OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sergi IV

Sergi IV (Roma, ? - 12 de maig de 1012) va ser Papa de 1009 a 1012. Fill d'un sabater, va escalar posicions dins la jerarquia eclesiàstica fins a ser ordenat bisbe d'Albano el 1004. Durant el seu pontificat el califa fatimita al-Hakim Bi-Amr Allah va fer destruir l'Església del Sant Sepulcre a Jerusalem, i aquest fet es diu que va originar les primeres butlles papals per a les Croades.
Va rebre Sant Ermengol d'Urgell a Roma (1011) on li va explicar els successos del Misteri del Sant Dubte d'Ivorra. Sergi IV donà fe que era un miracle i es va quedar el calze de la sang. A canvi, feu enviar a Ivorra les tovalles tacades de sang i el document pontifici que reconeixia el miracle com a veritable, i, a més, un cabell de la Verge Maria, una espina de la corona de Jesús, un fragment de pedra del sepulcre del Senyor i d'altres relíquies de sants. Els monjos benedictins el veneren com a sant però Sergi IV no està canonitzat oficialment.
# Sembra de núvols

La sembra de núvols, una forma intencional de control del temps meteorològic, és l'intent de canviar la quantitat o tipus de precipitació que cau des dels núvols, mitjançant la dispersió de substàncies dins l'aire que serveixin de nuclis de condensació o nuclis de gel, els quals alteren els processos microfísics dins el núvol. Normalment s'intenta incrementar la precipitació (pluja o neu), però també és àmpliament practicada la supressió de les pedregades i la boira en els aeroports.
Les substàncies químiques més comunes que es fan servir per sembrar els núvols inclouen el iodur d'argent i el gel sec (diòxid de carboni sòlid). També es fa servir propà líquid el qual s'expandeix com a gas. Això produeix cristalls de gel a temperatures més altes que el iodur d'argent. L'ús de materials higroscòpics com la sal. ha passat a ser cada vegada més popular.
La sembra de núvols requereix que aquests continguin aigua líquida sobrerefredada, és a dir en estat líquid per sota dels 0 °C. La introducció d'una substància com el iodur d'argent induirà la nucleació congelant.
Es va provar també un mecanisme electrònic l'any 2010 amb làser infraroig dirigits directament sobre l'aire a Berlín, l'experiment va ser a càrrec de científics de la Universitat de Ginebra. L'experiment va demostrar que els raigs làser podien encoratjar el diòxid de sofre de l'atmosfera i el diòxid de nitrogen per a formar partícules que podrien actuar com llavors del procés de sembra de núvols.

## Efectivitat

La sembra de núvols s'ha mostrat efectiva per alterar l'estructura dels núvols i la seva mida i en convertir l'aigua líquida superrefredada a partícules de gel. Resulta difícil de quantificar la quantitat de precipitació motivada per la sembra de núvols. En la sembra de núvols feta a l'hivern hi ha una evidència estadística d'un increment del 10% en la precipitació de neu.

## Història

Vincent Schaefer (1906–1993) descobrí el principi de la sembra de núvols el juliol de 1946, seguint les seves idees i les del Premi Nobel Irving Langmuir mentre escalava el Mont Washington a New Hampshire, Schaefer, associat amb Langmuir, creà una manera d'experimentar amb núvols sobrerefredats estimulant el creixement de cristalls amb productes com la sal, talc, sòls, pols i diversos productes químics. Aviat va experimentar amb el gel sec que era més efectiu.

## Referències

* ↑ «Laser creates clouds over Germany». New Scientist, 02-05-2010. [Consulta: 21 novembre 2010].
* ↑ http://www.ametsoc.org/policy/wxmod98.html
* ↑ http://www.nmt.edu/about/history/storms/chap3.htm Arxivat 2008-03-06 a Wayback Machine.

## Bibliografia

Vincent J Schaefer Unpublished Autobiography "Serendipity in Science: My Twenty Years at Langmuir University" 1993 & Personal communication: James M Schaefer, Ph.D. 1991.

