OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palmera de dàtils

La palmera de dàtils (Phoenix dactylifera) és una planta del gènere Phoenix, de la família de les arecàcies o palmeres. També rep els noms de datiler, datilera, fasser (sobretot a Mallorca) i, simplement, palmera. Popularment també es coneix com a "palmera datilera". El seu fruit és el dàtil.

## Descripció

És una palmera de 15 a 25 m d'alçada. La corona pot produir fins a 150 fulles alhora, d'entre 3 i 5 m de llargada. La circumferència de la corona d'una palmera datilera adulta pot fer entre 6 i 10 m.
Les flors se'n pol·linitzen naturalment pel vent, però en l'horticultura moderna comercial es pol·linitzen a mà. Per a la pol·linització natural calen el mateix nombre de plantes mascles i femelles. Però si es fa a mà, un mascle pot pol·linitzar fins a 50 femelles. Com que els mascles només són útils per a la pol·linització, i no fan fruit, és millor tenir pocs arbres mascles i moltes femelles.
La distribució original de la palmera datilera és desconeguda, però hom creu que era als oasis de l'Àfrica del Nord. El seu conreu començà a la part oriental d'Aràbia vers el 6000 aC i era un dels arbres conreats a l'antic Egipte.

## El dàtil

El fruit, el dàtil, té una gran importància en certes zones del planeta. Per tal d'obtenir dàtils de bon calibre comercial es practica en les palmeres l'aclarida de fruita i d'inflorescències (es deixa la meitat del que n'hi havia en un principi).
En el comerç en origen es presenten, segons el contingut en humitat, dàtils suaus (destinats a l'exportació), semisecs (fruita fresca) i secs (aliment de la població autòctona i les varietats més bastes es donen al ramat).
En les tradicions de l'islam els dàtils amb llet són el primer àpat quan el sol es pon durant el Ramadà.
Els dàtils són un conreu tradicional important a l'Iraq, Aràbia, Àfrica del Nord i oest del Marroc, i s'esmenten en molts llocs de l'Alcorà. Els dàtils també són cultivats al sud de Califòrnia i Arizona, als Estats Units. La varietat principal n'és la Deglet Noor, seguida de les varietats Khadrawy, Saidy i altres.
Les varietats comercials es multipliquen vegetativament per empelt o in vitro per tal d'assegurar que els caràcters interessants passin sense modificacions a la descendència.

## Plantacions i simbolisme

A Elx, com que les palmeres datileres s'han multiplicat per llavor, no se'n poden definir varietats, ja que la multiplicació sexual dona característiques molt diferents de les de la palmera mare. Vegeu també: palmerar d'Elx.
La palmera és un arbre tradicionalment valorat entre les cultures de l'Orient Pròxim i apareix a l'escut d'Aràbia Saudita. Entre les cultures de la zona té també valor com a planta medicinal.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbres dels Països Catalans. 3a edició. Barcelona: Pòrtic Natura, 1994, p. 169. ISBN 84-7306-390-2.
* ↑ Alvarez-Mon, 2006.

## Vegeu també

* Morrut de les palmeres.

## Enllaços externs

* INC, International Nut and Dried Fruit Council Foundation (anglès).
* Conreu Arxivat 2005-01-04 a Wayback Machine. en la FAO (anglès).
# Romà Bancells i Chavales

Romà Bancells i Chavales (Maçanet de la Selva, 28 d'octubre de 1985) és un jugador d'hoquei sobre patins català, que actualment juga de defensa al CH Palafrugell.
Nascut a Maçanet de la Selva, es formà a l'hoquei base del club del seu poble, el Secció Hoquei Unió Maçanetenca (SHUM), fins que l'any 2003 feu el salt al primer equip. Tres anys després, l'estiu de 2006, fitxà pel Club Patí Vic, contracte que renovà el 2012. Amb el club osonenc va obtenir èxits destacables, com ara dues Copes o dues Supercopes espanyoles. A la capital del Baix Camp, ha obtingut la Lliga catalana d'hoquei patins en el seu debut com a roig-i-negre. A vegades ha estat convocat a la selecció catalana, combinat nacional amb el qui va obtenir l'any 2010, tant la Copa Amèrica com la Golden Cup. Paral·lelament, també ha estat convocat a la selecció espanyola obtenint com a resultats més destacats, un Campionat del Món "A" (2009) i dos Campionats d'Europa (2010 i 2012). Ja en el següent Campionat del Món "A", disputat l'any 2011 a San Juan de la Frontera (Argentina), no fou convocat pel seleccionador Carlos Feriche.

