OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peducaea de incestu

La lex Peducaea de incestu va ser una llei romana proposada del tribú de la plebs Sext Peduceu, quan eren cònsols Gneu Papiri Carbó i Gai Cecili Metel Caprari, l'any 113 aC. El seu contingut, fora de què tractava el delicte d'incest, és desconegut.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de lalama, 1840, p. 128.
# Hispasat 30W-6

Hispasat 30W-6 (inicialment Hispasat 1F) és un satèl·lit de comunicacions espanyol gestionat per Hispasat que fou llançat amb un Falcon 9 full thrust el 6 de març de 2018. Havia de substituir l'Hispasat 1D a 30° Oest longitud i oferirà serveis per a televisió, banda ampla, xarxes corporatives i altres aplicacions de telecomunicacions. El satèl·lit disposa de 4 motors de propulsió de plasma SPT-100.
Aquesta missió també va portar una petita demostració tecnològica de 90 quilograms anomenada Payload Orbital Delivery Satellite System (PODSat), que es va desplegar de la seva nau mare quan estava en una òrbita de transferència suboestacionària.

## Referències

* ↑ SpaceX conducts 50th Falcon 9 launch with heavy Hispasat deployment. William Graham, Nasa Spaceflight. March 5, 2018.
* 1 2 Hispasat 30W-6 (Hispasat 1F). Gunter Krebs. Gunter's Space Page. Accessed 24 February 2018.
* ↑ «PODSAT 1». Gunter's Space Page. [Consulta: 9 març 2018].
# Rüti (Glarus)

Rüti és un municipi del cantó de Glarus (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Epping (Anglaterra)

Epping és una ciutat comercial i parròquia civil del districte d'Epping Forest, al comtat d'Essex, Anglaterra. La ciutat es troba a 30 km al nord-est del centre de Londres, està envoltada per l'extrem nord del bosc d'Epping i sobre una cresta de terra entre les valls del riu Roding i del riu Lea.
Epping és la terminal de la Central Line del metro de Londres. La ciutat té diversos edificis històrics classificats de grau I, II i III. El mercat setmanal, que data del 1253, se celebra cada dilluns. El 2001, la parròquia tenia 11.047 habitants que va augmentar a 11.461 al cens del 2011. Epping es va agermanar amb la ciutat alemanya d'Eppingen, al nord-oest de Baden-Württemberg, el 1981.

## Referències

* ↑ Arxivat 28 August 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Epping Town Guide». Eppingtowncouncil.gov.uk. Arxivat de l'original el 18 agost 2013. [Consulta: 26 març 2013].

## Bibliografia

* Epping Forest District Council. Key Facts: 2001 Census, 2005 [Consulta: 17 gener 2021]. Arxivat 2006-02-17 a Wayback Machine.
* Epping Town Guide. Plus Publishing Services (on behalf of Epping Town Council, 2002.
* Jenkins. Churchill. Macmillan, 2001, p. 391–392. ISBN 0-330-48805-8.

## Enllaços externs

* Consell de districte Epping Forest
* Parish Profile: Epping Perfil parroquial: Epping – informació sobre Epping del cens de 2001
# Peducaea de limitibus

La llei Peducaea de limitibus va ser una antiga llei romana de les anomenades Agrariae de data i autor desconeguts. Establia la fixació dels límits de les noves colònies i municipis. Va ser proposadaa per algú anomenat Peduceu.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 128.
# Iapigyum promontorium

Iapigyum promontorium (en grec antic Ἄκρα Ἰαπυγία 'Akra Iapygia') és el nom romà del modern cap de Santa Maria de Leuca, que forma la punta sud-est d'Itàlia i separa el golf de Tàrent de la mar Adriàtica. També s'anomenava Promontorium Salentinum, pel poble dels sal·lentins que habitaven la regió, considerats un dels grups dels iapigis. Els romans anomenaven Calàbria a la regió i els grecs Iapígia.
Segons Estrabó és un promontori rocós que s'estén en direcció sud-est i tanca el golf de Tàrent, i s'inclina una mica cap al cap anomenat Lacinium que s'aixeca al seu davant. Diu que la distància entre els dos caps és de 700 estadis. Plini el Vell diu que la separació entre els dos mesurava 800 estadis.
El seu nom modern deriva del nom d'una església construïda prop de la punta, que el va prendre de l'antic port de Leuca, a l'oest del promontori, que oferia un bon abric a les naus. En aquest promontori es va aturar la flota atenenca l'any 415 aC quan va creuar cap a Sicília des Corfú, segons Tucídides. Sembla que aquest era el camí habitual per anar de Grècia a Sicília.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Iapigyum Promontorium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 juliol 2022].
# Rüştü Reçber

Rüştü Reçber (Korkuteli, Antalya, 10 de maig, 1973) és un exfutbolista turc.

