OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riera Gavarresa

La riera Gavarresa o la Gavarresa, és un curs fluvial nascut prop del pic de Griells, al terme municipal d'Alpens (Lluçanès), a uns 900 m d'altitud. Travessa amb una direcció nord - sud la comarca del Lluçanès, entra al Bages pel nord-oest de la comarca del Moianès, passa per Avinyó i desguassa a uns 240 m d'altitud per l'esquerra del Llobregat aigua amunt del Pont de Cabrianes, dins el terme municipal d'Artés. Rep les rieres de Lluçanès i de Relat, per la dreta, i la d'Oló i de Malrubí, per l'esquerra. El seu cabal té un marcat component estacional.
Àrea: 452 km² (ACA)

## Referències

* ↑ «Riera Gavarresa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riera Gavarresa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riera Gavarresa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Puig Ciutat
* Riera d'Oló
* Riera de Postius
# Riu Albaixí

L'Albaixí - Албаши (rus) - és un riu al krai de Krasnodar, a Rússia. Passa per les terres baixes de Kuban-Priazov. Passa pels raions de Leningràdskaia, Kanevskaia i Primorsko-Akhtarsk.
Neix a 5 km a l'oest de Leningràdskaia i discorre en direcció principalment oest, passant per les viles de Beriózanski, Novominskaia, Vostotxni, Krasni Otxag, on rep el riu Jóltie Kopani per la dreta, Novodereviànkovskaia, on rep el Varakutina per l'esquerra, Razdolni i Albaixí, ja a la vora del líman Albaixinski.
És un riu tranquil de règim nivopluvial, que a l'estació seca arriba a assecar-se en alguns trams. El llit del riu és molt fangós. A partir de Novodereviànkovskaia el seu curs es converteix en un estuari compost de maresmes en què abunden les platges sorrenques i els joncs. Fins a aquesta vila té 57 km de llargària.
Desemboca a la mar d'Azov a través del líman Kusxevatsi i el riu Beissug.
Entre els espècies principals que viuen al riu hi ha la perca, el lluç de riu, la carpa, el rutilus, el gardí i la lucioperca.
# Riu Alhama (Granada)

El riu Alhama és un corrent d'aigua de la província de Granada a l'estat espanyol.
Neix a la cara nord de la Serra Nevada en terme municipal de Lugros, i passa pels termes municipals de Lugros, Polícar, Beas de Guadix, Marchal i Purullena. Desaigua al riu Fardes, que al seu torn és un afluent del Guadiana Menor, i forman part per tant de la conca del Guadalquivir.
# Riu Alamut

El riu Alamut és un riu de l'Iran a la província de Qazvín. Neix a la part occidental del Taḵt-e Solaymān de 4.850 metres; s'ajunta amb el riu Talakan (Rūd-e Ṭālaqān) formant el riu Shah (Šāh-rūd) que travessa les muntanyes Elburz centrals i orientals d'est a oest formant la vall de Rudbar i la vall d'Alamut, al peu de la muntanya Sīāh Lān (4.175 metres), de les muntanyes de l'Elburz (4.056 metres) i les muntanyes de Qazvín. Té uns cent quilòmetres de llarg.
# Riu Albany

El riu Albany (en anglès: 'Albany River') és un llarg riu del Canadà que discorre per l'Ontario septentrional i flueix cap al nord-est des del llac Saint Joseph a l' Ontario nord-occidental i desemboca en la badia de James. Té 980 km de llarg, sent el riu més llarg de la província de Ontario. És navegable en un tram de 400 km. Drena una àmplia conca de 135.200 km², major que països com Grècia o Nicaragua.
Els seus principals afluents són els rius Cat, Kenogami (320 km), Ogoki (480 km) i el Drowning.

## Geografia

Durant gran part del seu curs, el riu Albany defineix la frontera entre el districte de Kenora, el de la badia de Thunder i el de Cochrane. La terra al nord del riu Albany era part dels Territoris del Nord-oest fins a 1912, quan van ser transferits a Ontario en l'Ontario Boundaries Extension Act, 1912.
Ha estat establert un parc fluvial provincial en el riu al nord del Parc provincial Wabakimi.

