OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haworthia elizeae

Haworthia elizeae, és una espècie de planta suculenta del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia elizeae és una petita suculenta que forma grups. Les rosetes són petites, de 2 a 3 cm de diàmetre, amb nombroses fulles, extrems translúcids i marges i quilles dentades. Creix al vessants orientats al sud en afloraments pedregosos.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és originària de la província sud-africana del Cap Occidental, concretament només s'ha trobat en la gran muntanya anomenada Bromberg, a l'oest de Swellendam. A la natura, igual que al cultiu, forma grans grups.
En el cultiu creix sense problemes i la propagació es pot fer per fillols.

## Taxonomia

Haworthia elizeae va ser descrita per Ingo Breuer i publicada a Avonia 21: 48, a l'any 2003.

### Etimologia

Haworthia : nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
elizeae: epítet atorgat a l'esposa de J.M. ("Essie") Esterhuizen Elize Esterhuizen.

## Referències

* 1 2 3 Jilemicky, Jakub. «Haworthia elizeae». All you want to know about Haworthia, Gasteria & Astroloba. [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ «Haworthia elizeae» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 6 maig 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «The Eponym Dictionary of Southern African Plants» (en anglès). [Consulta: 6 maig 2021].
# Huánuco (ciutat)

Huánuco és una ciutat del Perú, capital del Departament de Huánuco, situada a 1.986 metres d'altitud a la vertent oriental de la serralada dels Andes en una vall formada pel riu Huallaga.
Fou fundada el 15 d'agost de 1539 amb el nom de La muy noble y leal ciudad de los Caballeros del León de Huánuco, pel comandant espanyol Gómez de Alvarado y Contreras, a les pampas de Huánuco Viejo, antiga comarca Yarowilca, però posteriorment fou traslladada a la vall del Huallaga pel capità Pedro Barroso, degut als nombrosos atacs de l'exèrcit yarowilca manat per Illa Túpac.
Huánuco va tenir una important participació durant la guerra de la independència i a la guerra amb Xile. A Huánuco, es van organitzar nombrosos batallons de guerrilles i montoneros que van combatre els xilens a la Campaña de la Breña. Els cossos de guerrilla més destacats estaven comandats pel coronel Leoncio Prado.

## Activitat econòmica

L'activitat principal de Huánuco és l'agricultura. A part dels cultius propis de la serra, Huánuco és un centre frutícola de primer ordre, produint plàtans, papayas, taronges i altres fruites. També produeix cafè, coca i canya de sucre. Dins del camp de la mineria, Huánuco és productor de petroli (Aguas Calientes) a la conca del riu Pachitea.

## Personatges il·lustres

* Daniel Alomía Robles

## Enllaços externs

* Portal de Huanuco Peru Arxivat 2021-04-10 a Wayback Machine.
# Ikasle Abertzaleak

Ikasle Abertzaleak (IA) (en català: "Estudiants Patriotes") és una organització d'estudiants basca, que defensa l'alliberament de classe, de gènere i nacional del País Basc. Al llarg de la seva existència, ha encetat campanyes contra la precarietat de l'alumnat de formació professional i l'extensió social de la llengua basca en l'ensenyament. A vegades, la seva pràctica política li ha comportat fortes mesures repressives, com per exemple, la petició de penes de presó a alguns estudiants per la vaga contra la LOMCE de 2014.
El seu projecte polític és el d'establir l'Escola Nacional. Les seves línies programàtiques es van definir al Congrés de 1991 i des de llavors no ha patit canvis substancials. Aquest projecte busca els següents objectius:
1. El basc com a llengua vehicular de l'ensenyament. 2. Un pla d'estudis temàtic d'acord amb la realitat basca. 3. Un sistema trencador els rols de gènere que imposa el patriarcat. 4. Una educació popular al servei dels interessos del poble. 5. Àmbit d'aplicació arreu del País Basc. 6. Un sistema pedagògic innovador.

## Referències

* ↑ «Iniciativa de LAB, Ernai e Ikasle Abertzaleak contra la «explotación» del alumnado de FP» (en castellà). Naiz.eus, 05-02-2016. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ «LAB e Ikasle Abertzaleak exigen una FP "euskaldun que responda a las necesidades comarcales"» (en castellà). 20Minutos.es, 10-06-2015. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ «Ikasle Abertzaleak ve "desproporcionadas" las penas a los detenidos por LOMCE» (en castellà). ABC.es, 05-11-2015. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ «Ikasle Abertzaleak se moviliza ante las penas de cárcel por una huelga estudiantil en Iruñea» (en castellà). Naiz.eus, 05-11-2015. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ «Asociaciones EGK» (en basc). EGK.org. Arxivat de l'original el 2014-09-04. [Consulta: 2 març 2015].

