OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neue Zürcher Zeitung

Neue Zürcher Zeitung o NZZ és un diari en llengua alemanya a Suïssa, editat a Zúric. Va ser fundat el 1780.
Junts amb el setmanari alemany Die Zeit, el 1979 va rebre el Premi Erasmus «per la seva contribució exemplar a la formació de l'opinió pública a Europa amb independència i un alt nivell periodístic».
La seva actitud vers Catalunya, de tant en tant va ser subjecte de polèmica com sembla que reprodueix principalment la doctrina del govern central espanyol i de les publicacions en castellà.

## Bibliografia

* Maissen, Thomas; Stamm, Konrad. Die Geschichte der NZZ, 1780-2005, 225 Jahre Neue Zürcher Zeitung. Neue Zürcher Zeitung, 2005, p. 385. ISBN 9783038231349.

## Referències

* ↑ «Premium Erasianum» (en alemany). Die Zeit, 02-09-1979.
* ↑ «Resposta pública a Neue Zürcher Zeitung» (en català i alemany). En Directe, 13-11-2009.
* ↑ Ferrer, Bernat «Polèmic article en un diari suís: "Els castellanoparlants parlants, discriminats a Catalunya?"». El Món, 22-11-2015. Arxivat de l'original el 2016-02-01 [Consulta: 27 gener 2016].
# Branderico

Branderico va ser un religiós asturlleonés, bisbe de Tui en un breu període, aproximadament, entre el 912 i el 914.
El seu nom consta en escriptures de l'any 912, en la qual el rei Ordoni II de Lleó atorga diversos béns al monestir de San Martín de Santiago, i confirma a diversos bisbes, entre ells al mateix Branderico, tal com consta amb la fórmula Brandericus Tudens. Sedis Eps.; està documentat en una altra confirmació de l'any 913, amb els bisbes de Mondoñedo, Lugo, Iria Flavia i altres. El més probable és que morís o deixés el càrrec el 914, perquè a principi de l'any 915 la seu estava vacant, segons Flórez, perquè no s'esmenta al bisbe de Tui en l'escriptura que Ordoni II va disposar el 30 de gener perquè residís un dels seus prelats a Tui. És a partir del setembre quan es documenta que la diòcesi ja és dirigida pel seu successor, Hermogi, durant el mandat del qual l'església de Tui deixa de dependre del manteniment econòmic d'Iria Flavia, i es torna a restablir la diòcesi.
Enriqué Flórez esmenta l'existència d'un bisbe, sense que s'esmenti la seva seu, anomenat Branderico el 933, segons extreu del Tumbo de Samos, durant el regnat de Ramir II de Lleó, però tenint en compte la presència d'Hermogi al cap de la diòcesi de Tui, és difícil saber si era la mateixa persona.

## Referències

* ↑ «Episcopoloxio da Diocese de Tui-Vigo» (en gallec). Diòcesi de Tui-Vigo. Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 28 juny 2015].
* 1 2 Flórez, 1798, p. 40-41.

## Bibliografia

* Flórez, Enrique. España sagrada: theatro geographico-histórico de la Iglesia de España (en castellà). Tom XXII. Madrid: Oficina de la Viuda e Hijo de Marín, 1798.
# Rellotge de pèndola

* Per a altres significats, vegeu «Pèndol (desambiguació)».
Els rellotges de pèndola o de pèndol(a), rellotge de paret o rellotge de fusta va ser inventat l'any 1656 per Christiaan Huygens.
En aquests rellotges, el funcionament està regulat per un pèndol, la força motriu del qual és l'acció de la gravetat que actua sobre una massa suspesa d'una corda enrotllada al voltant d'un cilindre, el qual transmet el moviment al pinyó que mou la roda.

## Tipus

En els primers rellotges de torre es va utilitzar molt l'escapament anomenat de bàscula, que és un pèndol de torsió, compost d'una vareta suspesa d'un bifilar que a la part inferior té dues aletes, i a la part superior porta una altra vareta perpendicular a aquesta, amb un pes a cada extrem que es poden acostar o allunyar de l'eix. Les aletes en girar en un sentit o altre deixen escapar una dent, regulant així el seu moviment. El període del pèndol es regula variant la posició dels pesos.
Encara que l'escapament més corrent en aquests rellotges és l'anomenat d'àncora de Graham. L'àncora va muntada sobre un eix de gir central que es comunica mitjançant una vareta amb el pèndol. En els rellotges astronòmics moderns s'utilitza molt el de tipus trinquet com és el pèndol de Riefler, que té l'avantatge que el pèndol oscil·la amb absoluta llibertat i independència de l'escapament. L'escapament de Deninson es compon d'un pèndol que té una caixa de forma especial a la part inferior. L'escapament de Macdowall es compon d'un pèndol que té a la part inferior un eixamplament o llentia plana amb un orifici.
És bastant freqüent que molts rellotges de pèndol portin incorporada una soneria, que pot fer que el rellotge toqui campanades cada hora (tantes com l'hora que correspongui, alguns repetint les campanades al cap d'un o dos minuts) i, en alguns rellotges, que a més toquin melodies cada quart d'hora (en aquest cas es tracta d'un rellotge de carilló), les més freqüents són les melodies de Westminster, Saint Michael i Whittington. En aquest cas, es desaconsella col·locar aquests rellotges prop de dormitoris o en els mateixos dormitoris, llevat que es pugui silenciar la soneria.

## Vegeu també

* Pèndol
* Foliot
* Rellotge
* Escapament

## Referències

* ↑ «Rellotge de pèndola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Solo (pel·lícula)

Solo és una pel·lícula estatunidenco-mexicana de ciència-ficció dirigida per Norberto Barba, estrenada l'any 1996. Ha estat doblada al català.

## Argument

Solo és un androide concebut i utilitzat per a fins militars per l'exèrcit americà. Clarament més poderós que un soldat humà, és enviat per una primera missió a Amèrica llatina. No obstant això, dotat d'una consciència humana, Solo es mostra empàtic amb els éssers vius i rebutja les ordres destructores dels seus superiors.

## Repartiment

* Mario Van Peebles: Solo
* Barry Corbin: el general Clyde Haynes
* William Sadler: el coronel Frank Madden
* Jaime Gomez: el sergent Lorenzo
* Demián Bichir: Rio
* Seidy Lopez: Agela
* Abraham Verduzco: Miguel
* Joaquín Garrido: Vasquez
* William Wallace: Thompson, el pilot de l'helicòpter
* Adrien Brody: el doctor Bill Stewart
* Brent Schaeffer: l'oficial de comunicacions
* Christopher Michael: l'oficial de la cabina de pilotatge
* Lucas Dudley: Helmsman
* Rafael Velasco: Justos
* Abel Woolrich: Lazaro

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenvolupat a Nayarit, Puerto Vallarta i Veracruz, a Mèxic.
* Algunes escenes es van fer servir al film Agent Destructor, dirigida per Damian Lee el 2000.
* La cançó I Can See the Stars es interpretada per David Glickman.
* Destacar una petita aparició del director Norberto Barba en el paper d'un soldat rebel.

## Referències

* ↑ «Solo». esadir.cat.
* ↑ «Solo». Allociné Times.
* ↑ «localitzacions». ImdB.
* ↑ «música». ImdB.
# Glàucies (militar)

Glàucies (Glaucias, Γλαυκίας) fou un militar macedoni dels Companys d'Alexandre el Gran a la batalla de Gaugamela. Estava al servei de Cassandre que li va encarregar la custòdia del jove Alexandre i la seva mare Roxana, quan els va confinar com a presoners a la ciutadella d'Amfípolis. Després de la pau del 311 aC, Cassandre va enviar ordres secretes a Glàucies per eliminar els dos presoners, ordre que Glàucies va complir immediatament.

## Referències

* ↑ Flavi Arrià, Anabasis 3, 11, 8.
* ↑ Diodor de Sicília 19, 52, 4 i 105, 2–3.

## Bibliografia

* Waldemar Heckel: Who’s who in the age of Alexander the Great. Prosopography of Alexander’s empire. Blackwell, Oxford 2006, ISBN 978-1-4051-1210-9, S. 126.
# Faluga (mitologia)

Una faluga és un ésser mitològic femení propi de la mitologia catalana. Semblants als nyítols però molt més perverses, les falugues són menudes com un gra de sorra, viuen al mar, a les coves que porten el seu nom. Quan volen mortificar algun humà, li entren pel nas, les orelles o pels ulls, se li mengen el cuc de l'orella i el deixen sord per tota la vida.

## Referències

* ↑ Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «2.5. Nyitus». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 142-144. ISBN 8484151824.
Viccionari
# Noijin Kangsang

Noijin Kangsang (en xinès: 宁金抗沙峰, també Norin Kang o Noijinkangsang) és una muntanya de la Lhagoi Kangri, una serralada secundària de l'Himàlaia que es troba al Tibet. Amb 7.206 msnm és la 105a muntanya més alta de la Terra. Es troba entre el riu Yarlung Tsangpo (al nord), el llac Yamdrok (a l'est) i l'Himàlaia (al sud).
La primera ascensió va tenir lloc el 28 d'abril de 1986 per la cara sud i l'aresta sud-oest per una expedició xinesa.

## Referències

* ↑ (anglès) PDF Eberhard Jurgalski, High Asia - All mountains and main peaks above 6650 m, 25 agost 2019
* ↑ «Norin Kang, China». peakbagger.com. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ «Noijin Kangsang 7206m». summitpost.org [Consulta: 16 març 2020].
# Bretxa piroclàstica

Les bretxes piroclàstiques o bretxes volcàniques són roques piroclàstiques amb un predomini de piroclasts jovenívols o accidentals angulosos i de dimensions inferiors als 64 mm, generades directament durant una erupció volcànica explosiva.

## Referències

* ↑ «Bretxa piroclàstica». Diccionari de geologia. [Consulta: 9 novembre 2017].
# Rascanya

Rascanya és el nom que rep el districte número 15 de la ciutat de València (País Valencià). Limita al nord amb els Poblats del Nord i els municipis de Tavernes Blanques i Alboraia, a l'est amb Benimaclet, al sud amb La Saïdia i a l'oest amb Benicalap.

## Història

El nom del districte deriva de l'alqueria andalusina de Rascanya, que Jaume I va donar a Guillem Aguiló, franca de tributs, el 1237. Aquesta alqueria va constituir el nucli original dels Orriols i de tot el districte i, a més, va donar el seu nom a la séquia de Rascanya.

## Demografia

La seua població censada a 2009 era de 54.372 habitants segons l'Ajuntament de València, dividida en tres barris:
* Els Orriols
* Torrefiel
* Sant Llorenç

## Referències

* 1 2 «Rascanya, alquería de». A: Gran Enciclopedia Temática de la Comunidad Valenciana. Geografía. Editorial Prensa Valenciana, 2009.
* ↑ «Districte 15. Rascanya». Oficina d'Estadística: Ajuntament de València. [Consulta: 17 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Ayuntamiento de Valencia
* Plano de Rascaña en la web del ayuntamiento de Valencia Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine.
* Plano oficial de los distritos y barrios de Valencia
# Cine Roxy

«Cine Roxy» té aquests significats:

## Cinemes

* Cine Roxy de Barcelona (plaça de Lesseps, 5)
* Cine Roxy de Madrid
* Cine Roxy de Nova York
# Svrčinovec

Svrčinovec és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Referències

* ↑ «Čadca (District, Žilinský kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location» (en anglès). [Consulta: 9 novembre 2018].
# Giro de Padània

El Giro de Padània (en italià Giro di Padania) fou una carrera ciclista professional per etapes que es disputava al nord d'Itàlia durant el mes de setembre. La primera edició es disputà el 2011 i la segona, i darrera, el 2012.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2011 | Ivan Basso | Giovanni Visconti | Francesco Masciarelli |
| 2012 | Vincenzo Nibali | Riccardo Chiarini | Franco Pellizotti |

## Referències

* ↑ «Giro di Padania (Ita) - Cat.2.1». [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ «Monviso-Venezia, cancellata l'edizione 2013». spaziociclismo.it. Arxivat de l'original el 2015-02-21.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-09-24 a Wayback Machine. (italià)
# Scarus guacamaia

Scarus guacamaia és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 120 cm de longitud total i els 20 kg de pes.

## Alimentació

Menja les algues que cobreixen el corall i el fons dels esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda, Florida (Estats Units) i les Bahames fins a l'Argentina. Absent del nord del Golf de Mèxic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Monterey Bay Aquarium (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. 1829. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. Règne Animal (ed. 2) v. 2: i-xv + 1-406.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Mumby, P.J., Edwards, A.J., Arias-González, J.E., Lindeman, K.C., Blackwell, P.G., Gall, A., Gorczynska, M.I., Harborne, A.R., Pescod, C.L., Renken, H., Wabnitz, C.C.C. i Llewellyn, G. (2004) Mangroves enhance the biomass of coral reef fish communities in the Caribbean. Nature, 427: 533 - 536.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Streelman, J.T., Alfaro, M., Westneat, M.W., Bellwood, D.R. i Karls, S.A. (2002) Evolutionary history of the parrotfishes: biogeography, ecomorphology, and comparative diversity. Evolution, 56 (5): 961 - 971.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bisbat de Thái Binh

El bisbat de Thái Bình (vietnamita: Giáo phận Thái Bình; llatí: Dioecesis de Thai Binh) és una seu de l'Església catòlica al Vietnam, sufragània de l'arquebisbat de Hanoi. Al 2017 tenia 134.700 batejats d'un total de 2.955.000 habitants. Actualment està regida pel bisbe Pierre Nguyên Van Dê, S.D.B.

## Territori

La seu episcopal és la ciutat de Thái Bình, on es troba la catedral de la Sagrat Cor de Jesús
El territori s'estén sobre 2.221 km² i està dividit en 119 parròquies.

## Història

El vicariat apostòlic del Thái Binh va ser erigit el 9 de març de 1936 mitjançant la butlla Praecipuas inter del papa Pius XI, prenent el territori del vicariat apostòlic de Bùi Chu (avui diòcesi).
El 24 de novembre de 1960 el vicariat apostòlic va ser elevat a diòcesi mitjançant la butlla Venerabilium Nostrorum del papa Joan XXIII.

## Cronologia episcopal

* Juan Casado Obispo, O.P. † (9 de març de 1936 - 19 de gener de 1941 mort)
* Santos Ubierna, O.P. † (24 de febrer de 1942 - 15 d'abril de 1955 mort)
** Sede vacante (1955-1960)
* Dominique Dinh-Duc-Tru † (5 de març de 1960 - 8 de juny de 1982 mort)
* Joseph Marie Dinh-Binh † (7 de juny de 1982 - 14 de març de 1989 mort)
* François Xavier Nguyên Van Sang † (3 de desembre de 1990 - 25 de juliol de 2009 jubilat)
* Pierre Nguyên Van Dê, S.D.B., des del 25 de juliol de 2009

## Estadístiques

A finals del 2017, la diòcesi tenia 134.700 batejats sobre una població de 2.955.000 persones, equivalent al 4,6% del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diàques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diàques | homes | dones | |
| 1962 | 88.452 | 1.660.891 | 5,3 | 14 | 14 | | 6.318 | | | 26 | 14 |
| 1979 | 88.446 | 3.986.460 | 2,2 | 22 | 22 | | 4.020 | | | | 64 |
| 1996 | 125.000 | 1.560.000 | 8,0 | 30 | 30 | | 4.166 | | | 26 | 64 |
| 2000 | 120.000 | 2.800.000 | 4,3 | 34 | 34 | | 3.529 | | | 48 | 64 |
| 2001 | 120.000 | 2.800.000 | 4,3 | 31 | 31 | | 3.870 | | | 48 | 64 |
| 2003 | 119.749 | 2.950.000 | 4,1 | 38 | 38 | | 3.151 | | | 71 | 64 |
| 2004 | 116.399 | 2.850.000 | 4,1 | 42 | 42 | | 2.771 | | | 79 | 64 |
| 2010 | 133.043 | 3.250.000 | 4,1 | 57 | 57 | | 2.334 | | 3 | 130 | 102 |
| 2014 | 129.245 | 2.936.400 | 4,4 | 90 | 77 | 13 | 1.436 | | 44 | 155 | 102 |
| 2017 | 134.700 | 2.955.000 | 4,6 | 154 | 130 | 24 | 874 | | 42 | 187 | 119 |

## Bibliografia

* (llatí) Butlla Praecipuas inter, AAS 28 (1936), p. 392
* (llatí) Butlla Venerabilium Nostrorum, AAS 53 (1961), p. 346

