OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Europa del 1999

El Gran Premi d'Europa de la temporada 1999 va ser disputat al circuit de Nürburgring el 26 de setembre del 1999.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 17 | Johnny Herbert | Stewart - Ford | 66 | 1h 41' 54. 3 | 14 | 10 |
| 2 | 19 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 66 | + 22.619 s | 10 | 6 |
| 3 | 16 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 66 | + 22.866 s | 15 | 4 |
| 4 | 6 | Ralf Schumacher | Williams - Supertec | 66 | + 39.508 s | 4 | 3 |
| 5 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 66 | + 1' 02.950 min. | 3 | 2 |
| 6 | 21 | Marc Gené | Minardi - Ford | 66 | + 1' 05.154 min. | 20 | 1 |
| 7 | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 66 | + 1' 06.683 min. | 9 | |
| 8 | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Supertec | 65 | + 1 Volta | 17 | |
| 9 | 18 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 65 | + 1 Volta | 5 | |
| 10 | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Supertec | 61 | Embragatge | 8 | |
| Ret | 20 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 53 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 14 | Pedro de la Rosa | Arrows | 52 | Caixa canvi | 22 | |
| Ret | 9 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 48 | Accident | 6 | |
| Ret | 3 | Mika Salo | Ferrari | 44 | Frens | 12 | |
| Ret | 15 | Toranosuke Takagi | Arrows | 42 | Accident | 21 | |
| Ret | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 37 | Accident | 2 | |
| Ret | 11 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 35 | Part mecànica | 16 | |
| Ret | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 32 | Part elèctrica | 1 | |
| Ret | 5 | Alessandro Zanardi | Williams - Supertec | 10 | Col·lisió | 18 | |
| Ret | 11 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 0 | Part elèctrica | 7 | |
| Ret | 10 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 0 | Col·lisió | 11 | |

## Altres

* Pole: Heinz-Harald Frentzen 1' 19. 910
* Volta ràpida: Mika Häkkinen 1' 21. 282 (a la volta 64)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 03 - 04 - 2010].
# Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu

Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu (Madrid, 2 de novembre de 1907 - 7 d'octubre de 1983) va ser un militar espanyol, cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra en els darrers anys del franquisme.
Era fill de Joaquín María Fernández de Córdoba y Quesada, tinent coronel de cavalleria i gentilhome del rei Alfons XIII, assassinat l'agost de 1936 a Paracuellos de Jarama, i net del comte de Gondomar. Es va casar amb Amalia Maldonado y Alvarado, vescomtessa de La Hormaza. Va seguir la carrera militar com el seu pare, i el 1922 va ingressar a l'Acadèmia de Cavalleria de Valladolid. El 1926 fou destinat al Regiment de Taxdir i poc després va enrolar-se a la Legió Espanyola. Durant la guerra civil espanyola es va unir al bàndol revoltat i va lluitar als fronts del Centre, Aragó i Catalunya.
En 1942 es va diplomar en Estat Major. En 1949 fou ascendit a tinent coronel i destinat a l'Alt Estat Major. En 1959 ascendí a general de brigada i fou nomenat cap de la II Brigada de Cavalleria Jarama. En 1964 fou nomenat cap d'Estat Major de la II Regió Militar. Després fou director de l'Escola Superior de l'Exèrcit fins que el 21 d'agost de 1970 fou nomenat capità general de la V Regió Militar El juny de 1971 va deixar la capitania quan fou nomenat cap d'Estat Major de l'Exèrcit de Terra. Va ocupar el càrrec fins que el novembre de 1973 va passar a la situació de "Destí d'arma o cos".

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC
* ↑ Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu a geneanet.org
* ↑ Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu a geni.com
* ↑ Teniente general D. Gonzalo Fernández de Córdoba. ABC, 12 de juny de 1971
* ↑ Decreto 2865/1964, de 7 de septiembre, por el que se nombra jefe de Estado Mayor de la Segunda Región Militar al General de Brigada de Caballería don Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu.
* ↑ Decreto 2512/1970, de 21 de agosto, por el que se promueve al empleo de Teniente General al General de División don Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu, nombrándole Capitán General de la Quinta Región Militar.
* ↑ Don Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu, teniente general jefe de Estado Mayor del Ejército, ABC, 12 de juny de 1971
* ↑ Número 2776/1973, por el que se dispone que el Teniente General don Gonzalo Fernández de Córdoba y Ziburu pase al Grupo de «Destino de Arma o Cuerpo»,
# Gregorio Sciroli