## Enllaços externs

* Ikasle Abertzaleak - Lloc web oficial
# Ikast

Ikast és una ciutat danesa de la península de Jutlàndia. És la capital del municipi d'Ikast-Brande que forma part de la regió de Midtjylland, ambdós creats l'1 de gener del 2007 com a part d'una reforma territorial.
La ciutat és al centre de la península de Jutlàndia, a 11 quilòmetres de Herning, a 26 km de Silkeborg i a 67 km d'Århus.
La ciutat havia estat un centre important de la producció de teixits de punt de llana, especialment mitges i mitjons. El centre és avui dia una zona comercial de vianants, també s'hi troba el Museu de l'aigua (Ikast Vandværksmuseum) situat a una antiga torre de l'aigua construïda el 1948 i que es va utilitzar fins al 1987.
Ikast és coneguda per l'handbol femení, compta amb el FC Midtjylland Håndbold que va guanyar el campionat danès del 1998, abans denominat Ikast-Brande EH però va canviar el nom quan el 2008 va esdevenir en una secció del FC Midtjylland.

## Referències

* ↑ Ikast-tårnet og vandværksmuseet

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Ikatan

Ikatan és una àrea no incorporada de l'Aleutians East Borough de l'estat nord-americà d'Alaska. Porta el nom de la península d'Ikatan, i està situada a l'illa d'Unimak. El nom va ser publicat per l'enquesta geològica dels Estats Units a un mapa fet el 1949 i va entrar al Sistema d'Informació de noms geogràfics el 5 de febrer de 1999.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Demografia

Ikatan va aparèixer per primera vegada com comunitat no incorporada al cens de 1950. Aquesta va ser l'única vegada que va aparèixer al cens com una comunitat separada. A partir de 2010, l'antiga zona del llogaret es troba ara formant part de False Pass.

## Referències

* ↑ 1805282 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Ikatan (en anglès)
* ↑ «U.S. Decennial Census». Census.gov. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ https://books.google.cat/books?id=Rr9RAQAAMAAJ&pg=PA49&lpg=PA49&dq=%22Agaligamute%22&source=bl&ots=Tzy-F6Dup7&sig=B81GmrTlcKv3jtL_iWMYTwV3FSo&hl=ca&sa=X&ved=0ahUKEwj69sDB-MLUAhXD2T4KHTt1Dc0Q6AEILjAD#v=onepage&q=Ikatan&f=false
# Iaroslavl

Iaroslavl (en rus: Яросла́вль) és una ciutat de Rússia i la capital de l'óblast de Iaroslavl. Està a la vora del riu Volga, 250 km al nord-est de Moscou. Té uns 613.088 habitants (2002). El centre històric de la ciutat té la consideració per la UNESCO de Patrimoni de la Humanitat.
Els vikings hi tenien un assentament als segles viii i ix (Timeriovo). La ciutat apareix mencionada des de l'any 1071. Al segle xvii era la segona ciutat de Rússia per població i la capital de facto durant l'ocupació polonesa de Moscou de l'any 1612. Actualment és una ciutat industrial.

## Fills il·lustres

* Aleksandr Liapunov (1857–1918), matemàtic i estadístic rus
* Serguei Liapunov (1859–1924), compositor i pianista rus
* Ievgueni Slutski (1880-1948), matemàtic i economista soviètic
* Pàvel Koltxin (1930–2010), esquiador de fons soviètic
* Dmitri Popov (1967), exfutbolista rus
* Maksim Taràssov (1970), atleta rus, ja retirat, guanyador de dues medalles olímpiques en salt de perxa

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Historical Centre of the City of Yaroslavl» (en anglès). [Consulta: 17 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Yaroslavl Fòrum en anglès
* Virtual Panorama Arxivat 2019-01-10 a Wayback Machine.
# Ibn Màlik

Abu-Abd-Al·lah Jamal-ad-Din Muhàmmad ibn Abd-Al·lah ibn Màlik at-Taí al-Jayyan, més conegut com a Ibn Màlik, fou un gramàtic andalusí nascut a Jaén vers 1203/1205. vas deixar escrites diverses obres (dotze de les quals s'esmenten a l'Enciclopèdia de l'Islam). Va morir a Damasc el 21 de febrer de 1274.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn Mālik».
# Ibn Qabturnu

Ibn Qabturnu és el nom dels següents personatges:
Ibn Qabturnu fou el nom donat a tres germans notables de Badajoz, tots tres poetes i homes de lletres.
* Abu-l-Hàssan Muhàmmad ibn Saïd ibn Abd-al-Aziz, poeta.
* Abu-Bakr Abd-al-Aziz ibn Saïd ibn Abd-al-Aziz, secretari del rei de Badajoz al-Mutawàkkil i poeta, mort després del 1126.
* Abu-Muhàmmad Talha ibn Saïd ibn Abd-al-Aziz, poeta i secretari de cancelleria mort vers 1120.