## Trajectòria

Descobert per l'entrenador Fatih Terim a l'Antalyaspor, l'any 1993 va estar a punt de signar pel Beşiktaş JK, però un accident de cotxe poc abans li impedí passar el reconeixement mèdic. El 1993-1994 fitxa pel Fenerbahçe SK. L'any 2002 realitzà una gran Copa del Món de futbol, en què la selecció turca quedà classificada en tercera posició.
El 2003, fitxà pel FC Barcelona, però no hi va poder triomfar, essent suplent de Víctor Valdés. Després de retornar cedit al Fenerbahçe, el 2007 fitxà pel Beşiktaş JK. A més del Mundial 2002, participà en les Eurocopes 1996, 2000 i 2008. Ha disputat més de 100 partits internacionals amb Turquia i ha estat inclòs a la llista FIFA 100 per Pelé com un dels 125 millors futbolistes vius.

## Palmarès

* 1996: Lliga turca amb el Fenerbahçe SK
* 1998: Copa Atatürk amb el Fenerbahçe SK
* 2001: Lliga turca amb el Fenerbahçe SK
* 2002: Copa del Món tercer amb la selecció turca
* 2003: Copa Confederacions tercer amb la selecció turca
* 2005: Lliga turca amb el Fenerbahçe SK
* 2007: Lliga turca amb el Fenerbahçe SK
* 2009: Copa turca amb el Besiktas JK

## Referències

* ↑ «UEFA Europa League Statistics Handbook - Knockout phase» (en anglès). UEFA [Consulta: 9 gener 2016].
* ↑ «Rüştü: Maçlara Dua İle Başlarım» (en turc). Zaman, 15-01-2009, p. 45 [Consulta: 16 agost 2014].
* ↑ Özpınar, Zekai «Rüştü'yü Bir Galatasaraylı Yetiştirmiş» (en turc). Aksiyon, 27-06-2005 [Consulta: 16 agost 2014]. Arxivat 19 August 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* 1 2 Mamrud, Roberto «Turkey - Record International Players». RSSSF, 04-12-2014 [Consulta: 2 febrer 2015].
* 1 2 «FIFA Century Club». FIFA, 26-09-2014, p. 7 [Consulta: 24 març 2015]. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Rüştü Reçber - Lloc web oficial (turc)
* FootballDatabase (anglès)
Rüştü Reçber amb la selecció turca - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Turquia – Copa del Món de futbol 2002
1 Rüştü •
2 Emre Aşık •
3 Bülent Korkmaz •
4 Fatih Akyel •
5 Alpay •
6 Arif •
7 Okan •
8 Tugay •
9 Hakan Şükür •
10 Baştürk •
11 Hasan Şaş •
12 Ömer •
13 Izzet •
14 Tayfur •
15 Nihat •
16 Ümit Özat •
17 Mansız •
18 Ergün •
19 Abdullah •
20 Hakan Ünsal •
21 Emre •
22 Ümit Davala •
23 Zafer •
Entrenador: Güneş
Selecció de futbol de Turquia – Copa Confederacions 2003
1 Rüştü •
2 Fatih Sonkaya •
3 Bülent •
4 Fatih Akyel •
5 Alpay •
6 Ergün •
7 Serkan •
8 Volkan •
9 Tuncay •
10 Baştürk •
11 Nihat •
12 Ömer •
13 Ahmet •
14 Deniz •
15 Üzülmez •
16 Okan •
17 Servet •
18 Huseyin •
19 Necati •
20 Selçuk •
21 Toraman •
22 Gökdeniz •
23 Murat •
Entrenador: Güneş
Selecció de futbol de Turquia – Eurocopa 2008
1 Rüştü •
2 Servet •
3 Hakan •
4 Gökhan Zan •
5 Emre •
6 Mehmet Topal •
7 Mehmet Aurélio •
8 Nihat •
9 Semih •
10 Gökdeniz •
11 Tümer •
12 Tolga •
13 Emre Güngör •
14 Arda •
15 E. Aşık •
16 Uğur •
17 Tuncay •
18 C. Kazım •
19 Ayhan •
20 Sabri •
21 Mevlüt •
22 Hamit Altıntop •
23 Volkan •
Entrenador: Terim :
# Elisabet Strid

Elisabet Strid (Malmö, Escània, Suècia, 1976) és una soprano sueca.

