OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xicu Masó i Turón

Xicu Masó i Turón (Girona, 1959) és un actor i director teatral català.
Format al Teatre Lliure de Barcelona al costat de Fabià Puigserver i Lluís Pasqual. El 1977 va ser cofundador de la companyia El Talleret de Salt. Ha treballat com a actor i director. Per una banda, ha actuat en obres de teatre com Prendre partit, de H. Harwood, sota la direcció de Ferran Madico; Càndid, de Molière i dirigit per Carles Alfaro o L'oncle Vània, d'Anton Txèkhov, amb el director Joan Ollé. També ha participat en diverses produccions de televisió com Secrets de família (1995), Temps de silenci (2001-02) o Polseres vermelles (2011-13).
Com a director, amb la companyia Teatre de Ciutat, fundada amb Pep Tosar i Lluís Massanet, va dirigir Sa història des senyor Sommer, de Patrick Süskind, la qual va ser guardonada amb el premi especial de la Crítica el 1995. També ha dirigit Rèquiem (1999), d'Antonio Tabucchi al Teatre Adrià Gual (Barcelona), i El mestre i Margarida (2003), de Mikhaïl Bulgàkov, al Teatre Lliure de Gràcia, una de les seves direccions més destacades. També és d'esment El fantàstic Francis Hardy (2004), de Brian Friel, entre d'altres. L'any 2005 va refundar el projecte en comú amb Pep Tosar, que va donar lloc a La Miranda Produccions, amb la qual va presentar Al vostre gust, de William Shakespeare al Festival Grec del mateix any. La seva feina com a director es caracteritza per la sobrietat, basada en l'economia dels mitjans, la precisió i el gust pels missatges clars i directes que denoten l'estudi i comprensió dels textos representats.
Actualment també és professor de l'Escola Universitària ERAM, adscrita a la Universitat de Girona.

## Referències

* 1 2 3 «Xicu Masó Turón». ERAM Escola Universitària - Universitat de Girona. [Consulta: 27 juliol 2020].
* 1 2 3 4 5 «Xicu Masó i Turón». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Xicu Masó». IMDB. [Consulta: 27 juliol 2020].
* ↑ Ginart, Belén «El Adrià Gual acoge "Rèquiem", un paseo onírico por la Lisboa de Pessoa». El País, 07-07-1999.
* ↑ Ordóñez, Marcos «Bulgákov Express». El País, 02-08-2003.
# Norton Air Force Base

La Norton Air Force Base (IATA: SBD) (1942–1994) va ser una instal·lació de l'exèrcit de l'Aire dels Estats Units situada 2 milles a l'est del centre de San Bernardino, Califòrnia al comtat de San Bernardino.
# Turac emmascarat

El turac emmascarat (Corythaixoides personatus) és una espècie d'ocell de la família dels musofàgids (Musophagidae) que habita sabanes i boscos des del nord d'Etiòpia, cap al sud, fins a Tanzània i les zones limítrofes de Malawi i Zàmbia.

## Subespècies

Segons la classicació de l'IOC World Bird List 2017, versió 7.3, aquesta espècie està formada per dues subespècies:
* C. p. personatus (Rüppell, 1842), que habita al Rift Valley, a Etiòpia.
* C. p. leopoldi (Shelley, 1881), que habita a Uganda meridional, sud-oest de Kenya i des de Tanzània fins Malawi i Zàmbia.
A la classificació del Handbook of the birds of the World Alive, 2017, la segona de les subespècies és considerada una espècie de ple dret: turac caranegre (Corythaixoides leopoldi).

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Sonia Andrade

Sonia Andrade (Rio de Janeiro, 1935 - Rio de Janeiro, 29 d'octubre de 2022) va ser una artista brasilera, considerada una de les pioneres del videoart al seu país.
Era membre d'un grup d'artistes de Rio de Janeiro que no va sucumbir a la desconfiança cap al medi emergent que aleshores era el vídeo. Malgrat que només disposaven d'una càmera i mitjans, en general, més aviat precaris, el grup va produir una sèrie de pel·lícules poètiques i crítiques. En tots els vídeos produïts per Sonia Andrade al llarg dels anys setanta i vuitanta, l'artista interpretava una actriu davant de la càmera i s'exposava a la violència. Per exemple, en el seu treball Sem título (Sense títol, 1974-1977), l'artista comença enfilant-se un fil de niló pels orificis dels lòbuls de les orelles per anar-lo enrotllant al voltant del cap, de manera que s'acaba deformant la cara fins al punt que gairebé no se li poden reconèixer les diferents parts. La cara de l'artista acaba que sembla un tros de carn lligada. Igual que l'alemanya Annegret Soltau en la seva obra Selbst (Jo) de 1975, Andrade s'allibera del fil al final de la filmació amb un simple tall.

