OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Love You Long Time

Love You Long Time és una pel·lícula filipina dirigida per Jaime P. Habac Jr., que s'estrenarà el 8 d'abril de l'any 2023. Produïda per Studio Three Sixty Inc., Love You Long Time és una de les vuit pel·lícules oficials que van competir en l'edició inaugural del 49è Festival de cinema d'estiu de Metro Manila (2023).

## Argument

Love You Long Time és una pel·lícula de gènere romàntic, amb una història que gira entorn de l'amor i un enfocament en la temporalitat o en la duració de l'amor. No s'han proporcionat encara detalls sobre la trama.

## Repartiment

El repartiment principal està integrat per,
* Carlo Aquino
* Eisel Serrano
* Ana Abad-Santos
* Arlene Muhlach
* Juan Miguel Severo
* Meanne Espinosa
* Patrick Quiroz

## Referències

* ↑ «Love You Long Time (película 2023) - Tráiler. resumen, reparto y dónde ver. Dirigida por Jaime P. Habac Jr.» (en castellà), 14-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-14. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «SUMMER MMFF 2023: List of Official Entries + Movie Trailers». [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Coco Martin's ‘Apag' leads 8 entries for inaugural Metro Manila Summer Film Festival». abs-cbnnews.com. ABS-CBN News. [Consulta: 24 febrer 2023].
* ↑ «IN PICTURES: Eight official entries of 2023 Summer Metro Manila Film Festival» (en anglès). [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Single Bells (película 2023) - Tráiler. resumen, reparto y dónde ver. Dirigida por Fifth Solomon» (en castellà), 14-03-2023. [Consulta: 14 març 2023].

## Bibliografia complementària

* Yeatter, Bryan L. Cinema of the Philippines: A History and Filmography, 1897-2005 (en anglès). McFarland & Company, 2007. ISBN 978-0-7864-3047-5.

## Vegeu també

* About Us But Not About Us
* Apag
* Here Comes the Groom
* Kahit Maputi Na Ang Buhok Ko
* Single Bells
* Unravel: A Swiss Side Love Story
* Yung Libro sa Napanood Ko
# Jean Bosco Nsengimana

Jean Bosco Nsengimana (4 de novembre de 1993) és un ciclista ruandès. Competeix principalment a les proves de l'UCI Àfrica Tour.

## Palmarès

* 2015
** 1r al Tour de Ruanda i vencedor de 3 etapes
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Tour del Camerun
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Chantal Biya
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Centre Espacial de Tanegashima

El Centre Espacial de Tanegashima (種子島 宇宙 センタ, Tanegashima Uchu Senta), conegut també per les seves sigles en anglès TNSC ( Tanegashima Space Center), és el principal cosmòdrom del Japó, des d'on s'enlairen la majoria dels seus vehicles de llançament. Està localitzat a Tanegashima, una illa que se situa 115 km al sud de Kyūshū.
Entre les activitats que prenen lloc al TNSC destaquen l'acoblament, el testeig i el llançament de satèl·lits artificials, juntament amb els coets que permeten aquests llançaments. És el centre espacial més gran del Japó.

## Història

Va ser creat a 1969, quan es va formar l'Agència Nacional de Desenvolupament Espacial, la qual posteriorment es transformaria en l'actual JAXA.

## Instal·lacions

De les instal·lacions del centre espacial en destaca el complex de llançament de Yoshinobu, des del qual actualment s'enlairen els coets H-IIA. A més de dues plataformes de llançament compta amb edificis auxiliars pel muntatge dels coets i la seva càrrega, centre de control, seguiment, etc. També hi ha un museu i centre de visitants. Encara queden elements corresponents als dos complexos de llançament d'Osaki i Takesaki, avui en dia sense ús.

