OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ludwig Weber

Ludwig Weber (Viena, 29 de juliol de 1899 – Viena, 9 de desembre de 1979) va ser un baix austríac dels anomenats "baix negre" per la profunditat de la seva veu.
Va estudiar amb Alfred Borrotau i va debutar el 1920 en la Volksoper de Viena i va prosseguir la seva carrera en teatres d'Alemanya.
Posseïdor d'una de les veus de baix de tipus fosc i cavernós més grans del segle xx, Weber tenia una demanda igualment alta de papers dolents i personatges nobles. Va ser un exponent destacat de la tècnica vocal coneguda com "escorça de Bayreuth". A mitjans de la dècada de 1920 Weber cantava en papers de mida mitjana i principal amb companyies més petites a tota Alemanya. El 1932 es va unir a l'Òpera Estatal de Baviera i el 1936 va ser convidat al Covent Garden on va cantar personatges wagnerians per al seu registre com Pogner, Gurnemanz, Hunding, Hagen, Daland, Rei Marke i a més Osmin, Rocco i el Commendatore.
En 1945 va passar a integrar la Wiener Staatsoper on va cantar fins al 1965. Va actuar en el Festival de Bayreuth entre 1951 i 1962 i en el Teatre Colón de Buenos Aires el 1948 i el 1949 dirigit per Erich Kleiber. El 1950 va participar en l'històric L'anell del nibelungo a La Scala, dirigit per Wilhelm Furtwängler. Va cantar diverses temporades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
Es va retirar el 1965 per ensenyar en el Mozarteum de Salzburg.

## Discografia seleccionada

* Aïda: Joseph Keilberth i l'Orquestra Reichssenders de Stuttgart cantant el paper de Ramphis
* Boris Godunov: només fragments amb Carl Leonhardt i l'Orquestra reichssenders de Stuttgart, cantant el paper principal
* Don Giovanni: amb Rudolf Moralt (1955) cantant el rol del Commendatore
* Der fliegende Holländer: amb Hans Knappertsbusch (1955) cantant el rol de Daland
* Götterdämmerung: només fragments amb Wilhelm Furtwängler (1937) cantant el rol de Hagen
* Götterdammerung: amb Rudolf Moralt (1949) cantant el rol de Hagen
* Götterdammerung: amb Hans Knappertsbusch (1951) cantant el rol de Hagen
* La flauta màgica: amb Herbert von Karajan (1950) cantant el rol de Sarastro
* Els mestres cantaires de Nuremberg: amb Hans Rosbaud (Milà, 1955) cantant el rol de l'orfebre Pogner
* Els mestres cantaires de Nuremberg: amb Hans Knappertsbusch (1960) cantant el rol de Fritz Kothner el forner
* Rèquiem Mozart/Sussmayr amb Jascha Horenstein
* Parsifal: amb Hans Knappertsbusch (1951) cantant el rol de Gurnemanz
* Parsifal: amb Clemens Krauss (1953) cantant el rol de Gurnemanz
* Das Rheingold: amb Joseph Keilberth (1955) cantant el rol de Fasolt
* Der Ring des Nibelungen: amb Wilhelm Furtwängler (1950) cantant els rols de Fasolt, Hunding, Fafner i Hagen
* Der Rosenkavalier: amb Erich Kleiber (1954) cantant el rol de Baró Ochs
* Tristany und Isolda: amb Herbert von Karajan (1952) cantant el rol del rei Marke.