## Referències

* ↑ Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn Ḳabṭūrnu".
# Homa Darabi

Homa Darabi (persa: هما دارابی) (Teheran, gener de 1940 - Teheran, 21 de febrer de 1994) fou una psiquiatra, professora universitària i activista política iraniana.
Darabi estudià Medicina als Estats Units d'Amèrica i retornà a l'Iran l'any 1976 per a treballar com a psiquiatra. Després de la Revolució islàmica de 1979, les autoritats iranianes cancel·laren la seva llicència per a exercir perquè rebutjà posar-se obligatòriament el xador. El 21 de febrer de 1994, s'immolà a la Plaça Tajrish de Teheran mentre cridava «Mort a la tirania! Llarga vida a la llibertat! Llarga vida a l'Iran!».
Als EUA, la seva germana Parvin Darabi creà la Fundació de la Dra. Homa Darabi en la seva memòria. També escrigué col·lectivament una biografia de la seva germana difunta sota el títol Rage Against the Veil: The Courageous Life and Death of an Islamic Dissident ("Ràbia contra el vel: La valenta vida i mort d'una dissident islàmica").

## Vegeu també

* Sahar Khodayari
* Convenció sobre l'eliminació de totes les formes de discriminació contra la dona

## Referències

* ↑ «یادبود مرگ هما دارابی در شبکه‌های اجتماعی؛ زنی که در اعتراض به حجاب اجباری خود را به آتش کشید» (en persa). VOANews.com. [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ Shelley, Martha «A Sacrificial Light: Self-Immolation in Tajrish Square, Tehran» (en anglès). On the Issues Magazine, 1994.
* ↑ «Iranian woman in suicide protest» (en anglès). The Independent, 24-02-1994. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ Darabi, Parvin. Rage against the veil: The courageous life and death of an Islamic dissident (en anglès). Amherst: Prometheus Books, 1999. ISBN 9781573926829.

## Enllaços externs

* Homa Darabi - Lloc web oficial
* On The Issues Magazine - Homa Darabi (anglès)
# Irene Usabiaga Balerdi

Irene Usabiaga Balerdi (22 de setembre de 1993 a Ordizia, Guipúscoa) és una ciclista basca que competeix en ciclisme en pista. El 2015 va aconseguir la medalla de bronze als Campionats d'Europa celebrats a Grenchen a la prova d'eliminació.
La seva germana Ana també es dedica al ciclisme.

## Palmarès en pista

* 2011
** Campiona d'Europa júnior en Scratch
* 2012
** Campiona d'Espanya en Puntuació
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Olatz Ferrán i Ana Usabiaga)
* 2013
** Campiona d'Espanya en Persecució
* 2014
** Campiona d'Espanya en Persecució
** Campiona d'Espanya en Puntuació
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ane Iriarte, Eider Unanue i Ana Usabiaga)
* 2015
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ziortza Isasi, Naia Leonet i Ana Usabiaga)
** 1a als Tres dies d'Aigle en Scratch
** 1a al Trofer CAR en Òmnium
* 2016
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ziortza Isasi, Ane Iriarte i Eukene Larrarte)
* 2017
** Campiona d'Espanya en Persecució per equips (amb Ziortza Isasi, Ane Iriarte i Ana Usabiaga)

## Palmarès en ruta

* 2010
** Campionat d'Espanya júnior en ruta

## Referències

* ↑ «Irene Usabiaga, bronce en eliminación en Grenchen 2015». mundodeportivo.com, 18-10-2015 [Consulta: 19 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Homaloràgides

Els homaloràgides (Homalorhagida) són un ordre de cinorrincs.

## Famílies

* Neocentrophyidae, Higgins, 1969.
* Pycnophyidae, Zelinka, 1896.

## Referències

* ↑ Higgins,, 1969.
* ↑ Zelinka,, 1896.