## Biografia

Formada musicalment a la Operahögskolan (Escola Superior d'Òpera) d'Estocolm entre el 2000 i 2004. Ha estat successivament becada per la Societat Wagneriana de Suècia (Svenska Wagnerförbundets Bayreuthstipendium), pel “Jenny Lindstipendiet” i el “Christina Nilssonsstipendiet”.
Sense haver acabat encara la seva formació operística, va debutar com a Byrgitta en l'òpera homònima de Carl Unander-Schrins, amb la Vadstena-Akademien (2003). Posteriorment, va debutar en l'Òpera Reial d'Estocolm (Kungliga Operan) en el paper d'Antonia a Les contes d'Hofmann d'Offenbach. Tan bon punt va finir els seus estudis esdevingué membre de l'Òpera de Norrland, a Umeå, en la qual va cantar el personatge de Liu a Turandot de Puccini l'any 2005. Aquesta representació va ser filmada per la Televisió Sueca. Arrel del gran èxit que va tenir en la seva interpretació del rol protagonista de Rusalka de Dvorak a l'Òpera de Norrland el 2006, va ser distingida amb el premi “Tidskriften Opera”, atorgat per aquesta publicació operística.
Dintre del repertori wagnerià, va debutar a l'Òpera Nacional de Letònia, a Riga, amb el paper de Sieglinde a Die Walküre el 2007. El 2008 va cantar el paper d'Ingrid Skeppsbro a l'estrena absoluta de l'òpera de Mats Larsson Gothe Poet and Prophetess. Posteriorment, el 2009, va cantar el rol d'Ellen Orford a l'òpera de Benjamin Britten Peter Grimes, també a l'Òpera de Norrland. L'any següent, el 2010 va fer Elisabeth a les representacions de Tannhäuser de Wagner a l'Òpera de Noruega, sota la direcció musical de Kiril Petrenko y la teatral de Stephan Herheim. Durant el bienni 2010-2011 interpretà, amb notable èxit a l'Òpera Nacional de Finlàndia diversos papers com els de Rusalka, Madama Butterfly i Giorgetta a Il Tabarro. Va retornar posteriorment a l'Òpera Nacional de Letònia cantant Gutrune a Götterdämmerung.
El 2012 interpretà Rusalka a l'Òpera de Göteborg i els rols wagnerians de Sieglide i Elisabeth a la Deutsche Opera am Rhein a Düsseldorf. El 2013 fa el seu debut al Festival de Bayreuth cantant el paper de Freia a Das Rheingold, al cicle sencer de Der Ring des Nibelungen que va dirigir musicalment Kiril Petrenko i escenogràficament Frank Castorf, per a debutar a continuació com a Senta a Der fliegende Holländer a l'Òpera de Michigan, a la ciutat de Detroit.
A l'octubre de 2015 interpreta Elisabeth de Tannhäuser a l'Òpera de Dresden i al novembre torna a la seva Malmö natal per a interpretar la part solista de soprano al Requiem de Mozart a la Sankt Johannes kyrka de Malmö, sota la direcció de Christian Schultze. A l'abril del 2015 canta la seva primera Brünhilde a les representacions de Siegfried que tingueren lloc a l'Òpera de Leipzig, al costat de Christian Franz i amb direcció musical d'Ulf Schirmer.

## Referències

* ↑ «Elisabet Strid». operabase.com. Operabase. [Consulta: 6 juliol 2016].
* ↑ «Elisabet Strid». en.oera.se. Goteborgsoperan. Arxivat de l'original el 4 d’agost 2016. [Consulta: 6 juliol 2016].
* ↑ «Byrgitta». Radiofy. Radiofy. [Consulta: 6 juliol 2016].
# Santa Cecília de Beders

