OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elías Fereres Castiel

Elías Fereres Castiel (Larraix, Protectorat espanyol al Marroc, 1946) és un catedràtic espanyol d'enginyeria agrícola que va ser Secretari d'Estat d'Universitats i Recerca del Ministeri d'Educació i Ciència i President del Consell Superior d'Investigacions Científiques.

## Biografia

Enginyer agrònom per la Universitat Politècnica de Madrid i doctor en ecologia per la Universitat de Califòrnia, és catedràtic de Producció Vegetal en la ETSIA de la Universitat de Còrdova. Ha exercit nombrosos càrrecs de responsabilitat relacionats amb l'agricultura i l'ecologia en organitzacions nacionals i internacionals.
Entre 1991 i 1992 va ser President del CSIC, i entre 1992 i 1994 va estar al capdavant de la Secretaria d'Estat d'Universitats i Recerca. En 2005 va ser nomenat Director de l'Agència Andalusa d'Avaluació de la Qualitat i Acreditació Universitària de la Junta d'Andalusia.
És membre fundador i va ser President de la Reial Acadèmia d'Enginyeria d'Espanya, la presidència de la qual ha tornat a assumir el 13 d'abril de 2011.

## Referències

* ↑ Breu biografia Arxivat 2010-06-24 a Wayback Machine. al web del CSIC.]
* ↑ Biografia Arxivat 2018-07-23 a Wayback Machine. a Cordobeses Ilustres
* ↑ Elias Fereres (RAI) presidirá el Consejo internacional de Academias Ingeniería Arxivat 2018-01-08 a Wayback Machine., efefuturo.com
* ↑ Biografia Arxivat 2018-01-08 a Wayback Machine. al web de la RAING
# Telangièctasi

La telangièctasi, també coneguda com "aranya vascular", és una ectàsia o dilatació dels vasos sanguinis més petits (arterioles, capil·lars, vènules) a prop de la superfície de la pell i d'altres estructures o òrgans. Normalment, les telangièctasis mesuren només uns pocs mil·límetres i es poden presentar arreu del cos, tot i que són més freqüents al nas, les galtes i la barbeta.

## Causes

Es poden dividir en congènites i adquirides.

## Congènites

* Nevus flami
* Síndrome de Klippel-Trénaunay
* Síndrome de Maffucci
* Telangièctasi hemorràgica hereditària (Malaltia de Rendu-Osler-Weber)
* Ataxiatelangièctasi
* Síndrome de Sturge-Weber

## Adquirides

* Hipertensió venosa en relació a la presència de varius.
* Acne rosàcia
* Per dany ambiental com la causada pel sol o l'exposició al fred.
* Traumatisme en la pell, com contusions o incisions quirúrgiques.
* Exposició a radiació, com ara l'experimentada durant la radioteràpia.
* Síndrome carcinoide
* Síndrome de CREST
* Tractament crònic amb corticoides tòpics.
* Aranya vascular o telangièctasi d'aranya que són un conjunt radial de les arterioles petites que ocorren comunament en les dones embarassades i en pacients amb cirrosi hepàtica i s'associa amb eritema palmar. En els homes, que estan relacionats amb alts nivells d'estrogen secundaris a una malaltia hepàtica.

## Tractament

L'escleroteràpia és el "patró or" i és preferible a la del làser per l'eliminació de telangièctasis i petites venes de les cames varicoses.
Les telangièctasis a la cara sovint són tractades amb làser.

## Vegeu també

* Hiposfagma

## Referències

* ↑ Johnson BA, Nunley JR «Treatment of seborrheic dermatitis». Am Fam Physician, 61, 9, maig 2000, pàg. 2703–10, 2713–4. Arxivat de l'original el 2010-07-06. PMID: 10821151 [Consulta: 16 maig 2012]. Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine.
# Ha-Noar ha-Oved ve-ha-Lomed