Gregorio Sciroli, també Schiroli, Scivoli o Siroli (Nàpols, 5 d'octubre de 1722 – 1781) fou un compositor italià.
Fill de Salvatore Sciroli estibador en el servei de duc de Capriglio, estudià durant 10 anys al Conservatorio della Pietà dei Turchini amb Lorenzo Fago i Leonardo Leo a Nàpols. El 1752 era mestre de capella del príncep de Bisignano, i entre 1753 i 1757, director del Conservatori del Bon Pastor a Palerm. Entre el 1747 i el 1757 compongué intermezzi i opere buffe per als petits teatres de Nàpols, Roma i Palerm.
Posteriorment treballà al nord d'Itàlia tot escrivint òperes més elaborades i ambicioses per als teatres de Pisa, Venècia, Milà i Bolonya. Durant els primers anys de la seva carrera, destacà també com a professor de cant i tingué entre els seus alumnes el cèlebre castrat Giuseppe Aprile, que va fer el seu debut al Teatro San Carlo el desembre de 1753 sota el sobrenom de la Scirolino.
Les obres conservades de Sciroli mostren un compositor correcte en la forma i la tècnica, però sense imaginació. La seva òpera Merope (1761) és conservadora i conté àries amb trets estilístics estereotipats i estructurades mecànicament en l'esquema da capo. El vocabulari harmònic és limitat, i als acompanyaments els falta interès contrapuntístic. En les obres còmiques es pot apreciar una línia melòdica més suggestiva que en les opere serie. La seva aportació més destacada és l'ària Misero core amante, amb un atractiu ritme alla veneziana. Compongué també una quantitat considerable de música sacra i algunes peces instrumentals.
# Grup Etnik

Grup Etnik va ser un grup de música pop turc que va represantar a Turquia, junt amb la cantant Şebnem Paker, en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 1997, situant-se en el 3è lloc amb la cançó Dinle (Escolta).

## Referències

* ↑ http://www.aktifhaber.com/iste-hadisenin-eurovison-sarkisi-199975h.htm Arxivat 2016-04-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.cnnturk.com/2009/kultur.sanat/muzik/05/07/turkiyenin.34.yillik.tatli.sancisi.eurovision/525571.0/
# Grup Escolar Torres Amat (Sallent)

El Grup Escolar Torres Amat és un edifici del municipi de Sallent (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici té forma d'U amb un cos central de dos pisos. El braç dret no s'acabà en el seu dia, ho ha estat recentment, sense seguir el model primitiu. A l'edifici s'hi accedeix per una escala doble situada en el cos central, i una altra en el braç esquer. En el dret se n'hi ha fet una de petita. L'edifici està sobre un sòcol que anivella el terreny fet de carreus de pedra tallada i encoixinada. El cos central i els angles sobresurten de la resta de l'edifici. Les parts ornamentals de timpàs, cornises són de pedra picada i els pilars de totxo, així com les golfes del cos central. L'entrada està presidida per un essent anonàrquic i una orla. Al vestíbul hi ha dues columnes protodòriques que sostenen el sostre i divideixen el vestíbul en dues parts.

## Història

La iniciativa de construcció del grup escolar fou d'una empresa elèctrica amb fins altruistes: "L'Elèctrica Sallentina S.A., que amb recursos propis i una subvenció de l'Estat de 98.000 ptes. Cobreixen el pressupost de 228.000 ptes, que costà la construcció. Només resta sense acabar l'ala dreta, que ha estat construïda els anys 70 amb diverses vicissituds.
Aquest grup escolar substituí l'antiga Escola Pública situada a l'actual rectoria nova.
El 1960 fou denominat Grup Escolar "Torres Amat" en record de Fèlix Torres Amat, fill de Sallent i bisbe d'Astorga.

## Referències

* 1 2 3 4 «Grup Escolar Torres Amat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Grup Escolar del Marquès de la Pobla

El Grup Escolar del Marquès de la Pobla és una obra de Capellades (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de tres edificis amb connexió entre ells. Els dos de cada costat, són simètrics, de planta quasi quadrangular i coberta a quatre vessants; són units per un edifici allargassat, més baix, amb l'entrada principal (porxada amb coberta de teules amb columnes jòniques i és acabada en terrat).
Els edificis de banda i banda presenten també entrada porxada amb coberta de teules recolzada damunt dues columnes, a un dels costats llargs. La façana està arrebossada presentant arrebossats de jardineres i garlandes damunt les finestres del primer pis. La coberta, a quatre vessants, presenta gran quantitat de mènsules i forma ràfec als quatre costats.