## Vegeu també

* Projecte Stormfury
* Projecte Cumulus

## Enllaços externs

* Rainmaking in China
* North American Interstate Weather Modification Council
# Serrat del Bony de Cornera

El Serrat del Bony de Cornera és un serrat del terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà.
És la serra que tanca per migdia la cubeta glacial d'Estany Gento, i des del sud d'aquest estany, a 2.286 m. alt., puja cap al nord-est, per adreçar-se a la base de la Pala Pedregosa de Llessui, a 2.450 m. alt.
# Cossutià Capitó

Cossutià Capitó (en llatí Cossutianus Capito) va ser un advocat romà del temps de Claudi i Neró.
Utilitzava l'exercici de la seva professió per mirar d'enriquir-se, i per això, ell i altres juristes es van oposar a una llei que els prohibia acceptar honoraris dels seus clients. Després va ser nomenat governador de Cilícia on va seguir actuant amb la mateixa avarícia i imprudència, i quan va deixar el càrrec va ser acusat de repetundis (cobrament il·legal de diners, per extorsió o altres mitjans). Va ser condemnat i va perdre el seu rang senatorial que després va recuperar per la mediació del seu sogre Tigel·lí. L'any 62 aC va acusar al pretor Antisti Sosià d'alta traïció.
L'any 66 aC va morir Anneu Mela, germà de Sèneca i pare del poeta Lucà i va deixar una gran quantitat a Tigel·lí i a Cossutià Capitó. Capitó llavors va dirigir una acusació contra Trasea Pet, que anteriorment havia donat suport a l'acusació contra ell pels fets de Cilícia, i això li va ser agraït per Neró amb una immensa quantitat de diners.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/617?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=CapitoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 602. ]
# Semantic MediaWiki

Semantic MediaWiki (o abreujat amb SMW) és una extensió de MediaWiki que permet anotar dades semàntiques dins d'una pàgina wiki, podent transformar el wiki que la conté en un wiki semàntic. Les dades emmagatzemades poden utilitzar-se en cerques semàntiques o agregacions, mostrades en diferents visualitzacions, com ara mapes, calendaris i gràfiques, i exportades en formats diversos com ara RDF i CSV.

## Història

La primera versió del Semantic MediaWiki va aparèixer el 2005 fruit del treball de Markus Krötzsch, Denny Vrandečić i Max Völkel. El seu desenvolupament va gaudir finançament inicial d'un projecte FP6 i, després, gràcies a la Universitat de Karlsruhe. Posteriorment va prendre'n el relleu diferents membres de la comunitat que en va sorgir al voltant.

## Sintaxi bàsica

Les anotacions semàntiques es realitzen mitjançant «propietats» que connecten la pàgina on es troben a altres dades, que poden ser unes altres pàgines o altres valors, com ara cadenes de text o nombres. La relació entra la propietat i el seu valor reflecteix un triplet semàntic del tipus subjecte -> predicat -> objecte.
Com a exemple, una pàgina sobre Alemanya podria incloure l'estament que la seva capital és Berlín. En aquest cas, la sintaxi seria:
que és equivalent a l'afirmació «Alemanya» «té capital» «Berlín», assumint cada element el paper de subjecte, predicat i objecte respectivament.
En tot cas, la forma més habitual d'emmagatzemar aquestes relacions és mitjançant plantilles de MediaWiki, que ja inclouen la sintaxi necessària. En el cas anterior, «Alemanya» podria estar definida per una plantilla de país del tipus:
I la plantilla «País» contindria llavors l'assignació semàntica.

## Comunitat

La comunitat de desenvolupadors i usuaris es reuneix 2 cops a l'any, a la primavera a Nord-amèrica i a la tardor a Europa, en esdeveniments que s'anomenen SMWCon. Aquestes trobades han reunit fins ara entre 30 i 100 persones segons l'edició, i acostumen a tenir sessions de formació i altres pròpiament en format conferència.

## Referències

* ↑ SMW Project, semantic-mediawiki.org
* ↑ «SMWCon» (en anglès). [Consulta: 15 novembre 2015].