## Palmarès
### CP Vic

* 2 Supercopes espanyoles (2008/09, 2009/10)
* 2 Copes del Rei / Copes espanyoles (2009, 2010)
* Subcampió Copa d'Europa (2008/09, 2009/10)

### Reus Deportiu

* 1 Lliga catalana (2017)

### Selecció catalana

* 1 Copa Amèrica (2010)
* 1 Golden Cup (2010)

### Selecció espanyola

* 1 Campionat del Món "A" (2009)
* 2 Campionats d'Europa (2010, 2012)
* 1 Copa de les Nacions (2007)
* 1 Campionat d'Europa júnior (2004)

## Referències

* ↑ «Romà Bancells i Chavales». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 «6 - Romà Bancells». ClubPatíVic.cat. Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 2 juliol 2014].
* ↑ «El Roncato Patí Vic renova Romà Bancells per dos anys». OKcat.cat, 28-04-2012. [Consulta: 4 juliol 2014].
* ↑ «Romà Bancells seguirà en el Vic». Lesportiudecatalunya.cat, 28-04-2012. [Consulta: 24 juliol 2014].
* ↑ «Un gol d'or de l'Argentina deixa Catalunya de nou sense la Copa Amèrica (4-3)». 324.cat, 27-08-2008. [Consulta: 12 novembre 2014].
* ↑ «Tricampeones del mundo» (en castellà). FEP.es, 12-07-2009. [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ «Marc Coy y Romá Bancells hablan sobre su convocatoria con la Selección Española» (en castellà). HockeyAsturias.com, 27-06-2012. [Consulta: 12 novembre 2014].
* ↑ «La leyenda continúa: Siete europeos seguidos, el último en Portugal» (en castellà). FEP.es, 16-09-2012. [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ «Jordi Adroher y Romà Bancells son los descartes de Carlos Feriche» (en castellà). FEP.es, 27-06-2011. [Consulta: 13 novembre 2014].

## Enllaços externs

* El9Nou.cat - Vídeo de Bancells amb Teixidó (2011)
# Terminologització

Terminologització, terme utilitzat en terminologia, és el fenomen que consisteix en el transvasament d'unitats lèxiques des de la llengua comuna a un llenguatge d'especialitat.
El fenomen contrari a la terminologització es diu desterminologització; quan termes d'especialitat s'adopten en el llenguatge comú.

## Exemples de terminologització

* Cúmul: en astronomia, agrupació d'estels.
* Reglament: en dret, norma jurídica de rang immediatament inferior a la llei.
* Rellotge: en informàtica, aparell que sincronitza les accions de tot el maquinari i el programari.
* Resistència: en el domini borsari, preu que una acció no perd i, quan arriba a ell, rebota i guanya valor.

## R eferències

* ↑ Article de Vicent Salvador
# Corydoras panda

Corydoras panda és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a Sud-amèrica: conca superior del riu Amazones.
Els mascles poden assolir els 3,8 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 «Corydoras panda» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Stàraia Lopasteika

Stàraia Lopasteika (en rus: Старая Лопастейка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 10 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Cal Josepet

Cal Josepet va ser una botiga de comestibles a la ciutat de Solsona.
Aquest establiment estava situat al carrer Castell, al costat de cal Davesas A part de trobar-hi licors i conserves, també era típic anar-hi a fer una copa de quina o un vas de vi, moscatell o vermut.

