OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ca Garbinada

Ca Garbinada és un edifici a la vila de Ginestar (Ribera d'Ebre) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Edifici bastit vers l'any 1892, com ho testimonia la data que presideix la llinda de la porta principal. Situada a la banda de ponent del nucli urbà de la vila de Ginestar, formant cantonada entre el carrer de la Creu i el de Clavé.
Edifici de planta més o menys rectangular format per tres cossos adossats, i un petit pati a la part posterior de la finca, amb accés des del carrer Clavé. Presenta les cobertes de teula i està distribuït en planta baixa, dos pisos i golfes. Totes les obertures de l'edifici són rectangulars exceptuant el portal d'accés de la façana principal, d'arc rebaixat emmarcat en pedra decorada, amb la clau destacada i gravada amb la data 1892 i les inicials "J.N". A cada pis hi ha tres balcons exempts amb les llosanes motllurades i els finestrals de sortida rematats per emmarcaments ornamentats, disposats a manera de guardapols. Les obertures de les golfes, de dimensions més petites, estan agrupades per parelles. La resta del parament de la planta presenta plafons rectangulars esgrafiats, decorats amb motius vegetals i florals. Una cornisa motllurada remata la part superior de l'edifici. La façana principal presenta un parament arrebossat imitant blocs de pedra picada. Les façanes laterals dels cossos posteriors, en canvi, deixen la pedra vista. L'aparell és de pedra sense treballar lligada amb abundant morter.

## Notes

* 1 2 3 4 «Ca Garbinada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Casa al carrer de la Creu, 1». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Serrat de la Mallola

El Serrat de la Mallola és una muntanya de 662 metres que es troba al municipi de la Baronia de Rialb, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Trident (cràter)

Trident és un petit cràter d'impacte de la Lluna, situat a la vall Taurus-Littrow. Els astronautes Eugene Cernan i Harrison Schmitt van allunar el 1972 a uns 300 m al nord de la vora durant la missió Apollo 17. Van circular al costat de la vora est de Trident durant l'EVA 1 amb el seu rover.
* Localització de Trident, al centre de la imatge (Lunar Topophotomap 43D1S1)
* Imatge panoràmica des de l'Apollo 17. Es pot observar el mòdul lunar Challenger visible com un píxel brillant sobre el centre
Al sud de Trident es localitza el cràter Powell, a l'oest se situen Camelot i Horatio, i a l'est hi ha Sherlock.

## Denominació

El cràter va ser nomenat pels astronautes per la semblança de la seva forma a un trident. La denominació té el seu origen en els topònims utilitzats en el full a escala 1/50.000 del Lunar Topophotomap amb la referència 43D1S1 Apollo 17 Landing Area.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Lily Potter

Lily Potter és el nom dels següents personatges:
* Lily Potter Evans, mare de Harry Potter, morta per Lord Voldemort
* Lily Luna Potter, filla de Harry Potter i Ginny Weasley
# Lasiocàmpids

Els lasiocàmpids (Lasiocampidae) són una família de lepidòpters ditrisis, l'única de la superfamília dels lasiocampoïdeus (Lasiocampoidea). Hi ha quasi 2.000 espècies arreu del món i es creu que moltes encara no han estat identificades. Els adults de moltes espècies imiten les fulles i les erugues són molt peludes.

## Subfamílies

* Chionopsychinae Aurivillius, 1909
* Chondrosteginae Aurivillius, 1927
* Lasiocampinae Harris, 1841
* Macromphaliinae Franclemont, 1973
* Poecilocampinae Tutt, 1900

## Referències

* ↑ «Lasiocampidae». catalogueoflife.org. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ «Lasiocampidae». mindat.org. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* ↑ Masó, Albert. «Els lasiocàmpids». Els lepidòpters: papallones i falenes | enciclopèdia.cat. Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 març 2022].
* ↑ Capinera, John L. Encyclopedia of Entomology (en anglès). Springer Science & Business Media, 2008-08-11, p. 2134. ISBN 978-1-4020-6242-1.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
# Mas del Bombo

El Mas del Bombo és una masia del Vendrell declarada bé cultural d'interès nacional i té una torre de defensa de planta circular.

