OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gastronomia de la Ciutat del Vaticà

La determinació de la gastronomia de la Ciutat del Vaticà és molt difícil, ja que el Vaticà és un microestat. En ell hi ha un únic restaurant i el menjar que s'hi ofereix és similar a la gastronomia italiana.

## Plats
### Albergínies al parmesà de la Guàrdia Suïssa

El plat consisteix en albergínies, barrejades amb formatge parmesà i espècies.

### Pizza

És un plat típic de la gastronomia italiana que consisteix en un pa pla cobert amb salsa de tomàquet, formatge mozarella i altres ingredients.

### Tiramisú

Postres típiques de la gastronomia italiana amb crema amb sabor de cafè.

## Referències

* ↑ «Vatican Cuisine - Ethnic Foods R'us» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-09-11. [Consulta: 26 febrer 2021].
* ↑ «About the food of Vatican City» (en anglès). Global Table Adventure. Sasha Martin, 01-10-2013. [Consulta: 26 febrer 2021].
# Glacera dels Diablerets

La Glacera dels Diablerets (francès: Glacier des Diablerets) és una glacera situada a la cima dels Diablerets (cantó de Vaud) als Alps Bernesos. Cobreix una àrea aproximada d'1 km² i el seu gruix del gel/neu ha perdut uns 2 metres d'alçada per any (2020) a causa del reescalfament climàtic.
La glacera dels Diablerets és sovint confosa amb la glacera propera, molt més gran i popular, de Tsanfleuron.

## Referències

* ↑ «Changement climatique aux Diablerets – L’agonie du glacier modifie le tracé des pistes de ski» (en francès). [Consulta: 12 novembre 2021].
* Mapes topogràfics suïssos
# Glacera dels Glaciers

La glacera dels Glaciers és una glacera francesa situada sota l'agulla dels Glacieres. És una de les escasses glaceres del Massís del Mont Blanc, juntament amb la glacera de les Lanchettes, en trobar-se a la Savoia.
El seu punt més alt es troba a 3.750 m sota el cim de l'Aiguille des Glaciers. El més baix al voltant de 2.700 m. Té un gruix màxim de 20 m, una longitud de 1800 m., una superfície d'1 km². i un desnivell mitjà del 45%.
La glacera dels glaciers retrocedeix ràpidament a l’Aig des Glaciers, que forma part de la serralada del Mont Blanc. Són ben visibles les morrenes laterals que una vegada vorejaven el gel, així com la roca fresca exposada per la retirada ràpida.

## Referències

* ↑ France, La France vue du ciel-Survol de. «Photo aérienne de Glacier des Glaciers - Haute-Savoie (74)». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Mansoux, Hugo.. Glaciers de Savoie : à la découverte des grands sites glaciaires. ISBN 978-2-7417-0589-5.
* ↑ «Glaciers du pays du Mont-Blanc». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «The rapidly retreating Glacier des glaciers on the Aig des Glaciers, part of...». [Consulta: 16 desembre 2020].
# Gaziantep Basketbol

El Gaziantep Basketbol és un club de basquetbol de la ciutat de Gaziantep, a Turquia.
L'equip es va fundar el 2007 i el 2010 el club va ascendir a Segona Divisió. La temporada 2012-13, l'equip va pujar a la Primera Divisió. El 2012, Royal Halı (un productor de catifes turques) es va convertir en patrocinador principal i l'equip va ser rebatejat com a Royal Halı Gaziantep. Després de la temporada 2015-16, l'equip va tenir problemes financers després que Royal Halı es retirés i es va veure obligat a abandonar la màxima categoria.

## Jugadors destacats

* Jaka Lakovič
* Domen Lorbek
* Joey Dorsey
* Cory Higgins
* Šarūnas Vasiliauskas

## Enllaços externs

* Web oficial
# Glòria Comas Tarrés

Glòria Comas Tarrés (Barcelona, 18 de juny de 1946) és una exfutbolista catalana, considerada una de les pioneres del futbol femení a Catalunya.
Interior dret, disputà el primer partit del Futbol Club Barcelona femení –sota el nom de Selecció Ciutat de Barcelona–, juntament amb altres futbolistes com Carme Nieto, Alicia Estivill, Núria Llansà, Lolita Ortiz i Imma Cabecerán, principal promotora de l'esdeveniment. Es jugà a l'estadi Camp Nou davant 60.000 espectadors contra la Unió Esportiva Centelles el dia de Nadal de 1970. Va patir una greu lesió trencant-se els lligaments en un partit contra el València, fet que es considera com la primera lesionada greu del futbol femení.

