OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Vilarrasa

La casa Vilarrasa és un edifici de Montcada i Reixac (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Can Vilarrasa va ser propietat de Ramon Masagué, carnisser d'ofici i després va passar als seus nets.

## Descripció

És una casa unifamiliar de planta baixa i pis. La planta baixa està ocupada per la botiga i el pis per l'habitació. És en aquest registre superior on es conserva l'estructura primigènia de la casa, la planta baixa és de nova factura. El pis presenta una balconada seguida amb barana de ferro forjat i a la que hom hi accedeix mitjançant dues obertures rectangulars que, a la llinda, presenten ornamentació en relleu de tipus floral i naturalista. A la part superior d'aquestes hi ha una motllura en ressalt per a la protecció de la finestra i trencaaigües amb un treball de coronament de cresteria. Per sota la motllura hi ha elements en forma de modillons, adossats a la façana. La barana del balcó presenta un ritme ondulant a la part inferior en forma còncava i es troba formada per brèndoles de tirabuixó. La llosana, està sostinguda per modillons ondulants de formes còncaves i convexes amb elements florals decoratius, segueix el mateix ritme continuat de la barana.
La façana en tota la seva part superior conserva un dibuix esgrafiat d'aspecte romboïdal. Abans de la barana del terrat hi ha un voladís a partir dels quals sorgeix la dita barana. No és de balustres sinó de traceria i elements florals. El seu treball petri s'alterna amb els pilars on hi ha esgrafiats uns gerros. Presenta elements de boles i cònics que la coronen.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Vilarrasa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Rasa de Miravent

La Rasa de Miravent és un torrent del Solsonès afluent per l'esquerra del Barranc d'Arceda. Neix al sud-oest de la masia d'Arceda. De direcció predominant cap a les 11 del rellotge, tot el seu curs transcorre pel terme municipal de Llobera.

## Xarxa hidrogràfica

La Rasa de Miravent no té cap tributari.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Sanaüja full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Reading (Pennsilvània)

Reading és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 81.207 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reading tenia 81.207 habitants, 30.113 habitatges, i 18.429 famílies. La densitat de població era de 3.192,9 habitants/km².
Dels 30.113 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34,4% hi vivien parelles casades, en un 20,2% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.698 $ i la renda mediana per família de 31.067 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.114 $ mentre que les dones 21.993 $. La renda per capita de la població era de 13.086 $. Entorn del 22,3% de les famílies i el 26,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Persones il·lustres

* Taylor Swift (n. 1989), cantant.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reading». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Rasbora steineri

Rasbora steineri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Laos, Vietnam i el sud-est de la Xina.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nichols, J. T. & C. H. Pope. 1927. The fishes of Hainan. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 54 (art. 2): 321-394, Pl. 26.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Casa de les Doctores

La Casa de les Doctores és una obra amb elements renaixentistes d'Alfés (Segrià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici en cantonera de planta baixa, pis i golfes. La part més interessant és la façana, amb una porta i un balcó amb composicions florals, típiques de l'estil plateresc. El voladís del balcó, fet al 1930, trenca la unitat de la façana, a més de trobar-se en mal estat de conservació.
En la part frontal hi ha una porta amb dovelles de mig punt. Hi ha també un finestral renaixentista.

## Història

Aquesta casa és un record del lligam d'Alfés amb els canonges de Lleida, els quals en feren la repoblació.

## Referències

* 1 2 3 «Casa de les Doctores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].

## Enllaços externs

* «Casa de les Doctores». Patrimoni arquitectònic. Consell Comarcal del Segrià.
# Casa de les Bruixes

La Casa de les Bruixes o Casa de Bruixes és un edifici de la ciutat d'Alacant, al País Valencià. Actualment, és la seu de Presidència de la Generalitat a la capital de l'Alacantí. La façana principal recau a l'avinguda del Doctor Gadea, a l'Eixample.
És una construcció d'estil modernista, en la zona d'eixample d'Alacant que va projectar-se després de l'enderroc, el 1869, de les muralles. L'arquitecte encarregat de la Casa de les Bruixes va ser Enrique Sánchez Sedeño, que hi va destacar per les seues construccions de ferro.
El primer projecte de Sánchez Sedeño es va presentar el 1898. El 1911 en va redactar un altre, amb una ampliació superficial cap a l'interior de l'illa de cases i la incorporació d'elements de l'Art Nouveau. El 1912 Sedeño va renunciar a continuar la direcció de les obres i el va substituir Francisco Fajardo Guardiola, qui va projectar el mateix any les torrasses que rematen l'edifici, amb coberta amb fort pendent i disseny amb influències de gòtic nòrdic. Es van incloure ornamentacions d'estils «neo-».
L'edifici consta de dues plantes i planta baixa, amb dues torres de quatre plantes, una en la façana principal i l'altra en l'accés pel carrer de Sant Ferran. A causa dels seus usos, la decoració interior original s'ha perdut, originalment hi estava relacionada amb la decoració exterior, que encara es pot apreciar, de motius naturistes.

