OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carmen Farala

Carmen Farala (Sevilla, 4 de novembre de 1989) és el nom artístic de Daniel Mora Rojas, la primera guanyadora de Drag Race Espanya, el concurs televisiu que busca coronar a la superestrella de Drag espanyola i emès a la plataforma Atresplayer. És franquícia de Rupaul's Drag Race, programa americà de gran èxit.
Daniel explica que el seu nom artístic el va formar a partir del nom "Carmen", "un dels noms de dona per excel·lència" -segons ell. La part "Farala" la va començar a emprar puix la major part dels seus dissenys regionals portaven volants de tela. A més, "Farala" era un perfum que es venia als anys 80 i 90, el qual va ser força significatiu i popular entre els adolescents; així doncs, va ser el primer perfum de moltes dones.

## Abans de Drag Race Espanya

El sevillà porta més de 12 anys actuant com a «Carmen». Va començar actuant amb Vera i Bàrbara, amb qui conformava el trio "Hermanas Farala". L'any 2017 van publicar el seu primer Senzill: "If I don't have you", videoclip que va ser dirigit per Salva Musté.

## Referències

* ↑ «Conoce a Carmen Farala, ganadora de 'Drag Race España'» (en espanyol). [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «"Carmen Farala"» (en espanyol). [Consulta: 4 octubre 2021].

## Enllaços externs

* «Carmen Farala ganadora de 'Drag Race España': "Soy la MacGyver del travestismo"». [Consulta: 4 octubre 2021].
# Pseudopaludicola ternetzi

Pseudopaludicola ternetzi és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bastos, R. & Caramaschi, U. 2004. Pseudopaludicola ternetzi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 de gener de 2008.
# Torneig Comte de Godó 2006

El Trofeu Comte de Godó 2006, també conegut com a Open Seat 2006, és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries International Gold de l'ATP. La 54a edició del torneig es va celebrar entre el 24 i el 30 d'abril de 2006 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| Q | I. Navarro | 4 | 2 | | 1 | R. Nadal | 4 | 6 | 6 |
| | A. Portas | 3 | 2 | | 7 | J. Nieminen | 6 | 4 | 3 |
| 7 | J. Nieminen | 6 | 6 | | | | | | | 1 | R. Nadal | 7 | 6 |
| 3 | G. Coria | 2 | 0 | | | | | | | | N. Almagro | 6² | 3 |
| | N. Almagro | 6 | 6 | | | N. Almagro | 6 | 6 | | | | | |
| 10 | J.C. Ferrero | 6 | 5 | 7 | 10 | J.C. Ferrero | 3 | 3 | | | | | |
| WC | A. Costa | 1 | 7 | 5 | | | | | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 | 6 |
| 6 | T. Robredo | 6 | 2 | 6 | | | | | | | | | | 6 | T. Robredo | 4 | 4 | 0 |
| 12 | F. Verdasco | 3 | 6 | 2 | 6 | T. Robredo | 6 | 6 | | | | | |
| | P-H. Mathieu | 6 | 3 | 2 | 4 | R. Štěpánek | 3 | 2 | | | | | |
| 4 | R. Štěpánek | 1 | 6 | 6 | | | | | | 6 | T. Robredo | 6 | 6 |
| 5 | D. Ferrer | 6 | 1 | 1 | | | | | | | S. Wawrinka | 4 | 4 |
| | S. Wawrinka | 2 | 6 | 6 | | S. Wawrinka | 4 | 6 | 6 | | | | |
| Q | I. Koroliov | 7 | 6$^4$ | 6⁵ | | I. Karlović | 6 | 3 | 4 |
| | I. Karlović | 6$^4$ | 7 | 7 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Mark Knowles Daniel Nestor | 6 | 6 |
| 6 | Simon Aspelin Todd Perry | 3 | 4 | 1 | Mark Knowles Daniel Nestor | 6 | 1 | [10] |
| | Lukas Dlouhy Pavel Vizner | 7 | 6 | | Lukas Dlouhy Pavel Vizner | 1 | 6 | [6] |
| | Michal Mertinak Petr Pala | 6$^4$ | 1 | | | | | | 1 | Mark Knowles Daniel Nestor | 6 | 6$^4$ | [10] |
| 8 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 7 | 7 | | | | | | 8 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 2 | 7 | [5] |
| WC | Marc López Fernando Vicente | 6⁵ | 5 | 8 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 6 | 3 | [10] |
| | Mahesh Bhupathi Leos Friedl | 7 | 6 | | Mahesh Bhupathi Leos Friedl | 1 | 6 | [7] |
| 2 | Paul Hanley Kevin Ullyett | 6$^4$ | 3 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí Arxivat 2006-05-02 a Wayback Machine. PDF
* Quadre dobles masculins Arxivat 2007-04-13 a Wayback Machine. PDF
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Milenko Tepić

