OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muntanyes Saltoro

Les muntanyes Saltoro són una serra de la gran serralada del Karakoram. Estan situades al cor del Karakoram, al vessant sud-oest de la glacera de Siachen, una de les dues glaceres més llargues de la terra fora de les regions polars. El nom de la serralada procedeix de la veïna vall Saltoro que es troba a l'oest d'aquesta serralada, al Pakistan.
Les muntanyes Saltoro formen part del Karakoram Menor, al vessant sud i oest de les grans glaceres del Karakorams (Siachen, Baltoro, Biafo i glacera Hispar d'est a oest) mentre la serralada principal del Karakoram es troba al nord i l'est d'aquestes glaceres. Les serres de la gran serralada són anomenades Muztagh mentre els massissos del Karakoram Menor són anomenats Muntanyes, Serralades o Grups.
Són reivindicades com a part de l'estat de Jammu i Caixmir per l'Índia i com a part de Gilgit-Baltistan pel Pakistan. Entre 1984 i 1987 l'Índia va assumir el control militar dels principals cims i colls de muntanya de la serralada, mentre les forces pakistaneses controlaven les veïnes valls glacials, a l'oest. Això fa que la zona sigui molt poc visitada pels escaladors, ja que el conflicte de Siachen continua vigent.
Pel vessant sud-oest, les muntanyes Saltoro es precipiten abruptament cap a les valls dels rius Kondus i Dansam, que s'uneixen per formar el riu Saltoro, un afluent del riu Shyok. Aquest, alhora, és afluent de l'Indus. Cap al nord-oest la glacera de Kondus separa aquesta serralada de les veïnes muntanyes Masherbrum, mentre cap al sud-est el riu Gyong, la glacera del mateix nom i el Gyong La les separen de les "muntanyes Kailas" (que cal no confondre amb el cim sagrat tibetà Mont Kailash).

## Principals cims

La següent taula inclou els principals cims de les muntanyes Saltoro, totes elles amb més de 7.200 msnm i 500 metres de prominència.
| Muntanya | Alçada (metres) | Coordenades | Prominència (metres) | Muntanya mare | Primera ascensió | Ascensions (intents) |
| Saltoro Kangri | 7.742 | 35° 23′ 57″ N, 76° 50′ 51″ E﻿ / ﻿35.39917°N,76.84750°E﻿ / 35.39917; 76.84750 | 2.160 | Gasherbrum I | 1962 | 2 (1) |
| K12 | 7.428 | 35° 17′ 42″ N, 77° 01′ 18″ E﻿ / ﻿35.29500°N,77.02167°E﻿ / 35.29500; 77.02167 | 1.978 | Saltoro Kangri | 1974 | 4 (2) |
| Ghent Kangri | 7.401 | 35° 31′ 03″ N, 76° 48′ 01″ E﻿ / ﻿35.51750°N,76.80028°E﻿ / 35.51750; 76.80028 | 1.493 | Saltoro Kangri | 1961 | 4 (0) |
| Sherpi Kangri | 7.380 | 35° 27′ 58″ N, 76° 46′ 53″ E﻿ / ﻿35.46611°N,76.78139°E﻿ / 35.46611; 76.78139 | 900 | Ghent Kangri | 1976 | 1 (1) |
Altres cims a destacar són:
* Gyong Kangri. 6.727 metres

## Referències

* ↑ «Tryst With Deceit?». http://www.outlookindia.com/.
* ↑ Mason, Kenneth. «Karakoram Nomenclature». Himalayan Journal 10, 1938. Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 10 febrer 2014].
# Pedrera de Montbau

