OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rectoria (Pujalt)

La Rectoria és una obra de Pujalt (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa de grans mides situada al centre del nucli urbà, davant de l'església de la Puríssima Concepció (seu del centre cultural). Correspon a l'actual edifici de la rectoria que durant la guerra civil es va compartimentar en dos edificis, a la part de davant es van instal·lar les oficines militars, mentre que a la de darrere hi habitaven els evacuats del front de Madrid.

## Història

Durant la guerra civil de 1936-39 s'instal·là a Pujalt la base d'instrucció militar del 18è cos d'exercit republicà.

## Referències

* 1 2 «Rectoria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2018].
# Ramon Berenguer de Fluvià

Ramon Berenguer de Fluvià (Catalunya, segle xiv - ducat de Savoia, segle xv) fou un cavaller català.
Conegut també com a Berenguer de Fluvià, fou conseller, capità i un dels principals valedors de Jaume II d'Urgell en la seva disputa amb Ferran d'Antequera per la Corona d'Aragó. El 1412, Després del compromís de Casp, aconsellà a Jaume II que s'hi enfrontés militarment.
Intentà d'apoderar-se de Lleida, sense èxit, però el 1413 derrotà les forces reialistes de Francesc d'Erill i d'Orcau i de Jordi de Caramany en el combat de Margalef. Un cop derrotada la causa urgellista, passà al ducat de Savoia, on el duc Amadeu VIII de Savoia, i el 1414, Ferran d'Antequera va donar a Jofre de Becerola, el secretari de la reina les viles de Montgai, Cubells i Camarasa, que havien estat de Ramon Berenguer de Fluvià.

## Referències

* ↑ «Ramon Berenguer de Fluvià». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El Blog d'en Joan Abel
# Govern Federal de Nagaland

El Govern Federal del Nagaland fou el govern establert pel Consell Nacional Naga que dominava el 90% del Nagaland, per administrar aquest territori.
El Govern federal es va constituir el 22 de març de 1956, i va tenir un exèrcit propi (Exèrcit de Nagaland o Nagaland Army), cuidant de recollir les taxes, administrar justicia, escoles amb llengua naga i punts sanitaris. Es va promulgar una constitrució i es va establir la bandera nacional naga.
l'Assemblea Nacional (que feia funcions de Parlament) teòricament no depenia del govern sinó que el controlava.
L'organització va patir seriosament per les escissions del 1969. El 1975, després de la pau general de Shillong, Angami Zapu Phizo, el cap del Consell Nacional Naga que vivia a l'exili a Londres, no va tardar a perdre el control de l'organització. El gener de 1980 es va proclamar la República Popular de Nagaland i es va formar el Govern de la República Popular de Nagaland, que de fet fou el mateix Govern Federal amb el nom canviat. Com a branca política es va establir el Consell Nacional Socialista de Nagaland. Les funcions del govern van romadre identiques.
# Cèsar i Cleopatra

«Cèsar i Cleopatra» té aquests significats:

## Títols d'obres

* Cèsar i Cleopatra (obra de teatre), obra teatral escrita per George Bernard Shaw (1899)
Adaptacions de l'obra de Shaw:
* Cèsar i Cleopatra (pel·lícula de 1945), pel·lícula britànica protagonitzada per Vivien Leigh i Claude Rains
* Cèsar i Cleopatra (pel·lícula de 1964), telefilm alemany protagonitzat per Paul Verhoeven i Uta Sax
* Cèsar i Cleopatra (pel·lícula de 1976), telefilm britànic protagonitzat per Alec Guinness i Geneviève Bujold
* Cèsar i Cleopatra (pel·lícula de 2009), pel·lícula canadenca protagonitzada per Christopher Plummer i Nikki M. James