Ha-Noar ha-Oved ve-ha-Lomed (en hebreu: הנוער העובד והלומד) (en català: els joves estudiants i treballadors) és un moviment juvenil sionista, fundat el 1924 al territori de Palestina. El moviment va ser creat en una conferència, a la qual van participar diversos grups relacionats amb la idea del sionisme i el socialisme, amb representants de les ciutats de Tel-Aviv, Jerusalem, Haifa, Pétah Tiqvà i Kfar Saba. El moviment és format per grups que representen les diverses poblacions que viuen a Israel: els àrabs, drusos, beduïns, membres del Quibuts, residents dels Moixav, de les ciutats, de les zones en desenvolupament, i de les zones urbanes.
Els valors fonamentals ideològics del moviment són: el sionisme, el socialisme, la pau i la democràcia. Dirigeix diversos programes de formació professional, grups de defensa dels drets humans, centres juvenils i de convalescència, contribueix a les activitats de desenvolupament comunitari dins de les minories a Israel, per millorar les condicions de vida de les poblacions desfavorides i la integració dels joves immigrants.

## Referències

* 1 2 3 4 Hanoar Haoved Vehalomed (anglès)
* ↑ drorisrael.org.il Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Dror Israel
* Sionisme socialista

## Enllaços externs

* Hanoar Haoved Vehalomed (hebreu)
* Dror Israel (hebreu)
# Huracà Fabian

Huracà Fabian fou un poderós huracà de tipus Cap Verd que colpejà les Bermudes a principis de setembre de la temporada d'huracans de 2003. Fabian fou la sisena tempesta anomenada, el quart huracà i el primer gran huracà de la temporada. Es desenvolupà a partir d'una ona tropical a l'Oceà Atlàntic tropical el 25 d'agost. Es desplaçà en direcció oest-nord-oest sota la influència de la cresta subtropical al nord i s'intensificà constantment en una zona d'aigües càlides i un cisallament del vent dèbil. L'huracà assolí una intensitat cim de 230 km/h el primer de setembre i llavors, progressivament es debilità al girar en direcció nord. El 5 de setembre, Fabian recalà a Bermudes amb vents per sobre els 195 km/h. Després de passar per l'illa, l'huracà girà al nord-est i esdevingué extratropical el 8 de setembre.

## Referències

* ↑ Richard J. Pasch, Eric S. Blake, and Daniel P. Brown. «Hurricane Fabian Tropical Cyclone Report». National Hurricane Center, 19-11-2003. Arxivat de l'original el 2014-03-03. [Consulta: 14 abril 2010].
# Roger Cotte

Roger Cotte (Clamart, 21 de juliol de 1921 - São Paulo, 1 de maig de 1999) és un flautista i musicòleg francès.

## Carrera

Cotte va estudiar música al Conservatori de París amb Gaston Crunelle del 1940 al 1948. Va crear i dirigir des de 1953 el Grup d'Instruments Antics de París. El 1961 va obtenir un doctorat en musicologia per la Sorbona, on va dirigir el laboratori de musicologia. Va ensenyar flauta travessera a la "Schola Cantorum" de París. Va signar algunes músiques cinematogràfiques (Justine de Sade de Claude Pierson). Del 1984 al 1992, va ensenyar a la Universitat Estatal de Sao Paulo, Brasil, on va fundar un grup de música antiga. Va publicar La musique maçonnique et ses musiciens, Musique et symbolisme i un quadern de cançons maçòniques.
La seva recerca musical es va centrar en Jean-Jacques Rousseau i la música maçònica de Mozart, Beethoven, Johann Nepomuk Hummel.

## Publicacions

* 1958: Méthode complète de flûte à bec (ou flûte douce), Paris
* 1959: Encyclopédie des grands compositeurs, Paris
* 1961: Compositeurs français émigrés en Suède, tesi de doctorat, Paris
* 1973: Précis d'organologie, in: L'éducation musicale
* 1974: La musique maçonnique et ses musiciens, Paris
* Les textes de Voltaire mis en musique
* 1976: Jean-Jacques Rousseau musicien on the site of the BNF

## Notes

* ↑ https://journals.openedition.org/ethnomusicologie/2355
* ↑ https://www.worldcat.org/title/methode-complete-de-flute-a-bec-ou-flute-douce-par-roger-cotte-preface-de-gaston-crunelle/oclc/659276069
* ↑ https://books.google.cat/books/about/La_musique_maçonnique_et_ses_musiciens.html?
* ↑ https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb397414318

