima (tot i que la mida normal és de 4,2).

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Mettee, M. F., P. E. O'Neil i J. M. Pierson, 1996. Fishes of Alabama and the Mobile Basin. Oxmoor House, Birmingham, Alabama. 820 pàgines.
* ↑ Jenkins, R. E. i N. M. Burkhead, 1994. Freshwater fishes of Virginia. American Fisheries Society, Bethesda, Maryland. xxiii + 1079 pp.
* ↑ Burkhead, N. M. i R. E. Jenkins, 1991. Fishes. Pàgs. 321-409 "a" K. Terwilliger (coordinador). Virginia's Endangered Species: Proceedings of a Symposium. McDonald and Woodward Publishing Company, Blacksburg, Virgínia.
* ↑ Etnier, D. A. i W. C. Starnes, 1993. The fishes of Tennessee. University of Tennessee Press, Knoxville, Tennessee. xiv + 681 pp.
* ↑ Burr, B. M. i M. L. Warren, Jr., 1986. A distributional atlas of Kentucky fishes. Kentucky Nature Preserves Commission, Scientific and Technical Series 4. 398 pàgines.
* ↑ Kuehne, R. A. i R. W. Barbour, 1983. The American Darters. University Press of Kentucky, Lexington, Kentucky. 177 pp.
* ↑ Lee, D. S., C. R. Gilbert, C. H. Hocutt, R. E. Jenkins, D. E. McAllister i J. R. Stauffer, Jr., 1980 et seq. Atlas of North American Freshwater Fishes. North Carolina State Museum of Natural History, Raleigh, Carolina del Nord. i-x + 854 pp.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston. 432 p.
* ↑ Hugg, D.O., 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater, Maryland, Estats Units.
# Bila

Bila fou un estat de les Índies Orientals Holandeses a la regència de Labohan Batoe, residència de la Costa Oriental, a l'illa de Sumatra.
Segons la tradició un tal Batara-si-Nomba fou expulsat de Mandheling vers la meitat del segle xvi i es va retirar cap al nord on va esdevenir cap de les tribus tombok i asopong, com a príncep de Pinangawan. Va morir vers 1610 i després de la seva mort va rebre el nom pòstum de Marhum Magbkat di Pinangawan o Marhum Magbkat di Hutang Mumu. Va tenir per successor al seu fill Raja Halib (Marhum Magbkat di Jambu), que va morir vers 1630; els seus tres fills, Kaïn, Suman i Awan es van repartir els dominis i van fundar els estats de Bila o Bilah, de Sungei Tras (més tard Kampong Raja) i de Tasik (més tard Kota Pinang). Un dels seus nets, Abd al-Jalil fou el fundador del sultanat d'Asahan. L'estat va desaparèixer durant l'anomenada "revolució social" el 1946 i ja no fou restablert.

## Banderes

La bandera reial era groga llisa. La bandera de l'estat era grisa llisa.
Las bandera de la guàrdia del sobirà estava dividida en vertical en dues parts (un terç i dos terços): a la part del pal blau grisós i a la del vol rosa clar o porpra.
La bandera de la noblesa (orang Kaja Muda) estava dividida en tres franges horitzontals, en proporcions aproximades 2:3:2. La superior i la inferior eren porpra i la central estava dividida per la meitat en dues parts, a la part del pal blau grisós i a la part del pal blau clar. Els anomenats descendents de l'emperador (orang Kaja Maharaja Mantri) utilitzaven a terra una original bandera dividida en tres franges horitzontals en la proporció 2:3:2 i al seu torna cada franja estava dividida per la meitat verticalment: les franges horitzontals superiors i inferior eren blau clar al pal i porpra al vol i la franja central era blau grisós al pal i blau clar al vol.

## Sobirans (Rages)

* Sultan Rakhmat Syah 1785 - 1800
* Sultan Bidar Alam II 1800 - 1835
* Sultan Bidar Alam III 1835 - 1865
* Sultan Bidar Alam IV 1865 - 1903
* Sultan Bidar Alam V 1903 - ?