## Història

El riu rep el seu nom de James, duc de York i Albany, qui més tard es va convertir en rei amb el nom de Jaume II d'Anglaterra.
La Companyia de la Badia de Hudson tenia un lloc de comerç de pells a Fort Albany en la desembocadura d'aquest riu, que era una important ruta en els temps del comerç de pells.

## Enllaços externs

* Parcs de Ontario - riu Albany
# Riu Alcantara

El riu Alcantara és un important riu de la part oriental de Sicília (Itàlia) que recorre 52 quilòmetres abans de desembocar al mar Jònic. La seva conca hidrogràfica s'estén 573 km² per les províncies de Messina i de Catània.
El riu neix a les muntanyes Nebrodi, a una altura de 1.395 metres a la serra Baratta al territori del municipi de Floresta, a la província de Messina. En el seu recorregut cap al mar passa pel nord de la muntanya Etna, dirigint-se en direcció sud, entra a la província de Catània, al nord del municipi de Randazzo i rep aigua del seu afluent, el riu Flascio. Després de rebre el flux d'aquest el seu curs es desvia en direcció a l'est, marcant el límit nord de la muntanya del volcà Etna, tenint al nord els Nèbrodes i les muntanyes Peloritanos, determinant també la divisió de les províncies de Messina, al nord, i Catània, al sud.
Passa pels municipis de Mojo Alcantara, Francavilla di Sicilia, Castiglione di Sicilia, Motta Camastra (on es formen les Goles d'Alcantara, important punt turístic de la regió, Graniti, Gaggi, Calatabiano i Giardini-Naxos, on desemboca al mar.

## Enllaços externs

* Alcantara river park
* A Short Guided Video Tour Of Alcantara Gorge Arxivat 2011-09-05 a Wayback Machine.
# Revolta musulmana d'Inhambane

La revolta musulmana d'Inhambane fou una rebel·lió dels musulmans de la badia d'Inhambane a Moçambic, amb el suport de la població local, contra els portuguesos, que limitaven el seu comerç.
El musulmans ja estaven establerts a la regió de la badia d'Inhambane, des de feia segles. Van impulsar el comerç, introduint també noves tècniques en la producció d'arròs, cocos, cítrics i petites manufactures. Es van barrejar amb les poblacions natives de l'interior i van adoptar les seves costums i l'establiment de la factoria portuguesa el 1534 en va reforçar la seva activitat comercial. Aquestes aportacions musulmanes i les de poblacions que van emigrar del sud, van original el modern poble tonga (vatonga), que no va adoptar la religió però es va barrejar amb els musulmans. Els portuguesos anomenaven a la comunitat musulmana com a lascarins i van assolir una part molt important del comerç (fins i tot van arribar a superar Sofala) que els privilegis comercials que els portuguesos els havien concedit foren revocats el 1686, però això no va anar seguit d'una substitució per comerciants portuguesos. El 1728 els portuguesos van començar a establir-se a la badia d'Inhambane que van dominar totalment el 1731.
L'intent portuguès de dominar el comerç després de l'establiment de la vila d'Inhambane el 1763, va provocar la revolta dels musulmans el 1775 amb el suport de la població local vatonga. Durant mesos es va mantenir tallat l'accés a la vila; l'arribada de forces militars des de l'illa de Moçambic, i el suport als portuguesos d'algun cap vatonga destacat, com Inhampata, va aconseguir posar fi a la revolta. Tretze anys després encara es patien les conseqüències amb confiscacions de terres i d'esclaus, que s'havien iniciat el 1778 però no s'havien pogut fer per l'oposició del cap vatonga Inhamússua, de l'altre costat de la badia (actual Maxixe) que va ajudar els musulmans.