## Referències

* ↑ VVAA. L'abans de solsona Recull Gràfic 1867-1965. El Papiol : Editorial Efadós, 2020. ISBN 978-84-17432-36-2.
* ↑ Roca i Jané, Gerard. La vida al Vinyet de Solsona en la primera meitat del s. XX. Solsona : Apunts Gràfics, 2020. ISBN 978-84-615-8283-9.
# Frans Bonduel

Frans Bonduel (Baasrode, Dendermonde, 26 de setembre de 1907 - Baasrode, Dendermonde, 25 de febrer de 1998) fou un ciclista belga, professional entre els anys 1928 i 1947. Durant la seva carrera professional aconseguí 53 victòries, d'entre les quals destaquen un Tour de Flandes (1930), dues París-Brussel·les (1934, 1939) i una París-Tours (1939).

## Palmarès

* 1929
** 1r del Critèrium de Midi i una victòria d'etapa
** 1r del Circuit de Bèlgica
** 1r del Gran Premi de Wilrijk
* 1930
** 1r del Tour de Flandes
** 1r de la París-Lilla
** 1r a la Copa Sels
** 1r del Gran Premi de Wilrijk
** 1r del Gran Premi de Stekene
** 1r del Gran Premi de Mere
* 1931
** 1r del Circuit de Morbihan i d'una victòria d'etapa
** 1r del Premi de Lokeren
* 1932
** Campió de Flandes Occidental
** 1r del Tour de Flances
** 1r del Premi de Dendermonde
** 1r del Premi d'Hemiksem
** 1r del Premi de Sint-Niklaas
* 1933
** 1r a la Volta a Limburg
* 1934
** 1r de la París-Brussel·les
** 1r del Premi de Troyes
* 1935
** 1r del Premi d'Hesbaye
* 1936
** 1r del Gran Premi de Saint-Junien
** 1r del Premi de Lochristi
** 1r del Premi de Mons
** 1r del Premi de Waregem
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya
* 1937
** 1r a la Copa Sels
** 1r de la Marsella-Lió
* 1938
** 1r del Premi de Pont-de-Loup
** 1r del Premi de Ligny
** 1r del Premi de Dendermonde
* 1939
** 1r a la París-Tours
** 1r a la París-Brussel·les
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1941
** 1r del Premi de La Louvière
** 1r del premi d'Yvoir
* 1942
** 1r del Premi de Deerlijk
** 1r del premi d'Alken
** 1r del Premi de Sint-Gillis-Waas
* 1943
** 1r del Premi de Puurs
* 1946
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
** 1r del Premi de Spalbeek
** 1r del Premi de Herstal
** 1r del Premi de Diepenbeek

### Resultats al Tour de França

* 1929. 12è de la classificació general
* 1930. 7è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1932. 6è de la classificació general i vencedor de dues etapes
* 1934. 18è de la classificació general

## Referències

* ↑ van Cleempoel, Jean-Pierre. In de ban van Frans Bonduel [L'encant de Frans Bonduel] (en neerlandès), 2007, p. 80.
* ↑ «Frans Bonduel» (en neerlandès). Labdarugo. [Consulta: 29 juny 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès de Frans Bonduel (francès)
# Romà Casanova i Casanova