La Pedrera de Montbau és una antiga pedrera reconvertida en àrea d'estada, coneguda popularment com a plaça del Cargol. Està ubicada al Parc Natural de Collserola, prop de la cruïlla dels carrers Natzaret i Arquitectura del barri de Montbau de Barcelona. La pedrera es va explotar als anys 50 i 60 del segle passat per a extreure'n el granit, que es va fer servir com a àrid en la fabricació de formigó.
L'any 2002 l'Ajuntament de Barcelona i el Consorci del Parc Natural de la Serra de Collserola hi van fer una remodelació, convertint-la en una àrea d'estada. 'L'arranjament d'aquest espai ha defugit camuflar la ferida en el paisatge que ha provocat l'explotació de la pedrera i el contempla com un amfiteatre de trobada. En mig de l'esplanada, els murs de contenció conformen una espiral logarítmica que recorda un cargol, Haliotis parvus, adormit a recer de les parets excavades' (extret del panell informatiu que s'hi va col·locar). L'àrea disposa de 5 taules amb bancs i uns pins que els proporcionen ombra.
Aquesta forma de cargol és la que li ha donat el nom popular, però no apareix al nomenclàtor dels carrers de Barcelona.
L'Ajuntament de Barcelona l'ha inclòs en les Rutes històriques per Horta-Guinardó.

## Referències

* ↑ «Àrea d'estada Pedrera de Montbau». Parc de Collserola.
* ↑ «La plaça del Cargol de Montbau no apareix al nomenclàtor». Betevé.
* ↑ «Rutes històriques per Horta-Guinardó». Ajuntament de Barcelona.
# Eva Briegel

Eva Briegel (3 de desembre de 1978, Leonberg prop de Stuttgart) és una cantant d'Alemanya i membre de la formació de rock Juli.

## Vida personal

La família de Briegel va viure a Böblingen el 1978, quan Eva va néixer. El 1982 es van mudar a Langgöns, Hessen, on Eva va assistir a l'escola primària, abans de mudar-se a Linden on Eva va assistir a l'escola Anne-Frank-Schule. després de passar un any a la Liebigschule en Gießen, finalment es va graduar de la Gesamtschule Gießen-Ost. En el seu últim any de l'escola, Eva va cantar en una sèrie de grups i per a diferents projectes i va mostrar un gran interès en una carrera en la música. No obstant això, va començar a estudiar Història de l'Art a Heidelberg i es va retirar després del primer semestre. Després va passar diversos anys estudiant diversos temes en la Justus-Liebig-Universität Gießen però mai es va graduar. Durant aquest temps va tenir diverses ocupacions parcials venent instruments musicals i ordinadors. Més tard va treballar com a cambrera. Eva Briegel és una vegetariana estricta i està compromesa amb el grup dels drets dels animals, PETA.

## Carrera

El 2000 Goodwell Music va sol·licitar a Eva reemplaçar com a cantant a Miriam Adameit en la formació Sunnyglade. Ella va acceptar immediatament i es va convertir en la nova cara de la formació. En 2000 el nom de la formació va ser canviat a Juli (juliol en alemany). A pesar que originalment cantava cançons amb lletres en anglès, Juli va tornar a cantar en la seva llengua materna. Eva Briegel va dir més tard: "No vam tornar a cantar en alemany per trobar la nostra identitat, ni de bon tros - simplement no érem prou bons en anglès per expressar com ens sentim en les nostres cançons." La formació ha editat dos discos molt reeixits, Ist Juli (és juliol, 2004) i Ein neuer Tag (Un nou dia, 2006), els quals han aconseguit múltiples discos de platí.

## Discografia

* Releases (German chart rànquing) a Alemanya:
** "Perfekte Welle" (2)
** "Geile Zeit" (19)
** "Regen und Meer" (31)
** "Warum" (47)
** "Donessis Leben" (5)
** Primer àlbum "És ist Juli" (2)
** Secgundo àlbum "Ein neuer Tag" (1)
* Guanyadors del Bundesvision Song Contest el 12 de febrer de 2005.
* Bambi a la categoria "Music national" el 30 de novembre de 2006.
* "Eins Live Krone" (Radio Award) a la categoria "Millor Grup".