## Referències

* 1 2 «Grup Escolar del Marquès de la Pobla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Gran Premi de Bèlgica del 1991

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat a la temporada 1991 al circuit de Spa-Francorchamps el 25 d'agost del 1991.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 44 | 1h 27' 17. 669 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 44 | + 1.901 s | 4 | 6 |
| 3 | 20 | Nelson Piquet | Benetton - Ford | 44 | + 32.176 s | 6 | 4 |
| 4 | 19 | Roberto Moreno | Benetton - Ford | 44 | + 37.310 s | 8 | 3 |
| 5 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 44 | + 57.187 s | 17 | 2 |
| 6 | 8 | Mark Blundell | Brabham - Yamaha | 44 | + 1' 40.035 min. | 13 | 1 |
| 7 | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Judd | 44 | + 1' 44.599 min. | 21 | |
| 8 | 21 | Emanuele Pirro | Dallara-Judd | 43 | + 1 Volta | 25 | |
| 9 | 7 | Martin Brundle | Brabham - Yamaha | 43 | + 1 Volta | 16 | |
| 10 | 14 | Olivier Grouillard | Fondmetal - Ford | 43 | + 1 Volta | 23 | |
| 11 | 25 | Thierry Boutsen | Ligier - Lamborghini | 43 | + 1 Volta | 18 | |
| 12 | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ferrari | 42 | Caixa canvi | 9 | |
| 13 | 33 | Andrea de Cesaris | Jordan - Ford | 41 | Motor | 11 | |
| Ret | 4 | Stefano Modena | Tyrrell - Honda | 33 | Pèrdua d'oli | 10 | |
| Ret | 22 | Jyrki Järvilehto | Dallara - Judd | 33 | Pressió de l'oli | 14 | |
| Ret | 28 | Jean Alesi | Ferrari | 30 | Motor | 5 | |
| Ret | 24 | Gianni Morbidelli | Minardi - Ferrari | 29 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 11 | Mika Häkkinen | Lotus - Judd | 25 | Motor | 24 | |
| Ret | 26 | Érik Comas | Ligier - Lamborghini | 25 | Motor | 26 | |
| Ret | 5 | Nigel Mansell | Williams - Renault | 22 | Part elèctrica | 3 | |
| Ret | 29 | Eric Bernard | Lola - Ford | 21 | Caixa canvi | 20 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | Leyton House - Ilmor | 13 | Motor | 12 | |
| Ret | 3 | Satoru Nakajima | Tyrrell - Honda | 7 | Virolla | 22 | |
| Ret | 27 | Alain Prost | Ferrari | 2 | Pèrdua de combustible | 2 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | Leyton House - Ilmor | 1 | Motor | 15 | |
| Ret | 32 | Michael Schumacher | Jordan - Ford | 0 | Embragatge | 7 | |
| NVC | 30 | Aguri Suzuki | Lola - Ford | | | | |
| NVC | 34 | Nicola Larini | Lambo - Lamborghini | | | | |
| NVC | 10 | Alex Caffi | Footwork - Ford | | | | |
| NVC | 35 | Eric van de Poele | Lambo - Lamborghini | | | | |
| NVC | 9 | Michele Alboreto | Footwork - Ford | | | | |
| NVC | 17 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVC | 31 | Pedro Chaves | Coloni - Ford | | | | |
| NVC | 18 | Fabrizio Barbazza | AGS - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 47. 811
* Volta ràpida: Roberto Moreno 1' 55. 161 (a la volta 40)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 10 - 05 - 2010].
# Guerra d'Arquidam

Tradicionalment s'ha donat el nom, de guerra d'Arquidam o guerra Arquidàmica, a la primera fase de la guerra del Peloponès, des del seu inici, el 431 aC, fins a la pau de Nícies, el 421 aC. Aquest nom deriva del rei d'Esparta Arquidam II, que de fet va tenir una partició menor a la guerra, ja que només va encapçalar les dues primeres expedicions a l'Àtica. El tercer any va dirigir un atac a Platea i el quart any un atac a l'Àtica mateix, el 428 aC. L'any 427 aC ja era comandant Cleòmenes I i devia morir aquell mateix any doncs el 426 aC ja apareix el seu fill i successor Agis II com a rei.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Archidamus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 22 desembre 2023].
# Gymnodiptychus integrigymnatus

Gymnodiptychus integrigymnatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Longchuanjiang a Yunnan (la Xina).

