OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Margarida de Savoia (duquessa d'Anjou)

Margarida de Savoia (Morges, Savoia, 7 d'agost de 1420 - Stuttgart, 30 de setembre de 1479) fou infanta de Savoia i reina consort de Nàpols (1432-1434).
Era filla del duc Amadeu VIII de Savoia, i futur antipapa Fèlix V, i la seva esposa Maria de Borgonya. Era neta per línia paterna del comte Amadeu VII de Savoia i Bonna de Berry, i per línia materna de Felip II de Borgonya i Margarida III de Flandes. Fou germana del també duc Ludovic I de Savoia.
Es casà a Thonon-les-Bains l'agost de 1432 amb el duc Lluís III d'Anjou, comte de Provença i rei de Nàpols. D'aquesta unió no tingueren fills.
Es casà, en segons núpcies, a Heidelberg el 18 d'octubre de 1444 amb el príncep Lluís IV de Pfalz. D'aquesta unió nasqué un fill: el príncep Felip de Ffalz (1448-1508)
Es casà, en tercers núpcies, a Stuttgart el 9 de juliol de 1453 amb el comte Ulric V de Württemberg. D'aquesta unió nasqueren:
* la infanta Elena de Württemburg (1453-1506)
* la infanta Margarida de Württemburg (v 1454-1470)
* la infanta Felipa de Württemburg (v 1454-1475)
Margarida morí a Stuttgart el 1479, i fou enterrada allà.

## Enllaços externs

* Crawley, Charles. «Medieval Lands: Savoy».
# Gausbert Amiel

Gausbert Amiel (primera meitat del s. XIII) fou un trobador occità. Se'n conserva només una cançó.

## Vida i obra

D'aquest trobador es conserven només una cançó i una breu vida. No se'n té documentació d'arxiu i la vida només afegeix al que ja es pot deduir de la seva poesia que era de Gascunya, cosa que no es pot verificar.
En la cançó, feta en to humorístic, Gausbert critica els rics que s'enamoren de dones riques i diu que ell, que és pobre, estima una basseta ("baixeta", entès en el sentit social) i que no té interès a cortejar les dames riques. També diu que els trobadors rics "es fan sentir més lluny", és a dir que poden tenir joglars al seu servei que difonguin la seva obra. Es degué tractar d'una composició de cert èxit perquè es conserva en sis cançoners.
El fet que la seva cançó aparegui en el cançoner D és prova que fou escrita abans de 1254, data de l'elaboració d'aquest cançoner, però altrament no es tenen més dades per establir la cronologia d'aquest autor.

### Cançó

* (172,1) Breu vers per tal que meins i poing

## Bibliografia
### Edicions

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1668-1671 [estudi, i edició de la vida i de la composició conservada, amb traducció a l'espanyol]
* Alfred Jeanroy, Jongleurs et troubadours gascons, París, 1923, pàg. 19-21

### Repertoris

* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 360
* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Gausbert Amiel és el número PC 172]
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 133-135 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]

## Referències

* ↑ En el cançoner D el seu nom apareix com a Gibert (Riquer, Los trovadores, p. 1669)
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-172/172%20-%20Gausbert%20Amiel.htm
# Mensa

«Mensa» té aquests significats:
* Mensa (llatí) o constel·lació de la Taula (català), constel·lació de l'hemisferi sud introduïda per Nicolas-Louis de Lacaille
* Mensa (exogeologia), formació geològica present en planetes o semblants cossos celestes, que són petits altiplans amb cims plans i horitzontals envoltats per penya-segats de pendents especialment pronunciades
* Mensa International, associació de persones d'altes capacitats
* Caietà Mensa (Manresa, 1765 - 1845), organista, mestre de capella i compositor català
* Can Mensa, casa al municipi de Cervelló (Baix Llobregat)
* Carles Mensa i Corchete (Barcelona, 1936-82), pintor català
* Serra de Mensa, serra al municipi de Castellfollit del Boix, a la comarca del Bages
# CUP (desambiguació)

CUP té els següents significats:
* Cambridge University Press, editorial anglesa i la més antiga del món
* Candidatura d'Unitat Popular, organització política catalana
* Columbia University Press, editorial universitària amb seu a Nova York
* Comité Unió i Progrés, partit polític turc
* CUP, codi del peso cubà
Viccionari
# Tetrernia

Tetrernia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Tetrernia terminitis Meyrick, 1890
* Tetrernia tetrommata Hampson, 1906