## Referències

* ↑ Liner notes, CD "Ludwig Weber, arias and scenes" (Myto 992.H029)
* ↑ http://[www.mvdaily.com/articles/1999/08/weber.htm]

## Enllaços externs

* https://www.encyclopedia.com/arts/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/weber-ludwig-0
* https://www.youtube.com/watch?v=h9vEeWON3r8
# Lluís VIII de Hessen-Darmstadt

Lluís VIII de Hessen Darmstadt (en alemany Ludwig VIII von Hessen-Darmstadt ) va néixer a Darmstadt el 5 d'abril de 1691 i va morir a la mateixa ciutat el 17 d'octubre de 1768. Era fill d'Ernest Lluís de Hessen-Darmstadt (1667-1739) i de Dorotea Carlota de Brandenburg-Ansbach (1661-1705). Va ser landgravi de Hessen-Darmstadt des del 1739 al 1768.
Era una gran afeccionat a la caça, per la qual cosa se'l coneixia com el landgravi caçador (Jagdlandgraf). Durant la Guerra dels Set Anys es va posar al costat de l'emperador i va rebre el grau de General Mariscal de Camp. Com el seu pare, Lluís no va ser especialment dotat com a economista i només la seva bona relació amb l'emperadriu Maria Teresa i la seva intervenció en el Consell de la Cort imperial van evitar la fallida del Landgraviat.

## Matrimoni i fills

El 1717 es va casar amb Carlota de Hanau-Lichtenberg (1700-1726), filla de Joan Reinhard III (1665-1736) i de Dorotea Frederica de Brandenburg-Ansbach (1676-1731). Arran d'aquest casament va afegir el comtat de Hanau-Lichtenberg als seus dominis. El matrimoni va tenir sis fills:
* Lluís IX (1719-1790), casat amb Carolina de Zweibrucken-Birkenfeld (1721-1774).
* Carlota Guillemina (1720-1721)
* Jordi Guillem (1722-1782), casat amb Lluïsa Albertina de Leiningen-Dagsburg-Falkenburg (1729-1818).
* Carolina Lluïsa (1723-1783), casada amb el Gran Duc Carles Frederic I de Baden (1728-1811).
* Augusta (1725-1742)
* Joan Frederic (1726-1746)

## Bibliografia

* Die Geschichte Hessens, Gerd Bauer, Heiner Boencke, Hans Sarkowicz; Eichborn, 2002, p. 193-194
* Philipp Alexander Ferdinand Walther: Darmstadt wie es war und wie es geworden S. 179 ff.
* Philipp Alexander Ferdinand Walther: Der Darmstädter Antiquarius S. 215 ff.
* Steven David Zohn: Music for a mixed taste S. 94
* Heinrich Künzel: Geschichte von Hessen insbesondere Geschichte des Grossherzogthums Hessen ... S. 654 ff.
* Karl Wenzeslaus Rodecker von Rotteck: Staats-lexikon oder Encyclopädie der Staatswissenschaften S. 781 f.

## Enllaços externs

* http://www.geneall.net/D/per_page.php?id=4733
* L'època de l'absolutisme a Hessen-Darmstadt (en alemany)
# Lícon d'Atenes

Lícon d'Atenes o Licó d'Atenes (en grec Λύκων; segle v aC, Atenes - segle IV aC) fou un polític atenès.

## Biografia

Lícon era un personatge poc conegut. Orador, fou el blanc dels poetes còmics com Èupolis o Cratí. Pertanyents al cercle d'Anitos, segons la historiadora Claude Mossé, sistemàticament donà suport als seus propis interessos en reunions, heteries o en processos judicials. Dels tres acusadors en el judici de Sòcrates, Lícon és el menys conegut. La seva identificació històrica de vegades és polèmica. El seu fill, Autòlic, vencedor en el pancraci de la Panatenea (421-420 aC) fou un dels condemnats a mort pel règim dels Trenta Tirans.
En el judici de Sòcrates, Lícon, juntament amb l'orador Anitos i el poeta Mèlet, llançà l'acusació contra el filòsof. Fou el responsable de la incoació del procediment judicial. L'abril del 399 aC Sòcrates fou acusat de dos delictes, dividits en tres càrrecs:
* No reconèixer els déus adoradors de la ciutat
* Introduir noves divinitats
* Corrompre els joves
Anitos sostingué, a més a més, que el filòsof era el mentor de Críties, un dels Trenta Tirans. Segons Xenofont, Sòcrates havia criticat públicament Anitos per la seva afirmació que el seu fill l'havia succeït amb èxit en els negocis, i que havia estat instruït per a això. Per tant, fou per rancor que Anitos acusà Sòcrates. El filòsof fou trobat culpable i condemnat a beure cicuta. Després de la seva execució, la multitud es tornà contra els seus acusadors i Anitos fou obligat a fugir d'Atenes.

