OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fil dental

El fil dental o seda dental és un fil format per fins filaments de niló o plàstic (normalment tefló o polietilè) que s'utilitza per retirar les restes de menjar i la placa dental situada entre les dents. El fil es passa entre cada parella de dents i es fa córrer avant i enrere així com amunt i avall, tenint especial cura prop de la geniva. Això combinat amb un bon raspallat de dents prevé infeccions de les genives, l'halitosi i la càries dental. Ocasionalment la seda dental va protegida per una capa de cera.

## Història

El fil dental és un invent antic. Investigadors trobaren restes de fil dental en dents humanes prehistòriques.
A Levi Spear Parmly, un dentista de Nova Orleans, se'l reconeix com a l'inventor del fil dental en la forma que avui en dia es coneix, ja que des del 1815 el recomanava als seus pacients per netejar-se les dents.
El fil dental de fet no va estar a l'abast general del consumidor fins que la companyia americana Codman & Shurtleft començà el 1882 a fabricar fil de seda. El 1898, la companyia Johnson & Johnson va obtenir la primera patent per fabricar seda dental. La utilització del fil dental fou quasi nul·la fins a la Segona Guerra Mundial. És llavors quan el Dr. Charles C. Bass desenvolupa el fil de nylon, que aconseguí desbancar el de seda degut a la seva gran resistència a l'abrasió i a la seva elasticitat.

## Higiene personal

Odontòlegs de tot el món recomanen un raspallat diari de dents, la utilització de la seda dental i l'ús de col·lutori bucal. Mentre el raspallat de dents està més estès a la societat, tant el col·lutori com el fil dental es mantenen com a sistemes optatius d'higiene dental, quan en realitat haurien de ser complementaris.

### Utilització

* Talleu uns 40 cm de fil i enrotlleu-lo al voltant dels dits mitger i anular de les dues mans
* Agafeu el fil entre els dits índex i polze de cada mà, deixant uns 5 cm de fil entre les mans
* Amb el fil tensat, feu-lo lliscar suaument entre cada parell de dents
* Moveu-lo amunt i avall, així com endavant i enrere per retirar la placa bacteriana i les restes d'aliments
* Tracteu d'arribar el més a prop possible de línia de les genives però amb cura
* Seguiu aquesta habitud un cop al dia al mínimum

## Referències

* ↑ Bellis, Mary. «History of Dentistry and Dental Care» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-07-13. [Consulta: 121∕10∕2011].
* ↑ Lang, Niklaus; Lindhe, Jan. Periodontologia clinica e implantologia odontologica (en castellà). Ed. Médica Panamericana, 2009, p. v.2, p.715. ISBN 9500614588.
* ↑ «The History of Dental Floss» (en anglès). Oral-B. Arxivat de l'original el 2011-10-05. [Consulta: 12∕10∕2011].
* ↑ Carranza, Fermín A.; Shklar, Gerald. History of periodontology (en anglès). Quintessence Pub., 2003, p.148. ISBN 0867154241.

## Vegeu també

* Raspall de dents
* Raspall de dents elèctric
* Pasta de dents
* Col·lutori bucal
# Federico Antonio Sbert Muntaner

Federico Antonio Sbert Muntaner és un metge i polític mallorquí, nascut a Palma, diputat al parlament de les Illes Balears en la VIII legislatura.
Llicenciat en Medicina i Cirurgia, treballa com a metge de família i milita al Partit Popular, partit en el que és coordinador del programa de salut a la secció balear. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2011, però renuncià a l'escó quan fou nomenat director general de Salut Pública i Consum de la Conselleria de Salut del Govern de les Illes Balears. Fou destituït del càrrec el gener de 2013.

## Referències

* ↑ Nuevas caras en los sillones del Parlament, Diario de Mallorca, 23 de maig de 2011
* ↑ Decret del cessament
# Federica Mogherini

Federica Mogherini (Roma, 16 de juny de 1973) és una política italiana del Partit Democràtic, ministra d'afers exteriors des del 21 de febrer de 2014. El 30 d'agost va ser nomenada Alt representant de la Unió Europea per a Afers exteriors i Política de Seguretat, càrrec que assumeix l'1 de novembre.