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 10 gener 2019].
# Margarida de Valois

Margarida de Valois és el nom dels següents personatges:
* Margarida de Valois (reina de França) (Saint-Germain-en-Laye, 1553 - París, 1615), princesa de França i reina consort de Navarra (1572-1610) i de França (1589-1610)
* Margarida de Valois i de França (Saint-Germain-en-Laye, 1523 - Torí, 1574), princesa de França, duquessa de Berry (1553-1574) i duquessa consort de Savoia (1559-1574)
# Krasni Lutx (Pskov)

* Per a altres significats, vegeu «Krasni Lutx».
Krasni Lutx (en rus: Красный Луч) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 724 habitants. És el centre administratiu del districte (raion) de Bejànitski.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Vernay

«Vernay» té aquests significats:
* Vernay (Roine), municipi al departament del Roine (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Commelle-Vernay, municipi al departament del Loira (Alvèrnia-Roine-Alps)
* Saint-Paul-du-Vernay, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
* Comte de Vernay (1825-1871), vescomte de la Barre de Nanteuil, fotògraf que va treballar a Espanya i esdevingué fotògraf de la Casa Reial
# Gausbert I d'Empúries-Rosselló

Gausbert (? - 931) fou comte d'Empúries i Rosselló (915-931).

## Família

Fill de Sunyer II d'Empúries i Rosselló i germà de Benció. Gausbert es casà amb Trudegarda, amb la qual tingué:
* l'infant Sunyer
* Gausfred I d'Empúries (?-v 991), comte de Rosselló i comte d'Empúries
* Ermengarda d'Empúries (?-994), casada amb Oliba Cabreta

## Vida política

A la mort del seu pare el 915 governà els dos comtats amb l'ajuda del seu germà, que morí el 916, passant ell a regir el comtat de forma individualitzada.
Mentre el seu pare va visitar el rei franc per retre-li homenatge, ell ja no ho fé, cosa que marcà la independència dels seus comtats respecte dels capets.
El 927 reedificà Sant Martí d'Empúries, com ho testimonia una làpida en baix llatí a la seva façana.Així mateix va participar en una campanya, juntament amb el marquès de Gòtia, contra la invasió magiar l'any 924 i es defensà dels atacs sarraïns.

## Referències

* ↑ Almagro Basch, Martín «Las lápidas de la iglesia de San Martín de Ampurias». Analecta Sacra Tarraconensia, 21, 1948, pàg. 139-151.
# Mat ideal

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
En escacs, un mat ideal és una posició d'escac i mat que és una forma més específica de mat modèlic. Mentre que en el mat modèlic cada peça del bàndol guanyador (llevat potser del rei i els peons depenent del context) participa en el mat, en un mat ideal s'hi impliquen també totes les peces del bàndol perdedor, normalment bloquejant la llibertat de moviments del rei perdedor, de manera que no pugui escapar. Igualment com passa en el mat modèlic, en el mat ideal les peces del bàndol fort ataquen les caselles buides al voltant del rei feble exactament un cop, i no ataquen les peces del bàndol perdedor que ocupen les caselles adjacents al rei.
Per exemple, al segon diagrama de la dreta (a baix), les blanques estan fent un mat ideal. El mat el fa la torre blanca, i el rei negre no pot moure a d4 ni a f4. El rei blanc evita que el negre escapi a d5 o f5 i evita la captura del cavall, mentre que el cavall impedeix l'escapatòria per d3 i f3, mentre que la torre negra bloqueja la sortida cap a e3, alhora que no és atacada per cap peça blanca.
La molt restrictiva definició del que és un mat ideal fa que sigui molt rar de veure en partides actuals, però no obstant són un tema comú en problemes d'escacs, com el de la dreta.

## Bibliografia

* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2nd. Oxford University Press, 1992. ISBN 0-19-280049-3. «Ideal mate»

## Vegeu també

* Mat pur
# Bromatologia

La bromatologia és la ciència que estudia els aliments més que l'alimentació; igualment s'encarrega de la conservació i tractament en general dels aliments.
Comprèn el mesurament de les quantitats a subministrar als individus d'acord amb els règims alimentaris específics de cada ser; per aquesta raó la bromatologia es divideix en dos grans categories:
En resum, es pot dir que és la ciència que estudia els aliments des de totes les seves vessants, com ara valor nutritiu, sensorial, higiènic sanitari, i químic analític.
# Phyllostachys bambusoides

El Phyllostachys bambusoides és un bambú de la família de les poàcies, ordre Poales, subclasse Liliidae, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta.
Originari de la Xina i l'Índia, fou introduït al Japó en temps remots. En aquest país és el bambú més cultivat per la seva fusta, molt resistent i elàstica, que s'utilitza en l'artesania. Els brots tendres són molt apreciats en la gastronomia. Les seves fulles s'usen com a antipirètic.