## Vegeu també

* DBpedia
* Wikidata
* Translatewiki.net

## Enllaços externs

* Semantic MediaWiki - Lloc web oficial
# Bezliúdovka

Bezliúdovka - Безлюдовка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 824 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Catedral de la Immaculada Concepció (Hong Kong)

La Catedral de la Immaculada Concepció (en xinès: 聖母無原罪主教座堂) és una església de finals del segle xix, que serveix com a catedral de la diòcesi catòlica de Hong Kong al sud de la Xina. És la seu del bisbe diocesà, actualment el cardenal John Tong Hon. La catedral és una de les dues al territori de Hong Kong, sent l'altra la catedral anglicana de Sant Joan. Està oberta tots els dies. Es tracta d'un edifici de grau I de tipus històric. La primera catedral catòlica de Hong Kong va ser construïda en 1843 en l'encreuament del Carrer Pottinger i el Carrer Wellington, i va ser destruïda en un incendi en 1859. La catedral va ser reconstruïda, però va ser seleccionat un indret diferent.

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20110709224215/http://www.amo.gov.hk/form/historical.pdf
* ↑ Wordie, Jason (2002). Streets: exploring Hong Kong Island. Hong Kong University Press. p. 62. ISBN 978-962-209-563-2
# Jaume Arasa i Segura

Jaume Arasa i Segura (Freginals, 22 de juny de 1915 - el Prat de Llobregat, 13 de gener de 1979) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Jugava de centrecampista. Es formà al CD Prat i l'UE Prat, club on es proclamà campió de Catalunya amateur el 1939. Aquest èxit feu que l'Espanyol es fixés en ell i en el seu company Felip Ara. Va jugar al RCD Espanyol entre les temporades 1939-40 i 1942-43. Formà un brillant centre del camp al costat d'homes com Fèlix Llimós i Isidre Rovira, on Arasa cobria el costat dret. Formà part de l'equip que guanyà la segona Copa d'Espanya del club l'any 1940, així com el Campionat de Catalunya del mateix any. També disputà la final perduda davant el València CF la següent temporada. El 1943 fou fitxat pel CE Sabadell on jugà tres temporades més, la tercera cedit al Lleida Balompié. El 1946 retornà a l'AE Prat, club on havia jugat de jove.

## Referències

* ↑ «Perfil a periquito.cat». periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Creació de la mítica UD Prat». AE Prat. Arxivat de l'original el 2014-05-15. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Jaume Arasa». hallofameperico. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Jaime Arasa». fororcdespanyol.es. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «ARASA SEGURA, Jaime». CE Sabadell. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «El Lerida se presentará frente al Júpiter con los refuerzos de Ara, Arasa y Banch». Mundo Deportivo, 22-12-1945.
* ↑ «En el Prat». Mundo Deportivo, 26-10-1946.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Jon Andoni García Arambillet

Jonan García Aranbillet (Bilbao, 8 de gener de 1983) és un exfutbolista basc, que jugava en la posició de migcampista. Va ser internacional per Espanya en categories inferiors.

## Trajectòria esportiva

Format al planter de l'Athletic Club, debuta amb el primer equip a la campanya 03/04, en la qual marca 2 gols en 23 partits. Roman una temporada més a l'Athletic i el 2005 recala al CE Castelló, on marca set gols en 32 partits. A l'any següent fitxa pel Ciudad de Murcia, també a la Segona Divisió.
El 2007 juga la lliga grega amb l'Aris FC. Als pocs mesos, retorna a la competició espanyola per militar al modest Eivissa. L'estiu del 2008 s'incorpora a la SD Huesca, amb qui retorna a la Segona Divisió, jugant 20 partits. No continua a l'equip aragonès i a la temporada següent es desplaça a la UE Lleida.

## Palmarès

Espanya sub-19
* Campionat d'Europa de Futbol sub-19 de la UEFA: 2002

## Referències

* ↑ «Espanya venç Alemanya i es proclama campiona d'Europa Sub-19» (en castellà). , 28-07-2002.

## Enllaços externs

* Jon Andoni García Arambillet a BDFutbol
* Jon Andoni García Arambillet, Fitxa a Soccerway
# Catocala eutychea

Catocala eutychea és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae. Es troba a les parts orientals de la Mediterrània, especialment als Balcans.
Hi ha una generació per any. Els adults volen de juny a agost. Les larves s'alimenten de Quercus coccifera.