## Referències

* ↑ Tomás Belenguer, 2021, p. 331.
* ↑ «Glòria Comas va patir una greu lesió». Sport, 27-09-2014.

## Bibliografia

* Tomás Belenguer, Manuel. Barça femení : història des dels orígens fins al triplet. Barcelona: Editorial Base, 2021. ISBN 9788419007001.

## Enllaços externs

* Fitxa de Glòria Comas Tarrés - Agrupació Jugadors FC Barcelona
# Glucagó

El glucagó és una hormona peptídica de 29 aminoàcids que actua en el metabolisme dels hidrats de carboni. Té un pes molecular de 3.485 daltons i va ser descobert el 1923 per Charles Kimball i John Murlin. Aquesta hormona és sintetitzada per les cèl·lules α del pàncrees (en uns punts anomenats illots de Langerhans).
La seva estructura primària és:
    NH₂-His-Ser-Gln-Gly-Thr-Phe-Thr-Ser-Asp-Tyr-Ser-Lys-Tyr-Leu-Asp-Ser-Arg-Arg-Ala-Gln-Asp-Phe-Val-Gln-Trp-Leu-Met-Asn-Thr-COOH
És una hormona que eleva el nivell de glucosa en la sang, el contrari a la insulina, que l'abaixa. Quan l'organisme requereix més sucre en la sang, les cèl·lules alfa del pàncrees elaboren el glucagó. Aquest glucagó mobilitza les reserves de glucosa presents en el fetge en forma de glucogen. Encara que en els músculs hi ha reserves de glicogen, no són mobilitzades pel glucagó. En cas de necessitat l'hormona de l'estrès, l'adrenalina, sí que en pot mobilitzar les reserves musculars.
Una de les conseqüències de la secreció del glucagó és la disminució de la fructosa-2,6-bisfosfat i l'augment de la gluconeogènesi
De vegades s'usa el glucagó injectable en els casos de xoc insulina. La injecció de la glucagó ajuda a elevar el nivell de glucosa en la sang. Les cèl·lules reaccionen usant la insulina addicional per produir més energia de la quantitat de glucosa en la sang.
El glucagó també s'utilitza com a antídot per a les intoxicacions per beta-bloquejants.
Efectes:
Metabòlics: indueix catabolisme del glicogen hepàtic; indueix l'augment de la gluconeogènesi, amb la consegüent cetogènesi.
Cardíac: efecte beta, inotròpic i cronotròpic positiu, similar a l'estímul beta adrenèrgic.
Múscul llis: indueix una relaxació intestinal aguda.
Altres: indueix l'augment de les catecolamines; indueix la disminució de l'alliberament d'insulina.
# Gossos jugant al pòquer

Gossos jugant al pòquer és una sèrie de pintures realitzades per Cassius Marcellus Coolidge. En total 16 obres que mostren a gossos amb actituds humanes, de les quals nou les mostraven jugant al pòquer. En les altres es mostrava als gossos fumant cigar, ballant, jugant al beisbol i declarant en la cort.

## Les seves obres més cares

El 15 de febrer de 2005, les pintures A Bold Bluff i Waterloo van ser venudes en $504,400 dòlars, superant un rècord en les vendes de Coolidge.

## Llista completa de les obres

* A Bachelor's Dog
* A Bold Bluff (originalment anomenat Judge St. Bernard Stands Pat on Nothing)
* Breach of Promise Suit
* A Friend in Need (1903)
* His Station and Four Aces (1903)
* New Year's Eve in Dogville
* One to Tie Two to Win
* Pinched with Four Aces
* Poker Sympathy
* Post Mortem
* The Reunion
* Riding the Goat
* Sitting up with a Sick Friend (1905)
* Stranger in Camp
* Ten Miles to a Garage
* A Waterloo (1906) (originalment anomenat Judge St. Bernard Wins on a Bluff)

## Referències

* ↑ Ferrara, Annette. «Lucky Dog!». Ten by Ten Magazine. Chicago: Tenfold Media, 01-04-2008. Arxivat de l'original el 27 març 2008. [Consulta: 1r setembre 2006].
* 1 2 McManus, James. "Play It Close to the Muzzle and Paws on the Table," New York Times (3 de desembrer de 2005).