## Vegeu també

* Cesare e Cleopatra, òpera de Carl Heinrich Graun (1742)
# Escòs

* No s'ha de confondre amb Escós.
Escòs (en francès i oficialment Escos, en basc Ezkoze) és un comú al Bearn, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de Nova Aquitània. Aquesta comuna del cantó de Salias és generalment omesa dins les llistes recents de comuns de la Baixa Navarra, tot i que hi pertanyia antigament. Tot i així, la llengua històrica de la comuna és l'occità. Limita amb els comuns d'Auta-riba al nord, Castanheda a l'est, la Bastida de Vièlafranca a l'oest, Oràs al sud-est i Avitenh al sud.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1901 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 410 | 287 | 282 | 269 | 256 | 241 | 217 |
| A partir de 1962, el cens té en compte la població resident definida com a "Population sans doubles comptes" per l'INSEE |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Data d'elecció | Identitat |
| Les dades anteriors a 1995 no són conegudes. |||
| 1995 | Jean Larrat |
| 2001 | Daniel Vigneau |
# Redós de Sant Josep i Sant Pere

El Redós de Sant Josep i Sant Pere és un edifici del municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

El conjunt ocupa tota l'illa compresa entre els carrers de Jacas, Marañón, Maragall i Claret. És un edifici aïllat, d'organització complexa, format per dos cossos disposats perpendicularment respecte d'un altre cos central.
Inclou diverses dependències, amb inclusió d'una capella i una torre emmerletada. Les cobertes són en general de teula a dues vessants. La construcció presenta obertures de diverses tipologies que es troben emmarcades en maó.
Hi ha diversos accessos a l'edifici, que es troba envoltat d'un jardí. A la part posterior, el Redós de Sant Josep ha estat objecte de diverses obres d'ampliació.

## Història

L'asil del Redós de Sant Josep i de Sant Pere va ser construït l'any 1901, segons projecte de l'arquitecte Josep Font i Gumà.
A l'Arxiu Històric de Ribes apareix documentada amb data de 1947, la sol·licitud a l'Ajuntament d'obres d'ampliació de l'edifici, d'acord amb els plànols signats per l'arquitecte Josep Brugal i Fortuny.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Redós de Sant Josep i Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «El redós de Sant Josep i Sant Pere (Sant Pere de Ribes - Garraf)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Gjesdal

Gjesdal és un municipi situat al comtat de Rogaland, Noruega. Té 11.853 habitants (2016) i la seva superfície és de 617,95 km². El centre administratiu del municipi és el poble d'Ålgård.

## Fills il·lustres

* Finn E. Kydland, guanyador del Premi del Banc de Suècia en Ciències Econòmiques en memòria d'Alfred Nobel el 2004.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 24 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Gjesdal - Lloc web oficial
# Naftikós Ómilos Vouliagménis

El Naftikós Ómilos Vouliagménis, (en grec: Ναυτικός Όμιλος Βουλιαγμένης, en català: Club nàutic Vouliagmeni), és un club grec d'esports aquàtics amb seu a Vouliagmeni, al sud de la ciutat d'Atenes.
Fundat el 1937, entre les seves seccions destaca la de waterpolo. Tant l'equip masculí com el femení han aconseguit un gran nombre de campionats nacionals i europeus.

## Palmarès
### Masculí

* 1 Recopa d'Europa de waterpolo masculina
** 1997
* 4 Lligues gregues de waterpolo masculina
** 1991, 1997, 1998, 2012
* 4 Copes gregues de waterpolo masculina
** 1996, 1999, 2012, 2017

### Femení

* 2 Eurolligues femenines de la LEN
** 2009, 2010
* 1 Copa LEN de waterpolo femenina
** 2003
* 2 Supercopes d'Europa de waterpolo femenina
** 2010, 2011
* 11 Lligues gregues de waterpolo femenina
** 1991, 1993, 1994, 1997, 2003, 2005, 2006, 2007, 2010, 2012
* 1 Copa grega de waterpolo femenina
** 2019

## Enllaços externs

* Naftikós Ómilos Vouliagménis - Lloc web oficial
# Dia Internacional de la Democràcia