## Referències

* ↑ «El primer ministre polonès, Donald Tusk, nou president del Consell Europeu». Vilaweb. [Consulta: 30 agost 2014].

## Enllaços externs

* Biografia per CIDOB Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine. (castellà)
# Feia nota

Feia nota és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 13-15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1959. Gobioid fishes of the families Gobiidae, Periophthalmidae, Trypauchenidae, Taenioididae and Kraemeriidae of the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 13. 185-225.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Gill, A. C. & Mooi, R. D., 1999. Feia nota, a new species of gobiid fish from Western Australia. Records of the Western Australian Museum v. 19: 365-370.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Winterbottom, R., 2003. Feia ranta, a new species of gobiid fish (Acanthopterygii: Perciformes) from Vietnam. J. Ichthy. Aquat. Biol. 7(3):97-102.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Federació Asiàtica de Karate

La Federació Asiàtica de Karate (FAK) (en anglès: Asian Karatedo Federation, AKF) és una federació esportiva de karate d'Àsia fundada el 1973 i que actualment compte amb 40 països. La FAK és una organització sense ànim de lucre i realitza les seves activitats sobre una base d'aficionats en el compliment dels principis enunciats a la Carta Olímpica, degudament reconeguda per la Federació Mundial de Karate, el major organisme internacional que regeix l'esport del karate amb 183 països membres. El president de la FAK és Kuang-Houei Chang, de la Xina-Taipei i Bill Mok de Hong Kong, Xina serveix com el secretari general.

## Història

Fins al 1992 el nom de la federació fou Asian Pacific Union of Karatedo Organizations (APUKO) i de 1992 fins al 1999 Asian Union of Karatedo Organizations (AUKO) per finalment de 1999 fins al dia d'avui ser la FAK.

## Referències

* ↑ «WKF countries members» (en anglès). WFK.net. [Consulta: 6 març 2012].
* ↑ «AKF History» (en anglès). AKF-Karatedo.com. Arxivat de l'original el 2009-10-02. [Consulta: 6 març 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-01-22 a Wayback Machine. (anglès)
# Felipe Martinez Carbonell

Felipe Martinez Carbonell (Rosario, província de Santa Fe, 21 d’octubre de 1990) és un director de cinema, productor de cinema, guionista i editor de cinema argentí conegut pel seu treball en el gènere cinema de terror.

## Primers anys

Martínez Carbonell va néixer a Rosario, Argentina. Es va graduar a l'Escola Provincial de Cinema i TV de Rosario, Argentina (EPCTV) l'any 2012. Va obtenir un certificat de postgrau en producció cinematogràfica a la Universitat de Califòrnia a Los Angeles (UCLA) el 2016. A més de dirigir anuncis i vídeos institucionals, Martínez Carbonell també va treballar com a director/productor per a Acento Advertising.

## Pel·lícules

Martínez Carbonell ha treballat com a productor, productor executiu, director o en una altra capacitat creativa en diverses pel·lícules on no va ser acreditat.

### Director, productor, escriptor i editor
#### Curtmetratges

| Any | Pel·lícula (castellà) | Pel·lícula (anglès) | Credited as | Credited as | Credited as | Credited as | Notes | Ref. |
| Any | Pel·lícula (castellà) | Pel·lícula (anglès) | Director | Productor | Escriptor | Editor | Notes | Ref. |
| 2011 | Delincuentes | | Sí | Sí | Sí | Sí | | |
| 2012 | Llantos | Tears | Sí | Sí | Sí | Sí | | |
| 2014 | Momento | Moment | Sí | Sí | Sí | Sí | | |
| 2020 | Retrato Imaginario | Imaginary Portrait | Sí | Sí | Sí | Sí | | |
| 2022 | Perseguidos | Followers | Sí | Sí | Sí | Sí | | |

## Premis

* Buenos Aires Rojo Sangre (2021)
** Guanyador, millor editor i millor guió per Retrato Imaginario.
* Festival Latinoamericano de Video Rosario (2014)
** Guanyador, millor pel·lícula per Momento.