## Referències

* ↑ Plató,, Apologia de Sòcrates, 19b; 26-27; 36-37; Xenofont, Memorables, IV, 4, 4; IV, 8, 4.
* ↑ Xenofont, Memorables, I, 1; Plató, Apologia de Sòcrates, 24b-c; Diògenes Laerci, II, 40.
# Lucania goodei

Lucania goodei és una espècie de peix de la família dels fundúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Estats Units.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Lucania goodei» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Lídia Guinart Moreno

Lídia Guinart Moreno (Santa Coloma de Gramenet, 30 de desembre de 1966) és una política catalana, periodista i escriptora, diputada al Congrés dels Diputats en la XI legislatura.
És llicenciada en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), amb postgrau en periodisme digital per la Universitat Oberta de Catalunya i estudis de ciències polítiques per la UNED. Ha treballat com a periodista i escriptora. Secretària de política local del PSC-PSOE, a les eleccions municipals espanyoles de 2011 fou escollida regidora a l'ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. De 2011 a 2015 fou segona tinent d'alcalde d'Economia, Hisenda, Planificació i Serveis Interns i regidora delegada de Polítiques d'Igualtat de Gènere, Innovació i Universitat. Fou escollida diputada per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016.

## Obres

* Soy mujer y pretendo trabajar (2003)
* Tú y yo...y nuestro hijo (2005)
* De madres a hijas (2007)

## Referències

* 1 2 «Lídia Guinart Moreno». Congreso de los Diputados. [Consulta: 25 octubre 2021].
* ↑ Bloc de Lídia Guinart
* ↑ Lídia Guinart Moreno al web del PSC de Santa Coloma
* ↑ Lídia Guinart anirà com a número 5 a la llista del PSC el 20-D, gramenet2.0, 20 d'octubre de 2015
* ↑ Llibres de Lídia Guinart a todostuslibros.com

## Enllaços externs

* Bloc de Lídia Guinart
# Líneas Aéreas Postales Españolas

Líneas Aéreas Postales Españolas (LAPE) fou una aerolínia que es va fundar en temps de la Segona República Espanyola i que després de la Guerra Civil Espanyola formaria part de la companyia Iberia.

## Història

L'any 1928, el govern d'Alfons XIII reunificà les línies aèries que s'havien anat creant creat a Espanya com ara: Compañia de Hidroaviones del Catábrico (1920), Compañia Española de Tráfico Aéreo (1921), Unión Aérea Española (1925), Iberia: Compañía Aérea de Transportes (1927), sota el nom de Compañia de Lineas Aéreas Subvencionadas S.A.(CLASSA). Més tard, amb la crisi financera del 29, i la posterior proclamació de la Segona República espanyola, es reestructurà convertit-se en LAPE (1932).
Ja en aquell temps es mantenien vols regulars entre diverses regions espanyoles: les Illes Canàries i Balears, Madrid – Barcelona – Palma, Madrid – Sevilla – Cap Juby – Las Palmas, Madrid – València, a més de vols internacionals amb Lisboa (Portugal), París (França), Berlín (Alemanya) i Londres (Regne Unit).
Respecte al material utilitzat, es pot destacar els De Havilland DH.89 “Dragon Rapide”, Fokker F.VII i dos hidroavions Dornier Do J “Wal” encarregats a CASA. Tot aquest material procedia de la requisa de les companyies abans esmentades.
Amb l'esclat de la Guerra Civil espanyola, el govern republicà requisà tots els aparells disponibles a la fi d'armar la força aèria (FARE) acabant la majoria d'aparells servint en el cós de bombarders. No obstant això amb la fi del conflicte, i la victòria nacional, tots els béns li foren confiscats marcant la fi de la companyia.