## Referències

* ↑ Herzenstein S. M., 1892. Ichthyologische Bemerkungen aus dem Zoologischen Museum der Kaiserlichen Akademie Wissenschaften. III. Mélanges Biol., Bull. Acad. Imp. Sci. St. Petersbourg v. 13 (pt 2). 219-235.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu, 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, la Xina. 599 p.
* ↑ Chen, Y. i W. Cao, 2000. Cyprinidae: Schizothoracinae. p. 273-390. A: P. Yue, et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, la Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gymnodinium

Gymnodinium és un gènere de dinoflagelats, de l'ordre dels gimnodinials. Aquest ordre està constituït per individus unicel·lulars lliures, sense teca, amb el flagel longitudinal filiforme i el transversal cintiforme, propis sobretot del plàncton marí. Per tant, són dels dinoflagelats nus, és a dir, sense "armadura" (plaques de cel·lulosa).
Des de l'any 2000, les espècies que formaven part del gènere Gymnodinium s'han dividit en diversos gèneres. La classificació s'ha realitzat basant-se en la naturalesa de la ranura apical i en la bioquímica; en concret, la identitat dels principals carotenoides:
* Gymnodinium sensu stricto
* Akashiwo
* Karenia
* Karlodinium
* Takayama

## Referències

* ↑ Guiry, M.D.; Guiry, G.M. «Gymnodinium». AlgaeBase. World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2008. [Consulta: 21 febrer 2009].
* ↑ «gimnodinials». l'Enciclopèdia. Enciclopèdia Catalana, SAU. [Consulta: 26 agost 2010].
* ↑ F Gómez, Y Nagahama, H Takayama, K Furuya «Is Karenia a synonym of Asterodinium-Brachidinium?(Gymnodiniales, Dinophyceae)». Acta Bot. Croat, 64, 2, 2005, pàg. 263–274. ISSN: 0365–0588.
# Joel Moore

Joel David Moore (Portland, Oregon, Estats Units, 25 de setembre de 1977) és un actor, productor i director de cinema nord-americà. El 2001 va obtenir un títol en arts dramàtiques de la Southern Oregon University. El seu debut a la pantalla gran va ser amb la pel·lícula Foxfire de 1996. En televisió ha tingut participació en sèries com City Guys, Boston Public, Six Feet Under, LAX i Bones. Així mateix, ha intervingut en espots televisius i és un incipient guionista. També va col·laborar en el vídeo musical Waking Up in Vegas de Katy Perry.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Rol |
| 1996 | Foxfire | First Geek |
| 2004 | Dodgeball: A True Underdog Story | Owen |
| 2004 | Raising Genius | Rolf |
| 2005 | Reel Guerrillas | Nick Walker |
| 2006 | Hatchet | Ben |
| 2007 | The Dead One | Zak |
| 2009 | Avatar | Norm Spellman |
| 2009 | Bed Ridden | Jay |
# Hjörtur Hermannsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Hjörtur Hermannsson (nascut el 8 de febrer de 1995) és un jugador de futbol d'Islàndia que actualment juga amb l'IFK Göteborg, cedit pel PSV Eindhoven, com a defensa central.
# SOS (cançó)

«SOS» és la primera cançó pòstuma d'Avicii que va ser publicada el dia 10 d'abril de 2019. A més és el senzill de presentació de Tim, un àlbum amb una selecció de 12 pistes que el suec que veurà la llum al mes de juny. «SOS» compta amb la veu d'Aloe Blacc, qui ja va treballar amb Avicii a «Wake Me Up». La veu de la cançó va ser enregistrada després de la mort d'Avicii, però el suec va manifestar el desig que fos Blacc qui posés veu a aquesta pista. Kristoffer Fogelmark i Albin Nedler van ser els encarregats d'enllestir la cançó després del suïcidi d'Avicii.
# (1063) Aquilegia

Aquilegia és l'asteroide número 1063. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 6 de desembre de 1925.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 octubre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1063.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 22 gener 2021].
Viccionari
# Berenguera de Queralt

Berenguera de Queralt (? - 1196) va ser una dama de la noblesa catalana de l'edat mitjana, pertanyent al llinatge dels Queralt.

