OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Platja de La Concha de Artedo

La platja de la Concha de Artedo es troba en el concejo asturià de Cudillero i pertany a la localitat de Soto de Luiña. També està prop dels pobles de Lamuño i Artedo.

## Descripció

La platja té forma de petxina, una longitud d'uns 750-760 m i una amplària mitjana d'uns 50-55 m. El seu entorn és residencial, amb un grau d'urbanització i la perillositat baixos. Les sorres fines i daurades però té damunt un jaç de grans palets. Els accessos són per als vianants o amb cotxe fins a la mateixa platja i de fàcil recorregut. El seu entorn és residencial, amb un grau mitjà d'urbanització i ocupació alta.
La platja, que forma part de la Costa Occidental d'Astúries, està catalogada comoPaisaje protegit, i a més és ZEPA i LIC.
Per accedir a la platja cal localitzar el poble de Lamuño i a la seva rodalia hi ha una senyalització en la mateixa carretera N 634 indicant-ho. Cal recórrer uns 1 500 m fins a trobar-se amb el riu Uncín, que desemboca a la pròpia platja. Una mica més endavant està la platja.
A la mateixa platja, en una cala hi ha un cultiu controlat d'algues marines del gènere Palmaria que són comestibles. Cal destacar la tranquil·litat de l'aigua. Té un càmping proper i la desembocadura, que es va indicar, del riu Uncín. Prop de la platja de camí a Cudillero per la costa està la Turbera de Dueñas que està declarat «Monument Natural». Té servei de vigilància durant l'època estival. És convenient saber que durant les hores de la pleamar la platja queda sota les aigües.

## Referències

* ↑ «http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 març 2015].
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 121. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Cacho

Cacho és el nom dels següents personatges:
* Cacho o Eduardo Bibiano Endériz (Montevideo, 1940 - Barcelona, 1999), futbolista uruguaià
* Cacho Heredia o Ramón Armando Heredia Ruarte (Córdoba, 1951), futbolista argentí
* Fermín Cacho Ruiz (Ágreda, Castella i Lleó, 1969), migfondista espanyol
* Sergio Cacho Reigadas (Santander, 19 d'abril de 1974), Mestre Internacional d'escacs espanyol
Viccionari
# Peripsychoda appendiculata

Peripsychoda appendiculata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: ulls separats per una distància igual a dues facetes de diàmetre; absència de sutura interocular; vèrtex igual a 4 vegades l'amplada del pont ocular, amb els costats arrodonits i estenent-se en una mena de projecció roma a l'occipuci; front amb una àrea pilosa triangular; palps una mica engrandits; antenes d'1,23 mm de llargària i amb l'escap dues vegades la mida del pedicel; tòrax sense patagi; ales d'1,75 mm de longitud i de 0,75 mm d'amplada, amb la vena cubital acabant lliure (no pas unida a R1, tot i que hi pot aparèixer una zona pigmentada per a completar la connexió); fèmur més llarg que la tíbia.
* Femella: similar al mascle, però amb els ulls separats per 3 facetes de diàmetre; el lòbul apical de la placa subgenital propi del gènere, amb els costats divergents i el marge apical còncau; antenes d'1,08 mm de llargària i ales d'1,95 mm de llargada i 0,75 mm d'amplada.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# Peripsychoda baitabagensis

Peripsychoda baitabagensis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: ulls separats per 4 facetes de diàmetre; sutura interocular arquejada i engrossida al centre; vèrtex 3 vegades l'amplada del pont ocular i amb els costats arrodonits; occipuci lleument elevat en forma d'una petita projecció; front amb una àrea pilosa triangular; palps amb una densa pilositat; antenes de 0,81 mm de llargada i amb l'escap 1,5 vegades la mida del pedicel; tòrax sense patagi; ales d'1,47 mm de longitud i 0,55 mm d'amplada, clapades de marró i amb la vena subcostal acabant lliure (no pas unida a R1); fèmur més llarg que la tíbia.
* Femella: similar al mascle, però amb els ulls separats per 3,5-4 facetes de diàmetre; el lòbul apical de la placa subgenital molt ample, amb els costats una mica sinuats i l'àpex corbat a cada costat de la concavitat; espermateca més aviat petita i reticulada sobre la major part de la seua superfície; antenes de 0,53-0,60 m de llargària i ales d'1,35-1,50 mm de longitud i 0,47-0,55 mm d'amplada.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# Pep Aguareles, poètica de la imatge

Pep Aguareles, poètica de la imatge és un llargmetratge documental de 50 minuts de l'any 2021 sobre la figura del fotògraf andorrà Pep Aguareles, desaparegut el 2019.
Aquest treball va ser creat per Àlex Tena i Marta Martínez, de Mira Audiovisuals, i produït per Neus Mola, Carme Tinturé i Amics del Pep Aguareles, amb el suport de la Societat de Drets d'Autor i Drets Veïns d'Andorra (SDADV). La banda sonora original és de Lluís Casahuga.
La pel·lícula es va estrenar el 23 de gener del 2021 al Centre de Congressos del Comú d'Andorra la Vella, en el marc dels actes d'homenatge organitzats dos anys després de la seva mort. Al cap de pocs dies, el 28 de gener, es va projectar als Cinemes Illa Carlemany amb una presentació a càrrec de l'equip tècnic i un col·loqui.

## Sinopsi

Pep Aguareles, poètica de la imatge mostra la visió fotogràfica, artística i vital d'aquest autor a partir de la seva obra i les seves aficions; dels records de familiars, amics, companys i exalumnes seus, i de les col·laboracions que va fer en el programa Ara i Aquí de Ràdio Nacional d'Andorra. El documental conté fotografies inèdites d'Aguareles.

## Referències

* ↑ «Pep Aguareles poètica de la imatge - 2021». Mira Audiovisual, 18-11-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* 1 2 «Pep Aguareles, poètica de la imatge». Ràdio i Televisió d'Andorra, SA, 18-11-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «Pep Aguareles poètica de la imatge - 2021». Mira Audiovisual, 18-12-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «Imatge, paraula i música per homenatjar Pep Aguareles». Ràdio i Televisió d'Andorra, SA, 18-11-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
* ↑ «Presentació del documental "Pep Aguareles, poètica de la imatge" i col·loqui». Agenda.ad (Govern d'Andorra), 18-11-2022. [Consulta: 18 novembre 2022].
# Büyük Adam Küçük Aşk

Büyük Adam Küçük Aşk (turc: Home gran, amor petit, kurd: Hêjar) és una pel·lícula dramàtica de coproducció internacional del 2001, escrita i dirigida per Handan İpekçi, sobre una nena kurda òrfena i un pensionista turc reunits per les circumstàncies. La pel·lícula, que es va estrenar generalment a tot Turquia el 19 d'octubre de 2001, va guanyar premis en festivals de cinema d'Antalya, El Caire, Colònia i Istanbul, inclosa la Taronja d'Or a la millor pel·lícula, i va ser la pel·lícula representant de Turquia als Premis Oscar de 2001 per al Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa, però no va ser acceptada com a nominada.

## Argument

Una nena kurda òrfena (Hêjar) i un pensionista turc (Rıfat) es troben junts per les circumstàncies. Rıfat, un jutge jubilat vidu, es nega a involucrar-se en política. Es veu obligat a sortir de la seva solitud, quan Hêjar, l'únic supervivent d'una batuda policial als seus veïns kurds, es refugia a casa seva. A poc a poc, s'encarinya amb la nena i decideix reunir-la amb la seva família.

## Repartiment

* Şükran Güngör com a Rıfat Bey
* Dilan Erçetin com a Hêjar
* Füsun Demirel com a Sakine
* Yıldız Kenter com a Müzeyyen Hanım
* İsmail Hakkı Şen com a Evdo Emmi

## Premis

* Taronja d'Or i premis especials del jurat (Millor pel·lícula, millor guió, millor actor i actriu secundari), Festival Internacional de Cinema d'Antalya, 2001.
* Premi Piràmide de Plata, Festival Internacional de Cinema del Caire, 2002.
* Premi al millor guió, Festival de Cinema Mediterrani de Colònia, 2002.
* Premi del Públic, Festival Internacional de Cinema d'Istanbul, 2003.

## Referències

* ↑ Menemsha takes on controversial Turkish film Hejar, Screen Daily, 17 de maig de 2002
* ↑ Hejar a Time Out
* ↑ Hejar, ressenya a Variety

## Enllaços externs

* Hejar, Reviewed by Neil Smith, BBC, Jan. 2003.
* Tràiler de la pel·lícula a Dailymotion
# Cal Casaler

Cal Casaler és una obra noucentista de Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici amb pati lateral. Cos central composta de planta baixa i planta pis. Garatge adossat. Façana amb balcó corregut, amb dues portes de llinda esgraonada decorada amb ceràmica. Coronament ondulat amb boles als extrems. Finestra tripartita i portal d'arc de mig punt a la planta baixa. Llenguatge noucentista.

## Referències

* ↑ «Cal Casaler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2018].
# Cal Gaudó

Cal Gaudó és una masia de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificis situats a la vorera de la carretera de Castelladral, emplaçat a la zona nord de Vallseca. Es tracta d'una masia de dos pisos i golfes. El cos principal és de planta rectangular, amb construccions annexes, i coberta a doble vessant amb el carener perpendicular a la façana principal. Actualment destaca un porxo format per un parell de dobles arcades de mig punt superposades, amb una pilastra central. Els paraments de l'edifici han estat relativament reformats i presenten els arrebossats repicats, gairebé en la seva totalitat. Presenta, a més, diferents construccions auxiliars.

## Història

El document més antic trobat a la casa és del 1700 on apareix el cognom Gaudó.

## Referències

* 1 2 «Cal Gaudó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Cal Gavatx

«Cal Gavatx» té aquests significats:
* Cal Gavatx (Boadella i les Escaules), casa de Boadella i les Escaules (l'Alt Empordà)
* Cal Gavatx (l'Esquirol), masia a mig camí dels nuclis de Tavertet i l'Esquirol (Osona)
# Cal Gebellí

Cal Gebellí és un edifici d'habitatges del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i dos pisos superiors. La façana és arrebossada imitant el carreuat de pedra deixat a la vista. A la planta baixa hi ha tres entrades. Les obertures estan disposades de forma ordenada, i són falsos arcs mixtilinis. Al primer pis trobem un balcó corregut i al segon, tres balcons independents. Les baranes són de ferro força treballat i suportats per mènsules de pedra de grans dimensions treballades en relleu negatiu de tipus floral. Rematant l'edifici trobem una cornisa motllurada de pedra suportada per mènsules amb figures masculines de mig cos, que fa força interessant el conjunt.

## Història

L'Arquitecte Pere Caselles va dissenyar aquesta casa el 1896 al carrer de Jesús, per als germans Eudald i Antoni Gebellí Esteve, i és una de les primeres mostres modernistes.

## Referències

* ↑ «Habitatge carrer Jesús, 19». Pat.mapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25-X-2014].
* ↑ March Barberà, Jordi. "Catàleg de l'arquitectura modernista de Reus". A: Arquitectura modernista a Reus. Reus: Pragma, 2003. Pàg. 146. ISBN 8493315125
# Pericoma biramus

Pericoma biramus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: Arizona i la Baixa Califòrnia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic Dipteran Species and Synonyms Arxivat 2012-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Petriàtinka

Petriàtinka (en rus: Петрятинка) és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 301 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Cafè del Centre (Balsareny)

Cafè del Centre és un edifici del municipi de Balsareny (Bages) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Nau allargassada, amb coberta a dues aigües, que presenta un aspecte molt uniforme pel carrer de la creu, però força heterogeni pel cantó del carrer del castell.
Al mig de la nau hi ha una gran portalada emmarcada amb totxo que era per on s'accedia al local. Quedava il·luminat per uns grans finestrals, també emmarcats amb totxo.
L'angle que dona al carrer del castell ha estat molt reformat; conserva de l'edifici original un pinyó graonat.