## Referències

* ↑ «FEMINISMES! | Exposicions». CCCB, 2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ «Pioneira da videoarte no Brasil, Sonia Andrade morre aos 87 anos» (en portuguès brasiler). O Globo, 30-10-2022. [Consulta: 7 maig 2024].
# Marc Leni Flac

Marc Leni Flac (llatí: Marcus Lenius Flaccus) va ser un polític romà del segle i aC. Portava el cognomen de Flac.
Era amic de Pomponi Àtic, el gran amic de Ciceró. Tot i l'edicte del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre del 58 aC (Lex Clodia de capite civis Romani) que condemnava Ciceró a l'exili, el va allotjar a la seva casa de camp prop de Brundusium fins que va poder embarcar de manera segura cap a l'Epir. El pare, el germà i els fills de Marc es van implicar també en la protecció de l'exiliat.
Marc Leni es va trobar amb Ciceró l'any 51 aC a Àsia Menor i li va demanar una sotsprefectura a Cilícia on Leni tenia interessos econòmics, però Ciceró es va negar a la petició perquè havia promès no concedir càrrecs a negociants. En canvi, el mateix any i amb una finalitat similar, va recomanar Leni a Publi Sili Nerva, propretor a Bitínia i el Pont.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 708.
# Zorita

«Zorita» té aquests significats:
* Zorita (mineral), un silicat
* Toponímia:
** Zorita (Càceres), municipi a la província de Càceres
** Zorita de la Frontera, municipi a la província de Salamanca
** Zorita de la Loma, localitat pertanyent al municipi de Santervás de Campos, a la província de Valladolid
** Zorita de los Canes, municipi a la província de Guadalajara
** Zorita del Maestrazgo o Sorita, municipi del País Valencià
** Albalate de Zorita, municipi a la província de Guadalajara
** Almonacid de Zorita, municipi a la província de Guadalajara
** Zorita o central nuclear José Cabrera
* Biografies:
** Ángel Lozano Zorita, futbolista
** Juan de la Mata Zorita, advocat i polític valencià
# Noblella lochites

Noblella lochites és una espècie d'amfibi que viu a l'Equador i al Perú. Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Cisneros-Heredia, D., Almandáriz, A., Martinez, J.L. & Neira, D. 2004. Phyllonastes lochites. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 d'abril del 2008.
# Torre Bosch

La Torre Bosch és una obra noucentista de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar aïllat de planta baixa i terrassa. Portal d'entrada i façana de composició simètrica molt acurada, amb elements noucentistes d'inspiració clàssica. Ferro treballat i pedra treballada als ampits. Arrebossat imitant pedra. Murs de càrrega.

## Referències

* ↑ «Torre Bosch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Trachycephalus venulosus

Trachycephalus venulosus és una espècie de granota que es troba a l'Argentina, Belize, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Costa Rica, l'Equador, El Salvador, Guaiana Francesa, Guatemala, Guyana, Hondures, Mèxic, Nicaragua, Panamà, el Paraguai, el Perú, Surinam, Trinitat i Tobago i Veneçuela.

## Referències

* La Marca, E., Azevedo-Ramos, C., Scott, N., Aquino, L., Silvano, D., Coloma, L.A., Ron, S., Faivovich, J., Santos-Barrera, G., Solís, F., Ibáñez, R., Chaves, G., Wilson, L.D. & Hardy, J. 2004. Trachycephalus venulosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Shahpura (Jaipur)

* Per a altres significats, vegeu «Shahpura (desambiguació)».
Shahpura és una ciutat i una municipalitat al districte de Jaipur, en l'estat indi del Rajasthan. Shahpura està dominat per la casta Yadav.

## Història

Shahpura fou un estat tributari protegit del tipus thikana, feudataria de Jaipur, de la confederació de Shekhawati, capital de al confederació. Inicialment l'estat es va fundar amb el nom de Manoharpur, que després es va canviar a Shahpura. La capital era justament la ciutat de Shahpura. Els raos de Manoharpur i després Shahpura van rebre del maharajà de Jaipur el reconeixement com a cap (tikai) del clan dels Shekhawats i el títol de tazimi sirdar. La thikana de Shahpura era la thikana principal (tikai thikana) del Shekhawati. El representant actual encara manté la consideració de cap del clan. La ciutat està situada a 25° 38′ N, 74° 56′ E﻿ / ﻿25.633°N,74.933°E﻿ / 25.633; 74.933. Consta al cens del 2001 amb una població de 28.170 habitants.