## Vegeu també

* Fokker F.VII
* Dornier Do J «Wal»
* L'Aviació durant la Guerra Civil Espanyola
* De Havilland DH.60 Moth

## Referències

* ↑ «História de los Vuelos Comerciales en España -». Arxivat de l'original el 2015-06-26. [Consulta: 12 octubre 2010].
* ↑ Història d'Iberia Línies Aèries d'Espanya (anglès) - «Enllaç».

## Bibliografia

* Luis Utrilla Navarro, Marcos García Cruzado, (2005). Madrid: Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea, S.A. ed. Historia de los Aeropuertos de Madrid (I). ISBN 8496456315.
# Ernest Pohl

Ernest Pohl (Ruda Śląska i Ruda, 3 de novembre de 1932 - Hausach, 12 de setembre de 1995), també conegut com a Ernst Pol, és un exfutbolista polonès de la dècada de 1950.
Fou 46 cops internacional amb la selecció polonesa amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Legia Varsòvia i Górnik Zabrze com a principals clubs.

## Referències

* ↑ «Perfil a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2012-12-18. [Consulta: 31 octubre 2018].
* ↑ Ernest Pohl a National-Football-Teams.com (anglès)
# Haplochromis desfontainii

Haplochromis desfontainii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Algèria i Tunísia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Catet

Un catet, en geometria, és qualsevol dels dos costats menors (adjacents) d'un triangle rectangle -els que conformen l'angle recte. El costat més gran s'anomena hipotenusa-el que és oposat a l'angle recte.
En els triangles que no són rectangles només s'aplica la denominació de "costats" (no hi ha catets ni hipotenusa), és a dir, els costats no són ni hipotenusa ni catets, ja que no es pot aplicar la fórmula de Pitàgores.

## Propietats dels catets

Teorema de Pitàgores:
* El quadrat de la longitud de la hipotenusa és igual a la suma dels quadrats dels catets.
       a² = b² + c²
A la figura, els costats b i c són els catets i a la hipotenusa.
Projeccions ortogonals:
* La longitud de la hipotenusa és igual a la suma de les projeccions ortogonals dels dos catets.
* El quadrat de la longitud d'un catet és igual al producte de la seva projecció ortogonal sobre la hipotenusa per la longitud d'aquesta.
       b ² = a · m
       c ² = a · n
És a dir, la longitud d'un catet b és la mitjana proporcional entre les longituds de la seva projecció m i la de la hipotenusa a .
       a/b = b/m
       a/c = c/n
A la figura, la hipotenusa és el costat a i els catets són els costats b i c . La projecció ortogonal de b és m , i la de c és n .

## Raons trigonomètriques

Mitjançant raons trigonomètriques es pot obtenir el valor dels angles aguts del triangle rectangle. Respecte d'un angle, un catet s'anomena adjacent o contigu, si conforma l'angle juntament amb la hipotenusa, i oposat si no forma part de l'angle donat.
Coneguda la longitud dels catets $b\,$ i $a\,$, la raó entre tots dos és:
          ${\frac {b}{a}}=\tan(\beta )\,$
per tant, la funció trigonomètrica inversa és:
          $\beta \ =\arctan \left({\frac {b}{a}}\right)\,$
sent $\beta \,$ el valor de l'angle oposat al catet $b\,$.
L'angle oposat al catet $a\,$, anomenat $\alpha \,$, tindrà el valor:
          $\alpha \,$ = 90 º - $\beta \,$

## Vegeu també

* Teorema de Pitàgores
* Trigonometria
* Hipotenusa

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.100. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 26 novembre 2014].
Viccionari
# Stein (Limburg)

Stein (limburguès Stein) és un municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 25.705 habitants repartits sobre una superfície de 22,78 km² (dels quals 1,57 km² corresponen a aigua). Limita a l'oest amb Maasmechelen, a l'est amb Sittard-Geleen i al sud amb Meerssen i Beek.