## Referències

* Estat modern i llinatges locals a Moçambic, tesi doctoral d'Albert Farré i Ventura, Barcelona, 2004
# Miró de Priene

Miró de Priene (grec antic: Μύρων, llatí: Myron) va ser un historiador grec nascut a Priene que va escriure una obra sobre la primera guerra messènica, entre la conquesta d'Amfea i la mort d'Aristodem de Messènia.
La seva època exacta no es pot precisar, però en general hom el situa a la segona meitat del segle iv aC, a l'època del regnat d'Alexandre el Gran. Pausànias diu que no es podia confiar gaire en les seves informacions, perquè situava Aristòmenes de Messènia a la primera guerra messènica, quan va ser el dirigent de la segona. Diodor de Sicília també situa a Aristòmenes a la primera guerra messènica.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Myron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1130
# GRF

GRF té els següents significats:
* Grifols, empresa multinacional farmacèutica amb seu a Barcelona
* Factor alliberador de l'hormona del creixement (del nom en anglès Growth-hormone Releasing Factor), hormona alliberadora de la somatotropina
* Groupement des radiodiffuseurs français, xarxa de televisió pública francesa, successora de l'ORTF
# Gall dindi ocel·lat

El gall dindi ocel·lat (Meleagris ocellata) és un gran ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita clarianes del bosc, de la Península del Yucatán i zones limítrofes de Belize i Guatemala. Històricament se l'havia ubicat al monospecífic gènere Agriocharis.

## Descripció

Més petit però molt més acolorit que el seu parent M. gallopavo. Els mascles no tenen "barba" però ambdós sexes compten amb esperons que en el cas dels mascles pot arribar a fer 40mm de llarg. Les cobertores caudals i les rectrius tenen decoracions amb forma d'ull que son iridescents i tenen un patró de coloració blau. La pell del cap i el coll és nua amb una coloració de blau cel i unes petites protuberàncies de color taronja. En les femelles les plomes iridescents són més verdoses i no tenen tons tant bronzejats. Els exemplars joves presenten una coloració molt més apagada.

## Habitat

Sabem poques coses del seu habitat idoni. La gran majoria d'observacions és fan al voltant d'àrees que és caracteritzen per la combinació de boscos densos i espais oberts de gespa. Passen la major part de l'any dins els boscos i durant la tardor és quan és deixen veure en espais oberts. Passen la nit enfilats en arbres.

## Alimentació

Són omnívors, s'alimenten del terra. Llavors de gespa, fulles, fruits i insectes. Quan en tenen ocasió s'alimenten de blat de moro dels cultius propers.

## Reproducció

La temporada de nidificació té inici al març amb els balls nupcials dels mascles. El niu és comença a preparar a l'abril, al terra. Fan una posta mitjana de 12 ous (8-15), d'incubació arriba als 28 dies i l'eclosió dels polls coincideix amb els principis de Juny.

## Moviments

No és coneixen moviments estacionals, amb les poques observacions existents suggereixen un rang estacional d'unes 300ha.

## Referències

* ↑ «Gall dindi ocel·lat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)

## Vegeu també

* Gall dindi
# Gall i gallina daurats

Gall i gallina daurats (en idioma xinès:金黄公鸡与母鸡), és una pintura a Corea realitzada durant la dinastia Joseon. La pintura, que pertany a començaments del segle xix, va ser feta per un artista desconegut. Mesura aproximadament 114,3 cm d'alçada i 45,7 cm d'amplada. Amb els elements decoratius, la pintura completa una mida de 200.7 cm d'alçada i 62.9 cm d'amplada.
Aquesta obra artística representa una combinació de dos temes establerts de la pintura coreana: ocells i flors. També consta de deu símbols de longevitat: el sol, les muntanyes devoradores, les roques, els núvols, els pins, les tortugues, grúids, cérvols i bolets. A l'escena central, hi ha un gall i una gallina posades en un arbre i una roca, respectivament. Això representa fortuna i futur. Actualment, la pintura es mostra al Metropolitan Museum of Art, Nova York, Estats Units.