## Descripció

És un edifici aïllat. A la façana principal s'accedeix mitjançant un baluard amb porta de llinda. La façana lateral de l'habitatge té tres plantes. Els baixos tenen dues finestres quadrades. La segona planta presenta una galeria amb arcs de mig punt. A sobre i cap a l'interior s'alcen les golfes que consten d'unes finestres el·líptiques. Destaca una torre cilíndrica que s'aprima cap a la part superior, aquesta presenta una sèrie de finestres. Es recolza damunt una volta de creueria, sostinguda per quatre arcs de mig punt. Tota l'estructura és sostinguda per potents contraforts.

## Història

La masia és coneguda també com el Mas del Xombo, i fou construïda adossada a l'antiga torre de defensa de planta circular.

## Referències

* 1 2 «Mas del Bombo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Mas del Bombo». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Bufo fractus

Bufo fractus és una espècie d'amfibi que viu a la República Dominicana.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hedges, B., Inchaustegui, S., Hernandez, M. & Powell, R. 2004. Bufo fractus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Intelsat

INTELSAT és una xarxa de satèl·lits de comunicacions que cobreix el món sencer.
Els satèl·lits INTELSAT estan situats a òrbites geoestacionàries sobre els oceans Atlàntic, Pacífic i Índic. El primer satèl·lit INTELSAT, anomenat Early Bird ("matiner"), va ser posat en òrbita sobre l'oceà Atlàntic l'any 1965. Són propietat d'una companyia internacional ( INTELSAT ), amb seu a Washington DC.
A data de març del 2011, Intelsat opera una flota de 52 satèl·lits de comunicacions, fet que la converteix en la flota de satèl·lits comercials més gran del món.

## Referències

* ↑ de Selding, Peter B. «Intelsat Signs Up for MDA’s Satellite Refueling Service». , 18-03-2011 [Consulta: 20 març 2011]. «the operator of the world's largest fleet of commercial satellites — Intelsat has 52 in orbit. ... For this first demonstration mission, ... one of our satellites that is at the end of its life and about to be decommissioned ... will be taken out of geostationary orbit without consequence to our business, with the refueling done 200 to 300 kilometers above the geostationary belt.» Arxivat 2012-03-21 at Archive.is «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 29 juliol 2012].

## Vegeu també

* Eutelsat
# Scorpis violacea

Scorpis violacea és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 34,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia (incloent-hi l'illa de Lord Howe i l'illa Norfolk) i Nova Zelanda (incloent-hi les illes Kermadec).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Taylor, R.B. i T.J. Willis, 1998. Relationships amongst length, weight and growth of north-eastern New Zealand reef fishes. Mar. Freshwat. Res. 49:255-260.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Smith, P.J., B.A. Wood i P.G. Benson, 1980. Electrophoretic and meristic separation of blue maomao (Scorpis violaceus) and sweep (Scorpis aequipinnis). N. Z. J. Mar. Freshwat. Res. 13(4):549-551.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Llista de monuments de les Terres de l'Ebre

Llista de monuments de les Terres de l'Ebre inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català per l'àmbit territorial de les Terres de l'Ebre. Inclou els inscrits en el Registre de Béns Culturals d'Interès Nacional (BCIN) amb una classificació arquitectònica, els Béns Culturals d'Interès Local (BCIL) immobles i la resta de béns arquitectònics integrants del patrimoni cultural català.
L'any 2009, les Terres de l'Ebre comptava amb 140 béns culturals d'interès nacional, entre ells 119 monuments històrics, 2 conjunts històrics i 1 lloc històric, a més de les zones arqueològiques i paleontològiques. Són conjunts o llocs històrics els nuclis antics de Corbera d'Ebre, Horta de Sant Joan i Tortosa.
* Mapa de les Terres de l'Ebre
Les llistes estan dividides per comarques, desglossades en llistes municipals en els casos més estesos:
* Llista de monuments del Baix Ebre
** Llista de monuments de Tortosa (ciutat)
** Llista de monuments de Tortosa (nuclis)
* Llista de monuments del Montsià
** Llista de monuments d'Amposta
** Llista de monuments de la Sénia
** Llista de monuments d'Ulldecona
* Llista de monuments de la Ribera d'Ebre
** Llista de monuments d'Ascó
* Llista de monuments de la Terra Alta
** Llista de monuments de la Fatarella
** Llista de monuments d'Horta de Sant Joan
* Suda de Tortosa
* Torre de Sant Joan
* Castell de Móra
* Celler Cooperatiu de Gandesa