## Centres de població

* NeerlandèsLimburguèsPoblació
* SteinStein11.290
* ElslooAelse8.300
* UrmondUermend3.560
* Berg aan de MaasBerg2.080
* MeersGrwoat Meas990
* CatsopKatsep600
* Kleine MeersKleine Meas280
* NattenhovenNattenhaove170
* MaasbandDe Maasbendj140
* (Font: CBS)

## Ajuntament

* Democratisch Onafhankelijken Stein 5 regidors
* CDA 5 regidors
* Communiceren Met Burgers 4 regidors
* PvdA 3 regidors
* Steins Politiek Verbond 3 regidors
* VVD 1 regidor

## Enllaços externs

* www.stein.nl
# Sigmodon alstoni

Sigmodon alstoni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al nord del Brasil, el nord-est de Colòmbia, Guyana, el Surinam i el nord i est de Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són els herbassars i matollars, generalment a zones seques. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg escocès Edward Richard Alston.

## Referències

* ↑ Patton, J. et al. Sigmodon alstoni. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 13 abril 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 10. ISBN 978-0801893049.
# Sud-oest de Tolima

Sud-oest de Tolima és una regió de Colòmbia, al departament de Tolima, on el 1953 es van establir els guerrilers comunistes del Partit Comunista de Colòmbia que van governar la comarca fins que foren expulsats per l'exèrcit el 1964. El govern la va considerar una de les "repúbliques independents" de signe comunista establerta aquells anys a Colòmbia.
Vegeu: Marquetàlia
# Stemorrhages

Stemorrhages és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Julius Lederer el 1863. Els membres del gènere Palpita poden ser molt semblants.

## Taxonomia

* Stemorrhages amphitritalis (Guenée, 1854)
* Stemorrhages euthalassa (Meyrick, 1934)
* Stemorrhages exaula (Meyrick, 1888)
* Stemorrhages marthesiusalis (Walker, 1859)
* Stemorrhages oceanitis (Meyrick, 1886)
* Stemorrhages sericea (Drury, 1773)
* Stemorrhages thetydalis (Guenée, 1854)
* Stemorrhages titanicalis (Hampson, 1918)

## Espècies antigues

* Stemorrhages costata (Fabricius, 1794)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Stemorrhages Lederer, 1863» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Stephen Chow Sau-yan

Stephen Chow Sau-yan (Hong Kong, 7 d'agost de 1959) es un religiós catòlic xinès. Va ser ordenat sacerdot el 1994, i s'incardinà a l'Orde dels Jesuïtes. El 2018 va ser nomenat pare provincial dels jesuïtes xinesos. El 17 de maig de 2021, el papa Francesc el nomenà bisbe de Hong Kong.

## Referències

* ↑ Nomina del Vescovo di Hong Kong (Cina)
* ↑ Il gesuita Chow Sau-yan vescovo di Hong Kong

## Enllaços externs

* Catholic-Herarchy.org - Stephen Chow Sau-yan (anglès)
# Stephen Clark

Stephen Edward Clark, conegut com a Steve Clark, (Oakland, Estats Units, 17 de juny de 1943) és un nedador nord-americà, ja retirat, guanyador de tres medalles olímpiques.
Membre de l'equip de nació de la Universitat Yale, va participar, als 21 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en les proves de relleus 4x100 metres lliures, 4x200 metres lliures i 4x100 metres estils, establint sengles rècords del món amb un temps de 3:33.2 m., 7:52.1 m. i 3:58.4 minuts respectivament.
Al llarg de la seva carrera guanyà una medalla d'or en els Jocs Panamericans.
# Symphurus hondoensis

Symphurus hondoensis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu al sud del Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Symphurus insularis

Symphurus insularis és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu a l'Atlàntic oriental.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Symphurus macrophthalmus

Symphurus macrophthalmus és un peix teleosti de la família dels cinoglòssids i de l'ordre dels pleuronectiformes que viu al Golf Pèrsic.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# São Martinho de Mouros