## Referències

* 1 2 3 Varela Botella, Santiago. La arquitectura de Enrique Sánchez Sedeño y el modernismo en Alicante (PDF) (en castellà). Alacant: Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2018, p. 108-131 [Consulta: 14 agost 2021].
* 1 2 Martínez Medina, Andrés; Oliva Meyer, Justo; Oliver Ramírez, José Luis; Sempere Pascual, Armando; Calduch, Juan. Guía de Arquitectura de la Provincia de Alicante (PDF) (en castellà). Alacant: Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2014, p. 46 [Consulta: 14 agost 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de la Casa de les Bruixes com a Bé de Rellevància Local a la Conselleria de Cultura
# Casa de les Lletres

«Casa de les Lletres» té aquests significats:
* Casa de les Lletres (Bèlgica)
* Casa de les Lletres (Barcelona)
# Cas Gescartera

El Cas Gescartera va ser un escàndol financer ocorregut en Espanya en 2001, en el qual van desaparèixer uns 20.000 milions de pessetes (més de 120 milions d'euros) i que va registrar més de 2000 afectats, incloent mutualitats públiques, fundacions, ONG, congregacions religioses, i empreses públiques.

## Història

Gescartera era una Societat Gestora de Carteres (SGC) creada en 1992. En 1999, la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) va sancionar Gescartera amb una multa de caràcter greu per resistir-se a ser inspeccionada. La sanció, per valor de set milions de pessetes, no es va fer pública. El 13 de juliol de 2000 la CNMV va autoritzar la seva conversió en Agencia de Valors (AV).
El 14 de juny de 2001 la CNMV va decidir intervenir Gescartera per la impossibilitat de conèixer la situació econòmico-financera i la destinació dels fons dels seus clients.
El fiscal va considerar que durant els 9 anys de l'activitat, Gescartera es va dedicar a realitzar activitats per lucrar-se defraudant als seus clients, desviant aquests fons cap a societats de constitució fraudulenta per així fer-los seus.
Després de la instrucció de la jutgessa Teresa Palacios, el judici oral va començar el 17 de setembre de 2007 amb 14 imputats, entre ells Antonio Camacho Friaza president de la companyia, 46 acusacions i uns 120 testimonis.
L'Audiència Nacional va publicar la sentència el 27 de març de 2008 i va condemnar a 11 anys de presó -vuit pel delicte d'apropiació indeguda i 3 per falsedat documental- a l'amo de l'agència de valors Gescartera, Antonio Camacho Friaza i a 3 anys a la seva presidenta, Pilar Giménez-Reyna, en aquell temps germana del llavors Secretari d'Estat d'Hisenda Enrique Giménez-Reyna.
En 2012 l'AN obliga a pagar 12,2 milions a Caja Madrid més els interessos reportats des del dia que es va intervenir Gescartera.
En 2012 el Tribunal Suprem del Regne d'Espanya absol a l'assessor fiscal Julio Rodríguez Gil, al propietari d'Asesoría y Gestión de Patrimonios (AGP), Aníbal Sardón, i als dos treballadors de La Caixa, José Alfonso Castro Mayoral y Miguel Carlos Prats.

## Referències

* ↑ Comienza el juicio oral de Gescartera, la última oportunidad de los clientes para recuperar su dinero
* ↑ La Audiencia Nacional condena a Antonio Camacho a 11 años de prisión
* ↑ «La Audiencia Nacional condena a Caja Madrid Bolsa a pagar 12,22 millones por el caso 'Gescartera'». Arxivat de l'original el 2012-01-19. [Consulta: 15 gener 2015].