## Enllaços externs

* http://musiqueclassique.forumpro.fr/t12181-roger-cotte-flute//al fòrum de música clàssica
* https://www.discogs.com/fr/artist/1764397-Roger-Cotte// a Discog
* https://www.youtube.com/watch?v=Ed4EsQIEVSI// a (You Tube)
# Pere Casacuberta Camps

Pere Casacuberta Camps (Vic, Osona, 12 d'abril de 1965) és un atleta català especialitzat en camp a través i en curses de fons.
Comença a fer atletisme amb nou anys, i ben aviat s'afegí a entrenar a les files del Club Atlètic Vic, on desenvolupà tota la seva carrera. Després que el 1983 es proclamés campió estatal juvenil de cros, l'any següent obtingué els títols català, espanyol i mundial júnior de camp a través. Fou el darrer atleta blanc i europeu que guanyà aquesta prova internacional, amb 18 anys i que va vèncer a l'hipòdrom de Meadowlands, a Nova York, quan davant 17.418 espectadors es va imposar en vuit quilòmetres amb un temps de 21:32, dos segons per davant de l'etíop Doju Tessema i amb cinc d'avanç sobre el canadenc John Castellà. Mentre competia, Casacuberta treballava vuit hores a l'empresa Tarradellas, tal com anteriorment ho havia fet en el camp, ajudant els seus pares. Va demanar la seva empresa un permís no remunerat de dues setmanes per poder preparar l'última fase dels Mundials. Uns mesos després de guanyar aquella competició, Casacuberta va patir un accident en el seu lloc de treball, quan una màquina li va destrossar un peu. No va poder tornar a ser un corredor d'elit. Malgrat aquest fet, va tornar a la competició, però ara en l'àmbit popular, competint en curses com la Cursa d'El Corte Inglés que va guanyar els anys 1984 i 1986, i en altres competicions que li comportaren dos títols de campió català de 10.000 metres els anys 1987 i 1991, i un de cros per equips, amb el Club Atlètic Vic el 1994. El cros de la capital osonenca duu el seu nom.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* 10.000 metres llisos: 1987, 1991

### Campionat del Món Júnior

* Cros: 1984

## Referències

* 1 2 «Pere Casacuberta Camps». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ Mora, Juan «Casacuberta, de colgar embutidos a campeón del mundo». El País, 27-04-1984 [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ Heredia, Sergio «En 1984, un accidente estropeaba la prometedora carrera de Pere Casacuberta ¿Un blanco ganando en cross?». La Vanguardia (Hemeroteca), 25-03-2017, pàg. 59 [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ Bellostas, Alfredo «Pere Casacuberta ganó la Cursa más popular de la actualidad en Europa». La Vanguardia (Hemeroteca), 28-05-1984, pàg. 3 [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ Corominas, Josep «Casacuberta y Casas ganaron una cursa histórica». La Vanguardia (Hemeroteca), 26-05-1986, pàg. 29 [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ Cruz, Ángel «Casacuberta, último rey blanco del cross júnior». Diari AS, 25-03-2015 [Consulta: 11 abril 2019].
# Elías Martínez Gil

Elías Martínez Gil (València, 1822-1892) fou un metge i polític valencià. Es doctorà en medicina a la Universitat de València el 1845. El 1864 fou elegit tinent d'alcalde de l'ajuntament de València pel Partit Progressista, i es distingí quan va fer front a l'epidèmia de còlera d'estiu de 1865. Després del pronunciament de Sagunt de desember de 1874 es va alinear al costat d'Alfons XII d'Espanya i es va vincular al Partit Conservador, mercè el qual fou nomenat diputat provincial, vocal de la Junta Provincial de Sanitat, un dels promotors de l'Exposició Regional de 1883 i alcalde de València de 1876 a 1878 i de 1891 a 1892. També fou director del Museu Anatòmic de València i president de la Societat Econòmica d'Amics del País.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.350. ISBN 9788495484802.
# Thallomys loringi

Thallomys loringi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al centre de Kenya i el nord de Tanzània. El seu hàbitat natural són les sabanes, tant seques com humides. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del col·leccionista estatunidenc John Alden Loring.