Romà Casanova i Casanova (Deltebre, 29 d'agost del 1956) és sacerdot i bisbe de Vic.
Després d'estudiar teologia al Seminari de Tortosa, va ser ordenat prevere el 17 de maig de 1981, a l'església parroquial Sant Miquel. Amplià la seva formació eclesiàstica i es llicencià en teologia a la Facultat de Teologia de Catalunya. Tornà a la diòcesi tortosina, on va ser professor del seminari (1981-1984), director del Moviment Infantil Diocesà, director espiritual del seminari (1987-1998) i delegat diocesà de Pastoral Vocacional (1990-1998). Després de ser rector de les parròquies de Cabassers, la Vilella i Vinebre (1985-1987), i vicari de la parròquia de Sant Blai de Tortosa (1987-1988), a partir del 1998 va ser rector de les parròquies de l'Assumpció de Flix i de la de Sant Bartomeu de Riba-roja d'Ebre, i arxipreste de la de Flix. Es digué que la llarga coneixença amb Ricard M. Carles, de qui en va ser alumne, que l'ordenà de diaca i de sacerdot i amb qui va ser company d'excursions afavorí que Casanova fos nomenat per a la seu vigatana el 13 de juny del 2003.
Amb posterioritat al nomenament episcopal, ha estat designat delegat de la Conferència Episcopal Tarraconense per a les missions i la relació amb els religiosos. És membre de la Comissió Episcopal per a la Doctrina de la Fe i de la Comissió Episcopal de Relacions Interconfessionals de la Conferència Episcopal Espanyola.
Fins al 2003 va ser corresponsal de Catalunya Cristiana a la diòcesi de Tortosa.
El 2021 fou nomenat com a administrador apostòlic en seu vacant del Bisbat de Solsona per mor de la renúncia al càrrec de Xavier Novell i Gomà.

## Referències

* ↑ Sunyer, Jordi «Mossèn Romà Casanova, de 47 anys, serà el nou bisbe de Vic». osona.com, 14-06-2003 [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «El Papa Francisco acepta la renuncia del obispo de Solsona, Mons. Xavier Novell» (en castellà). Aleluya. COPE, 23-08-2021 [Consulta: 23 agost 2021].

## Enllaços externs

* Plana oficial al bisbat de Vic
* Romà Casanova i Casanova a www.catholic-hierarchy.org (anglès)
* Fitxa a la plana de la Conferència Episcopal Tarraconense (català)(castellà)
# Timocreont

Timocreont (en grec antic: Τιμοκρέων, llatí: Timocreon) va ser un poeta líric de l'antiga Grècia natural de Ialisos, a l'illa de Rodes. Fou conegut per l'esperit amarg i polèmic de la seva obra i pels atacs a Temístocles i Simònides. Va florir almenys fins al 471 aC.
A partir de fragments de la seva poesia conservats per Plutarc, es creu que era nadiu de Ialisos, a Rodes, d'on fou desterrat acusat d'afavorir els perses. Temístocles, que havia estat el seu amic, no el va ajudar tot i que estaven connectats per llaços d'hospitalitat, i encara sembla que va afavorir el seu desterrament, però el mateix poeta només l'acusa de no haver fet res perquè fos cridat de l'exili, com va fer per altres, i diu que Temístocles havia estat subornat per restar impassible. També insinua que era culpable del mateix crim per què ell havia estat desterrat. Plutarc també diu que quan Temístocles va ser desterrat li va dedicar una oda atacant-lo encara més durament, i fent una crida a les Muses perquè estenguin per tot Grècia el desterrament de Temístocles.
De la seva obra es conserven només alguns fragments, dels que es desprèn que la poesia era una ocupació accidental i no era la seva manera de guanyar-se la vida, sinó una forma d'expressar la seva forma de ser activa, les seves emocions violentes i els errors polítics, tant els seus com els dels altres. Se sap que era atleta de pentatló. Trasímac fa referència a la seva estada a Pèrsia i diu que era un home molt fort i voraç. Diògenes Laerci testimonia la seva rivalitat amb Simònides. Un epigrama de Timocreont és a l'Antologia grega. La Suda diu, per error, que era un comediògraf satíric, i que les obres contra Temístocles i Simònides corresponien a aquest gènere.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/1145?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=TimocreonSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 1137-1138. ]
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Corydoras pastazensis

Corydoras pastazensis és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Equador.

## Referències

* 1 2 «Corydoras pastazensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Hayward

«Hayward» té aquests significats:
* Hayward (Califòrnia)
* Hayward (Minnesota)
* Hayward (Missouri)
* Hayward (Wisconsin)
* Susan Hayward, actriu nord-americana.
# Successfulliving.com-Parkpre

L'equip Successfulliving.com-Parkpre (codi UCI: SBX), conegut anteriorment com a Seasilver, va ser un equip ciclista professional estatunidenc de categoria Continental que va competir de 2004 a 2008.