## Bibliografia

* Zelinka, C. (1896). In Demonstrationen. Verhandlungen der Deutschen Zoologischen Gesellschaft auf der sechsten Jahresversammlung, 6, 197–199.
* Chitwood, B. G. (1951). Echinoderella steineri new species (Scolecida, Echinodera). Texas Journal of Science, 3(1), 113–114.
* Higgins, R. P. (1969). Indian Ocean Kinorhyncha, 2. Neocentrophyidae, a new homalorhagid family. Proceedings of the Biological Society of Washington, 82, 113–128.
# Homanades

Els homanades foren un poble de Psídia a la frontera amb Isàuria, que es diu que posseïen 44 fortaleses, i la ciutat d'Homana. Estrabó esmenta els Homanades (Homanadeis) dels que diu que eren la tribu psídia més salvatge, hi vivien al nord de les muntanyes de Psídia sense ciutats ni viles, vivint només en coves.
En temps d'August els homanades foren atracats pels consòl Quirinus, que els va privar de les collites i els va obligar a rendir-se empesos per la fam; quatre mil presoners foren distribuïts entre les colonies romanes de la província d'Àsia.

## Referències

* ↑ William Smith, LLD, Ed. Dictionary of Greek and Roman Geography (1854)
* ↑ John Hazel Quirinus a Who's who in the Roman World
# Iodva

Iodva (en rus: Ёдва) és un poble (un possiólok) de la República de Komi, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.183 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010. Итоги переписи по Республике Коми. Том 1 Численность, размещение, возрастно-половой состав населения». Комистат, 2018. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 6 juliol 2021].
* ↑ Коряков Ю.Б.. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 6 juliol 2021].
# Ioffe (cràter)

Ioffe és un cràter d'impacte situat a la cara oculta de la Lluna. Es troba a sud de la plana emmurallada del cràter Hertzsprung, i està unit a la vora exterior sud-oest de Fridman. Només un tram curt de terreny separa Ioffe de Belopol'skiy al sud-est.
* Localització d'Ioffe (centre superior de la imatge)
* Imatge obliqua Lunar Orbiter 5 (ratllat contingut en l'original)
Es tracta d'un cràter relativament recent, amb una vora exterior ben definida i una paret interior aterrassada, tot i que la vora exterior ha estat marcadaper impactes posteriors. Un cràter més petit es troba a la vora del contorn on Ioffe s'uneix a Fridman. També apareix un cràter petit al costat nord-oest de la vora. El sòl interior és relativament pla, amb l'excepció d'una cresta baixa i desigual de material que s'estén des de l'est del punt mig fins a la paret interior sud-sud-oest. L'interior està lliure d'impactes notables.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Irvine (Kentucky)

Irvine és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 2.843 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Irvine tenia 2.843 habitants, 1.259 habitatges, i 793 famílies. La densitat de població era de 722,2 habitants/km².
Dels 1.259 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 17,2% dones solteres, i en un 37% no eren unitats familiars. En el 33,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.286 $ i la renda mediana per família de 25.046 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.988 $ mentre que les dones 17.194 $. La renda per capita de la població era de 14.075 $. Entorn del 20,9% de les famílies i el 28,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personalitats il·lustres

* Harry Dean Stanton. Actor, músic i cantant.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Irvine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Irvine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frontera entre Líbia i el Níger

La frontera entre Líbia i Níger (coneguda pels libis com a "وقحة" mossegada de serp) és la línia fronterera, de traçat poc sinuós, en sentit est-oest que separa el nord-est del Níger (departament d'Agadez) del sud-oest de Líbia (districte de Murzuk) a l'Àfrica Septentrional. Té 459 km de longitud

## Traçat

Es troba al desert del Sàhara i s'estén des del trifini Líbia-Níger-Algèria a l'oest, pròxim al pas del Tròpic de Càncer, fins a l'altre trifini dels dos països amb el Txad. Es considera una de les fronteres més aïllades del món, ja que està completament "immersa" al mig del desert, sense cap carretera que uneixi els dos països. Només unes poques caravanes de tuaregs solen passar per la regió.
Itàlia va envair el territori de Líbia conquerint-lo a l'Imperi Otomà el 1911 i el va colonitzar el 1934. Després de la Segona Guerra Mundial els italians van ser expulsats. El país fou dividit entre França i Regne Unit. La independència es produí el 1951. La regió de Níger fou ocupada per França el 1897, es convertí en una colònia francesa el 1922 i obtingué la seva independència el 1960. Aquests esdeveniments van definir la frontera.