## Referències

* ↑ «peta.de sobre la participació d'Eva Briegel's pen la seva campanya». Arxivat de l'original el 2009-01-08. [Consulta: 6 abril 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Juli (en alemany)
# Jugger

El jugger és un esport que s'origina a Alemanya l'any 1989. Aquesta activitat esportiva és semblant al rugbi en alguns aspectes fonamentals, però en aquest esport hi ha algunes característiques de l'esgrima i per consegüent el contacte físic hi és minimitzat. El principal objectiu del jugger és prendre un objecte anomenat jugg i portar-lo cap a la base de l'equip rival.
Un equip de jugger està compost per cinc jugadors. Quatre jugadors porten objectes que fan el paper d'armes i un cinquè no porta cap arma i és l'únic que pot prendre el jugg amb les seues mans. Si un jugador és picat amb alguna arma, romandrà inactiu i aquest estat cessarà segons les regles del joc.
El jugger fou oficialment constituït com a esport federat d'àmbit estatal el 3 de setembre del 2018. Actualment, els equips són gestionats per associacions culturals o juvenils que actuen com a delegacions autonòmiques o provincials i que s'organitzen en nuclis per competir entre ells. Destaca l'Associacions Alacantina de Jugger, la qual, amb nou nuclis, és la més gran del País Valencià i de l'estat espanyol.

## Referències

* ↑ «Federació Espanyola de Jugger» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2023].
* ↑ «Portal - Jugger Community» (en alemany). [Consulta: 28 octubre 2018].
# Handleyomys saturatior

Handleyomys saturatior és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 750 i 2.500 msnm a Guatemala, Hondures, Mèxic, Nicaragua i El Salvador. Es tracta d'un animal nocturn. Els seus hàbitats naturals són les vores dels boscos i els boscos perennifolis o semiperennifolis. Està amenaçat per la destrucció del seu medi.

## Referències

* ↑ Reid, F. et al. Handleyomys saturatior. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Coma de sa Figuera

La Coma de sa Figuera és una depressió situada a la possessió de Son Pou, a Coanegra, en el terme municipal de Santa Maria del Camí.
Està situada a l'esquerra de les cases mirant cap a la tramuntana. Les comes presenten una forma de la capçalera més semicircular que els comellars, que solen ser de forma més allargada. La coma comença al safareig de sa Vinyeta i a l'olivar de darrere les cases i està drenada pel saragall del Salt d'en Gener, procedent de Sa Comuna, que agafa l'aigua de la zona del Cocó Pequer i es Penyal Roig.

## Es Fibló

39° 42′ 26.41″ N, 2° 44′ 52.11″ E﻿ / ﻿39.7073361°N,2.7478083°E﻿ / 39.7073361; 2.7478083﻿ (Es Fibló (Coma de sa Figuera))
En el seu interior hi ha sa Font de sa Coma de sa Figuera o es Fibló, petita surgència a la qual s'hi accedeix per una curta galeria. Aquesta font manté el cabal al llarg de l'any, per això a través d'una síquia de teules, ara destruïda, omplia el safareig de sa Vinyeta.

## Es Forn d'en Martí

39° 42′ 27.49″ N, 2° 44′ 53.66″ E﻿ / ﻿39.7076361°N,2.7482389°E﻿ / 39.7076361; 2.7482389﻿ (Es Forn d'en Martí Coma de sa Figuera))
Poc abans de la font hi ha es Forn d'en Martí, forn de calç cuit per Martí Barona abans de la Guerra Civil Inventariat pels alumnes del Col·legi Melcion Rosselló Simonet (1987) i per Gabriel Ordinas (1995). Els laterals de la portada estan esbucats i la vegetació ha invadit l'olla, que té un diàmetre de 4,10 m. El forn està catalogat amb la referència SMA 269. Devora el forn de calç s'hi veu un fil de ferro enganxat a una olivera que ve des del penyal de la capçalera de la coma i es feia servir fins als anys cinquanta del s. XX per davallar feixines de pi.