El 2007 l'Assemblea General de les Nacions Unides va resoldre a favor d'observar el 15 de setembre com a Dia Internacional de la Democràcia, amb el propòsit de promoure i mantenir els principis democràtics, i va invitar a tots els estats membres i organitzacions a commemorar el dia de manera apropiada per sensibilitzar el públic sobre el tema.
El preàmbul de la resolució va afirmar que:
| « | …mentre les democràcies comparteixen trets comuns, no hi ha cap model de democràcia i aquesta democràcia no pertany a cap país o regió... ...la democràcia és un valor universal basat en la lliure expressió del desig del poble a determinar els seus propis sistemes polítics, econòmics, socials i culturals amb la seva participació plena a tots els aspectes de la vida. | » |

## Context

El Setembre de 1997 la Unió Interparlamentària (UI) adoptà una Declaració Universal sobre la Democràcia. Aquesta declaració afirma els principis de la democràcia, els elements i l'exercici d'un govern democràtic i la democràcia en l'àmbit internacional.
Les conferencies internacionals sobre democràcies noves i restaurades (procés ICNRD) varen començar l'any 1988 amb la iniciativa de la Presidenta Corazón Aquino de les Filipines després de l'anomenada "Revolució del Poder Popular" que va enderrocar la dictadura de Ferdinand Marcos.
Inicialment un fòrum intergovernamental, el procés ICNRD desenvolupà en una estructura de tripartit amb la participació de governs, parlaments i la societat civil. La sisena conferència (ICNRD-6) que va prendre lloc a Doha, Qatar, al 2006 va reforçar la naturalesa de tripartit del procés i va concloure amb la declaració i el Pla d'Acció que reafirmà els principis i valors fonamentals de la democràcia.
Després del resultat de l'ICNRD-6, un consell d'assessors configurat per la presidenta del procés (Qatar) va decidir promoure un Dia de la Democràcia. Qatar va prendre iniciativa a l'hora de fer un esborrany de resolució de l'Assemblea General de les Nacions Unides i convocà consultes amb estats membres de l'ONU. Al suggeriment de l'IPU, el 15 de setembre (la data de la Declaració Universal sobre la Democràcia) va ser escollit com el dia en que la comunitat internacional celebraria anualment el Dia Internacional de la Democràcia. La resolució titulada "Suport de les Nacions Unides al sistema d'esforços de Governs per a promoure i consolidar democràcies noves o restaurades", va ser adoptada per consens el 8 de Novembre del 2007.

## Referències

* ↑ «United Nations Official Document». [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «Universal Declaration on Democracy». [Consulta: 15 setembre 2019].
* ↑ «ODS HOME PAGE». [Consulta: 15 setembre 2019].
# Perier

Perier (italià Perrero) és un municipi italià, situat a la ciutat metropolitana de Torí, a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 773 habitants. Està situat a la Vall Germanasca, una de les Valls Occitanes. Forma part de la Comunitat Muntanyenca Vall Chisone i Vall Germanasca. Limita amb els municipis d'Angrogna, Massèl, Peirosa, Pomaret, Prali, Praamòl, Roure, Salza di Pinerolo i Villar Pellice.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alma Margherita Ghigo | Centreesquerra |

## Referències

* ↑ «Codici Catastali G4 - Comune di Perugia, Pescara, Pesaro e altri». [Consulta: 14 gener 2020].
# Església de Bellpuig

L'Església de Bellpuig és un edifici del municipi de Tortellà (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'esglesiola al costat de l'antiga fortalesa de la família dels Bellpuig. És d'una sola nau i absis semicircular i no conserva la seva teulada. Actualment els seus interiors s'utilitzen per guardar-hi bales de palla i el seu estat, en general, i el seu, és un estat del tot ruïnós. La porta d'ingrés al temple està situada a la façana de ponent; és adovellada, amb un petit ull de bou damunt seu. El conjunt està coronat per un campanar d'espadanya d'un sol ull.

## Història

Aquesta petita església dedicada a Santa Àgueda sembla d'origen romànic i formava part de les dependències del Castell de Bellpuig. Les dades documentals més antigues d'aquell llinatge es remunten a l'any 1272, data en què apareix esmentat Berenguer de Bellpuig. El mes d'octubre de 1262, Bernat de Bellpuig presta homenatge per diverses possessions que tenia en feu a Ramon d'Empúries, senyor del castell de Sales. Els terratrèmols que van tenir lloc el 2 de febrer de 1428 varen enderrocar el castell que regia Roger Alemany de Bellpuig, morint la seva mare, Blanca, i dos dels seus fills; possiblement fou en aquest moment quan es va abandonar l'antiga fortalesa i se n'hi va bastir a prop una altra.