## Referències

* 1 2 Tanegashima Space Center. JAXA [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ Howell, Elizabeth «Tanegashima: Japan's Largest Space Center». Space.com, 30-09-2013 [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ Overview of the Tanegashima Space Center. JAXA [Consulta: 22 juny 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès)
* Web oficial Arxivat 2006-12-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Refugi del Mönchsjoch

El refugi del Mönchsjoch (alemany: Mönchsjochhütte Refugi del coll del Mönch) és un refugi de muntanya situat a la regió declarada per la UNESCO Patrimoni de la Humanitat de Jungfrau-Aletsch-Bietschhorn al cantó del Valais (Suïssa).
Se situa a una altitud de 3.658 msnm, enfilat al coll superior del Mönch (en alemany: Monjo) o Obers Mönchjoch de 3627 m, entre el Mönch i el Trugberg, a la part superior de la glacera d'Aletsch. S'utilitza per a l'ascens al Mönch i altres pics de la regió, així com pel descens de l'Eiger per l'aresta sud.

## Accés

El refugi és de fàcil accés pels visitants del coll de la Jungfrau o Jungfraujoch, estació superior del tren de la Jungfrau o Jungfraubahn, durant la temporada d'estiu, per una pista preparada a la glacera. No obstant això, durant la temporada d'hivern es manté accessible només pels alpinistes. També s'hi pot accedir des del Refugi Konkordia al sud.

## Referències

* ↑ «Jungfrau-Aletsch-Bietschhorn Pàgina web oficial». Arxivat de l'original el 2008-04-23. [Consulta: 4 maig 2013].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* Mönchsjochhütte a vs-wallis.ch
* Mönchsjochhütte a Hikr.org
* Mönchsjochhütte a Summitpost.org
* Mönchsjochhüttte a Camptocamp.org
# Trichomycterus chapmani

Trichomycterus chapmani és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eigenmann, C. H. 1912. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part I. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 127.). Ind. Univ. Studies Núm. 16 (sic Núm. 8): 1-27.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Museu Gargoti

El Museu Gargoti és un museu de la ciutat de Sinnar, prop de Nasik, a l'estat indi de Maharashtra, que acull una col·lecció de minerals i gemmes naturals recollits per K. C. Pandey durant 40 anys. La paraula «goti» es refereix a una paraula marathi que significa pedra o còdol. Aquest és el primer i únic museu de joies, minerals i fòssils de l'Índia, alhora que és el museu "privat" de joies i minerals més gran del món. També acull la col·lecció més gran del món de minerals i de cristalls de zeolites índies.

## Referències

* ↑ «Chota Bheem makes way for Maya’s mystery spin». Arxivat de l'original el 28 de gener 2015. [Consulta: 25 gener 2015].
* ↑ «English – Gargoti – The mineral museum». [Consulta: 14 desembre 2018].
# Lluís IV

Lluís IV és el nom dels següents personatges:
* Lluís IV del Sacre Imperi Romanogermànic o Lluís IV de Baviera (Múnic, 1282 - Fürstenfeldbruck, 1347), emperador del Sacre Imperi Romanogermànic del 1328 al 1346
* Lluís IV d'Alemanya dit "el Nen" (Oettingen, 893 - Ratisbona, 911), rei de França oriental i de Lotaríngia i l'últim representant carolingi a la França Oriental
* Lluís IV d'Anjou dit «el Ben Amat» (Versalles, 1710 - 1774), rei de França i de Navarra (1715-1774), copríncep d'Andorra i duc d'Anjou
* Lluís IV de França dit «el d'Ultramar» (Laon, 921 - Reims, 954), rei de França (Francia Occidentalis) del 936 al 954
* Lluís IV el Gran Delfí (Fontainebleau, 1661 - Medon, 1711), príncep de França i Delfí de Viennois
* Lluís IV d'Orleans, dit «el Pietós» (Versalles, 1703 -París, 1752), duc d'Orleans i de Valois, príncep de sang de França de la Casa d'Orleans
* Lluís IV de Hessen-Darmstadt (Darmstadt, 1837 - 1892), Gran duc de Hessen-Darmstadt (1877 - 1892)
# Incipit vita nova