## Bibliografia

* Harris, Maria Ochoa. "It's A Dog's World, According to Coolidge," A Friendly Game of Poker (Chicago Review Press, 2003).
# Gerolama Orsini

Gerolama Orsini (Roma, Estats Pontificis, 1503 - Piacenza, Ducat de Parma, 1570) fou una noble italiana que va esdevenir duquessa consort de Parma. Fou filla del comte Lluís Orsini de Pitigliano, descendent de la família Orsini, i de Giulia di Giacomo Conti.

## Núpcies i descendents

Es va casar el 1519 a la ciutat de Roma amb Pere Lluís Farnese, futur duc de Parma. D'aquesta unió nasqueren:
* Alexandre Farnese (1520-1589), cardenal
* Victòria Farnese (1521-1602), casada amb Guidubald II d'Urbino
* Octavi I de Parma (1524-1586), duc de Parma
* Ranuccio Farnese (1530-1556), cardenal
Un cop vídua va establir la seva residència a Piacenza, on morí el 1570.
# Glocester

* No s'ha de confondre amb Gloucester.
Glocester és una població del Comtat de Providence a l'estat de Rhode Island dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Glocester tenia 9.948 habitants, 3.559 habitatges, i 2.818 famílies. La densitat de població era de 70,1 habitants per km².
Dels 3.559 habitatges en un 38% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,4% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 20,8% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 57.537 $ i la renda mediana per família de 62.679 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.112 $ mentre que les dones 29.071 $. La renda per capita de la població era de 22.914 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glocester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glocester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Geohintonia

Geohintonia és un gènere monotípic de cactus que comprèn una sola espècie coneguda Geohintonia mexicana. És endèmica de Nuevo León a Mèxic.

## Descripció

És una planta solitària de forma globosa, convertint-se lentament en columnar de fins a 10 cm d'altura i 10 cm de diàmetre. de color verd blavós grisenc. Té entre 18 a 20 costelles molt prominents, amb 3 espines corbades d'uns 3 a 12 mm de llarg en cada arèola. Les flors, de color rosa fort, amb forma d'embut sorgeixen en l'àpex i s'obren a partir del capvespre.

## Cultiu

La planta necessita exposició al sol i reg abundant a partir de març fins a finals de setembre i mantenir-se bastant seca a l'hivern. La temperatura mínima és de 5 °C, mentre que la temperatura ideal és 20-28 °C. També ha de ser fertilitzada durant tot l'estiu.

## Taxonomia

Geohintonia mexicana va ser descrita per Glass & W.A.Fitz Maur. i publicat a Cactáceas i Suculentes Mexicanes 37(1): 17, l'any 1992[1991].

### Etimologia

El nom del gènere honra la memòria de George Sebastián Hinton (n. 1949), un agricultor mexicà i col·lector de plantes a l'Estat de Nuevo León.

### Sinonímia

* Echinocactus mexicanus (Glass & W.A.Fitz Maur.) Halda

## Referències

* ↑ Geohintonia a Trópicos
* ↑ Geohintonia en Cactiguide
* ↑ Geohintonia en PlantList
* ↑ «Geohintonia a Desert Tropical». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 8 juliol 2015].

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catàleg taxonòmic d'espècies de Mèxic. 1. In Capital Nat. Mèxic. CONABIO, Mexico City.

## Enllaços externs

* http://cactiguide.com/cactus/?genus=geohintonia
# Gran Orient d'Espanya

El Gran Orient d'Espanya, va ser una obediència maçònica espanyola.

## Història

En 1760 el comte d'Aranda va fundar la Gran Lògia que a partir de 1780 va passar a anomenar-se Gran Orient d'Espanya, molt influïda per la francmaçoneria francesa En 1800 comptava amb 400 lògies i estava sota la direcció del comte de Montijo que havia succeït Aranda.
Gràcies a la llibertat que es va viure durant el Sexenni Democràtic el Gran Orient d'Espanya va poder donar-se a conèixer públicament i manifestar els seus punts de vista. L'1 de maig de 1871 va aparèixer el primer nombre del Boletín del Gran Oriente de España i en el número 2 publicat quinze dies després es va definir així a la Maçoneria:
| « | Maçoneria és la reunió d'home lliures i honrats que, sent veritables apòstols de la veritat, la ciència i de la virtut, marxen sempre a l'avantguarda del progrés; instrueixen sense parar amb l'ensenyament i amb la pràctica el que és bo i el que és bell, i procuren fer de la humanitat una sola família de germans, unida pel treball, l'amor i pel pensament. | » |
El setembre del 1889 el Gran Orient d'Espanya va ser dissolt per Miguel Morayta Sagrario, després d'unir el Gran Orient d'Espanya (GOdE) i el Gran Orient Nacional d'Espanya (GONE), per donar lloc al Gran Orient Espanyol (GOE).