## Referències

* ↑ «Anuari estadístic de Catalunya: Béns culturals d'interès nacional». Institut d'Estadística de Catalunya, 28-06-2011. [Consulta: 28 març 2012].
# Llei d'harmonització

Una llei d'harmonització és un tipus de llei ordinària en la legislació espanyola que opera en l'àmbit de les competències exclusives de les comunitats autònomes perquè les disposicions normatives que regulen aquestes matèries queden integrades mitjançant l'establiment de principis que han de complir les comunitats autònomes. Aquests principis harmonitzadors haurien de permetre la integració de les normes jurídiques autonòmiques entre elles. Aquestes lleis, a diferència de les lleis marc, poden actuar després de l'establiment de legislacions autonòmiques sobre la matèria.
La Constitució espanyola de 1978 estableix aquest tipus de llei a l'article 150.3. Aquest tipus de llei afecta a les competències legislatives plenes de les comunitats autònomes obligant-les a complir uns principis. Aquestes normes jurídiques s'entenen que han de ser utilitzades excepcionalment i han de tindre una intensitat reguladora moderada perquè no impedisca a les comunitats autònomes exercir les seues competències legislatives. Altre límit que tenen aquestes lleis, és que no poden modificar els estatuts d'autonomia. Altres característiques de les lleis d'harmonització és que deroguen les lleis autonòmiques que se li oposen i no hi ha exigència constitucional, però sí per part de la Llei Orgànica d'Harmonització del Procés Autonòmic, consultar abans de la seua creació a les comunitats autònomes.
La Llei Orgànica del Tribunal Constitucional estableix en l'article 28.1 que aquest tipus de norma és susceptible de recurs d'inconstitucionalitat.
La iniciativa legislativa la pot tindre el govern espanyol o 25 senadors. És tramitada al Ple del Senat amb dos torns a favor i dos en contra. Requereix una majoria absoluta per ser aprovada.

## Dret comparat

En la Constitució espanyola de 1931 existia una llei similar que havia de ser aprovat no solament per les Corts, sinó que també el Tribunal de Garanties Constitucionals.
El sistema federal d'Àustria també té una llei pareguda en la legislació de necessitat. Solament es pot aplicar a unes quantes matèries concretes exclusives dels Länder.

## Referències

* 1 2 Rebollo Delgado, Lucrecio; Pais Rodríguez, Ramón. Introducción al derecho I (Derecho público). Madrid: Dykinson, 2004, p. 221. ISBN 84-9772-331-7.
* 1 2 Muñoz Machado, Santiago. Cinco estudios sobre el poder y la técnica de legislar. Madrid: Civitas, 1986, p. 66. ISBN 84-7398-430-7.
* 1 2 Rebollo Delgado i Pais Rodríguez, 2004, p. 222.
* ↑ Martín Mateo, Ramón. Manual de derecho autonómico. 2a ed. Madrid: El Consultor de los Ayuntamientos y de los Juzgados, 1986, p. 294. ISBN 84-7052-129-2.
* ↑ Muñoz Machado, 1982, p. 430.
* 1 2 Muñoz Machado, 1982, p. 431.
* ↑ Muñoz Machado, 1982, p. 432.
* ↑ Muñoz Machado, 1982, p. 433.
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 105.
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 105-106.
* ↑ Pérez de Lama, 1998, p. 106.

## Bibliografia

* Muñoz Machado, Santiago. Derecho público de las Comunidades Autónomas I. 1a ed. Madrid: Civitas, 1982. ISBN 84-7398-220-7.
* Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998. ISBN 84-930048-0-4.
# Mateu Isern Estela

