OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Frank Hilton Jackson

Frank Hilton Jackson (Kingston upon Hull, 16 d'agost de 1870 - Cookridge (Leeds), 27 d'abril de 1960) va ser un matemàtic anglès.

## Vida i obra

Jackson va fer els estudis universitaris al Peterhouse de la universitat de Cambridge en el qual es va graduar el 1889. En deixar la universitat va ser ordenat ministre de l'Església d'Anglaterra i va ser capellà d'una parròquia de Salisbury fins al 1898. Els deu anys següents, va ser instructor i capellà de la Royal Navy; durant aquest període va participar en el sufocament de la rebel·lió dels bòxers, motiu pel qual va rebre la Medalla de la Guerra de la Xina.
El 1908 va tornar al servei religiós civil, essent rector de les parròquies de Christ Church a Isle of Dogs (Londres) i de Featherstone a Yorkshire. Durant la primera guerra mundial (1914-1918) es va tornar a enrolar com instructor de l'armada i, en acabar, va tornar al servei eclesiàstic, essent rector de Chester-le-Street i canonge honorari de la catedral de Durham.
Però Jackson no és recordat pels seus serveis militars o eclesiàstics, sinó perquè, entre ells, va trobar prou temps com per publicar una quarantena d'articles matemàtics, quasi tots ells sobre funcions hipergeomètriques i sobre el que avui es coneix com a q-derivades o derivades de Jackson. A partir de l'estudi de les funcions hipergeomètriques, va introduir el concepte de q-anàleg i a partir d'ell va desenvolupar les idees de la derivació i la integració en el càlcul q. L'operador q es remunta a Euler i Heine, motiu pel qual se l'anomena operador d'Euler-Heine-Jackson.

## Referències

* ↑ Chaundy, 1962, p. 126.
* ↑ Soterroni, Galski i Ramos, 2011, p. 365.
* ↑ Atangana, 2016, p. 6.
* ↑ Soterroni, Galski i Ramos, 2011, p. 366.
* ↑ Sparavigna, 2016, p. 1.

## Bibliografia

* Atangana, Abdon. Derivative with a New Parameter: Theory, Methods and Applications (en anglès). Elsevier, 2016. ISBN 978-0-08-100644-3.
* Chaundy, T.W. «Frank Hilton Jackson» (en anglès). Journal of the London Mathematical Society, Vol. 37, Num. 1, 1962, pàg. 126-128. DOI: 10.1112/jlms/s1-37.1.126. ISSN: 1460-244X.
* Soterroni, Aline Cristina; Galski, Roberto Luiz; Ramos, Fernando Manuel. «The q-Gradient Vector for Unconstrained Continuous Optimization Problems». A: Bo Hu, Karl Morasch, Stefan Pickl, Markus Siegle (eds.). Operations Research Proceedings 2010: Selected Papers of the Annual International Conference (en anglès). Springer, 2011, p. 365-370. ISBN 978-3-642-20008-3.
* Sparavigna, Amelia Carolina «Graphs of q-exponentials and q-trigonometric functions» (en anglès). HAL, 2016.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Frank Hilton Jackson» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Berndt, Bruce C. «What is a q–series?». University of Illinois, 2010. Arxivat de l'original el 7 de febrer 2020. [Consulta: 14 juliol 2019]. (anglès)
# Gabriel Ramon Julià

Gabriel Ramon Julià (Lloseta, Mallorca, 1912 - Llucmajor, Mallorca, 1985), fou un polític mallorquí, batle de Llucmajor entre 1971 i 1979.
Gabriel Ramon aconseguí el títol de mestre d'escola el 1936 i exercí a les escoles públiques de Santa Margalida, de s'Arracó i de Llucmajor (actual CEIP Rei Jaume III). Exercí de corresponsal del diari Baleares on signava els articles sota el pseudònim de Gara. Fou nomenat batle de Llucmajor el 1971, càrrec que ostentà fins al 1979 quan tingueren lloc les primeres eleccions democràtiques municipals. Durant el seu mandat cal destacar la dotació de la xarxa de sanejament d'aigües al nucli de Llucmajor i la construcció de l'Institut de Batxillerat Maria Antònia Salvà i de l'Institut de Formació Professional Pere de Son Gall (avui unificats en l'IES Llucmajor), inaugurats el 1978. Fou elegit el 1974 diputat provincial de la Diputació de les Illes Balears. Amb l'arribada de la democràcia es retirà de la política.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 19. Palma: Promomallorca, p. 149. ISBN 84-8661702-2.
# Gabriel Puaux

Gabriel Puaux, nascut a París (6e districte) el 19 de maig de 1883 i mort a Àustria el 1er de gener de 1970, fou un diplomàtic i home polític francès.