## Descripció

En la cultura tradicional xinesa, al gall se li havia atorgat un lloc significatiu. Els antics xinesos creien que el gall era una espècie d'animal moral amb excel·lents qualitats. Aquest aspecte també va afectar els països asiàtics veïns.
A la dinastia Joseon de la península de Corea, les criatures favorables com ara el tigre, el drac, grúid i el cérvol van ser representats en una sèrie d'obres d'art que demostren la importància i la universalitat d'aquestes criatures a l'art i la cultura coreans. La pintura Gall i gallina daurats es va crear a començaments del segle xix, durant la dinastia Joseon de la península coreana. La pintura mesura 114,3 cm d'alçada i 45,7 cm d'amplada. Amb els elements decoratius externs, la peça completa mesura 200.7 cm d'alçada i 62.9 cm d'amplada. A causa de la falta de documentació, l'artista i la data de creació específica de la pintura no han pogut ser indentificats.

## Exposicions

Al 1919, aquesta pintura va ser donada al Museu Metropolità d'Art de Nova York per la Fundació Rogers. Entre 1984 i 2015, la pintura s'ha prestat per a la seva exhibició durant set vegades a:
* Nova York. Galeria de la Casa d'Àsia. "Korean Folk Art", del 8 de desembre de 1983 al 22 de gener de 1984.
* Museu d'Art de Nova Orleans. "Korean Folk Art", 11 de febrer de 1984 - 25 de març de 1984.
* Honolulu. Museu d'Art d'Honolulu "Korean Folk Art", del 14 d'abril de 1984 al 27 de maig de 1984.
* Asian Art Museum of San Francisco. "Korean Folk Art", del 15 de juny de 1984 al 29 de juliol de 1984.
* Tulsa. Museu d'Art Philbrook. "Korean Folk Art", del 18 d'agost de 1984 al 14 d'octubre de 1984.
* Los Angeles. Museu d'Art del Comtat de Los Angeles. "Korean Folk Art", del 8 de novembre de 1984 al 6 de gener de 1985.

## Referències

* 1 2 3 «Golden Cock and Hen» (en anglès). Metropolitan Museum of Art. [Consulta: 28 novembre 2017].
* ↑ 倪方六. «“鸡文化”对古人生活的影响». 北京晚报、网易新闻, 19-01-2017. [Consulta: 28 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Metropolitan Museum of Art website
* Korean Art from 19th to the 20th century - Metropolitan Museum of Art
* Korean Art – Nary Griggs Berke Collection, Mary and Jackson Berke Foundation
# Gjergj Fishta

Gjergj Fishta (Zadrima, 1871- Shkodër 1940) fou un poeta i escriptor en albanès, un dels impulsors del rilindja (renaixement). Era capellà franciscà, estudià filosofia i teologia exercí a Bòsnia i Albània, tot dirigint les escoles catòliques a Shkoder el 1902 i la societat Bashkimi. Fou fundador de la revista Hylli i Drites (Estrella de Llum, 1913) i compongué el recull poètic Lahuta e nalcis (El llaüt de la muntanya, 1905-1907) on canta el mite de la "creença vivent del poble". També traduí Homer, Alessandro Manzoni i Moliere a l'albanès. També participà activament en política. Fou secretari de la delegació albanesa a la Conferència de Pau de París del 1919, diputat al parlament albanès per Shkodër el 1920, vicepresident del parlament albanès el 1921 i defensor de Fan Noli des del 1924, raó per la qual Zogú I l'envià a l'exili. El 1926 tornà i continuà com a mestre d'escola fins a la seva mort.