## Referències

* ↑ http://www.taxapad.com/local.php?taxonidLC=85997645

## Enllaços externs

* Funetː Catocala eutychea Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Catocala eutychea (en)
# Catocala lupina

Catocala lupina és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae. Es troba des del sud-est d'Europa al sud-oest de Sibèria, Àsia Menor i Transcaucàsia.
Els adults volen de juliol a primers de setembre.
Les larves s'alimenten d'espècies de Salix i Populus.

## Subespècies

* Catocala lupina lupina
* Catocala lupina kastshenkoi Sheljuzhko, 1943 (Transcaucàsia)

## Referències

* ↑ http://www.taxapad.com/local.php?taxonidLC=85997753 Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine.
* ↑ «Funet: Catocala lupina». Arxivat de l'original el 2019-07-20. [Consulta: 21 març 2016].
* ↑ Lepidoptera and their ecology
* ↑ Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Catocala lupina

## Enllaços externs

* European Butterflies and Moths: Catocala lupina
# Casa Klein

La Casa Klein és un edifici aïllat al municipi de Cardedeu (Vallès Oriental) catalogat en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. El cos primitiu amb façana principal a migdia, la qual és plana, arrebossada i simètrica. Té planta baixa i dos pisos. La coberta és a dues vessants. El portal d'entrada és un arc de mig punt de 19 dovelles, en carreus de granit. A ambdós costats hi ha finestres de llinda plana amb reixat de tipus barrocs. Al primer pis té un balcó amb llindes de tres portalades, i una finestra-balcó a cada costat. En el segon pis hi ha quatre finestres. Totes 24 són també de llinda plana. En un extrem de l'edifici primitiu sobresurt una elegant torre, amb teulada a quatre vessants acabada en punta. L'arrebossat està rebaixat als angles de les parets i a les llindes de les finestres. Hi ha un petit terrat a la teulada.
En el planell de 1777 se’n parla com la "Casa Nueva" i hi destaca una gran superfície de terreny tapiat. Diu P. Comas que fou un tal Antic qui en transformà la seva fisonomia originària: va fer d'una masia una gran mansió; la millor construcció i de proporcions més grans de la Vila. Abans era el Mas Pla i més tard passà dir-se la "Casanova". Quan es va erigir, semblava una fortificació, amb tres o quatre garites, i una gran extensió de terreny emmurallat. L'any 1887 ja era habitada per Rosend Klein; i ell tendí, l'any 1915, a reformar-la, desfigurant-ne fins a cert punt l'arquitectura primitiva. Després passà a ser propietat del senyor Bayer, qui la va atorgar en testament a la Companyia de Maria l'any 1941. Cap als anys 1950, s'afegí un altre cos a la part de darrere, de proporcions més importants que el primitiu, per intentar imitar l'estil de l'original. Amb aquest cos, l'edifici dibuixa una planta en forma de L.

## Referències

* 1 2 «Casa Klein». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Casa Laguna

La Casa Laguna és un edifici modernista de Pere Caselles i Tarrats construït al carrer de Monterols de Reus (Baix Camp). Està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una casa molt estreta, d'una sola crugia, però d'un conjunt molt ric en cromatismes i textures. És l'obra de Pere Caselles en què més destaca la ceràmica com a element de decoració, combinant diferents tècniques, des del trencadís fins a recobriments de tipus seriat.
Deixant de banda els baixos, totalment reestructurats, a les plantes primera i segona es combina l'obra vista, un sòcol de ceràmica vidriada fins a la línia d'imposta i la decoració de trencadís des d'aquí fins al nivell superior. La tercera planta té la façana recoberta per una combinació de peces de ceràmica decorada i dos petits plafons de trencadís que representen dues flors blanques. Al costat de la porta del balcó de la primera planta hi ha dos botons de trencadís amb fons blau on veiem dues grans flors en relleu que emmarquen les inicials del propietari. Quatre pinacles sostenen de manera senzilla les platines helicoidals que actuen com a barana del terrat. Les baranes dels balcons tenen un interessant treball de forja, que recorda la barana de l'escala del Pavelló de Serveis Generals de l'Institut Pere Mata.