## Referències

* ↑ Cassola, F. Thallomys loringi. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 8 gener 2018.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 246-247. ISBN 978-0801893049.
# Griveta fumada

La griveta fumada (Catharus fuscater) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i boscos, a les muntanyes de Costa Rica i Panamà, Colòmbia, oest de Veneçuela, cap al sud, a través dels Andes a l'oest i est de l'Equador i Perú fins l'oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Griveta fumada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Huracà Florence (2006)

L'Huracà Florence va ser el primer huracà de l'atlàntic que produí vents huracanats a les Bermudes des que l'huracà Fabian colpejava l'illa el setembre de 2003. Va ser la setena tempesta tropical i el segon huracà de la temporada d'huracans de l'Atlàntic de 2006. Florence es va desenvolupar a partir d'una ona tropical a l'àrea tropical de l'oceà Atlàntic el 3 de setembre i va seguir la mateixa trajectòria que un huracà de tipus Cap Verd. A causa de les condicions desfavorables, els sistema al principi fracassà en organitzar-se, i donava peu a una tempesta en creixement d'una mida inusualment gran. Després de diversos dies, Florence entrà en una àrea amb un cisallament del vent baix i s'intensificà en huracà el 10 de setembre. Florence passava per l'oest de les Bermudes mentre es retorcia en direcció nord-oest, i el 13 de setembre feia la transició a una cicló extratropical.

## Referències

* ↑ Hurricane Research Division. «Best Track of Atlantic tropical cyclones (1851–2007)». National Oceanic and Atmospheric Administration, 2008. [Consulta: 23 maig 2008].
# Joan Moreno

Joan Moreno (Regne de València, segle XV - Regne de València, segle xv) fou un poeta valencià.
L'any 1458, a la seva època d'estudiant, fou testimoni del primer testament d'Ausiàs Marc, amb qui mantingué correspondència poètica. Amb una poesia centrada en la percepció de l'amor en la vellesa, participà en els debats poètics del grup de Bernat Fenollar, Lo procés de les olives (1495-1496) i Lo somni de Joan Joan (1496).

## Referències

* 1 2 «Joan Moreno». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Rossinyol de Rússia

El rossinyol de Rússia (Luscinia luscinia) és una petita au passeriforme que antigament es considerava com a membre de la família dels túrdids, però en l'actualitat la hi classifica com un papamosques de la família Muscicapidae.
És una espècie insectívora i migratòria que habita els boscos d'Europa i Àsia. La seva distribució es troba més al nord que la del rossinyol, una espècie propera. Nia gairebé a nivell del sòl, en arbusts densos. Passa els hiverns a Àfrica.
El rossinyol rus té una grandària similar al pitroig europeu. El seu plomatge és de color marró grisenc a dalt i blanc grisenc en el ventre. Els seus tons grisos, els quals li donen una aparença nebulosa en la part inferior, i la manca de les típiques franges vermelles als costats de la cua dels rossinyols són les principals diferències que té amb l'espècie. Tots dos sexes presenten un aspecte similar.
El cant dels mascles és potent, i consta de xiulades, trinats i espetecs. No té el crescent de xiulades potents del rossinyol comú.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de Rússia». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 704. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Perla de caverna

Una perla de caverna és un espeleotema en forma habitualment esfèrica, però també cilíndrica, irregular, cúbica o, fins i tot, hexagonal; de color blanc i constituïda per carbonat de calci; de dimensions variables, des d'un gra d'arena fins a uns 20 cm de diàmetre i que hom pot trobar en concrecions de les cavitats formades per la deposició de capes concèntriques al voltant d'un petit nucli (arena, ossos de ratapinyada, roca, fusta, trossos d'estalactites…), al voltant del qual es dipositen capes concèntriques de mineral, com les capes d'una ceba.
Les perles es formen en l'interior d'un dipòsit d'aigua de poca profunditat, damunt el qual cauen gotes des del sostre de la cova o amb un flux lent. Quan el diòxid de carboni surt de l'aigua, el carbonat de calci dissolt precipita al voltant de les partícules sòlides que hi ha dintre del bassiot. El creixement n'és habitualment esfèric perquè la velocitat de creixement de les capes externes és igual en totes direccions, ja que l'aigua està sobresaturada. La petita vibració de les gotes d'aigua quan cauen és suficient per a fer vibrar lleugerament les perles i evitar la cimentació de les unes amb les altres. L'explicació d'altres formes cal cercar-la en obstacles que n'impedeixen la forma esfèrica.