## Llista de raos

* Rao Manobar 1584-1616
* Rao Prithwi Chand 1616-1620 (fill)
* Rao Tilok Chand 1620-1655 (nebot fill d'un germà de nom rai Chand)
* Rao Anand Chand 1655-1686 (fill)
* Rao Jagat Singh 1686-1702 (net, fill d'Amar Chand, premort)
* Rao Sagat Singh 1702-1738 (fill)
* Rao Jaswant Singh 1738-1756 (fill)
* Rao Nathu Singh 1756-1793 (fill?)
* Rao Bishan Singh 1793-1810 (fill)
* Rao Hanuwant Singh 1810-1856 (nebot, fill d'un germà de nom Prithwi Singh)
* Rao Baldeo Singh 1856-1858 (fill)
* Rao Shivnath Singh 1858-1881 (germà)
* Rao Pratap Singh 1881-1942 (descendent d'un germà d'Hanuwant Singh)
* Rao Dhir Singh 1942-1954 (net, fill de Kalyan Singh, premort) (+1974)

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Genealogia Arxivat 2010-05-07 a Wayback Machine.

## Notes

* ↑ http://www.mapsofindia.com/assemblypolls/rajasthan.html
# Maletto

Maletto (sicilià Malettu) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2008 tenia 4.083 habitants. Limita amb els municipis d'Adrano, Belpasso, Biancavilla, Bronte, Castiglione di Sicilia, Nicolosi, Randazzo, Sant'Alfio i Zafferana Etnea.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Giuseppe De Luca | Llista cívica |
# Lepidotrigla sereti

Lepidotrigla sereti és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 11,8 cm de llargària màxima.
* La gola i la zona pectoral no tenen escates.

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes que viu entre 250-276 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Del Cerro, L. & Lloris, D., 1997. Gurnard fishes (Scorpaeniformes, Triglidae) from off New Caledonia, with description of five new species. Núm. 6. A: Séret, B. (ed.), Résultats des Campagnes MUSORSTOM, v. 17. Memoires du Museum National d'Histoire Naturelle (N. S.) (Série A) Zoologie v. 174: 91-124.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Zork I

Zork: The Great Underground Empire - Part I, més tard conegut com a Zork I, és un videojoc d'aventura conversacional programat per Marc Blank, Dave Lebling, Bruce Daniels i Tim Anderson i publicat per Infocom el 1980. Va ser el primer joc de la popular trilogia Zork i va ser llançat per a una àmplia gamma de sistemes informàtics, seguit per Zork II i Zork III. Va ser el primer joc d'Infocom, i es van vendre 378.987 còpies fins al 1986.

## Referències

* ↑ «Zork I: The Great Underground Empire» (en anglès). IMDB. [Consulta: 30 abril 2018].

## Enllaços externs

* Zork: The Great Underground Empire a MobyGames (anglès)
* Infocom-if.org's entry for Zork I
* Zork I Technical Info and Screenshot
* The Infocom Bugs List entry for Zork I
# Torre Burés

La Torre Burés és una obra eclèctica de Castellbell i el Vilar (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La casa dels amos de la Colònia Burés està situada en un turó, a la riba occidental del riu Llobregat. Es tracta d'una construcció aïllada, de planta quadrada i a quatre vessants. Hi ha un cos central que s'aixeca per sobre del volum, a mode de torre, amb una coberta pròpia de quatre vessants.

## Història

La família Burés adquirí inicialment les terres als propietaris del Ferran per fer-hi un vedat de caça l'any 1889. Més endavant hi construïren la torre quadrada.

## Referències

* 1 2 «Torre Burés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 gener 2019].
# Txernitxenka

Txernitxenka (en rus: Черниченка) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 128 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Lepidotrigla vaubani

Lepidotrigla vaubani és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 10,6 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu fins als 215 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Del Cerro, L. & Lloris, D., 1997. Gurnard fishes (Scorpaeniformes, Triglidae) from off New Caledonia, with description of five new species. Núm. 6. A: Séret, B. (ed.), Résultats des Campagnes MUSORSTOM, v. 17. Memoires du Museum National d'Histoire Naturelle (N. S.) (Série A) Zoologie v. 174: 91-124.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Del Cerro, L. i D. Lloris, 1997. Gurnard fishes (Scorpaeniformes, Triglidae) from off New Caledonia, with description of five new species. p.91-124. A: B. Séret (ed.) Résultats des Campagnes MUSORSTOM. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. (MMNHN), 17(174), París.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Zorita de la Loma

Zorita de la Loma és una localitat amb tres habitants pertanyent al municipi de Santervás de Campos, en la província de Valladolid, comunitat autònoma de Castella i Lleó, Espanya. Situada a 94 km de Valladolid. L'església parroquial està dedicada a San Boal (Baldiri de Nimes).