## Biografia

Llicenciat en lletres i en dret, diplomat de l'Escola lliure de les ciències polítiques, esdevingué agregat d'ambaixada a Berna el 1908 i després cap de gabinet del resident general de França a Tunísia de 1907 a 1912. Després d'un pas per l'exèrcit durant la Primera Guerra Mundial, que li va valer de ser citat a l'Ordre de l'exèrcit, tornà a Tunísia com a secretari general del govern (1919-1922).
Ocupà a continuació les places de conseller d'ambaixada, ministre de França a Lituània, Romania i Àustria. Puaux fou igualment nomenat Alt comissionat de la República a Síria i al Líban, el 22 d'octubre de 1938, per administrar aquests dos països en nom del mandat francès i hi va restar fins al 1940. El juny de 1943, esdevingué resident general al Marroc, rellevant a Charles Noguès que havia dimitit, i va seguir al càrrec fins al març de 1946.
A França va ocupar un escó de senador representant els francesos residint a Tunísia (29 de maig de 1952 a 26 d'abril de 1959) inscrit al grup del Reagrupament del Poble Francès. Fou elegit membre de l'Acadèmia de ciències morals i polítiques l'any 1951. La seva esposa va morir l'any 1967 i ell va morir tres anys després.

## Obres

* Les Promenoirs de Mayence. Entre France et Allemagne. Wotan et Jean Jacques : l'Europe chrétienne, 1925
* Deux années au Levant. Souvenirs de Syrie et du Liban (1939-1940), 1952
* Essai de psychanalyse des protectorats nord-africains, 1954
* Mort et transfiguration de l'Autriche. 1933-1955, 1966

## Notes i referències

* ↑ Archives numérisées de l'état civil de Paris, acte de naissance n$^o$ 6/1454/1883 ; mention marginale : décédé à Kitzbuhel (Autriche) le premier janvier 1970 (consulté le 29 septembre 2012)
* 1 2 Abdellah Ben Mlih, Structures politiques du Maroc colonial, L'Harmattan, Histoire et perspectives méditerranéennes, 1990, ISBN 1=2738408338|isbn2=9782738408334, en línia a (consultat el 18 de maig de 2011)
* ↑ Michel Abitbol, Histoire du Maroc, Paris, Perrin, 2009 [détail de l'édition], p. 498
* ↑ «Fiche de Gabriel Puaux (Sénat français)». Arxivat de l'original el 2008-10-19. [Consulta: 19 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Retratat de Gabriel Puaux als anys 1950 al lloc web del Senat
# Franz Josef Hirt

Franz Josef Hirt (Lucerna, 7 de febrer de 1899 - Berna, 20 de maig de 1985) fou pianista clàssic suís.
Nascut a Lucerna, des de 1930, Hirt va dirigir una classe d'educació concertística al "Musikschule Konservatorium" de Berna. Pel seu compromís amb la música francesa contemporània, el govern francès el va honrar el 1927 amb l'"Ordre des Palmes acadèmiques", i el 1948 amb el títol de "Cavaller de la Legió d'Honor" i el 1957 amb el títol d'"Oficial de la Legió d'Honor". Dos anys abans fundà un trio amb el violoncel·lista Richard Sturzenegger i el violinista Hansheinz Schneeberger. Va ser nomenat professor a l'"Ecole Normale de Musique" de París per Alfred Cortot.
Franz Josef Hirt va morir a Berna als 86 anys.