## Referències

A. Flicher, Les Etats princiers des Indes néerlandaises, Dreux 2009
# Cyprinella callitaenia

Cyprinella callitaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Geòrgia, Alabama i Florida (Estats Units).

## Referències

* ↑ Girard C. F. 1856. Researches upon the cyprinoid fishes inhabiting the fresh waters of the United States, west of the Mississippi Valley, from specimens in the museum of the Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8. 165-213.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L.M. i B.M. Burr, 1991. A field guide to freshwater fishes of North America north of Mexico. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La reina i jo

La reina i jo (originalment en suec, Drottningen och jag) és un llargmetratge documental de 2008 sobre Farah Pahlaví, l'antiga reina i emperadriu de l'Iran. La pel·lícula va ser produïda i dirigida per la cineasta iranianosueca Nahid Persson Sarvestani. La pel·lícula segueix l'antiga reina i emperadriu i la directora, una antiga comunista, mentre comparteixen idees i preocupacions sobre el país que totes dues es van veure obligats a abandonar després de la revolució. La versió doblada al català es va estrenar el 17 de setembre de 2013 al programa Sense ficció de TV3.

## Referències

* ↑ BBC News: The Queen and I Linked 2013-08-16
* ↑ HBO: The Queen and I synopsis Arxivat 2017-10-18 a Wayback Machine. Linked 2013-08-16
* ↑ «'Light Will Win Over Darkness' -- Iran's Former Empress Discusses New Documentary». Radio Free Europe/Radio Liberty, February 7, 2009.
* ↑ «"La reina i jo"». TV3, 13-09-2013. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Fitxa de doblatge La Reina I Jo». Eldoblatge.com. [Consulta: 24 setembre 2022].
# Twon-Brass

Twon-Brass (o Brass) és una població i un estat tradicional de la LGA de Brass, localitzada al sud de l'estat de Bayelsa, a Nigèria. Brass està localitzat a l'illa Brass de l'estuari del riu Nun. L'actual rei de Bras és Alfred Diete-Spiff.

## Història

La ciutat i regne de Brass anteriorment fou el principal port del regne de Nembe i fou especialment important pel comerç de l'oli de palma, però la seva economia es va veure en problemes quan la Royal Niger Company va esdevenir una rival comercial massa forta. El gener de 1895 el rei nembe William Koko va liderar un atac amb milers de guerreres a la seu de la companyia a Akassa que va provocar un atac britànic com a resposta que va destruir la capital de Nembe.
Els britànics van administrar la zona de Brass després de la caiguda del rei Koko des d'un consolat que ja tenien a Twon-Brass.
A mitjans del segle xx Brass fou un centre de pesca i d'exportació d'oli de palma important.

### Actualitat

A l'illa de Brass, en l'actualitat hi ha un gran projecte d'explotació del gas natural. A la ciutat hi opera una terminal de gas liquat de la companyia Agip.
El febrer de 2009 homes armats que anaven en llanxes van atacar la terminal de l'Agip però foren refusats pels guardes de seguretat. Sembla que aquest atac fou organitzat pel Movement for the Emancipation of the Niger Delta (MEND), que havia amenaçat a la companyia petroliera. Aquests atacs estan vinculats al Conflicte del delta del Níger.

## Turisme

Entre les atraccions turístiques, hi destaquen les seves platges, els cementiris dels soldats britànics que van morir a la guerra nembe-britànica del 1895 i l'antic edifici del consolat, que fou utilitzat durant tot el període colonial fins al 1960.

## Referències

* 1 2 «Twon-Brass, Baylsa State Nigeria». Nembe Ibe USA. Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ Ian McCall. «NIGERIA, A PERSONAL HISTORY Chapter 11 - GEORGE GOLDIE (2): From Economic to Political Power». Ian McCall. Arxivat de l'original el 2009-05-27. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ Sir W. Geary, Nigeria under British Rule (1927), pp. 194-196
* 1 2 «Tourism in Bayelsa State». Bayelsa State Union of Great Britain and Ireland. Arxivat de l'original el 2010-03-01. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ «Brass LNG:A Quantum Leap towards Target». This Day, 24-02-2010. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ «Nigeria Troops Repel Attack On Agip Oil Terminal». Reuters. Arxivat de l'original el 2009-06-05. [Consulta: 5 març 2010].
# Iàsseni

«Iàsseni» té aquests significats:
* Iàsseni (Krasnodar), localitat del krai de Krasnodar, a Rússia
* Iàsseni (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Syodon biarmicum

Syodon biarmicum és una espècie extinta de teràpsid dinocèfal que visqué durant el Permià superior. Se n'han trobat restes fòssils a Rússia.

