OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chant (cràter)

Chant és un cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna, darrere de l'extremitat sud-oest com es veu des de la Terra. Està situat a la part sud-oest de la capa de material expulsat que envolta la Mare Orientale, més enllà de l'anell dels Montes Cordillera. A l'oest-nord-oest apareix la gran plana emmurallada del cràter Blackett. Al sud es troba el cràter Mendel.
* Localització de Chant (part inferior a la dreta de la imatge)
* Imatge obliqua del Lunar Orbiter 5, costat oest
Es tracta d'un cràter gairebé circular amb una lleugera corba cap a fora a la paret nord-est. La vora externa és esmolada, i els costats interiors presenten un pendent continu, amb només algunes terrasses menors al llarg de la banda est. El sòl interior és una mica irregular, sobretot a la meitat sud. Presenta un petit pic central en el punt mig de la planta.
Aquest cràter es troba a nord-oest de la Conca Mendel-Rydberg, una àmplia depressió d'impacte de 630 km d'extensió que pertany al periode Nectarià.
El nom Chant va ser adoptat oficialment per la Unió Astronòmica Internacional el 1970.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Riu Orb

El riu Orb (en occità: Òrb) és un riu d'Occitània que desemboca a la mar Mediterrània a Valrans, departament d'Erau. Neix al Massís Central francès, al massís de l'Escandorgue, al costat del departament d'Avairon. Té 145 km de longitud i una conca aproximada de 1.400 km².
Excepte un curt tram en què forma límit entre l'Herau i l'Avairon, el seu recorregut queda inclòs en el departament d'Erau. Les principals poblacions per les que passa són Bedarius i Besiers.
El seu curs presenta gorges (hi ha dues agrupacions anomenades Gorges de l'Orb, una a prop de Le Bosquet-d'Orb i una altra prop de Ròcabrun). Presenta un règim irregular. Per a la seva regulació s'ha construït l'embassament d'Avène.

### Enginyeria civil

El canal del Migdia va donar lloc a un dels ponts de canal més grans de França, el pont del canal de l'Orb a Besiers, monument històric des del 29 d'agost de 1996, i el conjunt de Rescloses de Fontseranne.

## Referències

* ↑ «Etablissement Public Territorial de bassin Orb et Libron» (en francès). SYNDICAT MIXTE DES VALLEES DE l'ORB ET DU LIBRON. [Consulta: 9 juliol 2021].
# Riu Onega

El riu Onega (Онега en rus) és un riu de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, i desemboca a la mar Blanca. Té una llargària de 416 km i comprèn una conca hidrogràfica de 56.900 km² (semblant a països com Croàcia o Togo).

## Geografia

El riu Onega neix al llac Latxa i flueix cap al golf d'Onega, al mar Blanc, al sud-oest d'Arkhànguelsk. Es divideix en el Gran Onega i el Petit ONega a 75 km del seu estuari, per tornar a ajuntar-se abans de la desembocadura, la qual cosa crea una gran illa plana. Es glaça entre finals d'octubre i començaments de desembre, i roman sota el gel fins a mitjans abril o principis de maig. Passa per les ciutats de Kàrgopol i Onega.
# Catalepis gracilis

Catalepis és una gènere monotípic de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. La seva única espècie: Catalepis gracilis Stapf&Stent, és originària de Sud-àfrica.
Fou descrit per Stapf & Stent i publicat a Bulletin of Miscellaneous Information Kew 1929(1): 11. 1929.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 21 gener 2010].
* ↑ «Catalepis gracilis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 2 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Grassbase - The World Online Grass Flora
# Celler Cooperatiu (Valls)

El Celler Cooperatiu és un edifici noucentista del municipi de Valls (Alt Camp) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici és de planta rectangular de tres naus, la central més elevada, i cobert a dos vessants. La façana principal té un cos central sobresortint i està flanquejada per dues torres. En el cos central hi ha la gran porta d'entrada acabada en arc escarser, damunt la qual es llegeix el rètol "Celler cooperatiu". Està emmarcada per maó, material emprat també en els quatre pilastres que divideixen decorativament la façana. Aquesta està coronada per una barana de ferro forjat. Darrere la façana, la nau central s'eleva i presenta deu finestres d'arc de mig punt, vuit corregudes i dues al damunt, centrades. Hi ha esgrafiats amb motius de vinya que recorren la part alta de l'edifici. El material emprat és la pedra, el maó i la ceràmica.