Mateu Isern Estela (Palma, 4 d'abril de 1959) és un polític mallorquí, va ser batle de Palma entre 2011 i 2015, des del 2019 és regidor de l'Ajuntament de Palma pel Partit Popular.
Va estudiar al col·legi Lluís Vives i el 1976 va començar a estudiar dret a la Universitat de les Illes Balears, llicenciant-se el 1981.
Va treballar com a cap dels serveis jurídics al Banc de Crèdit Balear, on va coincidir amb Félix Pons Irazazábal, que seria president del Congrés dels Diputats i amb l'advocat Tomeu Sitjar. Durant el temps que hi va treballar va assessorar l'entitat en matèries d'execucions hipotecàries.
Militant des del 1991 al Partit Popular de Balears, va formar part del consell d'administració de la Societat Municipal d'Aparcaments, sent gerent el secretari general del PP a Palma, Álvaro Gijón. Fou cap de llista a les eleccions municipals de 2011, guanyant la batlia de Palma amb majoria absoluta. Després de les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou desplaçat de la batlia de Palma per una coalició d'esquerres encapçalada pel socialista José Hila Vargas. Tanmateix, fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 2015.

## Referències

* ↑ «Llista de candidats del PP a l'Ajuntament de Palma» (en castellà). Ultima Hora, 23-04-2019. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Mateu Isern Estela» (en castellà). ABC, 11-05-2011. [Consulta: 9 juliol 2011].
* ↑ D'advocat de la banca a alcalde del PP, anuari media.cat
* ↑ «Mateu Isern assumirà avui la batlia de l'Ajuntament de Palma». IB3, 11-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-08-10. [Consulta: 9 juliol 2011].
* ↑ El socialista José Hila, nuevo alcalde de Palma con un pacto de izquierdas, La Vanguardia, 13 de juny de 2013
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Bufo fenoulheti

Bufo fenoulheti és una espècie d'amfibi que viu a Botswana, Moçambic, Namíbia, Sud-àfrica, Eswatini, Zàmbia, Zimbàbue i, possiblement també, a Angola.

## Referències

* Tandy, M., Channing, A., Poynton, J.C. & Minter, L. 2004. Bufo fenoulheti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 14 abril 2008.
# Lliga europea d'hoquei sobre patins en línia femenina

La Lliga europea d'hoquei sobre patins femenina (en anglès: Women European League), és una competició esportiva de clubs europeus d'hoquei sobre patins en línia femenins, creada la temporada 2016-17. De caràcter anual, està organitzada pel World Skate Europe, antigament CERS. Hi participen cinc o sis equips que disputen una primera fase en format lligueta. Els quatre millors classificat disputen les semifinals i finals del torneig. El vencedor de la competició és declarat campió de la Lliga europea d'hoquei sobre patins en línia. És considerada com la màxima competició europea de clubs d'hoquei sobre patins en línia en categoria femenina i enfronta cada any els millors clubs europeus de l'especialitat.
Els equips de l'Estat espanyol són els dominadors de la competició que han guanyat totes les edicions disputades, destacant el Club de Patinaje en Línea de Valladolid amb tres títols (2018, 2019, 2023). L'Hoquei Club Rubí Cent Patins guanyà la primera edició del torneig (2017).

## Historial

* En negreta = Equip guanyador
* (1) = Nombre de campionats
* (prò.) = Pròrroga
* (p.) = Penals
* Nota. Noms dels equips segons l'època
| Edició | Temp. | Data | Campió | Resultat | Subcampió | Seu |
| I | 2016-17 | 30-04-2017 | HC Rubí Cent Patins (1) | 6-4 | Les Phenix Ris-Orangis | Halle Jacki Trévisan, París |
| II | 2017-18 | 29-04-2018 | CPLV Panteras (1) | 3-2 | Les Phenix Ris-Orangis | Roana |
| III | 2018-19 | 19-05-2019 | CPLV Panteras (2) | 3-1 | Les Phenix Ris-Orangis | Poliesportiu de Canterac, Valladolid |
| No es disputà entre 2020 i 2021 pel risc públic de contagi del COVID-19 ||||||||
| IV | 2021-22 | 22-05-2022 | Tres Cantos PC (1) | 2-1 | HC Rubí Cent Patins | Halle Jacki Trévisan, París |
| V | 2022-23 | 08-05-2023 | CPLV Munia Panteras (3) | 2-0 | ASME Tucans | Poliesportiu Laura Oter, Tres Cantos |
| VI | 2023-24 | 12-05-2024 | CPLV Munia Panteras (4) | 2-1 (prò.) | Canfranc-Tres Cantos PC | Canfranc |