## Referències

* ↑ Regula Puskás: Franz Josef Hirt in German, French and Italian in the online Historical Dictionary of Switzerland
* ↑ Regula Puskás: Hirt, Franz Josef on Historical Dictionary of Switzerland
* ↑ Collection of Hirt
# Fricativa faríngia sorda

La consonant fricativa faríngia sorda és un so consonàntic que és relativament poc freqüent entre les llengües parlades. El símbol en l'alfabet fonètic internacional n'és [ħ]. Aquest símbol representa una hac ratllada.

## Característiques

* El mode d'articulació és fricatiu : el so prové del pas de l'aire entre dos òrgans articulatoris.
* El seu punt d'articulació és faringi : s'articula amb l'arrel de la llengua contra la faringe.
* És un fonema sord perquè no causa la vibració de les cordes vocals.
* És una consonant oral, ja que l'aire surt únicament per la boca i no pel nas.

## En català

El català no té aquest so.

## Altres llengües

Aquest fonema és present sobretot en les llengües semítiques.
* En àrab aquest fonema s'escriu 'ح' com a 'واحد' [wɑːˈħid] (u, un).
* El maltès usa en el seu alfabet la lletra que representa aquest fonema : 'wieħed' [wiħːed] (u, un).
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Furcaperla jiangxiensis

Furcaperla jiangxiensis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a la Xina: Jiangxi.

## Referències

* ↑ Sivec, 1988. A: Sivec, Stark & Uchida. Synopsis of the world genera of Perlinae (Plecoptera: Perlidae). Scopolia 16:49.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Yang, D. & J. Yang, 1991. Acta Agric. Univ. Jiangxiensis 13(1):16.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Yang, Ding i Chi-Kun Yang, 1991: One new species of the genus Furcaperla from Jiangxi (Plecoptera: Perlidae). Acta Agricult. Univ. Jiangxiensis, 13:16-18. (en xinès, resum en anglès).
* ↑ Trends in research in Ephemeroptera and Plecoptera (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 15 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
# Gale Sondergaard

Edith Holm "Gale" Sondergaard (15 de febrer del 1899, Litchfield (Minnesota) - 14 d'agost de 1985, Woodland Hills, Califòrnia) va ser una actriu estatunidenca d'origen danès. Va ser l'esposa del director Herbert Biberman, autor de la pel·lícula social La sal de la terra (1954). Va debutar com a actriu en el cinema, el 1936, amb Anthony Adverse, de Mervyn LeRoy. Hi va obtenir d'entrada un Oscar a la millor actriu secundària.
En els anys 1950, com el seu marit Herbert Biberman, acusat de comunisme, va ser una de les víctimes del maccarthisme i inscrita en la llista negra del cinema, d'aquí el forat visible en la seva filmografia. Va reaparèixer, després d'anys d'absència, a l'última pel·lícula del seu company Herbert Biberman Slaves el 1969.

## Filmografia

* 1936: Anthony Adverse: Faith Paleologus
* 1937: Maid of Salem: Martha Harding
* 1937: Seventh Heaven: Nana, la germana de Diane
* 1937: The Life of Emile Zola: Lucie Dreyfus
* 1938: Lord Jeff: Doris Clandon
* 1938: Dramatic School: Madame Therese Charlot
* 1939: Never Say Die: Juno Marko
* 1939: Juarez: Empress Eugenie
* 1939: Sons of Liberty (curt): Rachel Salomon
* 1939: The Cat and the Canary: Miss Lu
* 1939: The Llano Kid: Lora Travers
* 1940: The Blue Bird: Tylette (el gat)
* 1940: The Mark of Zorro: Inez Quintero
* 1940: La carta (The Letter): Mrs. Hammond
* 1941: The Black Cat: Abigail Doone
* 1941: Paris Calling: Colette
* 1942: My Favorite Blonde: Madame Stephanie Runick
* 1942: Enemy Agents Meet Ellery Queen: Mrs. Van Dorn
* 1943: A Night to Remember: Mrs. Devoe
* 1943: Appointment in Berlin: Gretta Van Leyden
* 1943: Isle of Forgotten Sins: Marge Willison
* 1943: The Strange Death of Adolf Hitler: Anna Huber
* 1943: Crazy House: Cameo
* 1944: The Spider Woman: Adrea Spedding
* 1944: Christmas Holiday: Mrs. Monette
* 1944: The Invisible Man's Revenge: Lady Irene Herrick
* 1944: Gypsy Wildcat: Rhoda
* 1944: The Climax: Luise
* 1944: Enter Arsene Lupin: Bessie Seagrave
* 1946: The Spider Woman Strikes Back: Zenobia Dollard
* 1946: A Night in Paradise: Attosa
* 1946: Anna i el rei de Siam (Anna and the King of Siam): Lady Thiang
* 1946: The Time of Their Lives: Emily
* 1947: Pirates of Monterey: Señorita De Sola
* 1947: Road to Rio: Catherine Vail
* 1949: East Side, West Side: Nora Kernan
* 1969: Savage Intruder: Leslie
* 1969: Slaves: New Orleans lady
* 1970: Tango (TV)
* 1970: The Best of Everything (sèrie TV): Amanda Key (1970)
* 1973: The Cat Creature (TV): Hester Black
* 1976: The Return of a Man Called Horse: Elk Woman
* 1976: Pleasantville: Ora
* 1978: Centennial (fulletó TV): Tia Agusta
* 1983: Echoes: Mrs. Edmunds