Santa Cecília de Beders és una petita església romànica de Beders, al municipi de Bellver de Cerdanya (Cerdanya). Santa Cecília de Beders, que depèn de l'antiga parròquia de Coborriu de Bellver, és citada a l'Acta de consagració de la Catedral d'Urgell (839). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La construcció actual és d'una sola nau coberta amb un embigat de fusta a dues aigües, substituint la volta de canó, i absis semicircular llis amb finestra esqueixada. En la restauració s'ha recuperat l'absis que havia estat reconvertit en sagristia separant-lo de la nau per una paret. L'aparell de l'absis, del segle xii, és més regular que el de la resta de l'edifici que respon a una reconstrucció més tardana de la nau i explica la insòlita ubicació de l'entrada al costat nord. El campanar és d'espadanya amb un sol forat. El portal està situat al mur de tramuntana. A l'interior de l'absis, cobert amb quart de circumferència, s'hi aprecien, sota la capa d'enguixat, restes de pintura vermella.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Cecília de Beders». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ Romànic Obert. «ESGLÉSIA DE SANTA CECÍLIA DE BEDERS». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 6 novembre 2013].
# Kaqur Kangri

El Kaqur Kangri o Kubi Gangri és una muntanya de 6.859 metres d'altitud en la serralada de l'Himàlaia, entre Nepal i el Tibet, la més alta de la serralada del Rongla Himal. Al Nepal també se la coneix com a Kanti, que es podria traduir com a "llum a la cara" o sols "l'encantadora", paraula amb orígens sànscrits, i que sovint s'utilitza com a nom de noia.

## Localització

El Kaqur Kangri es troba entre la divisòria d'aigües del Mugu Karnali, al sud, i el Yarlung Tsangpo, al nord, a uns 330 km de Katmandú i 800 km de Lhasa, sent una regió estranyament visitada pels escaladors estrangers.

## Exploració i ascensions

El primer no-natiu a explorar aquesta àrea va ser un sacerdot japonès anomenat Kawaguchi Ekai (1866-1945), que recórrer la regió per a estudiar el budisme tibetà. En 1900, Ekai va deixar Marpha seguint direcció Kali-gandaki, al Nepal, per anar posteriorment al vessant nord del Dhaulagiri, cercant per la regió fins a trobar el camí cap a Narue per al riu Cang-chu. El següent visitant va ser Sven Hedin, la primera persona que va pujar al riu Cang-chu, qui, l'any 1907, va fer un esbós del Kaqur-Kangri.
El Club Alpí de la Universitat de Doshisha va fer la primera ascensió al cim del Saipal l'any 1963, i va observar el massís Ronglai-Kangri des del cim. El 1997, Sadao Yoshinaga i el Club Alpí d'Osaka van pujar al Rongla-Kangri (6.799 m) i van fer un reconeixement del Kaqur-Kangri. I finalment, la primera ascensió a aquesta muntanya va ser realitzada el 24 de setembre de 2002 per un equip de cinc escaladors japonesos pertanyents al Doshisha University Alpine Club. L'ascensió es va planejar, amb la idea de minimitzar el risc d'allaus, durant els mesos d'agost, setembre i octubre, i l'equip de 8 persones el conformaven: Toyoji Wada (cap de l'expedició), Katsumi Nishida (escalador principal), Yusuke Ueda, Atsushi Senda, Hyosuke Tsuboi i tres xerpes.

## Enllaços externs

* «Foto (a la web www.mountainsoftravelphotos.com)».

## Referències

* ↑ «Himalaya of Nepal, Bhutan, Sikkim and adjoining region of Tibet. 48 Mountain Summits with Prominence of 1,500 meters or greater» (en anglès). peaklist. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Die Berge des Himalaya» (en alemany). Himalaya Info. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ The Alpine Journal. Stephen Woodwin, 2003 [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ The Himalayan Journal. Harish Kapadia, Vol.59, 2003 [Consulta: 24 novembre 2017].
* 1 2 3 «AAJ: Asia, Tibet, Himalaya, Kaqur-Kangri First Ascent, No-Trace Efforts, and Survey of the Region» (en anglès). American Alpine Club. [Consulta: 24 novembre 2017].
* ↑ «Alpine Club Library – Himalayan Index (cal cercar)» (en anglès). Alpine Club. [Consulta: 24 novembre 2017].
# Frans Schoubben

Frans Schoubben (Tongeren, 11 de novembre de 1933 - Tongeren, 31 de juliol de 1997) va ser un ciclista belga que fou professional entre 1955 i 1963. Els seus èxit esportiu més destacat fou la Lieja-Bastogne-Lieja de 1957, ex aequo amb Germain Derijcke. També guanyà la París-Brussel·les i el Tour de Picardia, per dues vegades.
El seu germà gran Jacques, també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 1956
** 1r a la Volta a Limburg
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Oest
** Vencedor d'una etapa del Tour de Picardia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
* 1957
** 1r de la Lieja-Bastogne-Lieja (ex aequo amb Germain Derijcke)
** 1r de la Fletxa de Haspengouw
** 1r de l'Hoeilaart-Diest-Hoeilaart
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
* 1958
** 1r del Tour de Pircardia i vencedor d'una etapa
* 1959
** 1r del Tour de Pircardia
** 1r de la París-Brussel·les
** Vencedor d'una etapa dels Quatre dies de Dunkerque
** Vencedor de 2 etapes del Tour de l'Oest
* 1961
** 1r al Gran Premi de la vila de Zottegem
** Vencedor d'una etapa del Tour de Xampanya
* 1962
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica

## Resultats al Tour de França

* 1957. Abandona (2a etapa)
* 1960. Abandona (10a etapa)
* 1962. Abandona (6a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de Frans Schoubben a www.sitiodeciclismo.net
# Huélago

Huélago és un municipi de la província de Granada situat al NE de la capital provincial, amb una extensió de 32,79 km². El seu nucli de població, situat a 913 m. d'altitud sobre el nivell del mar, se situa en una depressió travessada per un rierol que duu el seu nom, i que al seu torn és afluent del riu Fardes.
Huélago limita al Nord amb els termes municipals de Morelábor, Pedro Martínez i Fonelas. Al sud amb Darro i Belerda. A l'est amb Fonelas i a l'oest amb Morelábor.
# San Daniele del Friuli

San Daniele del Friuli (friülà San Denêl) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 8.152 habitants. Limita amb els municipis de Dignano, Forgaria nel Friuli, Majano, Osoppo, Pinzano al Tagliamento (PN), Ragogna, Rive d'Arcano i Spilimbergo (PN).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Gino Marco Pascolini | Llista cívica |

## Enllaços exgterns

* Oficina turística
# Premis Imagen

Els premis Imagen (Imagen Awards) són guardons cinematogràfics americans, creats l'any 1985 i organitzats per la Fundació Imagen (Imagen Foundation en anglès), una associació estatunidenca l'objectiu de la qual és de
| « | encoratjar i reconèixer les representacions positives dels hispans en la indústria de la diversió | » |

## Història

L'any 1983, Helen Hernandez coneix el guionista i productor Norman Lear. Aquest és conscient de la quasi-absència de representacions positives dels hispans a la indústria de la diversió. Ell i Helen Hernandez es troben amb els dirigents de la Nacional Conference for Community and Justice, una organització americana de defensa dels drets cívics. D'aquesta trobada neixen l'any 1985 els Imagen Foundation Awards (o Imagen Awards).
Els guanyadors inclouen professionals de la indústria de la diversió com Andy García, Antonio Banderas, Phil Roman, Edward James Olmos, Bill Meléndez, Rita Moreno, Jennifer Lopez i Héctor Elizondo.

## Categories

* Millor pel·lícula (Best Picture)
* Millor Director (Best Director)
* Millor actor - Llargmetratge (Best Actor – Feature Film)
* Millor actriu - Llargmetratge (Best Actress – Feature Film)
* Millor programa de televisió de Primetime - Drama (Best Primetime Television Program – Drama)
* Millor programa de televisió de Primetime - Comèdia (Best Primetime Television Program – Comedy)
* Millor programa de Primetime: especials, pel·lícules i mini-sèries (Best Primetime Program: Special, Movies, & Mini-Series)
* Millor actor - televisió (Best Actor – Television)
* Millor actriu - televisió (Best Actress – Television)
* Millor actor secundari - Televisió (Best Supporting Actor – Television)
* Millor actriu secundària - Televisió (Best Supporting Actress – Television)
* Millor actor jove - Televisió (Best Young Actor – Television)
* Millor espectacle de varietat o realitat (Best Variety or Reality Show)
* Millor Programació Infantil (Best Children's Programming)
* Millor documental (Best Documentary)
* Millor Programa Informatiu (Best Informational Program)
* La millor publicitat a l'aire (Best On-Air Advertising)

## Referències

* ↑ «About» (en anglès). Imagen Foundation.
* ↑ «Imagen Awards: Helen Hernandez Discusses Hollywood Latinos' Progress (Q&A)» (en anglès). The Hollywood Reporter.
# Erik Gnupsson