## Palmarès

| Equip | Campió | Subcampió | Finals | Anys campió | Anys subcampió |
| CPL Valladolid | 4 | 0 | 4 | 2017-18, 2018-19, 2022-23, 2023-24 | — |
| HC Rubí Cent Patins | 1 | 1 | 2 | 2016-17 | 2021-22 |
| Tres Cantos Patín Club | 1 | 1 | 2 | 2021-22 | 2023-24 |
| Les Phenix Ris-Orangis | 0 | 3 | 3 | — | 2016-17, 2017-18, 2018-19 |
| ASME Tucans | 0 | 1 | 1 | — | 2022-23 |

## Referències

* 1 2 3 «El Cent Patins de Rubí, campió d'Europa femení d'hoquei línia». Nació Digital, 14-05-2017. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «El CPLV Panteras se proclama campeón de la Liga Europea Femenina». Marca, 30-04-2018. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «El CPLV de Valladolid revalida el título de la Liga Europea femenina». Marca, 19-05-2019. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «El Tres Cantos PC se proclama nuevo campeón de Europa». Mundo Deportivo, 22-05-2022. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ A.C.. «L’ASME Tucans és el subcampió de la lliga europea femenina d’hoquei en línia». L'Esportiu, 08-05-2023. [Consulta: 12 maig 2023].
* ↑ «EL CPLV Munia Panteras se proclama campeón de Europa por segundo año consecutivo». RFEP, 12-05-2024. [Consulta: 19 maig 2024].
# Mateu Janés i Duran

Mateu Janés i Duran (Molins de Rei, Baix Llobregat, 19 de desembre de 1896 — 9 de juliol de 1974) fou un poeta.

## Vida

Va néixer el 19 de desembre de 1896, segon fill de Josep Janés i Caterina Duran. El 1910 va acabar els estudis primaris al col·legi Sant Miquel, dels pares de la Sagrada Família, on es va iniciar en el conreu de la poesia. El 1915 escrigué A Molins de Rei, antecedent del seu posterior i conegut Himne a Molins de Rei. L'any 1920 va batejar el butlletí Àmfora dels Pomells de Joventut de Molins de Rei, en el qual va col·laborar assíduament.
Va escriure poesia i poemes dramàtics, guanyant diversos premis.
L'any 1981, una comissió cívica i la Regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Molins de Rei va promoure un homenatge al poeta amb la dedicació del seu nom a un carrer, la inauguració d'un monòlit, un acte al Foment Cultural i Artístic, la publicació d'una Antologia poètica, acompanyada d'estudis sobre la seva vida i la seva obra, i un enregistrament amb poemes seus recitats.

## Obra
### Poesia

* La vida a contrallum, 1926
* Pels camins del món, 1928
* Murmuris de corn marí, 1936, recull de poemes escrits entre 1929 i 1932 amb un deix de melangia.
Poemes presentants a Jocs Florals
* A la Verge de Montserrat, 1917. Jocs Florals de Barcelona
* Oració a la Mort, 1924. Jocs Florals de Barcelona
* Transfiguració, 1927. Jocs Florals de Barcelona. Accèssit a la Viola d'or i d'argent
* Nocturn de Nadal, 1927. Jocs Florals de Barcelona
* Les veus i els silencis de l'inquiet desig, 1929. Certamen Literari de la Joventut Catòlica de Molins de Rei. Premi de la Flor Natural
* Nadal, 1931. Jocs Florals de Barcelona
* Himne a Molins de Rei. Premi de l'Ajuntament de Molins de Rei
* Oració. Jocs Florals del Cercle Catòlic de Badalona. Viola d'Or

### Teatre

* La sacra passió del Natzarè, 1953. L'obra fou estrenada amb gran èxit l'1 de març de 1953, als escenaris de Joventut Catòlica, al Foment i la Federació Obrera, tots ells de Molins de Rei, i no va ser recobrada fins quatre dècades després per l'Associació Impuls de Molins de Rei, on actualment es representa per setmana santa al teatre del Foment Cultural.

## Referències

* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques, any 1917, document 158
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques, any 1924, document 196
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques, any 1927, document 172
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona Arxivat 2011-04-23 a Wayback Machine.. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques, any 1931, document 220

## Enllaços externs

* «Mateu Janés i Duran». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Mateu Janés i Duran a CIVTAT
# Borčice

Borčice és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1238.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Borčice». [Consulta: 28 gener 2024].