## Premis

* Oscar a la millor actriu secundària per a la pel·lícula Anthony Advers de Mervyn LeRoy.
# Galea flavidens

Galea flavidens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels càvids. És endèmic del Brasil. No se sap gaire cosa sobre la seva història natural. El seu hàbitat natural són els matollars de sabana. Es creu que no hi ha cap amenaça per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que parts del seu hàbitat estan afectades per incendis forestals.
El seu nom específic, flavidens, significa ‘dent groga’ en llatí.

## Referències

* ↑ Weksler, M.; Bonvicino, C. Galea flavidens. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 gener 2015.
# Gale (Mali)

Gale és una població de Mali al cercle de Kita, regió de Kayes, a 2 km a l'oest del Bafing i a 10 km de l'extrem nord de Guinea
Malinkamory, germà de Samori Turé, va ocupar Gale (a mig camí entre Niagassola i Kita) el juny de 1885. A la hivernada Samori es va restablir a Faraoulia deixant guarnició a Kokoro i el seu germà Malinkamory es va quedar a Gale. Durant el hivern els sofes, des de Gale, van fer incursions a la vall del Bakhoy i del Bafing, saquejant el Gadougou i el Gangaran arribant en les seves incursions fins a Médine i Fatafi. La línia de postes de telègraf fou destruïda. El gener de 1886 el comandant Frey va traçar un pla que consistia a atacar Gale on era Malinkamory fent veure que volia atacar a Fabou Ibrahima (un altre germà de Samori) al país manding de Kangaba. Les tropes s'havien de reunir a Kita i Koundou el 9 de gener de 1886 i començar operacions el dia 10. Frey va creuar el Bakhoy el 10 i va marxar sobre Gale; Malinkamory es va retirar de Gale després de cremar el poble i es va dirigir cap a Nabou i Niafadié per unir-se al seu germà Fabou Ibrahima que havia avançat des de Kangaba.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899) pel Tinent Gatelet
# Fusagasugá

Fusagasugá és un municipi colombià, capital de la província del Sumapaz en el departament de Cundinamarca. És el tercer municipi més poblat del departament i el quaranta cinquè del país. És coneguda com la «Ciudad Jardín» de Colòmbia. Està situada a 59 km al sud-oest de Bogotà, en un altiplà delimitat pel riu Cuja i el Chocho, els turons de Fusacatán i el Quininí, que conformen la vall dels Sutagaos, i el planell de Chinauta. El municipi de Fusagasugá es divideix en la part urbana, amb 6 comunes, i en la rural amb 5 corregiments.
Limita al nord amb els municipis de Silvania i Sibaté; al sud amb els municipis d'Arbeláez, Pandi i Icononzo; a l'est amb Pasca i Sibaté; i a l'oest amb els municipis de Tibacuy i Silvania.

## Referències

* ↑ Cámara de Comercio de Bogotá. «Descripción de los municipios de Sumapaz», 16-06-2009. Arxivat de l'original el 2015-12-08. [Consulta: 15 juny 2015].
* ↑ Rojas, Nubia Isabel. «Investigación histórica y geográfica de la región del Sumapaz», 2002. Arxivat de l'original el 2020-05-30. [Consulta: 16 juny 2015].