## Sa Cova de s'Heura

Un camí de carro passa pel costat del forn i puja cap a la font, fins a arribar al peu de sa Cova de s'Heura i es Salt d'en Gener. Sa Cova de s'Heura o sa Cova des Coloms és un gran coval visible des del mateix camí de Coanegra, mostrant unes grans heures que pengen de les seves parets. La boca de la cova és de 20x12 m. aproximadament. La cavitat presenta colades i pavimentacions amb estalactites i columnes.

## Camí de sa Coma de sa Figuera

És el camí de carro que uneix les cases de Son Pou amb la coma de sa Figuera. Està catalogat com a element etnològic (SMA 520). Té una amplada màxima de 2,5 m. El darrer tram del camí té un elevat interès constructiu, ja que té un marge que es troba alçat devers uns 7 metres.

## Referències

* ↑ Ordinas i Marcé, Gabriel. Els forns de calç a Santa Maria del Camí. Santa Maria del Camí: Edicions de l'Ajuntament, 1995.
* ↑ Alumnes de Segon Cicle del Col·legi Melcior Rosselló Simonet. Carbó i calç. Santa Maria del Camí: Treball inèdit, 1987.
* 1 2 Alfa Serveis Professionals S.L. Catàleg de Béns Patrimonials de Santa Maria del Camí, 2009.
* ↑ Santandreu, Gabriel. Coves i avencs de Santa Maria del Camí. Palma: Documenta Balear, 2002. ISBN 84-95694-37-9.
# Peluda immaculada

La peluda immaculada (Arnoglossus aspilos) és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 19 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Golf Pèrsic fins a les de l'Índia, Taiwan, el mar de la Xina Meridional i Queensland (Austràlia).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Kempiella

Kempiella és un gènere d'ocells de la família dels petròicids (Petroicidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Kempiella flavovirescens - petroica olivàcia.
* Kempiella griseoceps - petroica camagroga.
# Esther Ribot i Moliné

Esther Ribot i Moliné (Palafrugell, 25 de setembre de 1980) és una soprano catalana. Ha estudiat art dramàtic a l'Institut del Teatre i cant clàssic al Conservatori Superior de Música del Liceu. Ha participat en diverses edicions de les Festes de Primavera de Palafrugell, amb carrosses o comparses de colles. També va col·laborar en les emissions de TV Festes de Primavera i va ser locutora de Ràdio Palafrugell. Com a cantant solista, ha actuat en diverses formacions musicals: el conjunt La Gramola (anys 1997 i 1998), el conjunt Òxid, l'Orquestra Maravella, l'orquestra Costa Brava, l'orquestra Amoga i l'Orquestra de Cambra Barroca de Barcelona. El 2003 va ser escollida pel Tricicle per formar part de l'elenc d'actors i músics que van interpretar una adaptació de l'obra La Generala, d'Amadeu Vives. El 2012 va ser solista en el disc de l'Orquestra de Cambra Barroca de Barcelona, dedicat a Georg Friedrich Händel. El 2014 va ser una de les veus solistes de l'obra Stabat Mater de Giovanni Battista Pergolesi, amb la mateixa orquestra.

## Referències

* ↑ Ribas, Eva «La música tranquil·la». Crònica d'un any, 2012.
* 1 2 Turró, Jordi «Esther Ribot, intèrpret de La Generala». Revista de Palafrugell, 01-08-2003, p. 11.
* 1 2 3 Bofill i Miquel, Pep «El dit a l'ull: Esther Ribot Moliné». Revista de Palafrugell, 01-07-2000, pàg. 18.
* ↑ «Esther Ribot, solista de l'Orquestra Barroca de Barcelona a Calella». Revista de Palafrugell, 01-08-2012.
* ↑ «Una nit de sarsuela al Cap Roig». Revista de Palafrugell, 01-09-2003, p. 29.
* ↑ Pons, Clara «Esther Ribot posa veu a l'‘Stabat Mater’». El Punt Avui [Barcelona], 12-04-2014, p. 18.
# José Laín Entralgo

José Laín Entralgo (Urrea de Gaén Baix Martín, 1910 – Madrid 1972) fou un escriptor i polític espanyol, germà de l'escriptor Pedro Laín Entralgo.