## Referències

* ↑ «Niger». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Lybia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Ewan W. Anderson International Boundaries: A Geopolitical Atlas, p. 494
* ↑ Ian Brownlie, Ian R. Burns African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia
# Frontera entre Malàisia i Indonèsia

Malàisia i Indonèsia tenen una frontera en comú de 2019,5 kilòmetres situada a l'illa de Borneo així com diferents fronteres marítimes. Les qüestions relacionades amb la frontera terrestre van ser establertes definitivament l'any 1928, tot i que encara existeixen desacords sobre el traçat de la frontera marítima, particularment a l'est, en el Mar de Cèlebes.

## Referències

* ↑ Ahmad Fauzi, Nordin «Land and River Boundary Demarcation and Maintenance - Malaysia's Experience» (en anglès). Working paper at International Symposium on Land and River Demarcation and Maintenance in Support of Borderland Development, 2006 [Consulta: 11 abril 2011].
* ↑ (anglès) Indonesia – Malaysia Boundary Arxivat 2009-02-27 a Wayback Machine., a: International Boundary Study, volum 45, 15 de març de 1965.
# Font Naix

La Font Naix és una font del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà, dins del territori de la vila de Talarn.
Està situada a 631,5 m d'altitud, al nord-est de la carretera local que mena a l'Acadèmia General Bàsica de Suboficials i al poble de Gurp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Jaguar XJR-11

El Jaguar XJR -11 és un automòbil de carreres sport prototip construït per l'empresa anglesa Jaguar entre 1989 i 1990per a la seva participació en el Campionat Mundial de Resistència, mentre que el seu cotxe germà, el XJR-10, es va presentar per competir en curses de la sèrie IMSA.
Posseïa motor V6 de 3,5 litres.

## Palmarès

* Una victòria en els 1000 km de Silverstone en 1990 amb els pilots Martin Brundle i Alain Ferté.

## Pilots de Jaguar XJR -11

* Martin Brundle
* Alain Ferté
* Jan Lammers
* Patrick Tambay
* Andy Wallace

## Referències

* ↑ Taylor, James. Jaguar XJ-S: The Complete Story (en anglès). The Crowood Press, 2019-05-13. ISBN 978-1-78500-584-8.
* ↑ Robson, Graham. COSWORTH - THE SEARCH FOR POWER (6th Edition) (en anglès). Veloce Publishing Ltd, 2017-04-17, p. 87. ISBN 978-1-84584-895-8.
* ↑ Chapman, Giles. Jaguar Century: 100 Years of Automotive Excellence (en anglès). Motorbooks, 2021-10-26, p. 149. ISBN 978-0-7603-6866-4.
* 1 2 3 The Car Book: The Definitive Visual History (en anglès). Dorling Kindersley Limited, 2022-03-17, p. 123. ISBN 978-0-241-59629-6.
* ↑ Parker, Chas. Motor Racing at Brands Hatch in the Eighties (en anglès). Veloce Publishing Ltd, 2009-07-19. ISBN 978-1-84584-214-7.
* ↑ Couldwell, Clive. Formula One: Made In Britain (en anglès). Random House, 2012-05-31. ISBN 978-1-4481-3294-2.

## Enllaços externs

* El Jaguar XJR - 11 en Ultimatecarpage
* El Jaguar XJR - 11 en Jaguarclub
* Característiques tècniques del XJR -11
# Font del Pic

La Font del Pic és una font de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada al nucli urbà, al carrer que porta el mateix nom: carrer de la Font del Pic, dintre d'un parc, on hi ha un bar i una zona d'esbarjo per a la mainada.
Consta d'un mur rectangular d'aproximadament un metre d'alt, realitzat amb pedra del país i s'hi accedeix per tres esgraons descendents. Actualment només té un brollador.

## Història

Aquesta font té el seu origen al segle xix, i des de sempre ha tingut gran prestigi per la qualitat de l'aigua. L'emplaçament de la font no ha estat sempre el mateix, i a més, ha tingut diferents formes. Al principi estava composta per un fragment de paret de pedra i un brollador, més tard es va fer una estructura mig coberta. Fins a arribar al seu estat actual encara va canviar forces vegades la seva forma.
Aquesta font està àmpliament documentada gràficament, a través de les fotografies de Ximeno i Bosch per exemple. En ser un lloc d'estiuejants eren típiques les fotografies de grups d'amics i familiars. Aquests records es poden trobar als arxius particulars de: Bosch, Duran i Serradesanferm.

## Referències

* 1 2 3 4 «Font del Pic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].