## Història

L'edifici del Sindicat Agrícola estava destinat a guardar vi. Respon al període d'expansió econòmica que afavorí el cooperativisme, potenciat per la Mancomunitat de Catalunya, i reflectit en la xarxa de construccions d'aquest tipus, que al llarg del primer quart del segle XX s'edificaren per tota la comarca. Actualment està semi-abandonat, encara que l'obra està en bones condicions.

## Referències

* 1 2 «Celler Cooperatiu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 octubre 2013].

## Enllaços externs

* «Celler Cooperatiu». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Rombertus van Uylenburgh

Rombertus van Uylenburgh (Burgum, c. 1554 - Ljouwert, 4 de juny de 1624) o Rombout van Uylenborgh més conegut per ser el pare de Saskia van Uylenburgh, la dona de Rembrandt. Rombertus va ser un dels fundadors de la Universitat de Franeker el 1585. Gerrit van Uylenburgh, més que probable germà de Rombertus, es va convertir al Menonitisme i instal·lant a Polònia va arribar a ser el fabricant real de mobiliari a Cracòvia, sent també pare del marxant d'art Hendrick van Uylenburgh.

## Referències

* ↑ Graaff, A. & M. Roscam Abbing (2006) Rembrandt voor Dummies. Addison Wesley.
* ↑ Mak, G. (1996) Ooggetuigen van de vaderlandse geschiedenis. Meer dan honderd reportages uit Nederland, p. 70-1.
# Chelidonichthys spinosus

Chelidonichthys spinosus és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 40 cm de llargària màxima i 950 g de pes.
* La meitat inferior de l'aleta pectoral interior té nombroses taques disperses pàl·lides (blavoses en vida, blanques o groc pàl·lid en exemplars morts).
* N'hi ha exemplars que també presenten una taca negra a la part inferior interior de l'aleta pectoral.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 25-615 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des del sud de Hokkaido (el Japó) fins al mar de la Xina Meridional.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units.
* ↑ Yamada, U., S. Shirai, T. Irie, M. Tokimura, S. Deng, Y. Zheng, C. Li, Y.U. Kim i Y.S. Kim, 1995. Names and Illustrations of fishes from the East China Sea and the Yellow Sea. Overseas Fishery Cooperation Foundation, Tòquio (Japó).

## Bibliografia

* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ricard Torres i Rocamora

Ricard Torres i Rocamora, també conegut com a Torpede Torres, (Barcelona, 4 de maig de 1955) és un antic jugador d'hoquei sobre patins català de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, la seva carrera transcorregué íntegrament al FC Barcelona, jugant al primer equip durant la segona meitat de la dècada de 1970 i començament de la de 1980. Formà part del gran equip que dirigia Josep Lorente, on jugaven homes com Joan Brasal, Manel Chércoles, Jordi Villacorta, Sergi Centell, Joan Vila, Jordi Vila-Puig o Carles Trullols, equip campió d'Europa en diverses ocasions. Jugà amb la selecció espanyola entre 1977 i 1982. Una greu lesió de genoll-menisc el retirà prematurament de la pràctica activa.
És net del famós torero Ricardo Torres Reina Bombita.