## Història

La casa va ser construïda per Pere Caselles sota l'encàrrec de Sixto Laguna, un mestre d'escola, en uns terrenys on hi havia hagut una casa del segle xviii. Els plànols, ara a l'Arxiu Històric de Reus, porten la data de 1904.

## Referències

* ↑ «Casa Laguna». [Consulta: 15-IX-2014].
* ↑ Arnavat, Albert (dir.). Arquitectura modernista del Camp de Tarragona i les Terres de l'Ebre. Tarragona: La Diputació, 2011, p. 45. ISBN 9788415264040.
* ↑ March Barberà, Jordi. "Catàleg de l'arquitectura modernista de Reus". A: Arquitectura modernista a Reus. Reus: Pragma, 2003. Pàg. 90. ISBN 8493315125

## Enllaços externs

* Casa Laguna. Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona
# Cellara

Cellara és un municipi italià, dins de la província de Cosenza, que limita amb els municipis d'Aprigliano, Figline Vegliaturo, Mangone i Santo Stefano di Rogliano a la mateixa província.

## Evolució demogràfica

Població censada al municipi de Cellara :
| Notes: | Elaboració gràfica per part de la Viquipèdia |
| | Font: ISTAT (Institut Nacional d'Estadística) |

## Referències

* ↑ «CensimentoPopolazione» (en italià). ISTAT - Istituto nazionale di statistica, 2011.

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Cellara» (en italià).
# Casa d'Albert Mir

Casa d'Albert Mir és una obra del municipi de Vilallonga del Camp (Tarragonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La casa Albert Mir, situada dintre de l'antiga muralla de Vilallonga, té aspecte de masia integrada en el nucli rural. Prop d'ella encara es poden veure restes de l'antiga porta d'accés al poble, que formava part de la muralla.
L'accés a la casa es fa mitjançant una porta de pedra amb llinda de fusta, emmarcada amb carreus de mida grossa i petita que conserven restes d'arrebossat. Damunt de la biga de fusta que emmarca la porta es poden veure restes d'una fornícula que devia acollir la figura d'algun sant protector de la casa.
La porta allindanada dona accés a un pati on es poden veure les diferents construccions que integraven la casa. Als murs d'aquestes construccions s'observen restes de portes d'arcs rebaixats que ens donen a entendre perfectament totes les modificacions que va sofrir la casa. L'estat de conservació de la casa és molt deficient i gairebé ruinós.

## Referències

* 1 2 3 «Casa d'Albert Mir». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2016].
# Central geotèrmica

Una central geotèrmica és un tipus de central elèctrica que obté l'energia de la calor interna de la Terra. Per aprofitar aquesta energia és necessari que es donin temperatures molt elevades a poca profunditat. Només així és possible aprofitar l'aigua calenta o el vapor d'aigua generats de manera natural. Aquest tipus d'energia és útil sobretot per a calefacció i usos agrícoles.
L'energia geotèrmica és renovable i gairebé no produeix residus. Però el seu aprofitament està limitat a determinades zones geogràfiques i les centrals tenen elevats costos de construcció. En alguns casos, l'aigua extreta pot contenir substàncies tòxiques, com l'arsènic, això, unit a les elevades temperatures de l'aigua extreta, pot fer malbé els ecosistemes de l'exterior.

## Referències

* ↑ «Pros and cons of geothermal energy» (en anglès). Energy consumers edge. Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 19 gener 2012].
# Manel Ferrer i Estany

Manel Ferrer i Estany (Súria, 1940) és un autor de còmic català. La seva sèrie més coneguda és Manolo e Irene, de caràcter eròtic i còmic. Firma com a Manel, Ferrer, Nelito i Nolo.

## Biografia

Manel Ferrer va començar la seva carrera professional el 1961 quan va entrar a l'agència Selecciones Ilustradas, des d'on va produir una gran varietat de còmics per al mercat internacional. Va simultaniejar aquesta feina a l'agència amb les col·laboracions al Cavall Fort.
Durant el boom del còmic per a adults a l'Estat espanyol, va crear la seva sèrie més popular, Manolo e Irene, per a la revista El Papus (1978). Ja als anys noranta, va treballar als suplements «El Tebeo» i «Mini Mundo», dels diaris El Periódico de Catalunya i El Mundo, respectivament.