## Vegeu també

* Comissió Nacional del Mercat de Valors
* ADICAE
* Jaime Morey

## Enllaços externs

* Especial Gescartera a elmundo.es
# ITV

ITV té els següents significats:
* Televisió:
** Independent Television (ITV), companyia de servei públic de televisió britànica
** ITV (Azerbaidjan), canal de televisió pública a l'Azerbaidjan
** Televisió interactiva (iTV), nou concepte de veure la televisió
* Miscel·lànea:
** Inspecció tècnica de vehicles (ITV), inspecció d'un vehicle per tal de saber si compleix la normativa sobre seguretat i emissions
# Colpisa

Colpisa és una agència de notícies fundada el 1972 com una societat de serveis per iniciativa de diversos diaris regionals espanyols.
El 2008 formava part del Taller de Editores, una empresa del grup Vocento i la resta d'accionistes són Heraldo de Aragón, Grup Joly, Diario de Navarra, Las Provincias de València i Diario de Burgos. Classifica la informació en vuit blocs relacionats amb la política, internacional, cultura, esports, economia, societat, espectacles i mitjans de comunicació.
El 2010 l'agència es va transformar en una productora de continguts multimèdia amb la fusió de les àrees impreses i digitals per facilitar continguts a 16 capçaleres regionals.

## Referències

* ↑ Jesús Timoteo Álvarez. Historia de los medios de comunicación en España: periodismo, imagen y publicidad, 1900-1990. Ariel, 1989, p. 358. ISBN 978-84-344-1256-9.
* 1 2 Fernando Sabés Turmo. La eficacia de lo sencillo: Introducción a la práctica del periodismo. Comunicacion Social, October 2008, p. 92–. ISBN 978-84-96082-76-2.
* ↑ «Agència Colpisa». Periodista Digital, 2018 [Consulta: 21 octubre 2018].
# ITK

ITK (acrònim anglès de Insight Segmentation and Registration Toolkit) és un marc de desenvolupament d'aplicacions multiplataforma i de codi obert àmpliament utilitzat per al desenvolupament de programes de segmentació d'imatges i registre d'imatges. La segmentació és el procés d'identificar i classificar les dades que es troben en una representació mostrada digitalment. Normalment, la representació mostrada és una imatge adquirida a partir d'instrumentació mèdica com ara escàners de TC o ressonància magnètica. El registre és la tasca d'alinear o desenvolupar correspondències entre dades. Per exemple, en l'entorn mèdic, una tomografia computada es pot alinear amb una ressonància magnètica per tal de combinar la informació continguda en totes dues.
ITK es va desenvolupar amb finançament de la National Library of Medicine (EUA) com a recurs obert d'algorismes per analitzar les imatges del Projecte Human Visible. ITK significa The Insight Segmentation and Registration Toolkit. El conjunt d'eines proporciona algorismes de registre i segmentació d'avantguarda en dues, tres i més dimensions. ITK utilitza l'entorn de compilació CMake per gestionar el procés de configuració. El programari està implementat en C++ i està embolicat per a Python. Una branca del projecte ITK que proporciona una interfície simplificada a ITK en vuit llenguatges de programació, SimpleITK, també està en desenvolupament actiu.

## Referències

* ↑ «Insight Segmentation and Registration Toolkit (ITK) | Medical Free/Libre and Open Source Software» (en anglès). https://www.medfloss.org.+[Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ Schroeder, Will «The ITK software guide: the insight segmentation and registration toolkit». https://www.academia.edu, 01-01-2003.
# Regència Gonghe

La Regència Gonghe (共和) va manar a la Xina del 841 aC fins al 828 aC després que el Rei Li de Zhou va ser exiliat pels seus nobles. (The Cambridge History of Ancient China dona la data d'inici com el 842.)
D'acord amb l'historiador de la Dinastia Han Sima Qian (en els seus Registres del Gran Historiador), que llig Gonghe com "l'harmonia comuna", durant la regència Gonghe, la Dinastia Zhou hi era governada conjuntament per dos ducs—el Duc de Zhou (no s'ha de confondre amb el primer i més conegut Duc de Zhou, que havia d'haver estat el seu avantpassat) i el Duc de Zhao (召公—de la mateixa manera, no s'ha de confondre amb el primer i més conegut Duc de Zhao). Però segons els Annals de Bambú, la regència Gonghe va ser governada per una sola persona—el Comte de Gong (共伯), el nom del qual era He (和). Aquesta lectura ha estat gairebé confirmada per una inscripció en bronze.
Regència Gonghe Dinastia Zhou :
| Precedit per: Li | Regent de la Xina 841 aC – 828 aC | Succeït per: Xuan |
# Xatrac ventrenegre

El xatrac ventrenegre (Sterna acuticauda) és una espècie d'ocell de la família dels làrids (Laridae) que habita rius, llacs i pantans del Pakistan, l'Índia, el Nepal, sud-oest de la Xina, Myanmar i Indoxina.
# Refugi Ardericó

El refugi d'Ardericó és un refugi de muntanya a 1.326 m d'altitud del municipi de Pobla de Lillet (Berguedà) situat a l'est de la Serra del Catllaràs.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ TerraCatalana. «Refugi Ardericó, Refugi Guardat - TERRA CATALANA». [Consulta: 22 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Bloc del refugi
# Cantó de Saint-Jeoire

Saint-Jeoire és un cantó francès al districte de Bonneville del departament de l'Alta Savoia que engloba set comuns: Mégevette, Onnion, Saint-Jean-de-Tholome, Saint-Jeoire-en-Faucigny (capital), La Tour, Ville-en-Sallaz i Viuz-en-Sallaz.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Georges Thévenot | SFIO |
| 1949-1961 | François Levret | MRP |
| 1961-1967 | François Rubin | Divers droite |
| 1967-1973 | François Levret | CD |
| 1973-1985 | Serge Revuz | PCF |
| 1985-2003 | Jean-Marc Chavanne | RPR |
| 2003- | Serge Pittety | UMP |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Ramon Boladeres i Soler

Ramon Boladeres i Soler (Prats de Lluçanès, Lluçanès, 29 de juliol de 1933 - Sabadell, Vallès Occidental, 1992) fou un fotògraf català. Ell mateix feia servir el malnom Rambol, nom amb el qual volia ser conegut.

## Biografia

Fill d'un ebenista i fotògraf de la vila, estudià a les Dominiques de Prats i al Seminari de Vic però als 14 anys el seu pare l'envià a Barcelona perquè fes l'aprenentatge de fotografia al laboratori Girau de la Rambla de Catalunya 8 i posteriorment al retornar al poble, s'encarregà de l'estudi fotogràfic familiar situat a casa seva.
Durant els anys de postguerra Boladeres es vinculà a grups de resistència i a moviments culturals catalanistes, essent sempre al davant dels grups d'opinió i d'accions de sensibilització.
L'any 1953 va ser detingut a Barcelona, l'any 1958 fou fundador del grup Joventut i Cultura i membre de l'Assemblea Democràtica del Lluçanès. El 1977 fou candidat a diputat per Estat Català i l'any 1979 formà part de la candidatura independent Acció Municipal Democràtica, obtenint el càrrec de regidor de cultura.

## Obra

Fou un fotògraf amb gran vocació, que feia un treball curós i treballava les llums de forma personal. La Fotografia li va permetre guanyar-se la vida en el que més li agradava i recórrer el país de punta a punta, aplegant milers de negatius documentals i etnogràfics d'unes realitats o formes de vida en curs d'extinció. Alguns d'aquests reportatges es varen filmar i el resultat foren les pel·lícules El Lluçanès (1966); El Lluçanès. L'home (1971); El Lluçanès. Costums (inacabat). En iniciar-se la Gran Enciclopèdia Catalana hi col·laborà i treballà intensament entre 1969 i 1980. Continuà entre 1981-1985 amb els encàrrecs per a la Gran Geografia Comarcal de Catalunya i per a la Catalunya Romànica i l'any 1986 col·laborà amb Francesc Cabana en la Història Econòmica de la Catalunya Contemporània i a Els protagonistes de la revolució industrial. L'any 1983 Rambol s'incorporà a l'Institut Cartogràfic on treballà fins a l'any 1991 fent un gran nombre de fotografies aèries. Morí a Sabadell el 23 d'agost de 1992.

## Fons personal

El seu fons personal es conserva a l'Arxiu Nacional de Catalunya. El fons es conservà en els diferents estudis de l'autor i des de l'any 1980 al seu domicili particular de Sabadell. El fons està format d'una banda per material produït a l'estudi fotogràfic familiar a Prats de Lluçanès; d'altra banda per l'arxiu privat de l'autor i en tercer lloc, per una gran quantitat de material geogràfic i etnogràfic, entre el qual destaquem els "descarts" dels encàrrecs per a diferents obres d'Enciclopèdia Catalana. També s'inclou documentació personal i familiar, documentació d'activitats polítiques i associatives, correspondència i reculls de premsa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Rambol». Arxiu Nacional de Catalunya. [Consulta: juliol 2013].