Incipit vita nova (o Dante i Beatriu al jardí) és un quadre d'estil prerafaelita realitzat el 1903 pel pintor Cesare Saccaggi de Tortona. L'obra constitueix l'apogeu de la carrera d'un pintor italià.
Gràcies a la venda d'aquesta obra al mercat parisenc i a la col·laboració amb Maison Goupil, Cesare Saccaggi s'ha convertit en un artista ric i famós; tornat a Tortona, hi va fer construir una sumptuosa villa. Aquesta pintura és universalment reconeguda com la representació pictòrica més bella que existeix Beatrice Portinari, l'estimada per Dante Alighieri.
En aquest quadre, Dante Alighieri i la seva musa inspiradora, Beatrice Portinari, es representen com una parella devota, tot i que això no ha passat mai a la realitat. Els seus tocats i flors, interpretats amb molta habilitat, creen un ambient místic; la forma en què Dante mira Beatrice deixa clar que està enamorat d'ella, mentre que Beatrice és representada mirant cap amunt, com si rebés un missatge diví.
Les dues figures han estat pintades amb molt de detall: els cabells, la pell i el vestit de Beatrice estan representats amb una precisió magistral i una atenció al detall.
L'escena té lloc a Florència dins del giardino Bardini, que encara existeix, en una atmosfera encantada, paradisíaca i idealitzada, mentre que més enllà de la balaustrada és possible veure el món real, la ciutat de Florència amb els seus principals monuments. En aquest costat de la balustrada, el món ideal; més enllà, el món real.

## Referències

* ↑ «Cesare Saccaggi, un pittore tortonese coetaneo di Pellizza da Volpedo».
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«[{{{url}}} https://www.italialiberty.it/cesaresaccaggi/]».
* ↑ «Saccaggi Cesare (1868-1934). Biografia. Quadri in vendita.».

## Bibliografia

* P. Serafini, La Maison Goupil i Itàlia: èxit italià a París en els anys de l'impressionisme, 2013.
* A.A.V.V., Cesare Saccaggi, pintor internacional polifacètic, catàleg de l'exposició celebrada a Tortona, 2000.
* L. Mallè, Pintura piemontesa del segle XIX, Torí, 1976.
* L. i F. Luciani, Diccionari de pintors italians del segle XIX, Florència, 1974.

## Vegeu també

* El cim
# Ramon Maria Carrera Savall

Ramon Maria Carrera Savall (Banyoles, 1925 - 16 de març de 2020) fou un pintor i escultor català.
Era fill de l'escultor Joan Carrera Dellunder. Estudià art a l'Escola Municipal d'Art de Girona, a l'Acadèmia de Joan Orihuel i a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi de Barcelona. Com el seu pare, també es dedicà a la docència i fou catedràtic d'escultura i director durant molts anys, de l'Escola Municipal de Belles Arts de Girona.
Entre les seves obres més emblemàtiques hi ha l'àngel de la Catedral de Girona. L'obra, feta d'aram i d'una mida d'1,85 metres està situat al punt més alt de la ciutat. S'hi va instal·lar el 6 de juny del 1968 i en va substituir una de bronze molt deteriorada. Destaquen també un conjunt de peces de la Clínica Salus Infirmorum de Banyoles, el Relleu de Santa Elena, a la clínica San José de Madrid, el Noi llegint del col·legi banyolí Baldiri Reixach o l'escultura dels dos amfibis coneguda popularment com les granotes del parc Central de Girona.

## Referències

* ↑ Carmona, Alba «Mor l'artista Ramon Maria Carrera, l'autor de l'àngel de la Catedral de Girona». , 17-03-2020.
* ↑ «Mor l'escultor Ramon Maria Carrera Savall, autor de l'àngel de la catedral». El Punt Avui, 17-03-2020. Arxivat de l'original el 2020-03-17. [Consulta: 17 març 2020].
* ↑ «Mor l'autor de l'àngel de la Catedral de Girona». El Gerió Digital, 17-03-2020.