## Refer`rncies

* ↑ «Martínez Carbonell: "A los que me decían que era imposible vivir del cine, les demostré lo contrario"». La Capital. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ «Felipe Martínez Carbonell, creador de diversos mundos dentro del cine» (en espanyol europeu). DEBATE. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ «Felipe Martínez Carbonell: de Rosario para el mundo, de la mano del terror» (en espanyol europeu). infobae. [Consulta: 16 abril 2022].
* ↑ «Felipe Martínez Carbonell, el cineasta rosarino, ya pre-produce su cuarto proyecto» (en castellà). www.prensario.net. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Probó suerte en Hollywood, le fue bien y estrena corto 100% rosarino» (en castellà). puntobiz.com.ar. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «El cineasta rosarino Felipe Martínez Carbonell presenta "Retrato Imaginario"». IMPULSO, 13-08-2020. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Palmarés BARS21 |» (en anglès americà). [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ «Todos los premiados del Festival de Video» (en castellà). Rosario3. [Consulta: 3 març 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Fleca Laureano

La Fleca Laureano és una obra de la Ràpita (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici està situat a l'extrem de la part porticada de la plaça de Carles III, davant per davant de l'església parroquial, que també presenta quatre columnes d'alçada similar.
El pòrtic ocupa tota l'alçada de l'edifici, amb planta baixa i un pis.
Té l'alçada doblada respecte al de la resta de porxos contigus, i està format per quatre columnes de secció circular amb basa de pedra i fust i capitell sense ornaments, de material arrebossat.
La façana retardada és de composició neoclàssica amb un eix de simetria central: composició de buits en tres eixos verticals, separats per pilastres (4) que són la projecció de les columnes del pòrtic. Porta central amb finestra a cada costat i tres balcons del primer pis, sobre el parament arrebossat amb encoixinats i buits amb llindes. Coberta amb un terrat amb balustrada perimetral, amb petit frontó centrat a la façana principal, elements posteriors afegits, amb esgrafiats modernistes.

## Història

Suposem que en lloc de la balustrada actual s'hi va projectar un frontó triangular com a remat de l'edificació, car el parament original es construí per acollir una coberta a dues aigües centrada, amb frontó sobre les pilastres [és una hipòtesi, veure: Extraordinari "Ràpita", p. 10, fotografia]
El 1780, per iniciativa del rei il·lustrat Carles III, s'inicià l'ambiciós projecte de crear d'una ciutat portuària. L'estil oficial era el neoclàssic. Les obres tingueren un ritme alt del 1780 al 1788, però a la fi quedaren molts edificis públics inacabats, com segurament aquest. M. Beguer, diu: "...se construyeron los cuarteles, el palacio del governador y una nueva iglesia [es refereix a l'església nova]..." (Cap.XVII).
La coberta plana, la balustrada i l'interior, són reformes del tombant del segle actual, o darrers del XIX, quan es reconvertí l'edifici en un habitatge i botiga (fleca)
A l'edificació original les finestres del segon pis eren quadrades i molt més baixes, i el pòrtic també arrencava de més avall. A la reforma de finals del segle xix s'allarguen les columnes es substitueixen els capitells toscans per altres de més alts de disseny prou discutible (vegeu fotografia de principis de segle).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Fleca Laureano». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Fleca plaça de la Vila, 28 (Martorell)

La Fleca plaça de la Vila, 28 és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. L'entrada és un arc escarser que ocupa pràcticament ocupa tota l'amplada de la façana. Tant els muntants com les dovelles que formen l'arc són de pedra picada ben escairada. Al primer i segon pis hi ha dues obertures allindanades, dos balcons amb barana de ferro forjat. Remata l'edifici una cornisa motllurada que amaga la coberta.
A l'interior hi ha una gran entrada de dimensions considerables. Hi hagué un forn i fleca, avui és encara una pastisseria i conserva la seva estructura inicial. El terra és de rajola de fang cuita.