## Principals victòries

* Tour de Gila: Burke Swindlehurst (2005)
* Sea Otter Classic: Daniel Ramsey (2007), Michael Grabinger (2008)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

Fins al 1998 els equips ciclistes es trobaven classificats dins l'UCI en una única categoria. El 1999 la classificació UCI per equips es dividí entre GSI, GSII i GSIII. D'acord amb aquesta classificació els Grups Esportius I són la primera categoria dels equips ciclistes professionals. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2004 | 74è (GSIII) | Jacob Erker (1496è) |
L'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 32è | Ricardo Escuela (226è) |
| 2008 | 27è | Alessandro Bazzana (189è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2008 | 59è | Bradley White (316è) |
UCI Oceania Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2006 | 1r | Gordon McCauley (1r) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles 1 i resultats a firstcycling.com
* 2 i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Can Parés (Sant Boi de Llobregat)

Can Parés és una obra del municipi de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa és un dels testimonis de la urbanització de la Rambla, amb la qual cosa es va oficialitzar l'Eixample. Cap al 1876 es va començar a construir i Ca l'Escardiol podria ser uns deu anys posterior. És un edifici entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos, amb terrat. La construcció és de maó arrebossat, encara que a la planta baixa s'ha substituït per llosetes. Les dues plantes superiors es mantenen en el seu aspecte original, amb un gran balcó de laminat de ferro i unes ornamentacions geomètriques en voladís, típiques del modernisme amb la nota de color de ceràmica blava. Un ràfec de teula equilibra la tendència vertical de les esmentades decoracions.

## Història

El 1875 s'oficialitzà l'Eixample del segle xix amb l'obertura de la Rambla de Rafael Casanova. A partir d'aquella data es va començar a edificar, sent aquesta casa de principis del segle XX una de les que resten sense reformes posteriors evidents, tret del recobriment de lloseta que s'ha fet a l'entrada de la planta baixa. Els dos pisos es conserven en el mateix estat que el moment de la seva construcció.

## Referències

* 1 2 «Can Parés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 febrer 2016].
# Passió de Clermont

La Passió de Clermont o Passió de Crist de Clermont és un dels més antics textos francesos, tot i que l'atribució lingüística del text és discutida i també s'ha considerat occità. Avalle el considera escrit en un francès molt meridional, potser del Poitou.
El poema narra la Passió de Crist, amb tots els fets anteriors, des de Diumenge de Rams, i posteriors fins a Pentacosta. Es tracta d'un poema en 516 versos octosil·làbics apariats, reunits en estrofes de quatre (aabb). Es considera de la segona meitat del segle x o de principis de l'XI.
Es conserva en manuscrit de la catedral de Clermont, avui en dia a la biblioteca municipal d'aquesta ciutat. El manuscrit conté també un altre dels primers textos en francès: la Vida de Sant Léger.
Va ser editat per primer cop per Champollion-Figeac; n'hi ha diverses edicions modernes i traduccions (bibliografia consultable a la base de dades ARLIMA).

## Referències

* ↑ De Poerck p. 1100
* ↑ Descripció del manuscrit a ARLIMA
* ↑ Accés digitalizat

## Bibliografia

* De Poerck, Guy, "Passion de Jésus-Christ, dite Passion de Clermont" a Dictionnaire des lettres françaises: le Moyen Âge, éd. Geneviève Hasenohr i Michel Zink, Paris, Fayard (La Pochothèque), 1994 p. 1100-1101.
* Avalle, D'Arco Silvio, Cultura e lingua francese delle origini nella "Passion" di Clermont-Ferrand, Milà / Nàpols, Ricciardi, 1962.