## Enllaços externs

* Vídeo a Youtube d'una exposició de Ramon Maria Carrera Savall
* Biografia a la pàgina web de l'Ajuntament de Girona
# Ultreya

Ultreya fou una revista nominalment quinzenal, però de periodicitat irregular, de cultura galaica publicada en 1919 i 1920 a Santiago de Compostel·la, fundada i dirigida per Armando Cotarelo Valledor, editada a la tipografia de El Eco de Santiago, i editada en castellà amb articles en gallec.

## Referències

* ↑ Fortes, Ana Belén. Diccionario da literatura galega: Publicacións periódicas (en castellà). Galaxia, 1995, p. 475. ISBN 9788482881379.
* ↑ Cuadernos de estudios gallegos, 2000, p. 435.
# Nombre de Stuart

El nombre de Stuart (St o N), també conegut com el paràmetre d'interacció magnètica, és un nombre adimensional de fluids, ja siguin gasos o líquids.
Es defineix com el quocient entre les force electromagnètiques i les inercials i dona una estimació de la importància relativa del camp magnètic en un flux. El nombre de Stuart és rellevant en fluxos de fluids conductors, com podria ser el cas dels reactors de fusió, els eixos d'acer o els plasmes.
Aquest nombre duu el nom de en honor del matemàtic anglès John Trevor Stuart.També s'anomena nombre de Stewart, en honor de l'enginyer escocès Balfour Stewart.

## Definició

El nombre de Stuart es defineix com:
    $St=\mathrm {N} ={\frac {B^{2}L_{c}\sigma }{\rho U}}={\frac {\mathrm {Ha} ^{2}}{\mathrm {Re} }}$
on:
* B – és el camp magnètic,
* L$_c$ – és la longitud característica,
* σ – és la conductivitat elèctrica,
* U – és la valocitat característica del problema en qüestió,
* ρ – és la densitat,
* Ha – és el nombre de Hartmann i
* Re – és el nombre de Reynolds.

## Referències

* ↑ D. Lee & H. Choi (2001), "Magnetohydrodynamic turbulent flow in a channel at low magnetic Reynolds number", Journal of Fluid Mechanics 439: pp. 367–394, DOI 10.1017/S0022112001004621
* ↑ Ellis Horwood Limited. Measures in science and engineering: their expression, relation and interpretation, 1986, p. 216. ISBN 0853126070.
* ↑ CRC Press. Laws and Models:Science, Engineering and Technology (en anglais), 2000, p. 524. ISBN 8449320186.

## Bibliografia complementària

* R. Moreau: Magnetohydrodynamics (= Fluid Mechanics and its Applications. Vol. 3). Kluwer Academic Publishers, Dordrecht u. a. 1990, ISBN 0-7923-0937-5, S. 127.
* P. A. Davidson: An Introduction to Magnetohydrodynamics. Cambridge University Press, Cambridge 2001, ISBN 0-521-79149-9, S. 97.
# Morro Vento

Morro Vento és una vila de l'illa de Santo Antão a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada a la zona muntanyenca interior de l'illa, 9 kilòmetres al sud-oest de Porto Novo.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd
# Luci Cedici

Luci Cedici (en llatí: Lucius Caedicius) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Cedícia, d'origen plebeu. És el primer personatge conegut amb aquest cognomen.
Va ser tribú de la plebs l'any 475 aC. Va portar a judici al cònsol de l'any anterior (476 aC), Espuri Servili Prisc Estructe.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 531.
# Caterina Assandra