Erik Gnupsson o Eiríkr Gnúpsson, també conegut com a Henricus (finals s. XI - començament s. XII) va néixer a Islàndia, es va convertir en clergue i més tard va ser nomenat Bisbe de Groenlàndia, amb seu a Garðar. Ha estat considerat com el primer bisbe d'Amèrica. Va ser nomenat durant el papat del pontífex Pasqual II (1099-1118), gairebé quatre segles abans del primer viatge de Colom a l'Atlàntic. Gnupsson va rebre la província de Groenlàndia i Vinland, es creu que aquesta última es referia al que és ara Terranova.
Erik va ser actiu en la conversió dels nadius de Groenlàndia, i va ser el primer bisbe que va exercir la seva jurisdicció a Amèrica. Tan aviat com els noruecs de Thorwald van començar a formar assentaments a Vinland, Erik va seguir als seus compatriotes de Groenlàndia al recentment descobert continent. Aquí va treballar entre els indígenes durant alguns anys.
Va tornar a Noruega el 1120, va donar compte de l'evolució de la religió a Vinland i Groenlàndia, i va aconsellar l'establiment d'un bisbat a les noves colònies. El bisbe d'Escandinàvia va erigir la nova seu episcopal de Garðar a Groenlàndia, i va recomanar Erik com a bisbe. Va ser consagrat a Lund, a Dinamarca, el 1121, per l'arquebisbe Adzar, i va marxar cap a Garðar amb un cos de missioners, però després d'una breu estada, va visitar la nova colònia de Vinland. Més tard va dimitir com a bisbe perquè pogués treballar com a simple missioner.

## Referències

* ↑ Richard H. Clarke (1872): "Lives of the deceased bishops of the Catholic Church of the United States", vol.1, s. 16. Archive.org. 31 December 2014.
* ↑ Historical Records and Studies, volume 12 (1918)
* ↑ Sadlier, W.H.. «Eric, Bishop of Garda». A: Sadlier's excelsior studies in the history of the United States for schools, 1879, p. 23.

## Fonts

* «Eric». A: J. G. Wilson. Appletons' Cyclopædia of American Biography. New York: D. Appleton, 1900.
# Sakhnin

Sajnin (en hebreu: סכנין) (en àrab: سخنين) és una ciutat àrab israeliana situada en el Districte Nord d'Israel. Es troba en la baixa Galilea, a 23 quilòmetres a l'est d'Acre. Sakhnin va ser declarada ciutat el 1995. Està situada en el lloc de l'antiga Sikhnin, que va prosperar durant la conquesta romana (segle ii) d'aquesta era.
Durant la Guerra d'Independència d'Israel, Sajnin es va rendir a les forces israelianes el 18 de juliol de 1948, durant l'Operació Dekel, però va ser recobrada per les forces àrabs poc temps després. Finalment es van rendir sense batalla i la van lliurar a les mans israelianes a l'octubre de 1948. El dia de la terra és la data més important per als habitants de Sakhnin, a raiz d'això el seu nom és conegut al món sencer perquè tres dels seus habitants van ser abatuts pels soldats israelians i més de 60 van ser ferits després de confiscar milers d'hectàrees.
El 2003, l'equip de futbol de Sajnin, Bnei Sakhnin, es va convertir en un dels primers equips àrabs a jugar en la lliga superior de futbol d'Israel. El 2004 l'equip va guanyar la Copa d'Israel i va ser el primer equip àrab a aconseguir-ho, participant per tant en la Copa de la UEFA en la temporada següent, perdent contra el Newcastle United.

## Enllaços externs

* Lloc web de la Municipalitat de Sajnin Arxivat 2019-09-11 a Wayback Machine. (àrab)
# Josep Cotanda

Josep Cotanda (València, 1758 - València, 1802) fou un escultor valencià.
Fill de José Cotanda i de Mariana Clemente, es va formar a l'Acadèmia de Sant Carles i va complimentar els seus estudis sota les ordres de l'esculptor Francisco Sanchis. Posteriorment va ser acceptat com a membre de l'Acadèmia de Sant Carles, el 1793. Un dels seus treballs més destacats és l'altar major de l'església de Sant Joan del Mercat de la seva ciutat.

## Referències

* ↑ (Buchon, 1995. Pàg 1)
* ↑ «Josep Cotanda». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Buchon Cuevas, Ana Maria. El escultor José Cotanda: vida y obra. Ars longa: cuadernos de arte, 1995. ISSN 1130-7099.
# Fractura de Holstein-Lewis

La fractura de Holstein-Lewis és una fractura espiroide de l'húmer situada a prop de la zona on el nervi radial s'apropa més a l'os. Aquesta fractura fa que aquest nervi es vegi afectat.