## Bibliografia

* Plan de Ordenamiento Territorial P.O.T., 2001, Departamento Administrativo de Planeación Municipal, Fusagasugá.
* Ortiz, Angel.E. «Historia Sociopolítica De Cunday y Villarrica, 1537-1918, una historia anónima» (PDF). Cunday y Villarrica, un estudio independiente. Ediciones Wolfang´s [Ibagué], 2007 [Consulta: 28 diciembre 2010].
* «Geografia fisica y política de los Estados Unidos de Colombia. Tomo segundo» p. 650, 1863. [Consulta: 28 agost 2010].
* «Barrios de Fusagasugá, Alcaldía de Fusagasugá, Secretaria de Planeación 2014.» (PDF). [Consulta: 27 octubre 2015].
# Fusaiola

Una fusaiola o tortera és una petita peça simètrica de terrissa amb un orifici central (eix de rotació). La fusaiola es col·loca a l'extrem inferior del fus i ajuda a filar les fibres tèxtils per torsió, en un moviment similar al d'una baldufa. S'empra des de la prehistòria i és força comú en els jaciments arqueològics.
Les fusaioles s'inserien a l'extrem inferior dels fusos per afavorir el moviment de rotació i augmentar la tensió de les fibres amb l'objectiu d'aconseguir fils més uniformes i resistents en el procés de filar. Tant les fonts clàssiques gregues i llatines, com la iconografia present en vasos grecs i els paral·lels etnogràfics coincideixen que l'activitat de filar era exclusivament femenina.

## Vegeu també

* Fusaiola de Valls
Viccionari
# Félix Zubiaga

Félix Mateo Zubiaga Atxa (Arrancudiaga, Biscaia, País Basc, 4 de gener de 1945 - 7 de gener de 2016) va ser un futbolista basc que feia de defensa.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Athletic Club | País Basc | 1964-1965 |
| Bilbao Athletic | País Basc | 1964-1969 |
| Athletic Club | País Basc | 1969-1975 |
| Calvo Sotelo C. F. | Espanya | 1975-1976 |
| Arenas Club | País Basc | 1976-1978 |

## Referències

* ↑ «Fallece el exjugador del Athletic Félix Zubiaga». El Correo, 08-01-2016. [Consulta: 8 gener 2016].
* ↑ Mateo Félix Zubiaga

## Enllaços externs

* Fitxa en la web del Athletic Club
# Félix de Latassa y Ortín

Félix de Latassa y Ortín (Saragossa, 1735-1805) va ser un erudit, historiador, biògraf i el més important bibliògraf aragonès, molt cèlebre per la seva obra biogràfica d'autors aragonesos publicada entre 1796 i 1802.

## Biografia

Va estudiar Filosofia i Teologia a la Universitat de Saragossa, era doctor el 1762 d'aquesta darrera matèria. En l'àmbit religiós, va ser rector de Juslibol i després canonge racioner i degà de la catedral de Saragossa.
És cèlebre per haver escrit la famosa Biblioteca de escritores aragoneses, la primera en dos toms, que abastava autors de fins a 1500, publicada a Saragossa el 1796, i la segona, que abastava fins a la seva època, publicada en sis toms a Pamplona entre 1798 i 1802. Més tard l'obra va ser refosa en forma de diccionari biogràfic d'autors aragoneses per Miguel Gómez Uriel, arxiver del Col·legi d'Advocats de Saragossa.
Per elaborar aquesta obra, Latassa va consultar fonamentalment arxius i documents que conservaven alguns ordes religiosos en convents i monestirs. Reconeixia en el pròleg que era difícil accedir a materials específicament aragonesos a causa de la dispersió de fons per diversos arxius, biblioteques particulars i altres indrets com biblioteques nacionals o també en algunes estrangers, com la del Vaticà o París. El seu mètode va ser elaborar un llistat cronològic, i no pas alfabètic, sobre la base d'altres models que s'havien seguit a països com Alemanya.