## Història

La comarca va ser repoblada al segle xi. En 1078, Zorita és citada per primera vegada, quan era propietat de la família Alonso, sent Alfonso Díaz (al qual alguns autors fan fill del comte de Saldaña, Diego Muñoz) qui va donar lloc a l'inici d'aquest llinatge.
Fernando, per ser col·laboradors, va recompensar als fills d'Alfons Díaz, els comtes Guti i Nuño, amb diversos llocs, entre els quals figurava Zorita.
En 1104, Pelayo Bermúdez, net del comte Guti Alonso, va ingressar amb tots els seus béns, entre els quals es trobaven les possessions que tenia a Zorita de la Lloma, al monestir de Sahagún.
Posteriorment, els descendents de García Rodríguez van tenir possessions a Zorita i Alfonso García, la seva dona i el seu fill Fernando varen pastar una gran propietat a la zona.
Al segle xiv,Corita de Villada, com es denominava en aquells dies, era lloc de pairal dels descendents de la dinastia dels Núñez de Aza.
En 1910, Zorita comptava amb 68 edificacions i 153 habitants (144 en 1920). Els seus habitants vivien fonamentalment dels cultius de llegums i vins.
Zorita, com la veïna localitat de Villacreces, va ser annexionada al municipi de Santervás de Campos en 1974.

## Festes

* Festa d'estiu, a l'agost.
* Sant Boal, el 20 de maig.

## Bibliografia

* CRESPO, Pablo. "Adobe y tradición en peligro", El Norte de Castilla, 7 de marzo de 2009, p. 16.
# Neue Mozart-Ausgabe

La Neue Mozart-Ausgabe (en català, Nova edició de Mozart) abreujada com a NMA, és la segona edició completa de les obres musicals de Wolfgang Amadeus Mozart. Un títol més llarg i formal per a aquesta edició seria Wolfgang Amadeus Mozart. Neue Ausgabe sämtlicher Werke.

## Referències

* ↑ Stanley Sadie. The New Grove Mozart (NY: Norton, 1983). ISBN 0-393-30084-6. P. 174

## Vegeu també

* Catàleg Köchel
* Llista de composicions de Wolfgang Amadeus Mozart
# Torre Cajetani

Torre Cajetani és un comune (municipi) de la província de Frosinone, a la regió italiana del Laci, situat a uns 60 km a l'est de Roma i a uns 20 km al nord-oest de Frosinone.
Torre Cajetani limita amb els municipis de Fiuggi, Guarcino i Trivigliano.
A 1 de gener de 2019 tenia 1.338 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* web oficial (italià)
# Eleccions parlamentàries ruandeses de 1981

Les eleccions parlamentàries ruandeses de 1981 es van celebrar a Ruanda el 28 de desembre de 1981, les primeres des de les de 1969. El país encara era un sistema unipartidista, però ara amb el Moviment Republicà Nacional per la Democràcia i el Desenvolupament com a únic partit legal en lloc del MDR-Parmehutu, després del referèndum constitucional de 1978. L'Assemblea Legislativa s'amplia de 47 a 64 escons, amb dos candidats que s'enfronten a cada circumscripció. La participació fou del 96%.

## Resultats

| Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| Moviment Republicà Nacional per la Democràcia i el Desenvolupament | 2.100.770 | 100 | 64 | Nou |
| Nuls/en blanc | 64.505 | – | – | – |
| Total | 2.165.275 | 100 | 64 | +17 |
| Votants registrats/participació | 2.244.547 | 96,47 | – | – |
| Font: Inter-Parliamentary Union |||||

## Referències

* ↑ Rwanda Inter-Parliamentary Union
# Ouellet

Ouellet és el nom dels següents personatges:
* Marc Ouellet
* Martine Ouellet
* Maryse Ouellet (1983), model i lluitadora professional canadenca que treballa a la World Wrestling Entertainment
# Maria Magdalena d'Oettingen

Maria Magdalena d'Oettingen (en alemany Maria Magdalena von Oettingen-Baldern) va néixer el 1619 a Katzenstein (Alemanya) i va morir el 31 d'agost de 1688 a Baden-Baden. Era una noble alemanya filla del comte Ernest d'Oettingen-Baldern (1584-1626) i de Caterina d'Helfenstein-Wiesensteig (1589-1638).