## Referències

* ↑ «Perla de caverna». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Espeleotemas». Fundación Cueva de Nerja. Fundación Cueva de Nerja. [Consulta: 6 febrer 2013].
# Enderleina froehlichi

Enderleina froehlichi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la conca del riu Amazones al Brasil.

## Referències

* ↑ Jewett, 1960. Arq. Mus. Nac. R. Jan. 50:174.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Ribeiro-Ferreira, 1996. Amazoniana 25(1/2):145. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)
* ↑ Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Ribeiro, J.M.C., J.A. Rafael, 2005. A key to adult Amazonian stonefly genera with new geographical records of Enderleina (Jewett) for Brazil and first description of the E. froehlichi Ribeiro-Ferreira female (Insecta: Plecoptera). Zootaxa, 1096:61-67.
* ↑ Froehlich, Claudio Gilberto, 2010. Catalogue of Neotropical Plecoptera. Illiesia, 6(12):118-205. «PDF».

## Bibliografia

* Ribeiro, Magalhães, Rafael & Henriques, 2009. Revista Brasileira d'Entomologia 53(1):34.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Trends in research in Ephemeroptera and Plecoptera (anglès)
# Grivillers

Grivillers és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 59 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Grivillers era de 59 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 24 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 4 tenien tres cambres, 8 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Grivillers el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 34 eren actives i 11 eren inactives. De les 34 persones actives 31 estaven ocupades (16 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 11 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials i 1 d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Grivillers hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 395 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Grivillers a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Grivillers a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Huracà Ethel (1960)

Huracà Ethel és el cicló tropical que sosté el rècord a l'huracà que es va intensificar més ràpid com també el d'huracà més ràpid en debilitar-se. Va assolir l'estatus de categoria 5 en l'escala d'huracans de Saffir-Simpson en només 18 hores després de ser declarat tempesta tropicali es va debilitar des d'aquesta intensitat en una tempesta tropical en només 12 hores. Ethel es va formar en el golf de Mèxic durant el matí del 14 de setembre de 1960. Ràpidament es va intensificar en un huracà de categoria 5 potencialment catastròfic, i es va debilitar seguidament en una tempesta tropical abans de fer recalada a Biloxi, Mississipi, durant la tarda de l'endemà. A causa d'aquesta ràpida debilitació, la tempesta va causar danys menors i cap víctima mortal.

## Notes

* ↑ Hurricane Research Division. «Easy-to-read HURDAT 1851–2008». National Hurricane Center, 2009. Arxivat de l'original el 13 abril 2010. [Consulta: 28 novembre 2009].
* ↑ United States Weather Bureau. «Hurricane Ethel Preliminary Report». National Hurricane Center, 27-12-1960. Arxivat de l'original el 4 juny 2012. [Consulta: 28 novembre 2009].
# Joe Fry

Joe Fry va ser un pilot de curses automobilístiques anglès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Va néixer el 26 d'octubre del 1915 a Chipping Sodbury. Va morir el 29 de juliol del 1950 a Blandford Camp.

## A la F1

Va participar el 13 de maig del 1950 a la primera cursa de la història de la Fórmula 1, el GP de la Gran Bretanya pertanyent a la temporada 1950 del campionat del món de F1.
Joe Fry no va participar en cap més cursa puntuable pel campionat de la F1, ja que va morir poc després del seu debut.

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | Posició | Punts |
| 1950 | Maserati | Maserati | Maserati | GBR Ret | MON | 500 | SUI | FRA | BEL | ITA | | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |