OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vol 1951 de Turkish Airlines

El vol 1951 de Turkish Airlines (també conegut com a Poldercrash) va ser un vol de passatgers que es va estavellar mentre aterrava a l'Aeroport d'Amsterdam-Schiphol, Països Baixos, el 25 de febrer de 2009, causant la mort de cinc passatgers i quatre membres de la tripulació, incloent-hi els tres pilots.
L'aeronau, un Boeing 737-800 de Turkish Airlines, es va estavellar a un camp aproximadament 1,5 km. al nord de la pista 18R, abans de creuar la pista d'entrada A9, a les 9:31 UTC (10:31 CET), havent volat des d'Istanbul, Turquia. L'avió es va trencar en tres peces quan va impactar, però no es va incendiar.
L'accident era causat principalment per la reacció automàtica de l'aeronau causada per un radioaltímetre defectuós. Això va fer que la vàlvula de papallona automàtica fes decréixer la potència del motor durant l'aproximació. La tripulació se n'adonà massa tard com per poder accelerar i recuperar l'avió abans no entrés en pèrdua i s'estavellés. Boeing va publicar un butlletí per recordar els pilots de la sèries 737 i BBJ de la importància de vigilar l'altitud i la velocitat, i recomanant no fer servir el pilot o la vàlvula de papallona automàtiques mentre s'aterra en casos de discrepàncies del radioaltímetre.

## Referències

* ↑ Toby Sterling «Tech problem, pilots caused Turkish Airlines crash». Bloomberg Businessweek. Associated Press, 06-05-2010. «A common malfunction with Boeing radio altimeters, compounded by several errors by pilots, led to last year's fatal crash by a Turkish Airlines plane as it dropped short of the runway at Amsterdam's airport, according to investigators' final report released Thursday.»
* ↑ «Dutch investigators determine cause of Turkish airlines crash». Deutsche Welle, 05-03-2009. «Investigators found that a faulty altimeter caused the plane's autopilot to shut down the engines as it made its approach to land» Arxivat 10 April 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-04-10. [Consulta: 14 febrer 2016].
* ↑ «Faulty altimeter contributed to Turkish Airlines crash: officials». CBC News, 04-03-2009. «According to recorded conversation involving the plane's captain, first officer and an apprentice pilot in the cockpit, the faulty altimeter was noticed but wasn't considered a problem.»
* ↑ «CNN: Turkish plane crashes at Amsterdam airport». , 25-02-2009 [Consulta: 25 febrer 2009].
* ↑ «Turkish plane crash in Amsterdam». BBC News, 25-02-2009 [Consulta: 25 febrer 2009].
* ↑ Simon Hradecky. «Accident: Turkish Airlines B738 at Amsterdam on Feb 25th 2009, landed on a field». The Aviation Herald.
* ↑ «Press Statement on first findings, 4 March 2009» (PDF) (en dutch). Onderzoeksraad voor Veiligheid, 04-03-2009., official translation from «[Press statement on first findings]» (en dutch). Onderzoeksraad voor Veiligheid, 04-03-2009.
* ↑ Fiorino, Frances. Boeing warns of possible 737 altimeter fault. Aviation Week, 5 març 2009.
# Ya'akov Hodorov

Ya'akov Hodorov (Rixon le-Tsiyyon, 16 de juny de 1927 - Jerusalem, 31 de desembre de 2006) fou un futbolista israelià de la dècada de 1950.
Fou 31 cops internacional amb la selecció israeliana. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hapoel Tel Aviv FC com a principal equip.
L'any 2006 va rebre el Premi Israel per la seva contribució als esports.

## Referències

* ↑ Soccer / Yaacov Hodorov, Age 79, Israel's Greatest 'Keeper a haaretz.com
* ↑ Ya'akov Hodorov a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Israel Prize Official Site (in Hebrew) – Recipient’s C.V.».
* ↑ «Israel Prize Official Site (in Hebrew) – Judges' Rationale for Grant to Recipient».
# Wayward Design

Wayward Design va ser una empresa del Regne Unit desenvolupadora de videojocs. Wayward va ser fundat per Dominic Robinson i Andrew Walrond el 1994, i es va ubicar a Bristol. L'empresa va ser comprada per Rage Software l'any 2000.

## Videojocs

* B-17 Flying Fortress The Mighty 8th

## Referències

* ↑ «Compra de Wayward per Rage». Arxivat de l'original el 2007-05-24. [Consulta: 9 maig 2007].

## Enllaços externs

* Wayward Design Limited a MobyGames (anglès)
# Worodougou

Worodougou és el nom que rep una de les actuals 31 regions de Costa d'Ivori que està situada al nord-oest del centre del país. Juntament amb la regió de Béré, que es va escindir de l'antiga regió de Worodougou, més gran i la regió de Bafing conformen el Districte del Woroba. La seva capital és la ciutat de Séguéla i segons el pre-cens de 2015 té 272.334 habitants.

## Situació geogràfica

Worodougou està situada al nord-oest del centre de Costa d'Ivori. Limita amb Kabadougou al nord-oest, amb Bagoué al nord, amb Béré a l'est, amb l'Alt Sassandra al sud i amb les regions de Tonkpi i de Bafing a l'oest.
Séguéla, la seva capital, està situada a prop del Parc Nacional del Mont Sanghe (a l'oest), a gairebé 200 km al sud de Boundiali i a l'oest de Bouaké, a 130 km al nord de Daloa i a 135 km al nord-est de Man.

## Subdivisió administrativa

La regió de Worodougou està subdividida en els següents departaments i municipis:
* Departament de Kani - 73.889 habitants
** Djibrosso - 11.859
** Fadiadougou - 15.066
** Kani - 31.211
** Morondo - 15.753
* Departament de Séguéla - 198.445 habitants
** Bobo-Diarabana - 25.249
** Dualla - 8.130
** Kamallo - 9.783
** Massala - 23.021
** Seguéla - 63.774
** Sifié - 23.667
** Worofla - 44.821

## Cultura
### Llengües

El Francès és la llengua oficial de tot el país, però la Llengua vernacle del departament de Séguéla és el diola. A més, el Worodugukakan, un dialecte del malinke és una altra llengua local de la capital.

## Infraestructures i transports

L'aeroport de Séguéla té el codi IATA, SEO.

### Carreteres

Les dues carreteres més importants de la regió són la A5, que la creua de sud a nord per la capital i arriba fins a Mali i la A8, que creua la regió d'est a oest per la capital fins a entrar a Guinea i Libèria, a occident.

## Referències

* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». Statoids. [Consulta: 24 març 2015].
* 1 2 3 «Côte d'Ivioire: administrative units, extended». GEOHIVE. [Consulta: 5 octubre 2015].
* 1 2 3 «Découverte du BERE». Assemblée des Régions et Districts de Côte d'Ivoire. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 23 març 2015].
* ↑ «SEO Seguela Airport». flighstats.com. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 octubre 2015].
# Xârâgùrè

Xârâgurè ('Aragure, Haragure) és una llengua austronèsia parlada majoritàriament a l'àrea tradicional de Xaracuu, al municipi de Thio, a la Província del Sud, Nova Caledònia. Té uns 760 parlants nadius i és força propera al xârâcùù.

## Referències

* ↑ Fitxa del Xârâgurè a Ethnologue
# William Perry Hay

William Perry Hay (nascut a Eureka el 8 de desembre del 1872; mort el 1947) fou un carcinòleg estatunidenc conegut pel seu treball sobre els crancs de riu. Era fill d'Oliver Perry Hay.

## Referències

* ↑ Orser, Frank. William Perry Hay papers. University of Florida Smathers Libraries, agost del 2011.
# Estenosi

Una estenosi (del grec antic: στένωσις, "estrenyiment") és un estrenyiment anormal en un vas sanguini o d'un altre òrgan d'estructura tubular (com per exemple en la uretra, d'aquí l'estenosi uretral). La reestenosi és la recurrència de l'estenosi després d'un procediment dilatador.

## Referències

* ↑ «Dorlands Medical Dictionary:stenosis». www.mercksource.com. [Consulta: 5 maig 2010].
# Yebra de Basa

Yebra de Basa és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de l'Alt Gàllego.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Yebra de Basa». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 12 juliol 2016].
# Estrella amb embolcall

En astronomia, es denomina estrella amb embolcall (shell star en anglès) a una estrella calenta de la seqüència principal, generalment de classe espectral B, A, o F, l'espectre del qual mostra línies d'emissió que suposadament són degudes a un anell o embolcall gasós que envolta l'estrella. Les estrelles variables d'aquest tipus, on l'expulsió de l'embolcall provoca una pèrdua temporal de brillantor, reben el nom de variables Gamma Cassiopeiae. Exemples d'estrelles amb embolcall són δ Centauri, η Centauri, α Arae, ψ¹ Orionis, 17 Sextantis i 48 Librae; en aquesta última les observacions indiquen un embolcall en expansió. π² Pegasi és un rar exemple d'estrella amb embolcall de tipus espectral F. Tsih (γ Cassiopeiae), prototip de les variables que porten el seu nom, també és una estrella d'aquest tipus.

## Referències

* ↑ Shell star. The internet Encyclopedia of Science
* ↑ Delta Centauri Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Eta Centauri Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Alfa Arae Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Psi1 Orionis Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Montesinos, B.; Eiroa, C.; Mora, A.; Merín, B. «Parameters of Herbig Ae/Be and Vega-type stars». Astronomy and Astrophysics, 495, 3, 2009. pp. 901-917.
* ↑ 48 Librae Arxivat 2016-04-30 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
* ↑ Pi2 Pegasi Arxivat 2013-01-15 a Wayback Machine. (The Bright Star Catalogue)
# Yamaguchi-gumi

Yamaguchi-gumi (六代目山口組Rokudaime Yamaguchi-gumi) és l'organització més important del crim organitzat japonès, la Yakuza. Va ser fundada l'any 1915 per un grup de treballadors del port de Kobe liderats per Harukichi Yamaguchi, a qui l'organització deu el seu nom. Relacionada amb activitats d'extorsió, joc il·legal, tràfic d'armes o narcotràfic, té una forta penetració en els sectors econòmics immobiliari i del mercat de valors japonès. El seu territori tradicional han estat les ciutats de Kobe i Osaka, tot i que té presència a tota l'Àsia i els Estats Units. Segons fonts policials, l'any 2019 tenia 8900 membres,

## Referències

* ↑ Kingston, Jeff. Contemporary Japan: History, Politics, and Social Change since the 1980s (en anglès). John Wiley & Sons, 2012. ISBN 9781118315064 [Consulta: 27 maig 2020].
* ↑ Reichel, Philip L. Global Crime: An Encyclopedia of Cyber Theft, Weapons Sales, and Other Illegal Activities (en anglès). Abc-Clio, 2019. ISBN 9781440860157.
* ↑ «Yakuza group membership falls for 15th straight year» (en anglès). , 03-04-2020 [Consulta: 27 maig 2020]. Arxivat 5 April 2020$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Eta del Gall Dindi

Eta del Gall Dindi (η Pavonis) és una estrella en la constel·lació del Gall Dindi. Posseeix una ascensió recta de 17h 45m 44.00s i una declinació de −64° 43′ 25.4″. La seva magnitud aparent és igual a 3.61. Considerant la seva distància de 371 anys-llum en relació a la Terra, la seva magnitud absoluta és igual a 1.41. Pertinany a la classe espectral K1III.

## Vegeu també

* Nomenclatura de Bayer
* Nomenclatura de Flamsteed
* Henry Draper Catalogue
* Catàleg Hipparcos

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two dimentional spectral types for the HD stars, Vol. 1. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1975.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 01-01-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 01-11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «Parameters and abundances in luminous stars» (en anglès). Astronomical Journal, 6, 02-05-2014, pàg. 137. DOI: 10.1088/0004-6256/147/6/137.
* ↑ «Object query : HD 160635» (en anglès). SIMBAD. [Consulta: 8 agost 2012].
# Sonic Pi

Sonic Pi és un entorn de programació en viu (live coding) basat en Ruby. Ha estat dissenyat per ensenyar música i programació a les escoles.
Va ser creat i desenvolupat per Sam Aaron al laboratori d'informàtica de la Universitat de Cambridge en col·laboració amb la Raspberry Pi Foundation. Gràcies a l'ús que fa del motor de síntesi i del model de sincronització exacte de SuperCollider, també s'utilitza per a la programació en viu (live coding) i per a altres formes d'interpretació i producció musical algorítmica, incloses les algoraves.
La seua investigació i desenvolupament ha comptat amb el suport de Nesta, a través del projecte Sonic Pi: Live & Coding.

## Referències

* ↑ «DROPS - Collaboration and learning through live coding (Dagstuhl Seminar 13382)». drops.dagstuhl.de. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ Cellan-Jones, Rory. «Baked in Britain, the millionth Raspberry Pi». BBC News. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ «Making music with Raspberry Pi - CBBC Newsround». www.bbc.co.uk. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ Aaron, Samuel. «Temporal semantics for a live coding language». A: Proceedings of the 2nd ACM SIGPLAN international workshop on Functional art, music, modeling & design - FARM '14. ACM, 2014, p. 37–47 (FARM '14). DOI 10.1145/2633638.2633648. ISBN 978-1-4503-3039-8.
* ↑ «Sonic Pi - The Live Coding Music Synth for Everyone». SONIC PI. [Consulta: 5 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial: Sonic Pi
* Tutorials Mehackit en català: http://sonic-pi.mehackit.org/index_cat.html
# Stefania (cançó)

Stefania (ucraïnès: Стефанія, pronunciat [steˈfɑn⁽ʲ⁾ijɐ]) és una cançó de 2022 del grup ucraïnès de folk-rap Kalush Orchestra. La cançó va representar Ucraïna al Festival d'Eurovisió 2022, després que la guanyadora de Vidbir 2022, Alina Pash, retirés la seva candidatura després de ser qüestionada com a participant legítima. És la tercera cançó cantada íntegrament en ucraïnès que representa el país a Eurovisió, però la segona que realment competeix al concurs.

## Referències

* ↑ «Ukraine: Kalush Orchestra will go to Turin with 'Stefania' 🇺🇦» (en anglès britànic). Eurovision.tv, 22-02-2022. [Consulta: 26 febrer 2022].
# Stefania Maria Ciminelli

Stefania Maria Ciminelli (Roma, 1962). És llicenciada en Filologia romànica per la Università di Roma La Sapienza. Des de 1992 resideix a Barcelona, on es dedica a la traducció. També va treballar durant uns anys com a professora d'italià. Tradueix obres literàries i assaigs del català i del castellà a l'italià i col·labora com a lectora amb algunes editorials italianes i espanyoles. També tradueix per a altres sectors i col·labora regularment amb institucions culturals i centres lingüístics, com ara els serveis d'idiomes de la Universitat de Barcelona i d'Esade o Linguamón-Casa de les Llengües. Entre els autors catalans que ha traduït es troben Jaume Cabré, Baltasar Porcel i Jordi Puntí.

## Referències

* ↑ «Stefania Maria Ciminelli». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Tacquet (cràter)

Tacquet és un petit cràter d'impacte en forma de bol que es troba prop de la vora sud de la Mare Serenitatis, a la part nord-est de la Lluna. La superfície propera al cràter està marcada per un material expulsat d'alt albedo. A l'oest es localitza un sistema d'esquerdes designat Rimae Menelaus. A sud-est apareix Al-Bakri a uns 65 km; uns 60 km a l'oest sud-oest es localitza Auwers; i gairebé 80 km a l'oest es troba Menelaus, el més gran dels tres.
* Localització de Tacquet (centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Fotografia de la missió Apollo 15
El seu diàmetre és de 7 km i té 1.300 metres de profunditat. La seva àrea és de 30 a 35 km² i el perímetre és d'uns 20 km.
Algunes fonts escriuen el nom d'aquest cràter com «Taquet». El nom va ser donat en honor del matemàtic belga André Tacquet (1612-1660).

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Tacquet.
Tacquet B, de 14 km de diàmetre, està a sud-est, i al seu interior conté un cràter més petit que cobreix aproximadament una quarta part del diàmetre, formant un cràter doble. Més a sud-sud-est es troba Tacquet C, de 6 km de diàmetre.
| Tacquet | Coordenades | Diàmetre |
| B | 15° 48′ N, 20° 00′ E﻿ / ﻿15.8°N,20.0°E﻿ / 15.8; 20.0﻿ (Tacquet B) | 14 km |
| C | 13° 30′ N, 21° 06′ E﻿ / ﻿13.5°N,21.1°E﻿ / 13.5; 21.1﻿ (Tacquet C) | 6 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Tacoronte

Tacoronte és un municipi de l'illa de Tenerife, a les illes Canàries. Està format pels nuclis d'Agua García, El Pris, Mesa del Mar, Guayonge, La Caridad, Los Naranjeros, Juan Fernández i Santa Catalina.

## En l'actualitat

El municipi de Tacoronte avui dia està dividit en dues zones, una propera al mar, la ciutat de Tacoronte i en la costa els barris del Pris i Taula del Mar, i altra zona, limitant amb els municipis de El Rosario, La Laguna i El Sauzal, en la forest, com centre la localitat d'Agua García, en la qual es pot trobar una reserva de laurisilva molt important.

## Festes

En Tacoronte, el carnaval se li denomina la "piñata noia", que se celebra en finalitzar el Carnaval de Santa Cruz, quan ja s'està en "quaresma". Al costat del de Santa Úrsula són els més tardans dels canavales del nord de Tenerife. En el mes de setembre se celebren les "Festes del Crist", les més importants del municipi, que estan dedicades al Santíssim Cristo de Tacoronte. També al novembre se celebren les festes en honor de Santa Catalina, patrona de Tacoronte i Santa Cecília, patrona dels músics.

## Gastronomia

En el municipi existeix una important producció de vi, integrat dintre de la Denominació d'Origen Tacoronte-Acentejo que és la qual produïx més vi (40% de la producció de tot Tenerife). Aquí es troben els cellers més importants de la denominació d'origen, així com la seu comarcal.
# Steve Corica

Steve Corica (Innisfail, Austràlia, 24 de març de 1973) és un exfutbolista australià. Va disputar 32 partits amb la selecció d'Austràlia. Ha estat entrenador de Sydney FC en diversos càrrecs.

## Referències

* ↑ National Football Teams
* ↑ Cockerill, M «Corica back to where it began». Sydney Morning Herald, 04-01-2005 [Consulta: 15 desembre 2007].
* ↑ «Socceroo International Games». OzFootball. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2007.
* ↑ «Sydney FC confirm former Socceroo Steve Corica as new coach». The Guardian, 16-05-2018.
# Stranskiïta

La stranskiïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el seu nom en honor del professor Iwan Nikolow Stranski (1897-1979), químic i físic alemany. Stranski va fer un treball innovador en el creixement dels cristalls.

## Característiques

La stranskiïta és un fosfat de fórmula química Zn₂Cu(AsO₄)₂. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la stranskiïta pertany a «08.AB - Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: farringtonita, ferrisicklerita, heterosita, litiofilita, natrofilita, purpurita, sicklerita, simferita, trifilita, karenwebberita, sarcòpsid, chopinita, beusita, graftonita, xantiosita, lammerita, lammerita-β, mcbirneyita, pseudolyonsita i lyonsita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, a la regió d'Otjikoto, Namíbia. També ha estat descrita a l'àrea de Kukhi-Malik, a la província de Sughd (Tadjikistan); al districte de Maukenötz, al Tirol (Àustria); i dues localitats alemanyes: a Letmathe (Rin del Nord-Westfàlia) i a Frücht (Renània-Palatinat).

## Referències

* ↑ «Stranskiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 setembre 2017].
# Talteüll (desambiguació)

«Talteüll» té aquests significats:
# São Filipe (Fogo)

* Per a altres significats, vegeu «São Filipe».
São Filipe (crioll capverdià San Filipi) és una vila a la costa oest de l'illa de Fogo a l'arxipèlag de Cap Verd. És la capital del municipi de São Filipe. L'aeroport de São Filipe es troba al límit sud-oest de la vila.

## Història

São Filipe fou fundada en el segle xvi i és considerada la segona vila més antiga de Cap Verd després de Ribeira Grande, però la carta de vila no li fou concedida fins a 1922. En 1655 São Filipe fou destruïda per pirates flamencs.

## Demografia

Població de la vila de São Filipe (1980–present) :
| 1980 | 1990 | 2010 |
| 4.370 | 5.616 | 8.112 |

## Agermanaments

* Leiria
* Viseu

## Galeria

* Església Nossa Senhora da Conceição.
* Praça Serpa Pinto.
* Arquitectura colonial.
* Arquitectura colonial.
* Arquitectura colonial.
* Mansió colonial (Sobrado).
* Museu.
* Cabana tradicional al museu.
* Plantes endèmiques a l'interior del museu.
* Fortalesa Fortim Carlota.
* Praça Francisco d'Assis.
* Praça Alberto da Silva.
* Capella a Praça Alberto da Silva.
* Nova església apostòlicas.
* Platja i vell cementiri.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd

## Referències

* ↑ Pitt Reitmeier: Cabo Verde - Kapverdische Inseln, p. 386. Bielefeld 2009.
* ↑ Ingrid und Peter Kirschey: Kapverden, p. 156. Köln 2009
* 1 2 citypopulation.de
* ↑ Cens de 2010 Arxivat 2012-10-14 a Wayback Machine. Instituto Nacional de Estatística Cabo Verde (en portuguès). 17 de març de 2014.

## Enllaços externs

* São Filipe do Fogo - uma cidade amável nas ilhas de Cabo Verde Arxivat 2009-02-23 a Wayback Machine.