## Referències

* 1 2 «Església de Bellpuig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Ismael Lejarreta Arrizabalaga

Ismael Lejarreta Arrizabalaga (Berriz, 11 de juny de 1953) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1977 i 1985. De la seva carrera destaquen la Clàssica d'Ordizia i una etapa a la Volta a Catalunya.
El seu germà petit Marino també fou ciclista professional amb notable èxit. El seu fill Iñaki va destacar en el ciclisme de muntanya fins a la seva tràgica mort atropellat a la carretera.

## Palmarès

* 1978
** 1r al Gran Premi de Laudio
** Vencedor d'una etapa de la Volta a La Rioja
* 1980
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
* 1982
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries

### Resultats al Tour de França

* 1980. 24è de la classificació general
* 1981. 64è de la classificació general
* 1982. 57è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1977. 16è de la classificació general
* 1979. 21è de la classificació general
* 1981. Abandona
* 1982. 19è de la classificació general
* 1983. 30è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1983. 28è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Mor atropellat el ciclista Iñaki Lejarreta, campió d'Espanya de bicicleta de muntanya el 2007». 324, 16-12-2012 [Consulta: 7 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Reebok

Reebok és una empresa americana de calçat atlètic, indumentària, i accessoris. Actualment és filial d'Adidas. L'empresa, fundada el 1895, s'anomenaven originalment Mercury Sports però es va rebatejar com a Reebok el 1960. Els fundadors de l'empresa foren Joe Foster i Jeff Foster.

## Història

Va començar a la Gran Bretanya en els anys 90 del segle xix. En aquell temps, Joseph William Foster era un dels primers a fabricar sabates d'atletisme en punta (per exemple, sabates per a golf). La societat J.W. Foster fabricava totes les seves sabates a mà i va adquirir una clientela d'atletes internacionals, subministrant sobretot sabates portades en els Jocs olímpics de París.
El 1958, els dos nets de la societat la reanomenen Reebok, nom que recorda el d'una varietat d'antílop sud-africà, el rhebok. El 1979, la societat es llança a l'assalt del mercat nord-americà venent sabates per a curses a un preu mai vist: 60 dòlars.
El 1982 va ser la primera a produir un model de bamba exclusivament femení.
És el 1989 que el sistema d'aire comprimit coneix la seva hora de glòria. La societat millora el producte permetent inflar-se o desinflar-se dels coixins d'aire a la sabata.
Llavors, estén la seva activitat a altres esports. Cap a finals dels anys 90, s'introdueix també en el padrinatge d'esportistes d'alt nivell, a Venus Williams, la campiona de tennis. El 2000, signa un acord de col·laboració amb la NFL i amb l'NBA el 2001.
El 2004, es compra les marques equipament d'hoquei sobre gel CCM, Jofa i Koho, fent-se un dels gegant de la indústria de l'hoquei i competidor principal de Nike. També es fa el proveïdor oficial de les samarretes per als equips de la Lliga Nacional d'Hoquei.
El 3 d'agost del 2005, per una OPA amistosa de 3,8 mil milions de dòlars, Adidas anuncia la compra d'aquesta multinacional.
# Gjilani

Gjilani o Gnjilane (en albanès: Gjilani, en serbi: Гњилане, transcrit: Gnjilane) és una ciutat situada a Kosovo. És el centre administratiu del districte de Gjilani. Des del 15 de febrer del 2003, Gjilani és la seu de l'Agència per la Democràcia Local a Kosovo del Consell d'Europa.