## Referències

* 1 2 «Fleca plaça de la Vila, 28». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].

## Bibliografia

* Clopas Batle, J.; Resumen histórico de Martorell, 1945
# Fons d'Història local de Catalunya

El Fons d'Història local de Catalunya és un catàleg bibliogràfic en línia, d'accés públic i gratuït sobre història local de Catalunya. El gener de 2019 contenia 167.690 referències.
Fa part dels serveis científicotècnics de la Universitat Autònoma de Barcelona. Va ser creat des de l'any 1987 sota la inspiració de Borja de Riquer i Permanyer dins del Servei de Documentació d'Història Local de Catalunya. Des de desembre de 2012 és administrat pel Servei d'informació bibliogràfica i de documentació d'història, llengua, literatura i art de Catalunya (Sibhil·la), que gestiona també la base de dades sobre llengua i literatura catalanes Traces.

## Referències

* ↑ «Fons d'Història local de Catalunya» (en català, anglès, castellà). Servei d'informació bibliogràfica i de documentació d'distòria, llengua, literateratura i art de Catalunya (Sibhil·la), 2016. [Consulta: 1r gener 2019].
* 1 2 «La UAB gestiona el fons humanístic més important de Catalunya». Ara, 13-12-2012.
* ↑ «Recursos per als investigadors». Xarxa d'Arxius Comarcals (XAC). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r gener 2019].
* ↑ «La UAB difon el fons bibliogràfic documental sobre història, art i literatura catalanes». Cultura 21, 28-12-2018. Arxivat de l'original el 2019-01-01 [Consulta: 1r gener 2019]. Arxivat 2019-01-01 a Wayback Machine.
* ↑ Alemany Güell, Magda; Cuadrado Benítez, Maribel; Riera Llop, Cristina; Rius Vera, Núria «Sibhil·la: 25 anys al servei de la cultura catalana». L'Avenç, 384, 01-11-2012. Arxivat de l'original el 2019-01-01 [Consulta: 8 març 2021]. Arxivat 2019-01-01 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Plans, Argudo «Història local de Catalunya: fonts d'informació» (pdf). Item: revista de biblioteconomia i documentació, Núm.: 19, 1996.
* Cuadrado Benítez, Maribel «El Servei de documentació d'història local de Catalunya de la Universitat Autònoma de Barcelona» (pdf). Drassana: revista del Museu Marítim, Núm. 10, 2002, pàg. 31-38.
# Festival de la Cervesa de Harbin

El Festival de la Cervesa de Harbin (xinès simplificat: 中国哈尔滨国际啤酒节, pinyin: Zhōngguó Hā'ěrbīn Guójì Píjiǔ Jié, literalment 'Festival Internacional de la Cervesa de la Xina Harbin') és una festivitat anual que se celebra a principis de juliol a la ciutat xinesa de Harbin. Tot i que se celebra cada any des de l'edició del 2000, l'esdeveniment té la primera edició el 1988, sent el festival sobre cervesa més antic de la Xina.
Se celebra al Món de la Neu i el Gel, el mateix lloc on a l'hivern hi ha el Festival de Figures de Gel de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Harbin International Beer Festival of China, Harbin Brewery Heilongjiang China». [Consulta: 18 agost 2022].
* ↑ «Harbin International Beer Festival: Domestic brand tries to stay on top as market slows» (en anglès). [Consulta: 18 agost 2022].
* ↑ Mente, Boye De. Chinese Etiquette & Ethics in Business (en anglès). McGraw Hill Professional, 1994. ISBN 978-0-8442-8524-5.
* ↑ «From Russia, With Love -- Beijing Review». [Consulta: 18 agost 2022].
* ↑ Summary of World Broadcasts: The Far East. Weekly economic report (en anglès). Monitoring Service of the British Broadcasting Corporation, 1987.
* ↑ Nexus, China in Focus (en anglès). China Nexus Magazine, 1988.
* ↑ «哈尔滨市人民政府 Local News Harbin International Beer Festival to Be Opened in the Ice and Snow World Park on June 28th». [Consulta: 18 agost 2022].
# Filtre (matemàtiques)