## Història

Aquest edifici havia estat la seu del Centre Catòlic, entitat de caràcter tradicionalista i religiós que competia amb el Centre Instructiu i Recreatiu, de tendència republicana i laica. En els seus millors temps funcionà com a cafè, teatre i cinema. Acabada la guerra civil, i clausurat el Centre Instructiu i Recreatiu, va ser l'única entitat de caràcter lúdic que funcionà al poble de Balsareny. Propietat de l'església, va ser una entitat dominada pel rector fins als anys 1975-80, que es va vendre a particulars. Avui funciona com a cafè; tots els locals destinats a sala d'espectacles han quedat inutilitzats.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cafè del Centre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# Phrae

«Phrae» té aquests significats:
* Phrae (ciutat)
* Província de Phrae
* Principat de Phrae
# Pierre Lescot

Pierre Lescot (París, 1510 - 10 de setembre del 1578) fou un arquitecte francès renaixentista, sobretot conegut per la seva participació en la construcció del palau del Louvre. Pierre de Ronsard, poeta francès també renaixentista, va ser amic seu.

## Referències

* ↑ Histoire de l'architecture française, vol. II : de la Renaissance à la Révolution, Paris, Mengès, mai 1995 (réimpr. 2003), 515 p. (ISBN 978-2-85620-374-3), p. 98-105
# Bruckner

Bruckner és el nom dels següents personatges:
* Anton Bruckner (Ansfelden, Alta Àustria, 1824 - Viena, 1896), compositor i organista austríac que va crear la seua obra a les acaballes de l'era romàntica
* Eduard Brückner (Jena, Turíngia, 1862 - Viena, 1927), geògraf i meteoròleg alemany
* Ferdinand Bruckner (Sofia, 1891 — Berlín, 1958), dramaturg i director teatral austríac
* Pascal Bruckner (París, 1948), escriptor francès
* Roland Brückner (Köthen, República Democràtica Alemanya, 1955), gimnasta artístic alemany guanyador de cinc medalles olímpiques
# Pioneabathra

Pioneabathra és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Pioneabathra olesialis, que es troba a les Comores, Seychelles, Mali, República del Congo, República Democràtica del Congo, Moçambic, Iemen (Socotra), Zàmbia, l'Índia, Sri Lanka i Austràlia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ Poltavsky, A.N., Kravchenko, V.D., Traore, M.M., Traore, S.F., Gergely, P., Witt, Th.J., Sulak, H., Beck, R.H.-T., Junnila, A., Revay, E.E., Doumbia, S., Beier, J.C. & Müller, G.C. 2018. Biodiversity and seasonality of Pyraloidea (Lepidoptera) in the woody savannah belt in Mali. Israel Journal of Entomology 48 (1): 69–78.
* ↑ Afro Moths
# Piveteausaure

Piveteausarus ("llangardaix de Piveteau") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode megalosàurid, que va viure en el Juràssic mitjà (fa aproximadament 162 milions d'anys, en el Cal·lovià), en el que avui és Europa.
Les restes són similars a al·losaure, però més allargat, i amb les crestes supraoculars no tan pronunciades. Tenia una grandària estimada d'11 metres de llarg i un pes estimat de 2 tones. L'espècie tipus és Piveteausaurus divesensis, classificada per Taquet i Welles en 1977, originalment descripta com Eustreptospondylus divesensis per Walker en 1964.

## Referències

* Bonaparte, J. F. 1986. Els dinosaures (Carnosaures, Allosaurids, Sauropodes, Cetiosaurids) du Jurassique moyen de Turó Cóndor (Chubut, Argentina). Annales de Paléontologie, 72, 3, 325-386
# Premi Princesa d'Astúries de Cooperació Internacional

El Premi Príncep (o Princesa) d'Astúries de Cooperació Internacional és concedit des de l'any 1981 a la persona, persones o institució, la tasca de la qual, hagi contribuït de forma exemplar i rellevant al mutu coneixement, al progrés o a la fraternitat entre els pobles.

## Llista de guardonats

* 2017 Hispanic Society of America
* 2016 Conferència de l'ONU sobre el canvi climàtic
* 2015 Viquipèdia
* 2014 Programa Fulbright
* 2013 Institut Max Planck
* 2012 Moviment Internacional de la Creu Roja i la Mitja Lluna Roja
* 2011 Bill Drayton
* 2010 The Transplantation Society i la Organización Nacional de Trasplantes
* 2009 Organització Mundial de la Salut (OMS)
* 2008 Ifakara Health Research and Development Centre, Malaria Research and Training Centre, Kintampo Health Research Centre i el Centre d'Investigació en Salut de Manhiça
* 2007 Al Gore
* 2006 Fundació Bill i Melinda Gates
* 2005 Simone Veil
* 2004 Programa Erasmus de la Unió Europea
* 2003 Luiz Inácio Lula da Silva
* 2002 Comitè Científic per la Investigació a l'Antàrtida (SCAR)
* 2001 Estació Espacial Internacional
* 2000 Fernando Henrique Cardoso
* 1999 Pedro Duque, John Glenn, Chiaki Mukai i Valeri Poliakov
* 1998 Fatiha Boudiaf, Rigoberta Menchú, Fatana Ishaq Gailani, Somaly Mam, Emma Bonino, Graça Machel i Olayinka Koso-Thomas
* 1997 El Govern de Guatemala i la Unidad Revolucionaria Nacional Guatemalteca
* 1996 Helmut Kohl
* 1995 Mário Soares
* 1994 Iasser Arafat i Isaac Rabin
* 1993 Cascos Blaus de les Nacions Unides destinats a l'antiga Iugoslàvia
* 1992 Nelson Mandela i Frederik Willem de Klerk
* 1991 Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR)
* 1990 Hans Dietrich Genscher
* 1989 Jacques Delors i Mikhaïl Gorbatxov
* 1988 Óscar Arias
* 1987 Javier Pérez de Cuéllar
* 1986 Universitats de Salamanca i Coïmbra
* 1985 Raúl Alfonsín Foulkes
* 1984 Grup de Contadora
* 1983 Belisario Betancur
* 1982 Enrique V. Iglesias
* 1981 José López Portillo

## Referències

* ↑ (castellà)Premio Princesa de Asturias de Cooperación Internacional 2017
* ↑ (català) La lluita de l'ONU contra el canvi climàtic, Premi Princesa d'Astúries de Cooperació
* ↑ (castellà) Premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 2015
* ↑ (castellà) Premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 2014
* ↑ (català) La societat alemanya Max Planck guanya el Príncep d'Astúries de cooperació internacional
# Plan-les-Ouates

Plan-les-Ouates és un municipi suís del cantó de Ginebra.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Pablo Pinillos Caro

Pablo Pinillos Caro (nascut el 9 de juliol de 1974 a Murillo de Río Leza, La Rioja), és un exfutbolista riojà que jugava de defensa.

## Referències

* ↑ «Pinillos marcó ayer su primer gol como jugador de Primera» (en castellà). Arxivat de l'original el 2013-11-03. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ «Pinillos pasa a formar parte del staff técnico del Racing» (en castellà). 11/07/2011, 27-03-2012. Arxivat de l'original el 2012-03-27. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ Barreiros, Pedro José «El fútbol según Pinillos» (en castellà). La Voz de Galicia, 16-10-2008 [Consulta: 30 juny 2010].
# Rasa de Padollers

La Rasa de Padollers és un torrent afluent per la dreta de la Rasa de la Font de Vilella.
Neix a uns 600 m. al nord-est de la masia de Padollers. De direcció predominant cap a les 5 del rellotge, dins la seva conca, a més de la ja citada masia de Padollers, s'hi aixequen les del Mas de Sant Pere, Cal Canut, Guillons i Socarrats al seu vessant dret i la de Comabella al vessant esquerre.

## Termes municipals que travessa

Des del seu naixement, la Rasa de Padollers passa successivament pels següents termes municipals.
M u n i c i p i s :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Biosca | 653 | 10,95% |
| Per l'interior del municipi de Torà | 5.309 | 89,05% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Padollers està constituïda per 12 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 11.851 m.

### Distribució municipal

El conjunt d'aquesta xarxa hidrogràfica transcorre pels següents termes municipals:

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Llanera full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
* ↑ A l'edició digital de l' Cartogràfic de Catalunya hi consta que la Rasa de la Font de Vilella és la tributària de la Rasa de Padollers.