## Orígens familiars

Era filla de Berenguer I de Queralt i Sança. El seu germà Berenguer II de Queralt va ser, com el seu pare, Senyor de Queralt, Gurb, Sallent, Font-rubí, Abrera, el Papiol, Voltregà, Orís, Solterra, Oló, Avinyó, Port, Alió, Manlleu, castell nou de Barcelona i Meda, i senescal del comte de Barcelona.
| 4. Bernat I de Queralt | 4. Bernat I de Queralt | 4. Bernat I de Queralt | 4. Bernat I de Queralt | | | | |
| | | | 9. Ermessenda | 9. Ermessenda | 9. Ermessenda | 9. Ermessenda | |
| | | | 2. Berenguer I de Queralt | 2. Berenguer I de Queralt | 2. Berenguer I de Queralt | 2. Berenguer I de Queralt | | | | |
| | | | | | | | 5. Estefania | 5. Estefania | 5. Estefania | 5. Estefania |
| | | | | | | | 1. Berenguera de Queralt | 1. Berenguera de Queralt | 1. Berenguera de Queralt | 1. Berenguera de Queralt |
| | | | | | | | | | | | 3. Sança (d'Anglesola?) | 3. Sança (d'Anglesola?) | 3. Sança (d'Anglesola?) | 3. Sança (d'Anglesola?) |

## Nupcies i descendents

Es va casar amb Guerau III de Cabrera, vescomte de Cabrera. Amb ell tingué dos fills:
* Ponç III de Cabrera, qui succeí al seu pare.
* Arsenda de Cabrera, muller d'Ermengol VI d'Urgell.

## Fets

Es té constància documental al Convent de Vall de Maria (convent cistersenc femení), del llegat de 20 sous a les "bonis feminis de Valle Maria", l'any 1156. També es té constància que en el seu testament llegava el Castell d'Avellanes al seu fill Ponç.

## Referències

* ↑ «Fitxa de fets històrics vinculats al Convent de Vall de Maria». Taller d'història del Maçanet de la Selva. [Consulta: 18 juny 2016].
# Becadell de Madagascar

El becadell de Madagascar (Gallinago macrodactyla) és una espècie d'ocell de la família dels escolopàcids (Scolopacidae) que habita els pantans de les terres baixes de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Becadell de Madagascar». Avibase - la base de dades mundial d’ocells. Avibase - la base de dades mundial d’ocells. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Madagascar Snipe» (en anglès). International Union for Conservation of Nature’s Red List of Threatened Species. [Consulta: 22 gener 2022].
# Barbus kamolondoensis

Barbus kamolondoensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs superior del riu Congo (Àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Poll, M., 1938. Poissons du Katanga (bassin du Congo) récoltés par le professeur Paul Brien. Rev. Zool. Bot. Afr. 30(4): 389-423.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus janssensi

Barbus janssensi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al tram superior del riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bethune

«Bethune» té aquests significats:
* Casal de Béthune, nissaga noble d'Europa
* Norman Bethune, metge canadenc
* Toponímia:
** Riu Bethune, riu a Normandia
** Béthune, municipi francès al departament de Pas-de-Calais i a la regió de Nord-Pas-de-Calais
** Districte de Béthune, districte francès
** Bethune (Colorado), població dels Estats Units d'Amèrica
** Bethune (Carolina del Sud), una població dels Estats Units d'Amèrica
# Bithian

Bithian fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus jagir, feudatari de Jodhpur o Marwar, governat per una dinastia rajput rathor.
El jagir de Bithian junt amb el de Palri-Mawar, fou concedit a Rao Raja Narpat Singh el 1947. El poder sobirà es va acabar el 1949 i els drets dels jagirdars el 1972. Narpat va morir el 23 de juny de 1967 i el va succeir el seu fill Narendra Singh (mort el 1983). El seu fill Mahendra Singh va conservar el títol.

## Referències

* Genealogia per H. Soszynski
# Bitika

Bitika o Bitica és un municipi de Guinea Equatorial, de la província Litoral a la Regió Continental. El 2005 tenia 1.464 habitants.

## Bibliografia

* Klotchkoff, Jean-Claude. «Bitica». A: La Guinée équatoriale aujourd'hui. París: Éd. du Jaguar, 2009, p. 165. ISBN 978-2-86950-440-0.

## Enllaços externs

* Presentació de Guinea Equatorial
* Guinea Equatorial :: Dades Geogràfiques i Localitzacions