En matemàtiques, un filtre és un subconjunt especial d'un conjunt parcialment ordenat. Un cas especial usat freqüentment es dona quan el conjunt parcialment ordenat considerat és el conjunt potència d'algun conjunt. Els filtres apareixen a la Teoria de l'Ordre i a la Teoria de Reticles, però també es poden trobar a la topologia a on es van originar.
Els filtres van ser introduïts per Henri Cartan el 1937, i utilitzats a continuació per N. Bourbaki en el seu volum de Topologia General com una alternativa a la noció similar de xarxa topològica desenvolupada el 1922 per E. H. Moore i H. L. Smith.

## Definició general

Un subconjunt no buit, $F$, d'un conjunt parcialment ordenat, $\{P,\leq \}$ és un filtre si es compleixen les següents condicions:
* Per a tot $x$, $y$ de $F$, existeix algun element $z$ pertanyent a $F$ tal que $z\leq x$ i $z\leq y$. ($F$ és un filtre base)
* Per a tot $x$ pertanyent a $F$ i $y$ pertanyent a $P$, $x\leq y$ implica que $y$ pertany a $F$.
* Un filtre és propi si no és igual a tot el conjunt $P$.

## Referències

* ↑ Cartan, Henri, "Théorie des filtres". Comptes Rendues de l'Acadèmie des Sciences de Paris, 205, (1937). Reeditat a Henri Cartan. Oeuvres. Volum 3. Springer Verlag. Berlin, 1979. ISBN 3-540-09189-0. Pàgines 953-957.
# Fisher

* No s'ha de confondre amb Fischer.
«Fisher» té aquests significats:
* Toponímia:
** Fisher (Arkansas), població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas
** Fisher (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** Fisher (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
** Fisher (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota
** Fisher Island, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
* Biografies:
** Antonio Murilo Fisher (Brusque, Estat de Santa Catarina, 1979), ciclista brasiler
** Derek Fisher (1974, Little Rock, Arkansas), jugador de bàsquet estatunidenc
** Ernst Otto Fischer (Solln, 1918 – 2007), químic i professor universitari alemany guardonat amb el Premi Nobel de Química
** Irving Fisher (1867, Saugerties, Nova York - 1947, Nova York), matemàtic i economista estatunidenc
** John Fisher (Beverley, York, 1469 - Londres, 1535) teòleg i humanista anglès
** Mike Fisher, pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1
** Ronald Aylmer Fisher (1890 - 1962), matemàtic, estadístic, biòleg evolutiu i genetista anglès
* Miscel·lània:
** Avery Fisher Hall, sala del Lincoln Center a la ciutat de Nova York (Estats Units)
** Relació de Tully-Fisher, candela estàndard en astronomia
** Teorema de Fisher
# Fisher Price

Fisher Price és una companyia en jocs i joguines. Fundada el 1930, és propietat de Mattel des del 1997, quan va reforçar la línia dirigida a joguines per a l'educació infantil. Ha comercialitzat més de 5000 productes diferents, dels quals cal destacar els següents:
* Els ninos i accessoris de Little People
* Els cotxes Hot Wheels
* View-Master, un visor de 3D
* El marxandatge relacionat amb The Muppets
* Patins infantils
* Joguines inspirades en la sèrie de televisió de preescolar Mickey Mouse Clubhouse
# Flauta de mill

La flauta de mill o "pito atravesa'o", és un instrument musical d'origen indígena, utilitzat en la cúmbia a la Costa del Carib colombiana. És fabricada amb canya de canyís, "corozo", milions, blat de moro, melca o mill. Està format per un tub obert en els extrems, amb una llengüeta vibrant tallada del mateix tub. S'executa de manera transversal i s'utilitza en grups de música tradicional folklòrica anomenats "grupos de millo".