## Lògies que van pertànyer al Gran Orienti d'Espanya

* Lògia Alona d'Alacant
* Lògia Constante Alona d'Alacant
* Lògia Numancia d'Alacant
* Lògia Espírita de Crevillent (Alacant)
* Lògia Diana de Dénia (Alacant)
* Lògia Razón de Dolores (Alacant)
* Lògia Consuelo de Petrer (Alacant)
* Lògia Progreso de Sant Vicent del Raspeig (Alacant)
* Lògia Unió de Tibi (Alacant)
* Lògia Amor de Villena (Alacant)
* Lògia Rosa d'Almansa (Albacete)
* Lògia Vigilancia de Múrcia
* Lògia Nueva Sparta de Cartagena

## Grans Mestres

* Manuel Ruiz Zorrilla
* Práxedes Mateo Sagasta
* Manuel Becerra Bermúdez
* Juan López Parra
* Juan López Somalo
* Lucio Martínez Gil
* Juan de la Somera

## Referències

* ↑ Arribas Macho, José María. «Masonería». A: Miguel Artola. Enciclopedia de Historia de España. V. Diccionario temático. Madrid: Alianza Editorial, 1991, p. 785. ISBN 84-206-5241-5.
* ↑ Martínez de las Heras, Agustín. «Masonería». A: Javier Fernández Sebastián y Juan Francisco Fuentes. Diccionario político y social del siglo XIX español. Madrid: Alianza Editorial, 2003, p. 442. ISBN 84-206-8603-4.

## Vegeu també

* Francmaçoneria a Espanya

## Bibliografia

* FERRER BENIMELI, José Antonio (coordinador), Masonería, revolución y reacción. ISBN 84-404-7606X
# Gran Premi Velka cena Palma

El Gran Premi Velka cena Palma va ser una cursa ciclista d'un dia que es disputava a Eslovàquia. Creada el 2003, l'any següent va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour, fins al 2009 quan va desaparèixer. L'últim any s'anomenà Gran Premi Boka.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2003 | Ondřej Slobodnik | Jan Valach | Dariusz Rudnicki |
| 2004 | Krzysztof Jezowski | Dawid Krupa | Martin Cerepan |
| 2005 | Oleksandr Klymenko | Matej Marin | Jure Kocjan |
| 2006 | Bostjan Mervar | Marek Maciejewski | Matic Strgar |
| 2007 | Petr Benčík | Tomasz Kiendys | Jan Sipeky |
| 2008 | Christoph Meschenmoser | Roman Bronis | Manolo Zanella |
| 2009 | Juraj Sagan | Martin Prazdnovsky | Peter Sagan |

## Referències

* ↑ «G.P Velka cena Palma (Svq) - Cat. 1.2». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès 1 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 2 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 1 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 2 a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Ginestell (desambiguació)

«Ginestell» té aquests significats:

## Referències

* 1 2 3 «ginestell». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Genista jimenezii». Herbari virtual del Mediterrani Occidental. Universitat de les Illes Balears.
* ↑ Masclans i Girvès, Francesc. Guia per a conèixer els arbusts i les lianes. (7a. ed. 1989). Barcelona: Montblanc-Martín/CEC, 1963. ISBN 84-85135-31-8.

## Vegeu també

* Ginesta (desambiguació)
* Ginestó
# Gonzalo Ramos

Gonzalo Ramos (Madrid, Espanya, 19 de setembre de 1989) és un actor de cinema i televisió madrileny. Un dels seus papers més coneguts, és el de Julio de la Torre en la sèrie Física o Química.

## Biografia

Va debutar en el món de la interpretació quan Gonzalo tenia quinze anys, en la pel·lícula El guardavías. Va ser la primera pel·lícula que era totalment dirigida per nens, i estava basada en una obra de l'escriptor Charles Dickens. A continuació, va participar, de manera puntual, en alguns episodis de sèries famoses televisives, com Hospital Central, MIR, Los hombres de Paco o Hermanos y detectives. L'any 2008 participa en la sèrie Física o Química, aquí ja amb un paper fix. Hi interpreta Julio de la Torre, un dels personatges principals. Va esdevenir famós per aquesta sèrie de gran audiència que en va fer un actor molt popular. Va treballar en la sèrie fins a l'any 2011.
L'any 2010, el director Xavi Giménez li va oferir un dels papers principals del llargmetratge Creuant el límit, el de Raúl. En aquest mateix any va participar també en el musical Los ochenta son nuestros i en el curtmetratge La noche rota, on va encarnar Pablo. L'any 2011, el ja conegut actor s'integra al repartiment de la telenovel·la Amar en tiempos revueltos, en el paper d'Alberto Cepeda. Interpreta també un paper secundari en la producció del 2012 Titanic: sangre y acero.