## Bibliografia

* FERRER i ROCA, Joaquim, Ramon Boladeras 'Rambol': Testimoni de llibertat (1997)
# Cantó de Sant Geli dau Fesc

El Cantó de Sant Geli dau Fesc és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió d'Occitània. Forma part del districte de Montpeller, té 20 municipis i el cap cantonal és Sant Geli dau Fesc.

## Municipis

* Assats
* Businhargues
* Casavièlha
* Combalhòus
* Gusargues
* Las Matèlas
* Murlas
* Pradas de Les
* Sant Alari
* Sant Bausèli de Montmèl
* Sant Clamenç
* Sant Geli dau Fesc
* Sant Joan de Cornièrs
* Sant Joan de Cuculas
* Sant Matiu
* Sant Vincenç de Barbairargues
* Santa Crotz de Quintilhargues
* Teiran
* Lo Triador
* Valhauqués

## Referències

* ↑ «Décret no 2014-258 du 26 février 2014» (en francès). Légifrance. [Consulta: 25 abril 2021].

## Enllaços externs

* Prefectura (en francès)
* Consell General d'Erau Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. (en francès)
# Carbuccia

Carbuccia (en cors Carbuccia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2005 tenia 322 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2005 |
| 212 | 223 | 199 | 180 | 182 | 254 | 322 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Paul Giudicelli | | |
# Carboxihemoglobina

La carboxihemoglobina (COHb) és un complex químic estable del monòxid de carboni (CO) i l'hemoglobina que es forma en els glòbuls rojos de la sang quan s'inhala monòxid de carboni o aquest es produeix en el metabolisme normal. Fumar tabac, per la inhalació de monòxid de carboni, eleva els nivells de COHb diverses vegades sobre el nivell normal.
El monòxid de carboni presenta una afinitat 240 vegades més gran que l'oxigen per l'hemoglobina, a la qual desplaça amb facilitat. Per aquesta afinitat hi ha una formació progressiva de COHb; aquesta formació depèn del temps que duri l'exposició al CO, de la concentració d'aquest gas en l'aire inspirat i de la ventilació alveolar.
El CO és tòxic perquè en formar-se la carboxihemoglobina, aquesta ja no pot captar l'oxigen. Sovint la intoxicació per monòxid de carboni s'inclou com una forma d'hipòxia anèmica perquè hi ha deficiència d'hemoglobina disponible per a transportar oxigen.
Els símptomes per intoxicació per CO són com els de qualsevol hipòxia, en especial cefalea i nàusees, però hi ha poca estimulació de la respiració. El color brillant roig cirera de la COHb provoca que no es presenti cianosi. La mort per aquesta causa, que en termes mèdics rep el nom de carboxihemoglobinèmia, o d'enverinament per monòxid de carboni. es produeix quan del 70 al 80 % de l'hemoglobina circulant es converteix en COHb. Els símptomes causats per l'exposició crònica a concentracions no letals de CO són els de dany cerebral progressiu, que inclou canvis mentals i de vegades un estat similar a la de la malaltia de Parkinson.

## Monòxid de carboni produït de manera natural en el metabolisme

En biologia el monòxid de carboni es fa per l'acció de l'hemoxigenasa de la degradació de l'hemoglobina. Des de 1993 se sap que el monòxid de carboni és un neurotransmissor normal, a més de ser un dels tres gasos que modulen les respostes inflamatòries.

## Referències

* ↑ West JB: Respiratory Physiology -the essentials, 5th Ed. Williams & Wilkins, 1995, p. 76
* ↑ López-Herce J, Borrego R, Bustinza A, Carrillo A «Elevated carboxyhemoglobin associated with sodium nitroprusside treatment». Intensive Care Med, 31, 9, setembre 2005, pàg. 1235–8. DOI: 10.1007/s00134-005-2718-x. PMID: 16041521.
* ↑ Roth D, Hubmann N, Havel C, Herkner H, Schreiber W, Laggner A «Victim of Carbon Monoxide Poisoning Identified by Carbon Monoxide Oximetry». J Emerg Med, juliol 2009. DOI: 10.1016/j.jemermed.2009.05.017. PMID: 19615844.
* ↑ New York Times article. Accessed May 2, 2010

## Blibliografia

* Ganong, William F. Fisiología médica. 20ª ed. México: Editorial Manual Moderno, 2006.

## Enllaços externs

* «Carboxihemoglobina» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Baldriga de Parkinson

La baldriga de Parkinson (Procellaria parkinsoni) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics que cria a les illes Great Barrier i Little Barrier, del nord de Nova Zelanda, dispersant-se cap al nord-est fins prop de les costes centre-americanes.