## Referències

* 1 2 3 «Félix de Latassa y Ortín» (en castellà). Gran Enciclopedia Aragonesa. El Periódico de Aragón, 2007. Arxivat de l'original el 6 de setembre 2016. [Consulta: 1r març 2017].
# GNU toolchain

La cadena d'eines GNU és una àmplia col·lecció d'eines de programació produïdes pel Projecte GNU. Aquestes eines formen una cadena d'eines (un conjunt d'eines utilitzades de manera sèrie) que s'utilitzen per desenvolupar aplicacions de programari i sistemes operatius.
La cadena d'eines GNU té un paper vital en el desenvolupament de Linux, alguns sistemes BSD i programari per a sistemes encastats. Parts de la cadena d'eines GNU també s'utilitzen directament o es porten a altres plataformes com Solaris, macOS, Microsoft Windows (mitjançant Cygwin i MinGW/MSYS), Sony PlayStation Portable (utilitzat per PSP modding scene) i Sony PlayStation 3.

## Components

Els projectes inclosos a la cadena d'eines GNU són:
* GNU make: una eina d'automatització per a la compilació i compilació.
* GNU Compiler Collection (GCC): un conjunt de compiladors per a diversos llenguatges de programació.
* Biblioteca C GNU (glibc): biblioteca C bàsica que inclou capçaleres, biblioteques i carregador dinàmic.
* GNU Binutils: un conjunt d'eines que inclouen enllaçador, assemblador i altres eines.
* GNU Bison: un generador d'analitzadors, utilitzat sovint amb l'analitzador lèxic Flex.
* GNU m4: un processador de macros m4.
* GNU Debugger (GDB): una eina de depuració de codi.
* GNU Autotools (GNU Build System): Autoconf, Automake i Libtool.

## Referències

* ↑ Rastogi, Aditya. «The GNU Toolchain Explained» (en anglès), 07-04-2020. [Consulta: 8 desembre 2023].
* ↑ «Sony Playstation Linux GNU Toolchain» (en anglès). oss.sony.net. [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ Gunasekaran, Balaji. «A Complete Beginner's Guide To The GNU ARM Toolchain!» (en anglès britànic), 25-03-2020. [Consulta: 8 desembre 2023].
* ↑ MaskRay. «Everything I know about GNU toolchain» (en anglès), 24-01-2021. [Consulta: 8 desembre 2023].
# Gai Licini Sacerdot

Gai Licini Sacerdot és el nom dels següents personatges:
* Gai Licini Sacerdot (cavaller), cavaller romà
* Gai Licini Sacerdot (pretor), pretor el 75 aC
# Gerres ovatus

Gerres ovatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* Fa 19 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia i Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Letourneur, Y., M. Kulbicki i P. Labrosse, 1998. Length-weight relationships of fish from coral reefs and lagoons of New Caledonia, southwestern Pacific Ocean: an update. Naga ICLARM Q. 21(4):39-46.
* ↑ Kulbicki, M. i L. Wantiez, 1990. Comparison between fish bycatch from shrimp trawlnet and visual censuses in St. Vincent Bay, New Caledonia. Fish. Bull. 88:667-675.
* ↑ Kulbicki, M. i L. Wantiez, 1990. Variations in the fish catch composition in the Bay of St. Vincent, New Caledonia, as determined by experimental trawling. Aust. J. Mar. Fershwat. Res. 41:121-44.
* ↑ Kulbicki, M., N. Guillemot i M. Amand, 2005. A general approach to length-weight relationships for New Caledonian lagoon fishes. Cybium 29(3):235-252.
* ↑ Wantiez, L., 1996. Comparison of fish assemblages sampled by a shrimp trawl and a fish trawl in St. Vincent bay, New Caledonia. J. Mar. Biol. Assoc. U.K. 76(4):759-775.
* ↑ Wantiez, L., M. Harmelin-Vivien i M. Kulbicki, 1996. Spatial and temporal variation in a soft-bottom fish assemblage in St. Vincent Bay, New Caledonia. Mar. Biol. 125:801-812.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Iwatsuki, Y., S. Kimura i T. Yoshino, 1999. Description of Gerres chrysops sp.nov. from Thailand and redescription of Gerres setifer (Hamilton, 1822) and Gerres decacanthus (Bleeker, 1865) (Perciformes: Gerreidae). Ichthyol. Res. 46(1):27-41.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.