## Biografia

Es traslladà a Madrid per estudiar dret, però només va fer quatre anys. El 1932 va ingressar a la Federació Socialista Madrilenya del PSOE i a les Joventuts Socialistes, de les que en el V Congrés de Madrid fou sotsecretari del Comitè Nacional de la Federació Nacional de les JSE. El 1936 formà part, juntament amb Santiago Carrillo, José Cazorla Maure i Federico Melchor Fernández, del Comitè Nacional d'Enllaç d'unificació amb l'UJCE de la que en sorgiren les Joventuts Socialistes Unificades. En aquell moment tots quatre ingressarien al Partit Comunista d'Espanya.
Durant la guerra civil espanyola va formar part de l'Estat Major Central i director de l'Escola de Comissaris del Poble, així com membre suplent del Comitè Central del PCE. Després marxà cap al front i fou comissari polític del XVII Cos d'Exèrcit Popular de la República.
En acabar la guerra civil espanyola marxà a la Unió Soviètica. S'establí a Odessa, on fou professor d'espanyol i traductor de l'Editorial de Llengües Estrangeres. Gràcies a la mediació de l'ex-ministre franquista Joaquín Ruiz-Giménez Cortés i del seu germà el 1957 va aconseguir tornar a Espanya. Es va establir a Madrid, on va treballar com a traductor fins a la seva mort.

## Enllaços externs

* Laín Entralgo, José al web de la Fundació Pablo Iglesias.
* José Laín Entralgo al PFE.
# Handleyomys intectus

Handleyomys intectus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Colòmbia, on viu a altituds d'entre 1.500 i 2.800 msnm. Es tracta d'un animal nocturn. Els seus hàbitats naturals són les selves nebuloses primàries i els boscos secundaris adjacents. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Gómez-Laverde, M.; Delgado, C. Handleyomys intectus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 20 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Munshausen

Munshausen (luxemburguès Munzen, alemany Munshausen) és una comuna i vila al nord de Luxemburg, que forma part del cantó de Clervaux. Es troba a l'Oesling, a la part luxemburguesa de les Ardenes. Endemés de Munshausen, comprènia les viles de Drauffelt, Marnach, Roder, i Siebenaler, fins a la seva fusió amb la comuna de Clervaux l'1 de gener de 2012.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 637 | 77,97% |
| Forasters | 180 | 22,03% |
| - portuguesos | 37 | 4,53% |
| - francesos | 9 | 1,10% |
| - italians | 6 | 0,73% |
| - belgues | 33 | 4,04% |
| - alemanys | 26 | 3,18% |
| - iugoslaus | 28 | 3,43% |
| - altres | 41 | 5,02% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 817 |
| 01/01/2002 | 832 |
| 01/01/2003 | 849 |
| 01/01/2004 | 911 |
| 01/01/2005 | 887 |
# Sanatroces

Sanatroces o Sanatruk és el nom dels següents personatges:
* Reis de Pàrtia
** Sanatroces I de Pàrtia 77-69 aC
** Sanatroces II de Pàrtia 115-116 (associat) i 129-139 (associat)
* Reis d'Armènia
** Sanatruk ?-197
# Peluda del Japó

La peluda del Japó (Arnoglossus japonicus) és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 17 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del sud del Japó fins a la Mar de la Xina Meridional. També a Nova Caledònia i al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# José Lasso y Pérez

José Lasso y Pérez (Valverde de Júcar, 2 d'octubre de 1837 - Madrid, 30 de novembre de 1913) fou un militar espanyol, capità general de València i governador de Puerto Rico a finals del segle xix.