Sâo Martinho de Mouros és una freguesia portuguesa del municipi de Resende, amb 14,67 km² d'àrea i 1.495 habitants (en el cens del 2011). La densitat de població n'és de 101,9 hab/km².
Fou seu del municipi entre el 1121 i el 1855. El componien les freguesias Barrô, Fontoura i Paus. El 1801 tenia 5.503 habitants i al 1849 6.122.
La freguesia de S. Martinho de Mouros és de les més antigues de l'actual municipi i també de les més riques en història, en tradicions i en bellesa paisatgística. És quasi tota al marge dret del riu Bestança, camí del Douro, que la limita al nord.
Des del riu, fins a Fonte da Mesa, a Meadas, a 1.122 metres d'altitud, el territori és molt accidentat, ple de cingles.

## Població

Població de la freguesia de São Martinho de Mouros :
| 1864 | 1878 | 1890 | 1900 | 1911 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 |
| 1 993 | 2 272 | 2 501 | 2 479 | 2 616 | 3 022 | 2 882 | 3 048 | 3 098 | 3 010 | 2 926 | 2 592 | 1 943 | 1 738 | 1 495 |

## Patrimoni

* Església de Sâo Martinho de Mouros
* Casa de Soenga
* Creu de terme de Sâo Martinho de Mouros
* Jaciment Arqueològic de Mogueira o Sâo Martinho de Mouros
* Castell de Sâo Martinho de Mouros
* Capella de Senhor do Calvário

## Toponímia

La terra degué anomenar-se al principi Sâo Martinho, nom que li ve del patró de l'església i de la parròquia. El malnom "de Mouros" és molt posterior. S'hi afegí per la conquesta cristiana.
A principis del segle xi, les tropes cristianes conqueriren definitivament les terres dels marges del Douro, des de Foz fins a Aregos i Resende, al marge esquerre. Foren els Gascos del llinatge de Ribadouro i avantpassats d'Egas Moniz. Una part de la seua família descendia dels califes àrabs de Còrdova. Convertits al cristianisme, es van barrejar amb els nadius locals. D'ací deu provenir el terme, "de Mouros".
Sâo Martinho, no obstant això, pertanyent a l'àrea militar de defensa àrab de Lamego, no fou conquerit fins a mitjans del segle XII. És per això, possiblement, que rep el sobrenom de "de Mouros".

## Referències

* ↑ Instituto Nacional de Estatística (Recenseamentos Gerais da População) - https://www.ine.pt/xportal/xmain?xpid=INE&xpgid=ine_publicacoes.

## Enllaços externs

* http://www.cm-resende.pt/56
* http://www.noticiasderesende.com/
# Sotillo

«Sotillo» té aquests significats:
* Sotillo (Segòvia), municipi a la província de Segòvia (Castella i Lleó)
* El Sotillo, municipi a la província de Guadalajara (Castella-La Manxa)
* Sotillo de la Adrada, municipi a la província d'Àvila (Castella i Lleó)
* Sotillo de las Palomas, municipi a la província de Toledo (Castella-La Manxa)
* Sotillo de la Ribera, municipi a la província de Burgos (Castella i Lleó)
* Sotillo del Rincón, municipi a la província de Sòria, a Castella i Lleó)
# Sotiris Kaiafas

Sotiris Kaiafas (Mia Milia, 17 de desembre de 1949) és un exfutbolista xipriota de la dècada de 1970.
Fou 18 cops internacional amb la selecció xipriota. Pel que fa a clubs, fou jugador d'Omonia.
La temporada 1975-76 fou el Bota d'Or europeu amb 41 gols.
Fou escollit Golden Player de la UEFA representant Xipre.

## Referències

* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ «el:Όλοι οι νικητές του χρυσού παπουτσιού» (en greek). sport24.gr. [Consulta: 21 novembre 2013].
* ↑ UEFA.com – Golden Player of Cyprus
# Sotillo (Segòvia)

Sotillo és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 32 | 49 | 37 | 38 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].