## Palmarès
### FC Barcelona

* Copa d'Europa:
** 1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83
* Supercopa d'Europa:
** 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83
* Copa Intercontinental:
** 1983
* Lliga d'Espanya:
** 1976-77, 1977-78, 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82
* Copa d'Espanya:
** 1975, 1978, 1979,1981

### Espanya

* Campionat del Món:
** 1980
* Campionat d'Europa:
** 1979, 1981
* Copa de les Nacions:
** 1980
* Campionat d'Europa júnior:
** 1973

## Referències

* 1 2 «Radiografia a un gran campeón». Mundo Deportivo, 17-03-1978. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ Closa, Antoni [et al.].. Diccionari del Barça. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1999. ISBN 978-84-412-0126-2.
* 1 2 3 «Galeria de figuras». Mundo Deportivo, 28-07-1977. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 3 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «El ex azulgrana Torres podria volver». Mundo Deportivo, 16-02-1984. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Romànovka

«Romànovka» té aquests significats:
* Romànovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Romànovka (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
* Romànovka (Vorónej), localitat de l'óblast de Vorónej, a Rússia
* Romànovka (Saràtov), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
* Romànovka (Mokroús), localitat de l'óblast de Saràtov, a Rússia
# Romànovka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Romànovka».
Romànovka (en rus: Романовка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.399 habitants.

## Referències

* ↑ «История и современное состояние Шкотовского района». Arxivat de l'original el 2014-02-21. [Consulta: 2 novembre 2019].
# Ripon (Wisconsin)

Ripon és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 6.828 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ripon tenia 6.828 habitants, 2.922 habitatges, i 1.759 famílies. La densitat de població era de 623,2 habitants per km².
Dels 2.922 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 34% dels habitatges hi vivien persones soles el 17% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.399 $ i la renda mediana per família de 51.100 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.990 $ mentre que les dones 25.053 $. La renda per capita de la població era de 20.313 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ripon» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ripon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Christoval

Christoval és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 422 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Christoval tenia 422 habitants, 167 habitatges, i 124 famílies. La densitat de població era de 134,7 habitants per km².
Dels 167 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 19,8% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.750 $ i la renda mediana per família de 32.292 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 13.257 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 18,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Christoval». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Christoval». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Charles Fleischer

Charles Fleischer (Washington DC, 27 d'agost de 1950) és un actor còmic estatunidenc.
El 1988, posa la seva veu a diversos personatges de la pel·lícula Qui ha enredat en Roger Rabbit? (Who Framed Roger Rabbit): Roger Rabbit, Benny el taxi i dos buscaraons Greasy i Psycho. Posa a continuació la seva veu a Roger Rabbit. De nou amb Disney, apareix en Dick Tracy (1990), produïda per la filial de Disney, Touchstone Pictures. Participa també a l'emissió del 60è aniversari de Ratolí Mickey i la del 35è aniversari del parc Disneyland.

## Filmografia

Filmografia:
* Die Laughing (1980)
* Night Shift (1982)
* Malson a Elm Street (1984)
* Amiga mortal (Deadly Friend) (1986) (veu)
* Bad Dreams (1988)
* Who Framed Roger Rabbit (1988) (veu)
* Mickey's 60th Birthday (1988) (veu)
* Gross Anatomy (1989)
* Tummy Trouble (1989) (veu)
* Retorn al futur 2 (1989)
* Roller Coaster Rabbit (1990) (veu)
* Dick Tracy (1990)
* Straight Talk (1992)
* Carry On Columbus (1992)
* Trail Mix-Up (1993) (veu)
* We're Back! A Dinosaur's Story (1993) (veu)
* My Girl 2 (1994)
* Demon Knight (1995)
* Gridlock'd (1997)
* Permanent Midnight (1998)
* Rusty: A Dog's Tale (1998)
* Genius (1999)
* Bel Air (2000)
* Balto II: Wolf Quest (2002) (veu)
* Big Kiss (2004)
* Balto III: Wings of Change (2004) (veu)
* The Polar Express (2004) (veu)
* Zodiac (2007)
* Funny People (2009)
* Rango (2011)

## Referències

* ↑ «Biografia de Charles Fleischer». The New York Times.
* 1 2 3 (anglès) Dave Smith, Disney A to Z: The Updated Official Encyclopedia, p. 212
* ↑ «Filmografia de Charles Fleischer». The New York Times.
* ↑ «Charles Fleischer, premis». The New York Times.
# Rudolf Raftl

Rudolf Raftl (7 de febrer de 1911 a Viena - 5 de setembre de 1994) fou un futbolista austríac dels anys 30 que jugava com a porter.
Fou 6 cops internacional amb Àustria i 6 més amb Alemanya, després de l'annexió austríaca. Disputà una Copa del Món amb cadascuna de les seleccions, el 1934 amb Àustria i el 1938 amb Alemanya.
Jugà a diversos clubs vienesos, Hertha Wien (1928 - 1929), SK Rapid Wien (1930 - 1945) i First Vienna FC 1894 (1946 - 1948).

## Referències

* ↑ Perfil a rapidarchiv.at
# Caves Hill

Les Caves Hill és una empresa de vi escumós del poble de Moja, al municipi d'Olèrdola (Alt Penedès). L'edifici modernista està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici d'habitatge i oficines de les Caves Hill està situat a uns dels extrems del nucli urbà de Moja, a la confluència dels carrers de Bonavista i Llarg. És una casa de planta baixa i un pis, que ocupa tota una illa. La façana principal presenta una composició simètrica, amb tres obertures per cada pis. Els elements més interessants de la construcció són els emmarcaments de les obertures, el coronament esglaonat i el ràfec així com la utilització del maó vist. El llenguatge arquitectònic emprat és el Modernisme. L'edifici fou construït amb molta probabilitat el 1918.

## Referències

* 1 2 «Caves Hill». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# Robert Bruce Mathias

Robert Bruce Mathias (Tulare, Califòrnia, 17 de novembre de 1930- Fresno, Califòrnia, 2 de setembre de 2006) fou un atleta dels Estats Units especialista en decatló. Fou dos cops campió olímpic en la prova de decatló a Londres 1948 i Helsinki 1952. L'any 1950 establí el rècord del món de l'especialitat que mantingué fins al 1955. Fou representant de l'estat de Califòrnia al congrés estatunidenc entre 1967 i 1975 pel Partit Republicà.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2007-01-07 a Wayback Machine.
* Biografia a ESPN.com, 2005
* Biografia del Congrés dels Estats Units
* Bob Mathias mor als 75, USA Today
# Robert Bruce Merrifield

Robert Bruce Merrifield (Fort Worth, EUA 1921 - Cresskill 2006) fou un bioquímic i professor universitari nord-americà guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1984.

## Biografia

Va néixer el 15 de juliol de 1921 a la ciutat de Fort Worth, situada a l'estat nord-americà de Texas. Va estudiar química a la Universitat de Califòrnia de Los Angeles. L'any 1949 fou nomenat investigador auxiliar de l'Escola Mèdica i Docent de l'Institut Rockefeller, càrrec que desenvolupà fins al 1966, a partir d'aquell moment ocupà la càtedra de bioquímica en aquesta mateixa institució.
Merrifield morí el 14 de maig de 2006 a la seva residència de Cresskill, població situada a l'estat de Nova Jersey, després d'una llarga malaltia.

## Recerca científica

Inicialment realitzà treballs en la recerca de les pirimidines, especialment en la recerca d'un mètode de quantificació. Durant la seva estada a l'Institut Rockefeller va realitzar treballs sobre la síntesi química de pèptids en la fase sòlida de molècules d'aminoàcids i proteïnes.
L'any 1984 fou guardoant amb el Premi Nobel de Química pel desenvolupament d'un mètode simplificat i pràctic de produir pèptids i proteïnes.