## Característiques

Se'l coneix com a Madake (en japonès), Bambú gegant o Bambú japonès de fusta. És el bambú més fort d'entre els de clima temperat. Pot assolir els 25 metres d'alçada, encara que de mitjana només en fa quinze, i el seu gruix varia entre els 10 i 15 centímetres. Creix molt dret, i no es vincla en direcció al sol. Suporta una temperatura extrema de -15 °C. De tipus perenne, les seves flors són hermafrodites i és pol·linitzat pel vent. Floreix rarament, i la producció de llavors deixa la planta molt afeblida.

## Varietats

N'hi diverses varietats:
* Phyllostachys bambusoides "Castillonis"
* Phyllostachys bambusoides "Castillonis inversa"
* Phyllostachys bambusoides "Holocrysa"
* Phyllostachys bambusoides "Subvariegata"
* Phyllostachys bambusoides "Tankate"

## Enllaços externs

* Descripció i usos (anglès)
# Tetropina kraepelini

Tetropina kraepelini és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):223.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:323.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* The Genera Tetropina and Neoperlops (Plecoptera: Perlidae) (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* BioLib (anglès)
# Malancourt

* Per a altres significats, vegeu «Malaucourt-sur-Seille».
Malancourt és un municipi francès al departament del Mosa (regió de Gran Est). L'any 2007 tenia 76 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Malancourt era de 76 persones. Hi havia 29 famílies, de les quals 7 eren unipersonals (7 dones vivint soles i 7 dones vivint soles), 7 parelles sense fills i 15 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 42 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 40 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 28 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Malancourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 51 persones, 37 eren actives i 14 eren inactives. De les 37 persones actives 34 estaven ocupades (19 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 14 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 electricista.
L'any 2000 a Malancourt hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune. Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# L'Estanquet de la Portièra

L'Estanquet de la Portièra era una taverna tolosana: situada en l'atzucac del número 42 de la Carrièra dels Blanquièrs, l'Estanquet ocupà el local d'un bar anterior anomenat La Concierge sous l'Escalier, comprat a finals de la dècada del 1990 per Remèsi Firmin amb la idea d'establir un lloc d'encontre per als parlants d'occità on, a més de servir quemenjar i begudes, feien concerts i altres activitats relacionades amb Occitània.
Després de jubilar-se, Firmin cedí el local a una associació occitanista, la qual el reobrí amb el nom de L'Estancabra a partir del 8 de gener del 2016 durant sis mesos, però amb el temps deixà d'operar amb regularitat i feu l'última festa el Dia de la Música del 2019, abans que un incendi destruïra l'immoble el 27 d'agost del mateix any. El mateix any de l'incendi acollí un sopar dels Amics de l'Escòla Occitana d'Estiu el divendres 22 de febrer.
Entre els artistes que hi actuaren, hi hagué el cantautor torrentí Pau Alabajos (2013).

## Referències

* 1 2 Rafèu Sichel-Bazin «L'immòble de l'Estanquet de la Portièra a cremat» (en occità). Jornalet, 28-08-2019 [Consulta: 28 agost 2019].
* ↑ «'L'Estancabra: un cafè cultural occitan a Tolosa e quicòm mai». Jornalet, 13-02-2016 [Consulta: 29 setembre 2019].
* ↑ «Dimenjada del amics de l'Escòla Occitana d'Estiu» (en occità). CAOC. [Consulta: 26 setembre 2019].
* ↑ Pau Alabajos; Xepo W.S. «Concert a Tolosa de Llenguadoc». Pau Alabajos, 31-05-2013. [Consulta: 26 setembre 2019].

## Enllaços externs

* Vimeo Somi de granadas en viu a l'Estanquet (occità)
# Villa del Campo

Villa del Campo és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 649 | 629 | 612 | 615 | 596 | 581 | 574 |
# Gastonia (planta)

Gastonia és un gènere botànic de dicotiledònies, de la família de l'Hedera i del ginseng, Araliaceae. La representen 9 espècies.