## Enllaços externs

* Anuari pontifici del 2017 i anteriors, publicat a www.catholic-hierarchy.org a la pàgina Diocese of Phát Diêm (anglès)
* Esquema de la diòcesi a www.gcatholic.org (anglès)
* Pàgina oficial de la diòcesi (vietnamita)
# René Borjas

René Borjas (Montevideo, 23 de desembre de 1897 - ibídem, 16 de desembre de 1931) fou un futbolista uruguaià destacat de la dècada de 1920.
Borjas va participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 1928 amb la selecció de futbol de l'Uruguai. A més, és considerat una de les grans figures del Montevideo Wanderers Fútbol Club. Així mateix, Borjas va tenir una participació important al Campionat Sud-americà de futbol de 1926.
Va morir el 1931 als 33 anys, víctima d'un infart durant un partit de futbol amb el Montevideo Wanderers.

## Referències

* 1 2 Biografia de Borjas a la pàgina web del MWFC Arxivat 2013-06-17 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Perfil a la base de dades olímpiques (anglès)
# Congrés Internacional de Matemàtics de 1978

El Congrés Internacional de Matemàtics de 1978 va ser el divuit Congrés Internacional de Matemàtics, celebrat en Hèlsinki, Finlàndia del 15 d'agost al 23 d’agost de 1978.
Hi havia 3038 socis ordinaris registrats i més de 900 socis acompanyants. Van assistir a conferències i seminaris alguns matemàtics no registrats. Les activitats matemàtiques del Congrés van tenir lloc al centre de Hèlsinki.

## Lloc

Abans que Finlàndia s'oferís a ser l'amfitrió del Congrés, s'havia aconseguit el suport del govern finlandès. El Congrés va ser especialment honrat pel fet que el Dr. Urho Kekkonen, president de Finlàndia, va consentir ser-ne el patró.
Finlandia Hall va ser el lloc on es van obrir i es van pronunciar les conferències de cloenda, així com els informes sobre el treball dels medallistes Fields i les conferències plenàries d'una hora.
L'Ajuntament de Hèlsinki va celebrar dues recepcions per als participants la tarda del 16 d'agost i el 17 d'agost a l'Ajuntament. Van ser necessàries dues recepcions ja que l'Ajuntament no era prou gran per reunir tots els participants en un únic acte.

## Cerimònia d'apertura

Les cerimònies d'obertura del Congrés de Hèlsinki van tenir lloc al Saló Finlàndia el 15 d'agost de 1978, a les 9.30. Després d'una actuació musical de l'Orquestra Filharmònica de Hèlsinki, el professor Deane Montgomery, president de la Unió Matemàtica Internacional, va obrir els actes proposant que el professor Olli Leh fos escollit president del Congrés per aclamació.

## Aspectes científics

Deane Montgomery, president del comitè de medalles Fields, va presentar las medallas Fields.
Pierre Deligne, Charles Fefferman, Grigori Margulis i Daniel Quillen van guanyar la Medalla Fields.

## Afer Margulis

Grigori Margulis va guanyar la medalla Fields, però no se li va permetre viatjar a Hèlsinki per acceptar-la en persona, suposadament per l'antisemitisme contra els matemàtics jueus a la Unió Soviètica.

## Referències

* ↑ Lehto, Olli «The International Congress of Mathematicians 1978 in Helsinki» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, 1, 1, 01-12-1977, pàg. 20–21. DOI: 10.1007/BF03039307. ISSN: 0343-6993.
* ↑ «1978 ICM - Helsinki» (en anglès). [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ Lange, Lester H. «I.C.M. Helsinki-Some Personal Notes». The Two-Year College Mathematics Journal, 11, 2, 1980, pàg. 144–146. ISSN: 0049-4925.
* ↑ Albers, D.; Alexanderson, G.; Reid, Constance. Helsinki 1978 (en anglès). New York, NY: Springer, 1986, p. 40–41. DOI 10.1007/978-1-4684-0299-5_20.pdf. ISBN 978-1-4684-0299-5.
* ↑ Kolata, Gina Bari «Anti-Semitism Alleged in Soviet Mathematics». Science, 202, 4373, 1978, pàg. 1167–1170. ISSN: 0036-8075.
# Syver Wærsted

Syver Wærsted (8 d'agost de 1996) fou un ciclista noruec, professional des del 2016 i fins al 2022.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Scandinavian Race Uppsala
* 2018
** 1r al Gran Premi Ringerike
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Rodes

## Referències

* ↑ «Non conservé, Syver Waersted met un terme à sa carrière à 26 ans» (en francès). cyclismactu, 26-11-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Giro de Sicília

El Giro de Sicília (en italià Giro di Sicilia) és una competició ciclista per etapes que es disputà a l'illa de Sicília entre 1907 i 1977, tot i que amb molta irregularitat. El 1958, 1973 i 1974 la cursa es disputà en un sol dia. El 2019, més de 40 anys després, la cursa tornà a ser disputada, formant part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1907 | Carlo Galetti | Luigi Ganna | Umberto Zoffoli |
| 1908 | Carlo Galetti | Pierino Albini | Ernesto Azzini |
| 1909-1925 No disputat ||||
| 1926 | Domenico Caratozzolo | Francisco Gambino | Gianbattista Gilli |
| 1927-1928 No disputat ||||
| 1929 | Nicola Mammina | Leonida Frascarelli | Albino Binda |
| 1930-1931 No disputat ||||
| 1932 | Nicola Mammina | Attilio Pavesi | Antonio Nicolosi |
| 1933-1935 No disputat ||||
| 1936 | Francesco Patti | Ernesto Zuppa | Alfredo Mazzocchetti |
| 1937-1938 No disputat ||||
| 1939 | Remo Cerasa | Francesco Patti | Giovanni Corrieri |
| 1940-1947 No disputat ||||
| 1948 | Francesco Patti | Marcello Spadolini | Vitaliano Lazzerini |
| 1949 | Dino Rossi | Sergio Pagliazzi | Angelo Fumagalli |
| 1950 | Donato Zampini | Giacomo Zampieri | Arrigo Padovan |
| 1951 | Primo Volpi | Francesco Patti | Ugo Fondelli |
| 1952 No disputat ||||
| 1953 | Elio Brasola | Pietro Giudici | Luigi Mastroianni |
| 1954 | Ugo Massocco | Livio Isotti | Giovanni Roma |
| 1955 | Gilberto Dall'Agata | Franco Franchi | Renzo Accordi |
| 1956 | Pietro Polo Perucchin | Luciano Ciancola | Walter Serena |
| 1957 | Alberto Emiliozzi | Alfredo Sabbadin | Giuseppe Cainero |
| 1958 | Carlo Azzini | Gianbattista Milesi | Antonino Catalano |
| 1958 (2) | Diego Ronchini | Noè Conti | Mario Mori |
| 1959 | Loris Guernieri | Federico Galeaz | Noè Conti |
| 1960 | Giorgio Tinazzi | Aurelio Cestari | Idrio Bui |
| 1961-1972 No disputat ||||
| 1973 | Enrico Maggioni | Michele Dancelli | Enrico Paolini |
| 1974 | Roger De Vlaeminck | Patrick Sercu | Marino Basso |
| 1975-1976 No disputat ||||
| 1977 | Giuseppe Saronni | Pierino Gavazzi | Carmelo Barone |
| 1978-2018 No disputat ||||
| 2019 | Brandon McNulty | Guillaume Martin | Fausto Masnada |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Vincenzo Nibali | Alejandro Valverde Belmonte | Alessandro Covi |
| 2022 | Damiano Caruso | Alexander Cepeda | Louis Meintjes |
| 2023 | Aleksei Lutsenko | Louis Meintjes | Vincenzo Albanese |
| 2024 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* ↑ Ora è ufficiale: ad inizio aprile rinasce il Giro di Sicilia

## Enllaços externs

* Tour de Sicilie (Ita) - Ex. memoire-du-cyclisme.eu.
* Giro di Siclia "en ligne" (Ita) - Ex. memoire-du-cyclisme.eu.
# Scarus gracilis

Scarus gracilis és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parenti, P. i J.E. Randall, 2000. An annotated checklist of the species of the labroid fish families Labridae and Scaridae. Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. (68):1-97.
* Steindachner, F. 1869. Eine Abhandlung über neue oder seltene Fische des Wiener-Museums. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 6 (no. 16): 125-126.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.