## Obres

* Lahuta e Malsisë (El llaüt de la Muntanya). Zadar 1902
* Anzat e Parnasit. (Armes del Parnàs). Sarajevo 1907
* Pika voese më vonë ri botuar si Vallja e Parrizit. Zara 1909
* Shqiptari i qytetnuem. melodrama, 1911
* Vëllaznia apo Shën Françesku i Assisi-t. 1912
* Juda Makabe. 1914
* Gomari i Babatasit, Shkodër. 1923
* Mrizin e Zanave, Shkodër. 1924
* Lahuta e Malësisë. Shkodër 1937
# Gjerdrum

Gjerdrum és un municipi situat al comtat d'Akershus, Noruega. Té 6.323 habitants (2016) i té una superfície de 83 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Ask. Limita amb els municipis de Nannestad, Nittedal, Ullensaker, Skedsmo, i Sørum.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* Gjerdrum - Lloc web oficial
# Gjevilvatnet

Gjevillvatnet és un llac situat al municipi d'Oppdal a Sør-Trøndelag, Noruega. Geogràficament està situat a la serralada Trollheimen, a uns 5 quilòmetres al sud de la muntanya Blåhø (1,671 m). El llac té una superfície de 20.9 km², una llargària de 17 quilòmetres, i una amplada màxima d'1.3 quilòmetres.
El llac estava regulat per una central hidroelèctrica a la dècada de 1970. L'aigua s'extreu de la part inferior a la part occidental del llac. A la primavera, el nivell de l'aigua pot ser de 15 metres per sota del nivell d'aigua natural.
El llac té una llargària de 17 quilòmetres, i una amplada màxima d'1.3 quilòmetres.
La vall Gjevilvass segueix sent considerada com una de les valls més pintoresques de Noruega, i diversos creuers travessen el llac durant l'estiu. Al del mig del llac hi ha la Gjevillvasshytta, una casa de camp propietat de Trondheim Turistforening. Aquí els clients poden menjar, dormir i fer servir l'alberg com a punt de partida per a excursions a les muntanyes de Trollheimen.

## Referències

* ↑ «Gjevillvatnet» (en noruec). Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 8 febrer 2015].
# Grau Maristany

Grau Maristany és el nom dels següents personatges:
* Grau Maristany i Maristany, Grau Til·là, (el Masnou, 1874-1970), músic i compositor
* Pere Grau Maristany i Oliver, comte de Lavern, (el Masnou, 1863-1927), polític i industrial
# Giuseppe Chiarini

Giuseppe Chiarini (Arezzo, 17 d'agost de 1833 - Roma, 4 d'agost de 1908) va ser un escriptor i crític literari italià.

## Obres

* Ombre e figure. Saggi critici. Swinburne. Shelley. Heine. Foscolo. Leopardi. Carducci, Roma 1883
* Donne e poeti. Appunti critici, Roma 1885
* Gli amori di Ugo Foscolo nelle sue lettere. Ricerche e studi, 2 Bde., Bologna 1892
* Studi shakespeariani, Livorno 1896
* Studi e ritratti letterari, Livorno 1900
* Giosue Carducci. Impressioni e ricordi, Bologna 1901
* Memorie della vita di Giosue Carducci raccolte da un amico, Florència 1903
* La vita di Giacomo Leopardi, Florència 1905, Roma 1987
* La vita di Ugo Foscolo, Florenz 1910, 1927, Manziana 1989
* Della filosofia leopardiana. Dialogo fra un filosofo giobertiano ed un razionalista, Raffaele Gaetano, Soveria Mannelli 2000

## Referències

* ↑ Dizionario Biografico degli Italiani 24, 1980, s. v. (durch Ciro Cuciniello)
* ↑ Raffaele Gaetano, L'autore mio prediletto. In margine al leopardismo di Giuseppe Chiarini, Soveria Mannelli 2001
# Serrat de Cussolo

El Serrat de Cussolo és un serrat de l'Alta Ribagorça de l'antic terme de Malpàs, l'extrem occidental del qual era termenal amb el terme primigeni del Pont de Suert, actualment tots dos integrats, des del 1970, en el municipi actual del Pont de Suert.
# Haldórsvík