Milenko Tepić (en serbi: Миленко Тепић; nascut el 27 de febrer de 1987 a Novi Sad, República Federal Socialista de Iugoslàvia) és un jugador professional de bàsquet serbi, que fa 2,02 m d'alçada, i juga actualment pel KK Mega Basket.

## Enllaços externs

* Fitxa a Euroleague.net
* Fitxa a Draftexpress.com
* Fitxa al web del Partizan Belgrad Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
# Movimiento Alternativo Social

El Movimiento Alternativo Social (MASS) és un partit polític espanyol l'àmbit del qual és la comarca lleonesa del Bierzo, a Castella i Lleó. Va ser fundat en 2006 i inscrit en el registre de partits polítics del Ministeri de l'Interior el 19 de maig d'aquest any.
El seu fundador i actual president va ser l'antic secretari provincial del Partit Popular a Lleó i diputat nacional Ángel Escuredo, que va deixar el partit, juntament amb uns dos-cents militants el març de 2006 per a crear el MASS.
El MASS es va presentar a les eleccions municipals de 2007, en coalició amb la Unió del Poble Lleonès, als 39 municipis del partit judicial de Ponferrada. La coalició va obtenir 8.193 vots i 38 regidors a 22 municipis, sense aconseguir cap alcaldia.
A la fi de 2007 el MASS va trencar el seu pacte electoral amb UPL, després de la dimissió del secretari general d'UPL, Joaquín Otero. El MASS no va prendre part a les eleccions generals de 2008 ni col·laborà amb UPL, cosa que va suposar la pràctica desaparició d'aquesta formació al Bierzo (337 vots al Congrés, 558 al Senat).

## Referències

* ↑ «Registre de Partits Polítics del Ministeri de l'Interior». Arxivat de l'original el 2008-02-13. [Consulta: 11 octubre 2008].
* ↑ Una «fuga anunciada» sin importancia, notícia a El Norte de Castilla, 26 de març de 2006
* ↑ Objetivo conseguido: MASS-UPL presenta 39 candidaturas Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine., entrada al blog del MASS.
* ↑ «Resultats del MASS-UPL a les eleccions municipals de 2007.». Arxivat de l'original el 2009-12-11. [Consulta: 11 octubre 2008].

## Enllaços externs

* Blog del MASS Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine.
# Llac Alksnaitis

El llac Alksnaitis és un llac del districte municipal d'Ignalina, a l'est de Lituània. Està situat al Parc Nacional d'Aukštaitija, a uns 3,5 km al nord-oest del poble de Linkmenys, i connecta amb el llac Alksnas, el llac Ūkojas i el llac Linkmenas.

## Referències

* ↑ Jonas Zinkus, et al.: Tarybų Lietuvos enciklopedija, vol. 1, Vílnius, 1988: Vyriausioji enciklopedijų redakcija. (lituà)
# Carrer Bonavista (Alella)

El Carrer Bonavista és una obra neoclàssica d'Alella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un dels carrers del barri del Rost perpendiculars a la carretera que, tot i la seva continuïtat cap a la zona baixa de la riera, només en permet l'ús per a vianants. Es caracteritza pel conjunt de rampes i escales necessàries per salvar el desnivell del carrer, de gairebé 15 m. És de traçat lleugerament irregular, amb amplades que varien entre els 2 i 3 metres. En destaca la successió d'edificacions i patis que s'alternen degut a la seva situació en cantonada i amb façana a la resta de carrers paral·lels a la carretera. Les construccions conserven una sèrie de trets comuns, com les façanes planes, obertures verticals i petites, eixos de composició verticals, materials d'acabat amb estuc o arrebossats pintats. El paviment, d'asfalt, està molt deteriorat, combinant amb formigó per a la conducció de les aigües de pluja en superfície i amb ceràmica als graons de les escales. La il·luminació es realitza mitjançant lluminàries clàssiques a un sol costat, adossades a les façanes del costat sud del carrer. Creixement del nucli urbà de principis del segle xix conegut com a barri del Rost, que s'enfila cap a l'est de la riera Clara i el nucli antic d'Alella.

## Referències

* ↑ «Carrer Bonavista». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2019].
# Província de Manisa

Manisa és una província situada a la part occidental de Turquia. Les seves províncies veïnes són Esmirna a l'oest, Aydin al sud, Denizli al sud-est, Uşak a l'est, Kütahya al nord-est, i Balikesir al nord. La capital de la província és la ciutat de Manisa.

## Districtes

La província de Manisa es divideix en 16 districtes (el districte de la capital apareix en negreta):
* Ahmetli
* Ak Hisar
* Alaşehir
* Demirci
* Gölmarmara
* Gördes
* Kırkağaç
* Köprübai
* Kula
* Manisa
* Salihli
* Sarıgöl
* Saruhanlı
* Selendi
* Soma
* Turgutlu

## Llocs d'interès

El parc nacional de Sipilos (Spil Dağı Milli Parkı), prop de la ciutat de Manisa, ocupa una àrea coberta d'una important massa forestal, fonts termals, i la famosa "roca que crida" Niobe, i una escultura hitita de la dea Cíbele (Dea Mare). El parc presumeix de tenir dins seu al voltant de 120 varietats de plantes natives, especialment tulipes salvatges. El parc proporciona oportunitats per practicar l'alpinisme o fer acampada.
Sardes, a Salihli, era l'antiga capital de Lídia, que un cop va ser governada pel rei Cressus, cèlebre per la seva riquesa. A causa de nombrosos terratrèmols, la majoria de les restes visibles es remunten només a temps romans. Hi ha les restes del temple d'Àrtemis i un gimnàs restaurat, que exhibeix l'esplendor passada d'aquesta ciutat antiga. L'esplèndida sinagoga, que es remunta al segle iii, és un lloc que val la pena de ser visitat. Està decorada amb mosaics elaborats i plafons de pedra pintada enginyosament oberts.
Ak Hisar, l'antiga ciutat de Tiatira, era una de les Set Esglésies del Llibre de la Revelació i les restes de la ciutat antiga es van fundar en part de la ciutat anomenada Tepe Mezarlığı ('cementiri dels turons'). Més recentment, va esdevenir un important centre comercial a la província i ara és el segon més gran després de Manisa.
La ciutat d'Alaşehir està al lloc on es troben les restes de l'antiga ciutat de Filadèlfia, una altra de les set esglésies. Hi resta poca cosa de l'antiga ciutat, llevat d'algunes ruïnes d'una església romana d'Orient.
Les cases de Kula (Turquia) proporcionen exemples bonics d'arquitectura otomana.
Els pobles del Mont Yunt (Yunt Dağı) i les ciutats de Gördes, Kula i Demirci són famoses per les seves precioses catifes i kilims.
A més a més, hi ha molts brolladors d'aigües termals per tota l'àrea.
La província està altament desenvolupada en termes d'activitats industrials, que es concentren especialment en els quatre centres més grans: Manisa, Turgutlu, Ak Hisar i Salihli.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial del governador de Manisa (turc)
* Pàgina web oficial del municipi de Manisa (turc)
# Tony Gallopin

Tony Gallopin (Dourdan, Essonne, Illa de França, 24 de maig de 1988) és un ciclista francès, professional des del 2008 fins al 2023. És fill del també ciclista Joël Gallopin i nebot del director esportiu Alain Gallopin.
En el seu palmarès destaca la Clàssica de Sant Sebastià de 2013 i una victòria en l'11a etapa del Tour de França de 2014. En aquesta mateixa cursa va portar el mallot groc durant una etapa, després d'haver arribat amb un grup d'escapats en la 9a etapa.

## Palmarès

* 2005
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Rüebliland
* 2006
** 1r a la Crono de les Nacions-Les Herbiers júnior
* 2008
** Campió de França de contrarellotge sub-23
** 1r a la París-Tours sub-23
* 2009
** Medalla de bronze als Jocs del Mediterrani
* 2010
** Vencedor d'una etapa del Tour de Luxemburg
* 2011
** 1r a la Copa de França de ciclisme
** 1r a la Fletxa d'Émeraude
** Vencedor d'una etapa del Tour del Llemosí
* 2013
** 1r a la Clàssica de Sant Sebastià
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2015
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
* 2016
** 1r al Gran Premi de Valònia
* 2017
** Vencedor d'una etapa a l'Étoile de Bessèges
* 2018
** 1r a l'Étoile de Bessèges i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 2011. 79è de la classificació general
* 2012. Abandona (13a etapa)
* 2013. 58è de la classificació general
* 2014. 29è de la classificació general. Vencedor de l'11a etapa. Porta el mallot groc durant 1 etapa
* 2015. 31è de la classificació general
* 2016. 71è de la classificació general
* 2017. 21è de la classificació general
* 2018. Abandona (12a etapa)
* 2019. 56è de la classificació general
* 2022. 37è de la classificació general
* 2023. 86è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2010. 89è de la classificació general
* 2018. 11è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2019. 16è de la classificació general
* 2020. No surt (8a etapa)
* 2021. 60è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Tony Gallopin prendra sa retraite à la fin de la saison» (en francès). Diari L'Équipe, 10-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ López-Egea, Sergi «Victòria de força i coratge del francès Gallopin». El Periódico de Catalunya, 16-07-2014 [Consulta: 17 juliol 2014].
* ↑ López-Egea, Sergi «França vibra amb el mallot groc de Gallopin». El Periódico de Catalunya, 13-07-2014 [Consulta: 14 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Za!

Za! és un grup de Barcelona format per Spazzfrica Ehd i Papa Dupau, dos músics i més de dos instruments (bateria, guitarra, teclat, trompeta, kalimba, sampler…).
L'any 2015 el seu treball Loloismo va obtenir el Premi Ciutat de Barcelona de música "per la presentació que en van fer a la Fabra i Coats, per la tasca continuada en matèria pedagògica i de divulgació i per l'esperit obert i de col·laboració amb altres disciplines artístiques".

## Discografia

* Eki Eki Eki Kazaam! (2006), Práctico Records
* Macumba o Muerte (2009), Acuarela / Gandula
* Chez Alphonse #1 7" Split amb Nisei (2011), Gandula / Bcore
* Megaflow (2011), Acuarela / Gandula / Discorporate Records
* Wanananai (2013), Gandula/ Discorporate Records
* Loloismo (2015), Gandula
* Jose's Ministry of Sound (2015), Discos Mascarpone
* Pachinko Plex (2018), Gandula

## Referències

* ↑ «Za!». Catalan Sounds. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-23. [Consulta: 21 novembre 2015].
* ↑ «Música – PREMIS CIUTAT DE BARCELONA». [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «ZA!» Arxivat 2012-11-16 a Wayback Machine. in Playgroundmagazine Arxivat 2012-11-17 a Wayback Machine.
* ↑ Natxo Sobrado, «ZA! - Macumba o Muerte: explosión imparable» (castellà) Arxivat 2013-02-03 a Wayback Machine. a: www.hipersonica.com, 20 de novembre de 2009
* ↑ Pablo Gil, «Za! Macumba o muerte» a Rockdelux n°273, maig 2009
* ↑ «Megaflow» al web de Discorporate Records
* ↑ Ruben Pujol, «Za! Megaflow» a Rockdelux n°293, març 2011
* ↑ Ramón Fernández Escobar, «Discos nacionales I: Del 25 al 11»a El País-Tentaciones, 29 de desembre de 2011
* ↑ Za!. WANANANAI. Abril 2013."
* ↑ Discorporate Records

## Enllaços externs

* Za! - Lloc web oficial
* Natxo Sobrado, http://www.hipersonica.com/entrevistas/entrevista-a-za-macumba-es-un-joven-con-dos-metros-y-medio-de-altura Arxivat 2012-06-23 a Wayback Machine. a Hipersónica, 26 de novembre de 2009
# Llac Ercina

El llac Ercina és un llac proper al llac Enol, juntament amb el qual forma el conjunt conegut com a Llacs de Covadonga, al Principat d'Astúries (Espanya).
Aquest llac és més petit que el llac Enol tant pel que fa a superfície com pel que fa a capacitat. El llac Ercina està a 1.108 m d'altitud i la seva profunditat màxima és de 3 m.
La seva semblança amb el llac Enol és deguda al seu origen comú (ambdós tenen un origen glacial) i la seva situació geogràfica, ja que els dos llacs només estan separats per la Picota de Enol, amb menys de sis-cents metres entre ells.

## Enllaços externs

* Lago de la Ercina (castellà)
# Havilà

Havilà és el nom dels següents personatges:
En el Gènesi, capítol desè, Havilà són dos personatges diferents:
* El primer és Havilà, un fill Cuix, net de Cam i besnet de Noè.
* El següent que apareix és un dels nombrosos fills de Joctan
# Carlota Durany Vives

Carlota Durany Vives (Barcelona, 1900 - Buenos Aires, 1945) va ser una sindicalista revolucionària, traductora i militant comunista catalana, en les files del POUM.

## Biografia

La família, molt tradicionalista, provenia de la Pobla de Segur i emigrà a Barcelona. El pare, enginyer, va abraçar les idees republicanes i milità en els grups de "Jóvenes Bárbaros" del Partit Republicà Radical d'Alejandro Lerroux. Es feu francmaçó i mestre racionalista. Va treballar a l'Escola Moderna de Ferrer i Guàrdia. Això va possibilitar l'educació racional e integral de la seva filla.
Carlota va freqüentar els cercles de l'esquerra progressista; el 1930 va entrar a treballar com a secretària de l'escriptor i comunista heterodox Andreu Nin que havia tornat de l'URSS i que havia estat secretari general de la Internacional Sindical Roja. Carlota va ingressar com a militant al Bloc Obrer i Camperol (BOC) i a la Confederació Nacional del Treball (CNT), i va dirigir amb Joan Maruny i Joan Santasusagna l'Oposició Sindical Revolucionària del Sindicat Mercantil, que es va constituir a l'agost de 1931 per intentar implantar les idees comunistes dins del sindicat.
Fou membre de la Comissió Directiva del Sindicat Mercantil i va participar en l'organització de nombroses vagues del seu sector.
Durant la República (1931-1936), apartada del BOC, al mes de novembre de 1931 va ingressar al partit Esquerra Comunista amb el seu marit i dirigent del partit, Francesc de Cabo. Al maig de 1932 va ser detinguda per les seves activitats, i progressivament, -a causa de la seva salud malaltissa-, va anar restringint les activitats polítiques al carrer. Durant els anys de l'anomenat Bienni Negre es va encarregar de la confecció dels butlletins interins de l'Esquerra Comunista i casa seva es va convertir en un lloc de refugi i d'acollida dels companys perseguits o clandestins.
El 29 de setembre de 1935 es constitueix el Partit Obrer d'Unificació Marxista (POUM) amb els membres del BOC i d'EC, al seu domicili particular del carrer Montserrat de Casanovas a Barcelona, mostra molt clara del seu compromís polític i personal.
Després del mes de maig de 1937, va acollir el comunista austríac Kurt Landau fins que fou detingut i assassinat pels agents del cos d'investigació i vigilància dels soviètics. Va ser detinguda en tres ocasions i fou amenaçada de mort perquè digués on s'amagava el seu marit. A la fi, tornà a ser detinguda i empresonada en la txeca de Les Corts, on romangué fins a la vigília de l'entrada de les tropes de Franco a Barcelona.
A la sortida, va haver d'amagar la seva militància política per por dels franquistes fins que va poder marxar a Buenos Aires, on morí poc després.

## Bibliografia

* De Cabo, Francesc (s/d): Carlota Durany Vives: una militante. Original mecanografiat dipositat a la Fundació Andreu Nin de Barcelona.
* Gutierrez, Pepe (2006). Retratos poumistas. Sevilla: Espuela de Plata (España en armas, 5).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Carlota Durany Vives». Diccionari Biogràfic de Dones. Barcelona: Associació Institut Joan Lluís Vives Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Przhevalskita

La przhevalskita és un mineral de la classe dels fosfats. Fou anomenada així en honor de Nikolai Mikhaïlovitx Przhevalski, un geògraf, naturalista i explorador de l'Àsia central.

## Característiques

La przhevalskita és un fosfat de fórmula química Pb₂(UO₂)₃(PO₄)₂(OH)₄·3H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la przhevalskita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeita, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, torbernita, meta-lodevita, abernathyita, chernikovita, meta-ankoleita, natrouranospinita, trögerita, uramphita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaita, arsenuranospathita, uranospathita, vochtenita, coconinoita, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

En la seva localitat tipus fou descrita en la zona d'oxidació d'un dipòsit de sulfurs i petchblenda; es forma com a mineral secundari i és força rar. Sol trobar-se associat a torbernita, autunita, dumontia, dewindtita, uranofana, wulfenita i òxids de Fe-Mn hidratats.

## Referències

* ↑ «Przhevalskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ «Przhevalskite Mineral Data» (en anglès). Web Mineral. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ «Przhevalskite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2012-05-26. [Consulta: 29 desembre 2019].
# Al-Shabab Al-Arabi Club Dubai

L'Al-Shabab Al-Arabi Club Dubai (àrab: نادي الشباب العربي الرياضي, Nādī ax-Xabāb al-ʿArabī ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu de la Joventut Àrab’) fou un club de futbol dels Emirats Àrabs Units de la ciutat de Dubai. Va ser fundat el 1958. El 2017 el club es fusionà amb Dubai CSC i Al Ahli Dubai, per formar el Shabab Al-Ahli Dubai FC.

## Palmarès

* Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1989–90, 1994–95, 2007–08
* Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1980–81, 1989–90, 1993–94, 1996-97
* Copa de la Lliga dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 2010–11
* Segona Divisió dels Emirats Àrabs Units:
** 1974–75
* Copa de Clubs Campions del Golf:
** 1992, 2011, 2015

## Futbolistes destacats

* Ali Daei
* Mehrdad Minavand
* Mohamed Kallon

## Referències

* ↑ «AL SHABAB DUBAI basketball team». Asia-basket.com. Asia-Basket.com. [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ «Al Shabab (Dubai)». Soccerway. Perform. [Consulta: 28 setembre 2014].
* ↑ «United Arab Emirates - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2019-01-01 a Wayback Machine.
* Web de seguidors i Fòrum
# İrem Yaman

İrem Yaman (Ankara, 4 d'agost de 1995) és una taekwondista turca campiona europea i mundial. Yaman ha guanyat la medalla d'or en el seu pes (62 kg) en el mundial de 2015, i l'any 2016 com a campiona d'Europa. En aquest últim campionat va guanyar la final davant l'espanyola Marta Calvo Gómez per 14-4. Yaman és filla d'un taekwondista.

## Referències

* ↑ «Yaman, Irem». Taekwondo Data. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/irem-yaman-dunya-sampiyonu-29040509
* ↑ http://www.sabah.com.tr/spor/tum-sporlar/2015/05/19/irem-yaman-dunya-sampiyonu
* ↑ http://taekwondoetu.org/etu-multimedia/etu-press-releases/314-press-release-etu-european-taekwondo-championships-montreux-2016-competition-day-3-may-21
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/irem-yaman-avrupa-sampiyonu-oldu-40107170
* ↑ «İrem Yaman, Avrupa şampiyonu!». NTV, 21-05-2016 [Consulta: 7 juny 2016].
* ↑ http://www.turkiyetaekwondofed.gov.tr/haber.asp?ID=1215
* ↑ Sahin, Gözde «İrem babasından 'Yaman' çıktı» (en turc). Anadolu Agency (AA), 31-05-2016 [Consulta: 7 juny 2016].

## Vegeu també

* Arzu Ceylan

## Enllaços externs

* Imatges de İrem Yaman