## Filmografia
### Cinema

* El guardavías (2004)
* Lucía (2005, curtmetratge)
* La vida en rojo (2008)
* Cama Blanca (2010, curtmetratge)
* Creuant el límit (2010)
* Encontrarás dragones (2011)
* La noche rota (2011, curtmetratge, com a actor i productor)
* Y la muerte lo seguía (2011, curtmetratge)
* Tarde (2012, curtmetratge, com a actor i productor)

### Televisió

* Hospital Central (2006)
* MIR (2007)
* Los hombres de Paco (2007)
* Hay que vivir (2007)
* Hermanos & detectives (2007)
* Maitena: Estados alterados (2008)
* Física o química (2011)
* Titanic: Sangre y acero (2012)
* Amar es para siempre (2011-2012)

## Referències

* ↑ «Biografía de Gonzalo Ramos» (en castellà). biografias. [Consulta: 28 febrer 2014].
# Grup de l'arrojadita

El grup de l'arrojadita és un grup de minerals de la classe dels fosfats amb la fórmula general: A₂E₂CaNa$_{2+x}$M$_{13}$R(PO₃OH)$_{1-x}$(PO₄)$_{11}$W₂, on: A designa un catió divalent gran (Ba, Sr, Pb) més una vacant, o dos cations monovalents (K, Na); E denota un catió divalent petit (Fe, Mn, Mg) més una vacant, o dos cations Na; M és un catió bivalent petit (Fe, Mn, Mg), la identitat del qual defineix el nom de l'arrel: Fe, arrojadita o Mn, dickinsonita; R és un catió trivalent petit (Al, Fe) i W és un ió hidròxid o fluor. El grup està format per onze espècies minerals aprovades per l'Associació Mineralògica Internacional: arrojadita-(BaFe), arrojadita-(BaNa), arrojadita-(KFe), arrojadita-(KNa), arrojadita-(PbFe), arrojadita-(SrFe), dickinsonita-(KMnNa), fluorarrojadita-(BaFe), fluorarrojadita-(BaNa), fluorcarmoïta-(BaNa) i manganoarrojadita-(KNa).
| Espècie | Fórmula |
| Arrojadita-(BaNa) | (Ba◻)(NaNa)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Arrojadita-(KFe) | (KNa)(Fe$^{2+}$◻)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Arrojadita-(KNa) | (KNa)(NaNa)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Arrojadita-(PbFe) | (Pb◻)(Fe$^{2+}$◻)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Arrojadita-(SrFe) | (Sr◻)(Fe$^{2+}$◻)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Dickinsonita-(KMnNa) | (KNa)(Mn$^{2+}$◻)Ca(Na₂Na)Mn2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Fluorarrojadita-(BaFe) | (Ba◻)(Fe$^{2+}$◻)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)F₂ |
| Fluorarrojadita-(BaNa) | (Ba◻)(NaNa)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)F₂ |
| Fluorcarmoïta-(BaNa) | (Ba◻)(NaNa)Ca(Na₂◻)Mg$_{13}$Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)F₂ |
| Manganoarrojadita-(KNa) | (KNa)(NaNa)Mn$^{2+}$(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
| Sigismundita | (Ba◻)(Fe$^{2+}$◻)Ca(Na₂◻)Fe2+ 13Al(PO₄)$_{11}$(PO₃OH)(OH)₂ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz, els minerals del grup de l'arrojadita pertanyen a "08.BF: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ < 0,5:1» juntament amb la samuelsonita, la grifita i la nabiasita.
Els membres d'aquest grup han estat trobats en jaciments de tots els continents del planeta, excepte a l'Antàrtida, tot i no teactar-se d'espècies gens habituals. Als territoris de parla catalana ha estat descrita l'arrojadita-(KFe) en dos indrets: els camps de pegmatites de Cotlliure, una vila de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord, i al Cap de Creus, a l'Alt Empordà.