Haldórsvík [ˈhaldaɻʂˌvʊik], o Haldarsvík, és un poble situat a la costa nord-est de l'illa de Streymoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Sunda i l'1 de gener del 2021 tenia 109 habitants. Al centre del poble hi ha una petita cascada.
L'església del poble és de pedra i va ser construïda el 1856. Va ser consagrada per Venceslaus Ulricus Hammershaimb, i és l'única església octogonal de les Illes Fèroe. El retaule també és distintiu: Representa l'Últim Sopar on les cares dels Apòstols se substitueixen per les de personatges públics vius de les Illes Fèroe.
Haldórsvík surt per primer cop mencionat a la documentació el 1584. El poble va pertànyer primer al municipi de la Parròquia de Norðstreymoy, i a partir de 1913 va ser el centre administratiu del municipi de Haldarsvík i Saksun. Aquest municipi es va dividir el 1944 per formar els municipis de Saksun i Haldarsvík. Aquest últim, que incloïa a més els poblats de Tjørnuvík i Langasandur, es va integrar al municipi de Sunda el 2005.
La cascada de Fossá, propera a Haldórsvik, és la cascada més alta de les Fèroe.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 4 agost 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Haldórsvík» (en feroès). Fólkakirkjan (Església de les Illès Fèroe). [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ «Heimabeiti» (en feroès). Heimabeiti. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 4 octubre 2019].
* ↑ «Còpia arxivada» (en danès). FÆRØERNE: Tourist guide 2017, 2017, pàg. 54. Arxivat de l'original el 2021-11-30 [Consulta: 4 octubre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de cascades.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Sunda.
# Sigins

Els sigins (en llatí sigynnes, en grec antic Σιγύννες) era el nom que es va donar al conjunt de les poblacions més enllà del Danubi, a part dels escites.
Heròdot els descriu com a tracis a causa de les descripcions que els seus informants li van donar, que vestien com els medes i es consideraven descendents dels medes. Els seus cavalls eren molt petits, més aviat com a ponis, i tenien el pel molt llarg. No eren prou forts per portar una persona al damunt, però sí per estirar un carro. Es diu que estirant els carros eren lleugers i ràpids i es conserven imatges dels cavalls sigins estirant-los.
Es creu que pertanyien a diferents grups ètnics i era una denominació general per tots els pobles. S'anomenaven així les poblacions des del Danubi fons a l'Adriàtic, i després als habitants fins a Pannònia. Al nord limitaven amb alguns pobles escites. Pels habitants de Massilia, la paraula sigins significava un transportista amb carro. A Xipre s'anomenaven sigynna un determinat tipus de llances.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1514. ISBN 9788441224223.
* ↑ Smith, William (ed.). «Sigynnes». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 agost 2021].
# Molí d'en Gomis

El Molí d'en Gomis és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de tres plantes, amb dues ales d'edificació perpendiculars entre si. Fou construït i ampliat en molts diversos moments, amb maó i reble. Es conserva, encara que en molt mal estat, una part de la instal·lació per a l'aprofitament de l'aigua del riu Anoia. Els orígens d'aquest molí es remunten al segle xvii.

## Referències

* ↑ «Molí d'en Gomis». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Pilar Ruiz-Lapuente

Pilar Ruiz-Lapuente (Barcelona, 1964) és una astrofísica que treballa com a professora a la Universitat de Barcelona. El 1998, va ser una de les membres del Supernova Cosmology Project, que va descobrir que l'expansió de l'univers s'està accelerant. El 2004, va liderar l'equip que va cercar l'estrella companya de la nana blanca que havia evolucionat a la supernova SN 1572, observada entre altres per Tycho Brahe. El 2007, va rebre el Premi Gruber de Cosmologia juntament amb els seus companys del Supernova Cosmology Project pel seu descobriment del 1998.

## Publicacions

* "The binary progenitor of Tycho Brahe's 1572 supernova" Pilar Ruiz-Lapuente et al., Nature 431, 1069-1072 (28 October 2004)

## Referències

* ↑ (anglès) "2007 Gruber Cosmology Prize Press Release"