## Referències

* ↑ Benton, M. J.; Xixkin, M. A.; Unwin, D. A.; Kúrotxkin, I. N. The Age of Dinosaurs in Russia and Mongolia (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 97. ISBN 9780521545822.
# Roca Roja (Conat)

La Roca Roja és una muntanya de 1.482,7 metres d'altitud del terme comunal de Conat, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a la zona sud-oest del terme de Conat, dins de la Reserva Natural de Conat. És al sud-est del Roc Rodon i a l'oest, més lluny, del Roc del Crest, al nord-oest del Crest.
Com altres rocs de la zona, és un aflorament de roca calcària que contrasta amb la resta de l'obaga on està situada.

## Referències

* ↑ La Roca Roja en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «La Reserva Natural de Conat a Reserves naturals catalanes». Arxivat de l'original el 2018-03-30. [Consulta: 5 abril 2018].
# Etheostoma gracile

Etheostoma gracile és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Blackbird

«Blackbird» (de l'anglès, merla) és una cançó del grup britànic de rock The Beatles del seu àlbum doble The Beatles (també conegut com The White Album). Va ser escrita per Paul McCartney (però acredita a Lennon/McCartney), qui es va inspirar per escriure-la mentre estava a Escòcia, com una reacció a les tensions racials que s'intensificaven als Estats Units en la primavera de 1968.
A l'àlbum recopilatori Love de 2006, «Blackbird» s'usa com a introducció per a la cançó «Yesterday».

## Composició

McCartney va revelar al programa Great Performances (Paul McCartney: Chaos and Creation at Abbey Road del canal PBS transmès en 2006), que la guitarra que acompanya a «Blackbird» va ser inspirada pel "Bourrée en Mi menor", una de les sis danses de la suite BWV 996 per a llaüt de Johann Sebastian Bach.
D'acord amb Mark Lewisohn, el so que s'escolta pel canal esquerre en la cançó i que sona com el peu de McCartney copejant el sòl és un metrònom mecànic. No obstant això, efectivament Paul copejant el sòl amb el peu, i que s'havia identificat en forma incorrecta com un metrònom: el tempo fluctua entre 89 i 94 bpm al llarg de la cançó.

## Gravació

La cançó es va gravar l'11 de juny de 1968 en els estudis Abbey Road, amb George Martin com el productor i Geoff Emerick com l'enginyer de so. McCartney va tocar una guitarra acústica Martin D 28. La cançó inclou un enregistrament d'una merla cantant en el fons.

## Interpretació de Charles Manson

L'assasí en sèrie Charles Manson va considerar la cançó, juntament amb «Helter Skelter» i «Piggies», una metàfora de les relacions entre blancs i negres als Estats Units, la qual cosa va ajudar en la inspiració dels seus assassinats.

## Personal

* Paul McCartney: Guitarra acústica (Martin & Co. D-28), veu i ritme (amb el peu).

## Referències

* ↑ Everett, Walter (1999). The Beatles as Musicians: Revolver through the Anthology. New York, London: Oxford University Press, 190 ISBN 978-0-19-512941-0
* ↑ Lewisohn, Mark (1988). The Beatles Recording Sessions. New York: Harmony Books, 137. ISBN 0-517-57066-1
* ↑ MacDonald, Ian (2005). Revolution in the Head: The Beatles' Records and the Sixties, Second Revised Edition, London: Pimlico (Rand), 291-292. ISBN 1-84413-828-3

## Vegeu també

* Discografia oficial de The Beatles