## Matrimoni i fills

El 1650 es va casar amb el comte Guillem de Baden-Baden (1593-1677), fill del marcgravi Eduard (1565-1600) i de la baronessa Maria d'Eicken (1569-1636). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Eva (1651-?)
* Felip Francesc (1652-1655).
* Maria Anna (1655-1702), casada amb el príncep Ferran August de Lobkowicz (1655-1715).
* Carles Bernat (1657-1678).
* Maria (1658-?)

## Enllaços externs

* http://awt.ancestrylibrary.com
# Le Matos

Le Matos és un duet quebequès de música electrònica.

## Trajectòria

Le Matos està format per Jean-Philippe Bernier i Jean-Nicolas Leupi. Ambdós comparteixen la passió pel cinema i s'inspiren en les bandes sonores de pel·lícules dels anys 1980 de compositors com Vangelis, John Carpenter, Tangerine Dream, Shuki Levy i Goblin.
El duet és conegut per remesclar cançons d'artistes com Cœur de pirate, We Have Band i Electric Youth. L'any 2013 van publicar el seu primer àlbum, Join Us. L'any 2015, van compondre la banda sonora del film Turbo Kid que inclogueren en un doble àlbum, Chronicles of the Wasteland/Turbo Kid Original Moction Picture Soundtrack, publicat amb el segell discogràfic Death Waltz als Estats Units i amb Fantôme Records al Canadà.

## Discografia

* Join Us (2013)
* Chronicles of the Wasteland/Turbo Kid (Original Motion Picture Soundtrack) (2015)
* Summer of 84 (Original Motion Picture Soundtrack) (2018)

## Referències

* 1 2 «Bio» (en anglès canadenc). le matos. Arxivat de l'original el 2017-04-15. [Consulta: 1r juny 2017].
* 1 2 Alain Brunet (en francès) La Presse, décembre 2015.
* ↑ Brock Thiessen (en anglès) Exclaim, juillet 2017.
* ↑ «Turbo Kid's Soundtrack by Montreal's Le Matos is A Badass 80s Throwback» (en anglès canadenc). Noisey. [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ Philippe Papineau (en francès) Le Devoir, décembre 2015.
# Zona verda (aparcament)

Una zona verda en el context d'aparcament de vehicles privats a ciutats, i particularment a Barcelona, és una zona que engloba uns certs carrers propers al domicili on una persona està empadronada i a la qual només les persones que hi viuen, a les quals els són assignades aquesta zona poden aparcar a un menor cost.
S'indiquen amb una ratlla verda a terra i amb panells informatius. Les zones estan numerades i són menors als districtes i barris.
A Barcelona, l'aparcament en aquestes zones és lliure el mes d'agost, els festius, els caps de setmana i, els dies laborables, de 20h a 8h. De dilluns a divendres, de les vuit del matí a les vuit de la tarda, el cost per als residents (o persones que tenen una targeta verda assignada a la zona en qüestió), poden aparcar pangant vint cèntims per dia, o la meitat si gaudeixen de targeta rosa pels transports públics (persones majors de 65 anys). En principi un vehicle no pot romandre estacionat més d'una setmana al mateix lloc. Per als no residents, el preu és de dos euros per hora d'estacionament i no hi poden romandre més de dues hores. Resulta més economic per als residents que les zones blaves, però més car per als no residents.

## Imatges

* Panell anunciant carrer pertanyent a zona verda.
* Indicador de punt de pagament de zona verda.
* Punt de pagament de zona verda.
# Noni

Noni és el nom dels següents personatges:
* Gens Nònia: tots els seus portadors rebien el nomen de Noni.
* Noni (Morinda citrifolia), fruit del noni, planta del gènere Morinda.
# Torre Guillermina Gessi

La Torre Guillermina Gessi és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre de dues plantes i altell d'estructura basilical. Mostra dos cossos edificats ben diferenciats. La façana principal és plana, sense elements sortints, i tractament arrebossat amb esgrafiats geomètrics que ornamenten les obertures, tant portes com finestres. De composició simètrica, amb porta central amb llinda i finestres d'arc de mig punt laterals en la planta baixa, i tres geminades a la planta pis.
La coberta, de teula àrab, és a dues vessants, truncada transversalment pel carener més elevat. El ràfec de teula i obra tradicional.
L'extensa tanca del jardí és confeccionada amb pedra calcària de la zona.

## Història

Seria un exemple més d'edificació de regust rural, del qual a Matadepera hi trobem també la masoveria de can Duran, del mateix arquitecte P. Pigrau la torre Matarí, o la torre Serra de J. Manich. Responen a un cert interès per reivindicar un tradicionalisme en l'estil recordant l'estructura de les masies.

## Referències

* 1 2 3 4 «Torre Guillermina Gessi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].