## Enllaços externs

* Fitxa de l'obra a la base de dades ARLIMA
* Accés al text, edició de Avalle, a Bases de Français Médiéval
# Rècord mundial

Un rècord mundial o rècord del món (world record en anglès) és generalment la millor actuació internacional de la història registrada en una habilitat específica o en un esport. El llibre Guinness World Records o el registra nascut a Catalunya l`Official World Record recopilan i publican els registres notables de tota classe, des del primer i millor fins al pitjor dels assoliments humans.
Als Estats Units el concepte «rècord mundial» era antigament el més usat; també el terme «millor del món» fou usat breuement. Aquest últim terme s'usa encara en l'atletisme per descriure les actuacions no reconegudes com a rècord mundial oficial: ja sigui perquè no és un esdeveniment classificatori (per exemple, les 500 iardes), o bé esdeveniments particulars en un decatló, o perquè no compleixen altres criteris de qualificació d'un esdeveniment per alguna altra raó (per exemple, el Great North Run, una mitja marató, que té un excessiu gradient de descens).
A Malàisia, trencar un rècord del món s'ha convertit en una moda nacional. A l'Índia la creació de registres d'última hora són molt populars: el país té una versió local del Guinness Book of Records, anomenat Limca Book of Records, anomenat així per una marca local de begudes gasoses.

## Referències

* ↑ Boulware, Jack. «The World Record-Breaking Capital». Wired Magazine, April 2006. [Consulta: 1r setembre 2008].

## Enllaços externs

* Official World Records
* Guinness World Records
* World Record News Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine.
# Timofei Nikolàievitx Granovski

Timofei Nikolàievitx Granovski, rus: Тимофе́й Никола́евич Грано́вский (Moscou, 9 de març del 1813 - Moscou, 4 d'octubre del 1855) fou un historiador rus, particularment de l'edat mitjana, època durant la qual les modernes nacions europees forjaren llurs bases culturals i a la qual en els seus temps es contemplava amb interès. Fou en el seu camp un dels màxims experts de tot l'Imperi Rus.

## Biografia

Estudià història a Moscou i filosofia a Berlín. Estava influenciat pel pensament de Hegel, en tornar al seu país publicà notes de l'historiador Leopold von Ranke i del jurista Friedrich Karl von Savigny, amb el qual compartia idees. Apassionat de la cultura alemanya, fins i tot sabia més d'Alemanya que del seu país, Rússia, per això renuncià el 1839 a l'estudi de l'edat mitjana rus per dedicar-se plenament a les lliçons i conferències sobre l'Europa Occidental. Va tenir en sort l'interès dels joves intel·lectuals de l'època en les idees de Schelling, Hegel, Goethe i el romanticisme, que entre altres coses, va permetre Puixkin tenir un èxit immens. En el seu camp, Granovski només va tenir rival Pogodin, qui gaudia d'una consideració decisivament menor. Va tenir un interès particular per desaprovar la historicitat de Vineta, una llegendària ciutat medieval de la mar Bàltica, entre Alemanya i Polònia. Després d'anys d'estudi, acabà afirmant que probablement es tractés d'una llegenda.
# Cristóbal Emilio Torres Ruiz

Cristóbal Emilio Torres Ruiz, més conegut com a Curro Torres és un exfutbolista català, nascut a Ahlen (Alemanya) el 27 de desembre de 1976. Va acabar la seva carrera jugant al Nàstic de Tarragona, però a l'equip on més va destacar va ser al València CF.

## Internacional

Va debutar amb la selecció espanyola el 14 de novembre de 2001 en un partit disputat a Huelva que Espanya va guanyar a Mèxic. Va participar en el mundial de Corea i Japó 2002. Va jugar també un matx amb la selecció de futbol de Catalunya contra el Brasil.

## Palmarès
### Títols estatals

| Títol | Club | País | Any |
| Lliga espanyola | València CF | País Valencià | 2001-2002 |
| Lliga espanyola | València CF | País Valencià | 2003-2004 |

### Internacionals

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de la UEFA | València CF | País Valencià | 2003-2004 |
| Supercopa d'Europa | València CF | País Valencià | 2004-2005 |

## Referències

* ↑ «Jugadors destacats». Damm CF. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 1r desembre 2014].

## Enllaços externs

* Curro Torres en www.lfp.es (castellà)