## Obra

| Any | Títol | Guionista | Publicació |
| 1966 | Esta es su vida: Seat 600 | | Los 4 Ye-Yés |
| 1966 | El Nasi | | Cavall Fort |
| 1967 | Els Cepats | | Cavall Fort |
| 1969 | De Balaguer a Kum-Ram | Maria Novell | Cavall Fort |
| 1970 | Delta 99 | | Delta 99 |
| 1970 | Buffalo Bill | | Selecciones Ilustradas |
| 1978 | Manolo e Irene | | El Papus, etc. |
| 1982 | Manoladas | | Comix Internacional + Ilustración |
| 1994 | Musculón | | Mini Mundo |
| 1996 | Ovnio | | Mini Mundo |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Cuadrado (2000), p. 770.

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000. Madrid: Ediciones Sinsentido / Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v, 2000. ISBN 84-89384-23-1.

## Enllaços externs

* El Manolo y la Irene, pàgina oficial de l'autor (castellà)
* Comic creator: Manel Ferrer, a la Comiclopedia de Lambiek (anglès)
* Manel Ferrer Estrany, a la Tebeosfera (castellà)
# Marco Giuseppe Peranda

Marco Giuseppe Peranda (Macerata, 4 d'abril de 1626 - Dresden, 12 de gener de 1675) va ser un músic i compositor italià actiu a Alemanya.

## Biografia

Va ser un dels músics italians més notables a Alemanya durant el primer barroc al costat de Vincenzo Albrici, Carlo Pallavicino i Giovanni Andrea Angelini Bontempi a Dresden. Aquests quatre Kapellmeisters italians van ser ben recompensats; guanyaven sous anuals de 1.200 Reichstalers, mentre que Heinrich Schütz, en aquest punt semi jubilat, guanyava 800 Reichstalers a l'any. Un contemporani, Agostino Rossi, el registra com a natural de Macerata, però el seu estil musical mostra una educació a Roma. Des del 1651, Perenda va ser cantant (alt) a la capella de Joan Jordi II de Saxònia, ja que combinava el seu propi cor de capella amb el del seu pare.
El 1661 Peranda es convertí en Vizekapellmeister i el 1663 Kapellmeister, com a successor d'Albrici. La seva òpera Dafne (composta en col·laboració) es va representar per obrir "l'Opernhaus am Taschenberg" a Dresden. El 1670 va fer un viatge a Itàlia, del qual queden dues misses i un motet a la residència de Kroměříž. El 1672 fou ascendit de nou a Hofkapellmeister, possiblement des que Christoph Bernhard havia pres una millor oferta a Hamburg.
El 1675 va morir Peranda i, a diferència d'alguns músics italians, mai no s'havia convertit al luteranisme, va ser enterrat a l'abadia de Marienstern a Dresden.

## Obres

* Només un terç estimat de les seves obres sobreviuen:
* 1668: Mark Passion (Història del sofriment i la mort del nostre Senyor Jesucrist)
* 1668: Història de Nadal (perduda)
* 1671: Dafne (Òpera amb Giovanni Andrea Bontempi)
* 1673: Júpiter i Jo (perduts - una col·laboració amb Bontempi o Constantin Christian Dedekind)
* 1675: Il sacrifio di Jefte (és a dir, Jefte, perdut, sobreviu el llibret)

## Notes

* ↑ Gina Spagnoli Letters and documents of Heinrich Schütz, 1656-1672 1990 "In this list, the four Italian Kapellmeisters, Bontempi, Albrici, Peranda, and Pallavicino, are shown to have earned yearly salaries of 1200 Reichstalers while Schutz, by then semiretired, earned 800 Reichstalers. Vice-Kapellmeister Giovanni de...

## Enllaços externs

* http://heinrich-schuetz-haus.de/ahnen/marco_giuseppe_peranda.php