## Personatges il·lustres

* Bajram Haliti
* Xherdan Shaqiri

## Enllaços externs

* Gjilani - Lloc web oficial
# Neri II Acciaiuoli

Neri II Acciaiuoli (Atenes, vers el 1409 - Atenes, 1451), era fill de Francesc Acciaiuoli, cap de la branca bastarda dels Acciaiuoli d'Atenes.
Fou duc d'Atenes i senyor de Mègara, Sició, Tebes i Livàdia des del 1435. Fou enderrocat per son germà Antoni II Acciaiuoli el 1439 però va recuperar el poder al morir Antoni el 1441. Va reconèixer la sobirania de Costantí Paleòleg (futur emperador) el febrer del 1444 i li va cedir Tebes. El mateix any va acceptar pagar tributs als otomans, que el 1446 li van retornar Tebes.
Es va casar amb Chiara Zorzi, filla de Nicola II Zorzi, Baró de Bodonitza i senyor de Karystos, la qual fou estrangulada per ordre del seu nebot Francesc II Acciaiuoli el 1456 quan era tancat a la presó de Mègara. Va morir a Atenes el 1451.
# Dia Internacional de la Dona Afrodescendent

El Dia Internacional de la Dona Afrodescendent, també conegut com el Dia de la Dona Afrollatina, Afrocaribenya i de la Diàspora, és una commemoració anual el 25 de juliol de la lluita femenina afrodescendent contra la discriminació racial, el masclisme, la pobresa i la marginació; i s'hi encoratja a incidir en les agendes polítiques dels Estats per a que prenguin mesures en aquest sentit mitjançant l'establiment d'estratègies de lluita, empoderament i cohesió. Es va celebrar oficialment per primera vegada als Països Catalans el 2017, a València.
Aquesta efemèride va ser fixada en la trobada a República Dominicana de dones líders afrodescendents de 32 països de l'Amèrica Llatina i el Carib el 25 de juliol del 1992, la Primera Trobada de Dones Afrollatines, Afrocaribenyes i de la Diàspora. Hi va sorgir també la Xarxa de Dones Afrollatinoamericanes, Afrocaribenyes i de la Diàspora. Aquell mateix dia l'afrodescendent Lucrecia Pérez va ser assassinada a Aravaca per un guàrdia civil i tres menors d'edat de grups neonazis, cosa que va realçar la necessitat d'aquest dia simbòlic per als antiracistes.

## Referències

* ↑ Cugat Tarridas, Núria. «El feminisme negre reclama el seu propi espai en l’europeu». Onada Feminista, 13-06-2020. [Consulta: 27 juliol 2022].
* 1 2 Albertí, Clàudia. «Les dones afrodescendents reivindiquen la seva condició». La Directa, 25-07-2019. [Consulta: 29 juliol 2022].
* ↑ Eric. «Día Internacional de la Mujer Afrolatina, Afrocaribeña y de la Diáspora» (en espanyol europeu), 25-07-2022. [Consulta: 26 juliol 2022].
* 1 2 «Celebramos el Día Internacional de la Mujer Afrodescendiente en Valencia» (en castellà). Movimiento por la Paz, 18-07-2017. [Consulta: 27 juliol 2022].
* ↑ elDiarioAR. «Día de las mujeres afrodescendientes: ¿Por qué se celebra este 25 de julio?» (en castellà), 25-07-2022. [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ «25 de julio: Día Internacional de la Mujer Afrodescendiente | Movimiento por la Paz». [Consulta: 26 juliol 2022].
* ↑ «Día internacional de la mujer afrodescendiente: “Escuchar las historias de otras hermanas ha sido de vital importancia”» (en local). [Consulta: 26 juliol 2022].