## Referències

* ↑ «Arrojadite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 abril 2021].
# Grup de la rhabdoborita

El grup de la rhabdoborita és un grup de minerals de la classe dels borats està format per tres espècies minerals: la rhabdoborita-(Mo), la rhabdoborita-(V) i la rhabdoborita-(W).
| Espècie | Fórmula |
| Rhabdoborita-(Mo) | Mg₁₂Mo$^{6+}$$_{1.33}$O₆(BO₃)₆F₂ |
| Rhabdoborita-(V) | Mg₁₂(V$^{5+}$,Mo$^{6+}$,W$^{6+}$)$_{1.5}$O₆{[BO₃]$^{6-}$x[(P,As)O₄]xF$^{2-}$x} (x < $_1$) |
| Rhabdoborita-(W) | Mg₁₂(W$^{6+}$,V$^{5+}$)$_{1.5}$O₆{[BO₃]$_{6-x}$[(P,As)O₄]$_x$F$_{2-x}$} |
Segons la classificació de Nickel-Strunz-mindat, de l'any 2022, els minerals d'aquest grup pertanyeb a "06.AB: Monoborats; BO₃, amb anions addicionals; 1(D) + OH, etc.» juntament amb els següents minerals: chubarovita, hambergita, berborita, jeremejevita, warwickita, yuanfuliïta, karlita, azoproïta, bonaccordita, fredrikssonita, ludwigita, vonsenita, marinaïta, pinakiolita, folvikita, blatterita, chestermanita, ortopinakiolita, takeuchiïta, hulsita, magnesiohulsita, aluminomagnesiohulsita, fluoborita, hidroxilborita, shabynita, wightmanita, gaudefroyita, sakhaïta, harkerita, pertsevita-(F), pertsevita-(OH), jacquesdietrichita, painita i mengxianminita.
Totes tres espècies han estat trobades exclusivament a la fumarola Arsenàtnaia, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, al krai de Kamtxatka (Rússia).

## Referències

* ↑ «Rhabdoborite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
* ↑ «Strunz-mindat (2022) Classification - BO3, with additional anions; 1(D) + OH, etc.». Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
# Grup de la schorlomita

El grup de la schorlomita és un grup de minerals de la classe dels silicats que cristal·litzen en el sistema isomètric. El grup, que forma part del supergrup del granat, està format per sis espècies minerals: hutcheonita, irinarassita, kerimasita, kimzeyita, schorlomita i toturita.
| Espècie | Fórmula |
| Hutcheonita | Ca₃Ti₂(SiO₄)(AlO₄)₂ |
| Irinarassita | Ca₃Sn₂Al₂SiO₁₂ |
| Kerimasita | Ca₃Zr₂(SiFe3+ 2)O₁₂ |
| Kimzeyita | Ca₃Zr₂(SiAl₂)O₁₂ |
| Schorlomita | Ca₃Ti₂(SiFe3+ 2)O₁₂ |
| Toturita | Ca₃Sn₂(SiFe3+ 2)O₁₂ |
Segons la classificació de Nickel-Strunz els minerals del grup pertanyen a "9.AD - Nesosilicats sense anions addicionals; cations en [6] i/o major coordinació» juntament amb els següents minerals: larnita, calcioolivina, merwinita, bredigita, andradita, almandina, calderita, goldmanita, grossulària, henritermierita, hibschita, hidroandradita, katoïta, knorringita, majorita, morimotoïta, vogesita, spessartina, uvarovita, wadalita, holtstamita, momoiïta, eltyubyuïta, coffinita, hafnó, torita, thorogummita, zircó, stetindita, huttonita, tombarthita-(Y), eulitina i reidita.

## Referències

* ↑ «Schorlomite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 març 2022].
# Greenberg

«Greenberg» té aquests significats:
* Greenberg (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca del 2010 dirigida per Noah Baumbach
* Biografies:
** Bryan Greenberg (Omaha, 1978), actor i músic estatunidenc
** Joseph Greenberg (1915 -2001), lingüista especialitzat en lingüística històrica
** Noah Greenberg (Bronx, Nova York, 1919 - 1966), director d'orquestra i cors estatunidenc
# Greenbush (desambiguació)

«Greenbush» té aquests significats:
* Greenbush, població dels Estats Units a l'estat de Minnesota.
* Greenbush (Maine), població dels Estats Units a l'estat de Maine.
* East Greenbush, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York.
# Gonzaga (Llombardia)

Gonzaga és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia). Gonzaga limita amb els municipis de Luzzara, Moglia, Pegognaga, Reggiolo i Suzzara. Pertanyen al municipi les frazioni de Bondeno i Palidano.