## Taxonomia

* Gastonia cutispongia
* Gastonia duplicata
* Gastonia elegans
* Gastonia lionnetii
* Gastonia rodriguesiana
* Gastonia sechellarum
** G. sechellarum var. contracta
** G. sechellarum var. curiosae
** G. sechellarum var. sechellarum
* Gastonia serratifolia
* Gastonia spectabilis
# Tar

«Tar» té aquests significats:
* Tar (animal)
* Tar (format de fitxers)
* Tar (instrument)
* Tár, pel·lícula de 2022
# L'Estaca (Marsella)

L'Estaca és un petit poble pesquer a l'extrem nord-oest de Marsella, limítrof amb la comuna de Lei Penas. Administrativament, pertany al 16è districte de la comuna de Marsella, juntament amb els barris de Lei Rius, Sant Andrieu i Sant Enric. És una zona residencial l'any 2012 tenia 6.391 habitants.
Diversos artistes impressionistes i postimpressionistes van visitar o residir en el lloc o a la seva rodalia. Diversos van pintar paisatges locals, la carretera que porta al poble i la de tot el golf des del poble. Paul Cézanne va pintar diverses marines des de la seva habitació a L'Estaca, mostrant el canvi de les estacions, el canvi de la llum del dia i els canvis del poble mateix al llarg del temps.
El febrer de 2010 la Fundació Monticelli es va inaugurar a L'Estaca. S'hi exposen les obres més representatives del pintor preimpressionista Adolphe Monticelli, juntament amb les pintures d'altres Maîtres provençaux com Jean-Baptiste Olive.

## Referències

* ↑ Collège-Quartier. L'Estaque au temps des peintres (en francès), 1985.

## Bibliografia

* Saurel, Alfred. Jeanne Laffite. La Banlieue de Marseille (en francès), 1995. ISBN 2-86276-268-7. . Texte extrait de Saurel, Alfred. Dictionnaire des villes, villages et hameaux du Département des Bouches-du-Rhône (en francès), 1878.
* Carvin, Henri. DAC 15-16e. Entre mer et colline (en francès), 1994. ISBN 2-9508099-1-X.
# Villers-Sir-Simon

Villers-Sir-Simon és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 135 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villers-Sir-Simon era de 135 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 50 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 50 habitatges eren cases. Dels 49 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris i 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 10 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villers-Sir-Simon el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 20 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 74 persones, 61 eren actives i 13 eren inactives. De les 61 persones actives 57 estaven ocupades (33 homes i 24 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 13 persones inactives 6 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 fusteria.
L'any 2000 a Villers-Sir-Simon hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 189 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villers-Sir-Simon a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villers-Sir-Simon a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Gen Shoji

Gen Shoji (Kōbe, Prefectura de Hyōgo, Japó, 11 de desembre de 1992) és un futbolista japonès que juga al Kashima Antlers de la Lliga japonesa de futbol.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2015 | 1 | 0 |
| 2016 | 0 | 0 |
| 2017 | 1 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Metauranopilita

La metauranopilita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom del grec meta, "diferent a", i la seva relació amb la uranopilita.

## Característiques

La metauranopilita és un sulfat de fórmula química (UO₂)₆(SO₄)(OH)$_{10}$·5H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2008. Cristal·litza suposadament en el sistema ortoròmbic. Forma cristalls en forma d'agulles o llistons. És un producte d'alteració (poc hidratada) de la uranopilita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la uranopilita pertany a «07.EA: Uranil sulfats sense cations» juntament amb la uranopilita i la jachymovita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1951 a Jáchymov, al mont Krušné Hory (Erzgebirge), a la regió de Karlovy Vary (Bohèmia, República Txeca). Sol trobar-se associada a altres minerals com la uranopilita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà).

## Referències

* ↑ «Metauranopilite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ «Metauranopilite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 3 juliol 2016].
* ↑ Castillo-Oliver, Montgarri; Melgarejo, Joan Carles; Torró, Lisard; Villanova-de-Benavent, Cristina; Campeny, Marc; Díaz-Acha, Yael; Amores-Casals, Sandra; Xu, Jingyao; Proenza, Joaquin; Tauler, Esperança «Sandstone-Hosted Uranium Deposits as a Possible Source for Critical Elements: The Eureka Mine Case, Castell-Estaó, Catalonia». Minerals, 10, 1, 01-01-2020, pàg. 34. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010034 [Consulta: 25 gener 2024].