## Enllaços externs

* «Robert Bruce Merrifield» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Cine Avenida de la Luz

El Cine Avenida de la Luz va ser una sala d'exhibició cinematogràfica de Barcelona, ubicada al número 12 de les galeries comercials subterrànies anomenades Avinguda de la Llum. Fou el primer cinema del Grup Balaña.
Obrí les portes l'1 de gener de 1943 projectant 5 simfonies de l'Ànec Donald i una reposició d'El pequeño Lord, tot fent un homenatge a Walt Disney. Va esdevenir un cinema on es feien passis matinals i especialitzat en pel·lícules infantils. Se'l coneixia com el palacio de la risa. També va acollir tres sessions de Llanterna Màgica de Olivar.
El 28 de setembre de 1981 va començar a programar pel·lícules pornogràfiques, fins que el març de 1984 es va convertir en Sala X.
L'última projecció va ser el 2 de novembre de 1992.

## Altres dades

* El primer diumenge de juny de 2013 es va inaugurar una exposició i unes jornades dintre de la sala que van tenir molt d'èxit.

## Referències

* ↑ «El cinema de l'avinguda de la Llum reobre com a sala d'exposicions». BTV, 09-06-2013. [Consulta: 9 desembre 2013].
* 1 2 Munsó Cabús, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Edicions Proa, 1995.
* 1 2 3 Lahuerta Melero, Roberto. Barcelona tuvo cines de barrio. Madrid: Temporae, 2015.
* ↑ «Avenida de la Luz» (en castellà). El País, 11-08-2010. [Consulta: 8 desembre 2013].
* 1 2 Torras i Comamala, Jordi. Viaje sentimental por los cines de Barcelona. Barcelona: Parsifal Ediciones, 2002.
# Centre Republicà (Arbeca)

El Centre Republicà és una obra del municipi d'Arbeca (Garrigues) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i dos pisos. La façana principal, avui restaurada, conserva la identitat de l'època en què es feu. L'interior és totalment reformat i molt modern, alhora que funcional.
A la planta baixa hi ha el Jutjat de Pau, el despatx de l'agutzil, la sala des d'on s'emet Ràdio Arbeca i quatre sales més destinades a exposicions, reunions, classes de música, informàtica, etc. Al primer pis hi ha la biblioteca municipal l'Atlàntida i l'àrea de comissió de festes i cultura. Al segon pis hi ha les oficines de l'Ajuntament, el despatx de l'alcaldia, la Sala de Plens i sala de reunions. El tercer pis hi ha l'Arxiu Municipal.
La part posterior de l'edifici antic és destinat a dispensari mèdic i Casal d'avis (planta baixa), a la segona planta hi trobem l'Escola Bressol per a infants d'1 a 3 anys i a la tercera, la sala de jovent. La part ocupada per l'Ajuntament és coberta amb un sostre a dues aigües de teula, i la part posterior, amb volta de planxa metàl·lica.

## Història

La nova seu de l'ajuntament fou inaugurada l'any 1986, segons projecte de l'arquitecte Ramon Maria i Puig. La història de l'edifici comença el 1913 quan era local del Centre Republicà, fent funcions de cafè, teatre, biblioteca, sala de reunions. En acabar la guerra (1936-1939), però, és confiscat als seus propietaris. Aleshores passa a ser un local de la Falange i "Frente de Juventudes".
L'any 1949 la família Busquets Teixidó de La Floresta va comprar el local als socis majoritaris i el 1961 el va vendre a l'Ajuntament d'Arbeca. la Seu de l'Ajuntament, des del 1949 al 1961, era a l'edifici contigu, l'antic hospital. D'ençà de la nova compra i fins al 1984, s'ubicà als baixos del nou edifici.
A la façana hi havia un rètol de pedra picada amb la inscripció "UNIÓ REPUBLICANA", en memòria del 14 d'abril de 1931 que es retirà en acabar la guerra (1939).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Centre Republicà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2016].