## Vegeu també

* Dia Internacional dels Afrodescendents

## Enllaços externs

* Día Internacional de la Mujer Afrodescendiente a YouTube (castellà)
# Perifèries de Grècia

Les perifèries (grec: περιφέρειες) són les subdvisions o regions administratives de Grècia. Hi ha 13 perifèries (nou al continent i quatre a les illes) dividides en 74 unitats perifèriques des de l'1 de gener del 2011 segons el programa Cal·lícrates.
Respecte a l'anterior divisió administrativa de Grècia, prèvia a l'any 2011, les perifèries de Grècia han mantingut els seus límits geogràfics, però constitueixen ara la divisió administrativa de segon ordre (ja que a nivell de primer ordre hi trobem les Administracions descentralitzades), i fins a la reforma estaven dividides en 51 prefectures.
| Perifèries, unitats perifèriques i municipis. | 1. Macedònia Oriental i Tràcia  2. Macedònia Central  3. Macedònia Occidental  4. Tessàlia  5. Epir  6. Illes Jòniques  7. Grècia Occidental  8. Grècia Central  9. Peloponès  10. Àtica  11. Creta  12. Egeu Meridional  13. Egeu Septentrional |

## Referències

* ↑ «Llei Cal·lícrates» (pdf) (en grec). Ministeri de l'Interior de Grècia. Arxivat de l'original el 2017-04-27. [Consulta: 9 gener 2014].

## Vegeu també

* ISO 3166-2:GR
# Essaïd Abelouache

Essaïd Abelouache (23 d'agost de 1985) és un ciclista marroquí.

## Palmarès

* 2013
** 1r al Gran Premi Sakia El Hamra
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Marroc
* 2014
** 1r al Gran Premi Sakia El Hamra
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Algèria
* 2015
** 1r al Gran Premi Oued Eddahab
** 1r al Trofeu de l'Aniversari
* 2016
** 1r al Tour de Sétif i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour d'Annaba
** Vencedor d'una etapa al Tour de Mersin

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Resolució 219 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 219 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 17 de desembre de 1965, després de reafirmar les resolucions anteriors sobre el tema, el Consell va ampliar l'estacionament a Xipre de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre per un període de tres mesos addicionals, que acabaria el 26 de març de 1966.
La resolució va ser l'última a adoptar per 11 estats membres. L'any següent el Consell de Seguretat va augmentar a 15 membres.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 201 a la 300 (1965 - 1971)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Dia Internacional de la Felicitat

El Dia Internacional de la Felicitat, el 20 de març, va ser instituït el 28 de juny de 2012 per l'Assemblea General de les Nacions Unides i es va celebrar per primera vegada l'any 2013.

## Dia Internacional de la Felicitat: 20 de març

Gràcies a una iniciativa del Regne de Bhutan, que considera la Felicitat Nacional Bruta més important que el Producte Interior Brut, el 28 de juny de 2012 l'Assemblea General de les Nacions Unides en la Resolució 66/281, publicada el 12 de juliol, acordà proclamar el 20 de març Dia Internacional de la Felicitat, a fi de reconèixer la rellevància de la felicitat i el benestar com a aspiracions universals dels éssers humans i la importància de la seva inclusió en les polítiques de govern.
La resolució convida a tots els Estats membres, a les organitzacions nacionals, locals i internacionals, a la societat civil i a totes les persones a celebrar aquest diada i promoure activitats concretes, especialment en l'àmbit de l'educació.
| « | Què és el Dia de la Internacional de la Felicitat? Des de 2013, les Nacions Unides han celebrat el Dia Internacional de la Felicitat com un reconeixement de l'important paper que exerceix la felicitat en la vida de les persones de tot el món. El 2015, les Nacions Unides van presentar els 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible que pretenen posar fi a la pobresa, reduir la desigualtat i protegir el nostre planeta, tres aspectes primordials que contribueixen a garantir el benestar i la felicitat. L'any passat, les Nacions Unides van convidar a totes les persones de qualsevol edat, així com a les escoles, les empreses i els governs, a celebrar el Dia Internacional de la Felicitat i assolir els 17 objectius. | » |
| — Organització de las Nacions Unides |||

## Vegeu també

* Declaració Universal de Drets Humans
* Índex de desenvolupament humà
* Objectius de Desenvolupament Sostenible

## Referències

* ↑ Resolución 66/281 de las Naciones Unidas
* ↑ «Día Internacional de la Felicidad». Organización de las Naciones Unidas
* ↑ «Por qué el aburrimiento es una de las claves para que los niños sean felices». BBC, 20-03-2019.

## Enllaços externs

* Lloc oficial del Dia Internacional de la Felicitat