Caterina Assandra (1590 - c.1618) va ser una compositora italiana i monja benedictina. Va escriure nombrosos motets i diverses composicions per a òrgan, amb tablatura alemanya.
Va estudiar contrapunt amb Benedetto Re, un dels mestres majors de la catedral de Pavia, qui li va dedicar una òpera el 1607. El seu talent musical va ser comentat per l'editor Lomazzo a l'inici de la seva carrera, en la dedicatòria del treball de Giovanni Paolo Cim. S'han conservat els seus llibre de motets, «Motetti à due, & tre voci, op.2», dedicats al bisbe de Pavia el 1609, però la seva òpera Opus 1 s'ha perdut.
El 1609 Caterina va prendre els vots i va entrar al monestir benedictí de Sant'Agata, en Lomellina, prenent el nom religiós d'Àgata. Allí va continuar component, incloent una col·lecció de motets en el nou estil concertato de Milà, un Salvi Regina a vuit veus el 1611, i un motet per a quatre veus, Auditi verbum Dominum, el 1618. Els motets d'Assandra van ser d'entre els primers a ser publicats a Milà en l'estil romà.
L'obra d'Assandra va ser innovadora i tradicional al mateix temps.

## Bibliografia

* Bowers, Jane; Judith Tick. Women Making Music. University of Illinois Press (1986). ISBN 0-252-01470-7
* http://www.intreccifemminili.com/eng/assandra_e.html Arxivat 2010-11-14 a Wayback Machine.
* http://everything2.com/user/wampus_cat/writeups/caterina+Assandra
* http://plectra.altervista.org/compositricien.htm Arxivat 2011-07-25 a Wayback Machine.
* http://www.museumstuff.com/learn/topics/caterina_assandra
# Ultzamaldea

Ultzamaldea és una comarca de Navarra situada a la Merindad de Pamplona, que limita al nord amb la comarca de Baztan i la de Malerreka, a l'oest amb la de Norte de Aralar i al sud amb les de Sakana i Cuenca de Pamplona. Està formada per 9 municipis:
* Ultzama
* Basaburua
* Imotz
* Atetz
* Odieta
* Anue
* Lantz
* Olaibar
* Ezkabarte
# Benzoat de calci

El benzoat de calci és una sal de l'àcid benzoic que conté el catió calci(2+), la qual fórmula química és ${\ce {C14H10O4Ca}}$. S'empra en alimentació com a antimicrobià amb el codi E-213.
El benzoat de calci es presenta trihidratat ${\ce {C14H10O4Ca*3H2O}}$ i formant cristalls ortoròmbics transparents o blancs. És lleugerament soluble en aigua i soluble en aigua en ebullició.
L'àcid benzoic es troba de manera natural en molts d'aliments. Però com additiu alimentari es prefereix l'ús del benzoat de calci perquè es poc soluble en aigua. Una vegada mesclat amb els aliments es transforma en àcid benzoic, que és la forma activa. Per a actuar cal que el pH estigui entre 2,5 i 4,0, per la qual cosa el benzoat de calci s'empra en aliments àcids (begudes carbonatades, sucs de fruites, sidra, escabetxos…)

## Referències

* ↑ PubChem. «Calcium benzoate» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ Burdock, George A.. Encyclopedia of food and color additives. Boca Raton: CRC Press, 1997. ISBN 0849394163.
# Morro de Cúber

El Morro de Cúber és un esperó del massís dels Tossals Verds que mira just damunt l'embassament de Cúber. Té una altura de 965 m i pertany al municipi d'Escorca. S'hi accedeix des de l'embassament de Cúber, passant pel Coll dels Coloms.

## Referències

* ↑ Mallorca Altiva. Jesús García i Pastor. Palma, 1995, p. 127.
# Luci Cecili Rufus

Luci Cecili Rufus (llatí: Lucius Cæcilius Rufus) va ser un magistrat romà, germà de la mateixa mare, però no del mateix pare, de Publi Corneli Sul·la.
Va ser tribú de la plebs l'any 63 aC i va proposar immediatament que el seu germà i Autroni Pet, que havien estat condemnats per suborn als comicis del 66 aC poguessin ser candidats altre cop per les altes magistratures. Finalment va retirar la proposta a petició del seu germà.
Durant el seu mandat va donar suport a Ciceró i als aristòcrates i es va oposar a la llei agrària de Publi Servili Rul·le. Va formar part del grup de magistrats que es van oposar a l'exili de Ciceró.
L'any 57 aC va ser pretor i va afavorir el retorn de Ciceró, enfrontant-se amb Publi Clodi Pulcre. El 54 aC va donar suport a l'acusació contra Aule Gabini, un home lleial a Gneu Pompeu, enriquit en el seu govern a Síria.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 671.
# Islam i secularisme

El concepte de secularisme en l'islam significa afavorir una democràcia secular moderna amb la separació entre la religió i l'Estat, en contraposició amb la concepció de l'Islam com a moviment polític. Sovint es fa servir per distingir entre les qüestions civils o governamentals i la teocràcia religiosa. El secularisme és condemnat sovint pels musulmans que no senten que els valors religiosos s'han retirar de l'esfera pública, tot i que «els teòlegs musulmans sempre han distingit entre els assumptes de din [religió] i dawlah [estat]». Els estats seculars han existit en el món islàmic des de l'edat mitjana.
La recerca del secularisme ha portat a alguns estudiosos musulmans a afirmar que el govern secular és la millor manera d'observar la xaria: «fer complir [la xaria] a través del poder coercitiu de l'Estat nega la seva naturalesa religiosa, perquè els musulmans estarien seguint la llei de l'estat i no realitzant lliurement les seves obligacions religioses com a musulmans», afirma Abdullahi Ahmed An-Na'im, professor de dret a la Universitat Emory i autor d'un llibre sobre el futur de la xaria.
La majoria dels països musulmans tenen un sistema dual en què el govern és laic, però els musulmans poden optar per portar les disputes familiars i econòmiques als tribunals de la xaria. La jurisdicció exacta d'aquests tribunals varia depenent del país, però generalment inclou el matrimoni, el divorci, l'herència i la tutela. No obstant això, el secularisme ha adquirit connotacions negatives en alguns països de l'Orient Mitjà i és sovint acusat d'estar vinculat amb la lluita contra la religió, i la intervenció colonial.

## Referències

* ↑ «Secularism» (en anglès). The Oxford Dictionary of Islam. Arxivat de l'original el 2013-06-17 [Consulta: 6 setembre 2012].
* ↑ Ira M. Lapidus (octubre de 1975). "The Separation of State and Religion in the Development of Early Islamic Society", International Journal of Middle East Studies 6 (4), pp. 363 – 385
* ↑ "Islam: Governing Under Sharia" Arxivat 2015-05-03 a Wayback Machine., Tony Johnson, 10 de novembre de 2010 (en anglès)
# Ratolí marsupial subtropical

El ratolí marsupial subtropical (Antechinus subtropicus) és una espècie de petit marsupial carnívor de la família dels dasiúrids. Antigament es pensava que era coespecífic amb el ratolí marsupial de Stuart (Antechinus stuartii).
El ratolí marsupial subtropical viu des del sud de Gympie, a Queensland (Austràlia), fins a l'extrem nord-est de Nova Gal·les del Sud, on està pràcticament restringit a boscos de lianes subtropicals per sota els 1.000 metres d'altitud. És difícil de distingir dels seus parents propers, però les seves característiques més importants són un musell llarg i estret i un color generalment marronós. És el més gran dels ratolins marsupials marrons. S'alimenta principalment d'insectes i després d'aparellar-se moren tots els mascles a causa de malalties relacionades amb l'estrès, com moltes altres espècies de la seva família.

## Referències

* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 252.
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Torrent del Salí

El Torrent del Salí és un afluent per la dreta del Torrent dels Morers que transcorre íntegrament pel terme municipal de Gósol, al Berguedà.

## Xarxa hidrogràfica

El Torrent del Salí no té cap afluent.

## Enllaços externs

   * Mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de l'Aigua de Valls full de càlcul

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).