## Característiques

Té quatre orificis tonals, d'aproximadament 1,5 cm de diàmetre, amb una separació d'uns 3 cm entre cada un i mesura uns 20 cm de longitud. La llengüeta és prima i mesura 4 o 6 cm de llarg per 4 o 6 mm d'ample. Per baix a l'extrem fitxa de la llengüeta passa un fil que impedeix la seva fixació i el permet vibrar. En la part superior de l'instrument hi ha lligar una corda per subjectar amb dos dits de la mà esquerra entre el dit polze s'utilitza per tapar i destapar l'orifici del tub més a prop a la llengüeta vibratòria.

## Execució

La flauta de mill té una característica que la fa única en el seu gènere: la forma en què es produeixen algunes notes. Existeixen quatre maneres de produir les notes: la primera és la forma tradicional de bufar a una flauta expulsant aire a través de la llengüeta per produir les notes més agudes. La segona consisteix a inhalar l'aire a través de la llengüeta per produir les notes més agudes. La tercera és coneguda com a "garganteo", la qual consisteix a fer vibrar la llengüeta amb l'exhalació de l'aire que es produeix des de la gola com si s'estiguessin fent gàrgares. La quarta consisteix a expulsar l'aire i tapar a la vegada el forat del cilindre o tub, per costat de la llengüeta: aquest so s'anomena "tapa'o" i es pot variar la seva tonalitat tapant i destapant amb els dits amb tapar amb els dits els 4 forats digitals o de tonalitats.

## Referències

* 1 2 3 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-12-10. [Consulta: 29 abril 2017].
* 1 2 Fundación Bat Colombia. «Caña de millo». [Consulta: 10 novembre 2011]. (not found in Wayback Machine)
* ↑ REPORTAJE a la FLAUTA de MILLO. radareconomicointernacional.blogspot.com

## Enllaços externs

* Parts de la flauta
# François Fulgis Chevallier

François Fulgis Chevallier (París, 2 de juliol del 1796 – Friburg de Brisgòvia, 24 de desembre del 1840) va ser un botànic francès interessat pels fongs, les falgueres i les algues.
Es va doctorar l'any 1821 amb una tesi sobre espècies indígenes del gènere Conium (cicuta) en els aspectes de verí i droga. Dissertation sur les ciguës indigènes, considérées comme poisons et comme médicaments. Altres pulicacions de Chevallier inclouen:
* Essai sur les hypoxylons lichénoïdes, comprenant les genres Hysterium, Polymorphum, Opegrapha, Arthonia, Schizoxylum, Verrucaria, Pertusaria..., 1822 - Assaig sobre hipoxilons liquenoides.
* Histoire des Graphidées, accompagnée d'un tableau analytique des genres. Paris, 1824 - Història de les Graphidaceae.
* Flore générale des environs de Paris, selon la méthode naturelle : Description de toutes les plantes agames, cryptogames et phanérogames qui y croissent spontanément, 1836 -
* Fungorum et Byssorum illustrationes quos ut plurimum novos, trecentos et ultra cum caeteric minus bene cognitis, in divasis Europae regionibus collegit, ad virum de lineavit, 1837.
El subgènere Chevaliera {gènere Aechmea, subfamília Bromelioideae) el recorda.

## Referències

* ↑ Google Books Thesaurus literaturae botanicae omnium gentium inde a rerum botanicarum ... per Georg August Pritzel
* ↑ The Online Books Page Bibliography of Chevallier
* ↑ The Marie Selby Botanical Gardens Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine. An annotated catalogue of the known generic names of the Bromeliaceae
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)