## Biografia

Ingressà a l'exèrcit en 1857 i en 1859 fou ascendit a alferes. Després d'estar un temps destinat a Cuba, en 1861 formà part de l'expedició a Mèxic que va proclamà el Segon Imperi Mexicà. Després va tornar a Cuba i en 1863 participà en les accions a Santo Domingo, després de les quals fou ascendit a tinent i després a capità. El 1864 fou destinat a la Península i va participar en la revolució de 1868 ocupant Santander pels revolucionaris. En 1869 va tornar a Cuba, on va combatre els rebels a Sancti Spiritus, Ciego de Ávila i Morón. En 1871 fou ascendit a comandant i en 1873 a tinent coronel. Aleshores va tornar a la Península per lluitar a la tercera guerra carlina. Després dels combats de Puente la Reina, Gandesa i Mora de Rubielos va rebre el grau de coronel. En 1875, un cop acabada la guerra, fou ascendit a brigadier i destinat novament a Cuba, on el 1877 fou ascendit a mariscal de camp. Tornat a la Península, en 1883 fou nomenat president de la Junta Especial d'Infanteria en la Junta Superior Consultiva de Guerra.
En 1888 fou ascendit a tinent general i nomenat Capità general de Granada, càrrec que va ocupar fins 1890, quan fou nomenat governador de Puerto Rico. Dimití d'aquest càrrec en 1893 i fou nomenat capità general de València. En 1896 deixà la capitania i en 1898 fou vocal de la Caixa d'Inútils i d'Orfes de la Guerra fins que passà a la reserva en 1907. Va morir a Madrid el 19 d'octubre d 1913.

## Referències

* ↑ José Lasso Pérez, Real Academia de la Historia
* ↑ El general Lasso, El Liberal, 3 de novembre de 1913
# Habitatge al carrer dels Ferrers, 60 (Vilafranca del Penedès)

L'edifici situat al carre Ferrers, 60 és una obra del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'edifici està situat en el carrer dels Ferrers, d'origen medieval, dins de l'antic recinte emmurallat, en una zona d'arquitectura heterogènia i de terciarització.

## Descripció

Edifici entre mitgeres d'una crugia, format per planta baixa, un pis i golfes. Té coberta de teula àrab, amb una interessant barbacana decorada amb ceràmica. La porta d'accés, que ocupa la planta baixa totalment, és d'arc de mig punt. Un balcó s'obre a l'altura del primer pis, i a les golfes apareixen tres finestres. Les característiques formals de l'edifici el situen en el context estilístic de l'arquitectura modernista.

## Referències

* 1 2 3 «Ferrers, 60». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2015].
# Richmond (Minnesota)

Richmond és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richmond tenia 1.213 habitants, 483 habitatges, i 343 famílies. La densitat de població era de 551,0 habitants per km².
Dels 483 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 28,8% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.400 $ i la renda mediana per família de 44.464 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.315 $ mentre que les dones 21.219 $. La renda per capita de la població era de 15.995 $. Entorn del 4,4% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richmond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richmond». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Muns

«Muns» té aquests significats:
* Francesc Muns i Castellet
* Joaquim Muns i Albuixech
* Lluís Muns (?-Barcelona, 1923), actor
* Ramon Muns i Serinyà
# San Lorenzo al Mare

San Lorenzo al Mare (en lígur, San Loénso) és un municipi italià, situat a la regió de Ligúria, a la província d'Imperia.
El terme municipal fa una mica més d'un quilòmetre quadrat i això el converteix en el municipi més petit de tota la Ligúria. Però, per altra banda, el seu miler d'habitants li dona una densitat de població d'uns 1.000 h/km$^2$ que és molt elevada. L'activitat econòmica principal hi és el turisme, havent-hi també indústria vinícola i floricultura. La vila s'estén al llarg d'una riera, dita de San Lorenzo, i a la seva desembocadura, per la costa. Històricament, les dues ribes eren dues poblacions diferents fins que, al segle xviii, foren unificades en una de sola.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de San Lorenzo al Mare entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT