OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palmatòria

Una palmatòria és un canelobre curt que disposa d'una base ampla i una ansa de transport.

## Avantatges

El conjunt palmatòria-ciri (o candela) fou durant segles una font de llum portàtil molt pràctica i usada. La base ampla de la palmatòria permetia una posició estacionaria molt estable. El mànec o ansa permetia un transport fàcil emprant una mà i, per tant, un ús com a llum portàtil. La base ampla recollia les gotes de cera o seu que degotaven del ciri.

## Materials

Les palmatòries ordinàries estaven fetes de metall. De llautó, llauna o peltre. També podien ser de terrissa, porcellana o fusta. Les palmatòries de luxe podien ser de vidre o cristall, d'argent, d'argent sobredaurat o d'or.

## Documents

L'ús de les palmatòries és tan antic com el de les espelmes. Moltes narracions de fets reals o imaginaris inclouen descripcions de palmatòries. També són relativament freqüents les referències a personatges famosos emprant aquests fonts de llum en nits dramàtiques, en el decurs d'esdeveniments històrics destacats. Una petita mostra dels documents esmentats s'ofereix a continuació.
* 1402. A la crònica Le Canarien es compara la forma de l'illa de Gran Canària amb una palmatòria.
* 1461. Inventari del príncep de Viana.
** Es descriu una palmatòria de cristall amb un mànec d'argent sobredaurat.
* 1588. Assassinat del duc de Guisa.
** En la crònica de referència es parla del rei de França amb una palmatòria participant en els esdeveniments preparatoris de l'assassinat.
* 1848. Fugida de Roma del papa Pius IX, de nit i emprant una palmatòria.

## Referències

* ↑ DCVB: Palmatòria.
* ↑ Pedro Labernia y Esteller. Diccionari de la llengua catalana ab la correspondencia castellana y llatina. Espasa Germans, 1864, p. 263–.
* ↑ Jean de Béthencourt. The Canarian, or, book of the conquest and conversion of the Canarians in the year 1402. Hakluyt Society, 1872, p. 130–.
* ↑ Juan Tous Meliá. Gran Canaria a través de la Cartografía [1507 - 1899]: Atlas Histórico-Geográfico de la Isla. Juan Tous Meliá, 25 juliol 2014, p. 15–. ISBN 978-84-617-1056-0.
* ↑ Archivo de la Corona de Aragón. Colección de documentos inéditos del Archivo de la Corona de Aragón: documentos relativos a aquellos sucesos. Levantamiento y guerra de Cataluña en tiempo de Don Juan II. Tomos 14 al 26. En la Imprenta del Archivo, 1864, p. 135–.
* ↑ François-René vicomte de Chateaubriand. Estudios históricos. Mellado editor, 1850, p. 610–.
* ↑ José Muñoz Maldonado. La Revolucion de Roma: historia del poder temporal de Pio IX. Establ. Tip. de Mellado, 1849, p. 169–.
# Hamàxit

Hamàxit (grec antic: Ἁμαξιτός, llatí: Hamaxĭtus) era una ciutat de Mísia, a la costa sud-oest de la Tròade, a 50 estadis al sud de Larisa i prop de la plana d'Halèsion.
Probablement era una colònia eòlia suposadament fundada per cretencs de Teucris, que en temps d'Estrabó ja estava despoblada. Se suposa que va quedar despoblada després de la mort d'Alexandre el Gran quan Lisímac de Tràcia va ordenar als seus habitants deixar la ciutat i establir-se a la veïna Alexenadria de la Tròade. Del lloc en parlen també Escílax de Carianda, Tucídides i Xenofont.
La ciutat tenia com a déu principal a Apol·lo al que donaven el nom de Esminteu, car segons Claudi Elià, els seus habitants adoraven els ratolins, que en eoli s'anomenen σμίνθα (smintha). Estrabó explica que quan els teucresos van fugir de Creta, l'oracle d'Apol·lo els va indicar que s'establissin al lloc on els seus enemics sorgissin de la terra. Una nit que havien acampat, uns ratolins van destruir tots els seus escuts, i davant d'això es van establir en aquell lloc i van anomenar Apol·lo amb el nom d'Esminteu. El representaven amb un ratolí als peus.
Les seves restes podrien correspondre a unes ruïnes prop del Cap Baba.
Plini el Vell esmenta una altra ciutat amb el mateix nom a Cària, a la costa nord del Quersonès de Cnidos.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hamaxitus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 6 maig 2021].
# Richard Núñez

Richard Núñez (Montevideo, 16 de febrer de 1976) Richard Darío Núñez Pereyra és un futbolista uruguaià, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Comença la seua carrera professional a Montevideo jugant al Danubio FC de la capital del seu país. El 2001 dona el salt a Europa per militar al suís Grasshopper-Club Zürich per un rècord del club de 4,5 milions d'euros. Hi destaca per marcar 86 gols en 126 partits. Al mercat d'hivern de la temporada 04/05 fitxa per l'Atlètic de Madrid, on marca 2 gols en onze partits.
Es va traslladar a l'Atlètic de Madrid a Espanya el gener de 2005 com un dels jugadors no comunitaris i va debutar contra l'Albacete Balompié el 29 de gener de 2005.
El 3 de gener de 2008 va ser transferit al Rival Club América de Cruz Azul per 1.250.000 dòlars EUA en un contracte de 2 anys per un valor de 700.000 dòlars anuals. Núñez ja volia deixar Cruz Azul perquè el seu futur a Cruz Azul depenia del que passaria amb el traspàs de César Delgado. En el partit del seu debut, hi marca quatre gols al Tecos UAG. Seria cedit al Pachuca, on qualla una bona temporada que li val ser repescat per Cruz Azul. També hi jugaria amb el Club América, a Mèxic.
Al juny del 2008 és declarat transferible per l'America. Com no accepta jugar amb Puebla, un altre conjunt del país, és apartat de l'equip. Però, al setembre d'eixe any hi retorna al seu país com a agent lliure, per jugar amb Peñarol.
Va jugar el seu darrer partit amb l'Amèrica l'anada de les semifinals de la Copa Libertadores 2008. No va jugar el partit de tornada per malaltia i va començar les vacances del 4 al 24 de juny.

## Selecció

Ha estat internacional amb l'Uruguai en nou ocasions.

## Títols

* Lliga suïssa: 02/03
* Màxim golejador lliga suïssa: 01/02, 02/03
* Primera Divisió de Mèxic: Clausura 2006

## Referències

* ↑ «Europas Top-Ligen 2018/2019». Kicker (sports magazine), p. 213.
* ↑ «Núñez sustituye a Musampa» (en castellà). UEFA.com, 26-01-2005 [Consulta: 18 febrer 2011]. Arxivat 13 de gener 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-01-13. [Consulta: 20 març 2022].
* 1 2 «Decision of Dispute Resolution Chamber 210714» (en castellà). FIFA, 05-02-2010. Arxivat de l'original el 11 novembre 2012. [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ «Richard encabeza lista de transferibles americanistas» (en castellà). mediotiempo.com, 06-06-2008 [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ «Richard Núñez regresó a la actividad... pero no con América» (en castellà). mediotiempo.com, 24-07-2008 [Consulta: 18 febrer 2011].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2008-06-09 a Wayback Machine. (castellà)
# Portal d'en Parera (Vila-rodona)

El Portal d'en Parera és una obra de Vila-rodona (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El portal d'en Parera està situat en un dels extrems de l'antic clos emmurallat. És format per dos arcs, units per un embigat de fusta. L'arc superior és de mig punt amb dovelles de pedra disposades radialment
l'arc interior és carpanell. La part superior del portal ha estat modificada i la seva funció és la d'habitatge.

## Història

Aquest portal és l'únic que es conserva dels quatre que hi havia a l'antiga muralla, i era conegut amb le nom de portal de Sant Llorenç. Les muralles de Vila-rodona es troben documentades ja el segle xiv prés de la Guerra Civil del segle xv va ser necessària la reparació de les muralles, treball que es va dur a terme a partir de la segona meitat del segle xvi. Al segle xvii es van millorar les fortificacions.

## Referències

* 1 2 3 «Portal d'en Parera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Hamílcar (ambaixador 149 aC)

Hamílcar (en grec antic: Ἀμίλχαρ, llatí: Hamilcar) va ser un polític i diplomàtic cartaginès del segle ii aC.
El 149 aC, quan Roma va declarar la guerra a Cartago, Hamílcar va ser enviat a Roma, juntament amb quatre ambaixadors més (Giscó, Estrità, Gíl·limas i Magó), a negociar per evitar la guerra. Tots havien rebut plens poders per actuar com fos necessari per a aturar el perill que la guerra suposava per a Cartago. Tanmateix, quan van arribar a Roma, el Senat ja havia promulgat el decret de guerra, i van decidir que no podien fer res més que sotmetre's: els ambaixadors van oferir la submissió incondicional de Cartago a Roma, i el Senat romà va exigir 300 ostatges com a prova de sinceritat. Hamílcar va tornar a Cartago amb la petició, que mai no es va fer efectiva. Els fets són descrits per Polibi.

## Referències

* 1 2 Geus, Klaus. «Hamilcar 17». A: Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 65 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
* ↑ «Hamilkar 11». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 juliol 2022].
# Fernand Gonder

Fernand Gonder (Bordeus, 12 de juny de 1883 – Tonnay-Charente, Charente-Maritime, 10 de març de 1969) va ser un atleta francès que va competir a començaments del segle xx. Especialista en salt de perxa, el 1906 va prendre part en els Jocs Olímpics disputats a Atenes, on guanyà la medalla d'or en aquesta especialitat. El 1912 finalitzà en 15a posició en la mateixa prova. Fou campió francès el 1904, 1905, 1913 i 1914, i segon el 1912.

## Referències

* ↑ Fernand Gonder. sports-reference.com
* ↑ Fernand Gonder. trackfield.brinkster.net
# Edina (Missouri)

Edina és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.233 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Edina tenia 1.233 habitants, 571 habitatges, i 339 famílies. La densitat de població era de 363,4 habitants per km².
Dels 571 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 38,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 21,5% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 26,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.900 $ i la renda mediana per família de 30.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.492 $ mentre que les dones 16.458 $. La renda per capita de la població era de 12.863 $. Entorn del 15,1% de les famílies i el 19,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Edina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Edina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Rokytov pri Humennom

Rokytov pri Humennom és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1379.
# Just Jaeckin

Just Jaeckin (Vichèi, 8 d'agost del 1940) és un director de cinema, fotògraf, pintor i escultor francès.

## Biografia

Fotògraf reputat en els anys 1960, Just Jaeckin es donà a conèixer pel públic el 1974 amb l'estrena del seu primer llargmetratge com a director, Emmanuelle, basat en la novel·la homònima d'Emmanuelle Arsan. Amb 8 milions d'entrades a França i aproximadament 100 milions de dòlars de recaptació al món, aquesta pel·lícula és un dels principals èxits del cinema francès a l'estranger. Just Jaeckin s'especialitzà en el registre eròtic i filmà Història d'O, del llibre de Pauline Réage. Les continuacions d' Emmanuelle , en les quals Just Jaeckin no participà, no tingueren la mateixa acollida.
Deu anys després d'Emmanuelle , Just Jaeckin dirigí Gwendoline, adaptació del còmic Adventures of Sweet Gwendoline de John Willie, una pel·lícula d'aventures amb Zabou Breitman i Bernadette Lafont, i, per a la creació del vestuari, els dibuixants de còmic Claude Renard i François Schuiten.
Avui, Just Jaeckin i la seva esposa Anne són els propietaris d'una galeria d'art, al carrer Guénégaud a París. Hi exposen pintures i escultures, sobretot els seus.

## Filmografia

Filmografia:
* 1974: Emmanuelle
* 1975: Història d'O (Histoire d'O)
* 1977: Madame Claude
* 1978: Le Dernier amant romantique
* 1979: Collections privées
* 1980: Girls
* 1981: L'amant de Lady Chatterley (Lady Chatterley's Lover)
* 1984: Gwendoline

### Televisió

* 1981: Salut champion
** episodi #3, "Moto story"
** episodi #12, "La Formule 1"

## Referències

* ↑ Just Jaeckin a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ «Just Jaeckin». The New York Times.

## Enllaços externs

* Galerie Anne i Just Jaeckin
# Havøya

Havøya (en sami septentrional: Ávvá) és una illa del municipi de Måsøy, al comtat de Finnmark, Noruega. L'illa, de 8,5 km², es troba just davant de la costa de la península de Porsanger, amb l'illa de Hjelmsøya al nord, Måsøya a l'est i Rolvsøya a l'oest. L'únic poble de l'illa és Havøysund, a la part sud de l'illa. Havøysund és el centre administratiu del municipi de Måsøy i és el principal nucli de població del municipi. L'illa està connectada amb el continent pel pont Havøysund al llarg de la carretera del comtat de Noruega 889.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Havøya» (en norwegian). [Consulta: 10 febrer 2013].
# Fernando Martín

Fernando Martín és el nom dels següents personatges:
* Fernando Martín Álvarez (Trigueros del Valle, 1947), empresari espanyol
* Fernando Martín Espina (Madrid, 1962 – 1989), jugador de basquet
* Fernando Martín Menis (Santa Cruz de Tenerife, 1951), arquitecte espanyol
# Duroc

La Duroc és una raça de bestiar porcí procedent dels Estats Units d'Amèrica, on és una de les més populars.

## Descripció

La seva coloració és vermella, amb variacions de tonalitat. El pes mitjà dels mascles és de 350 kg i el de les femelles de 300 kg.

## Història

El seu origen es troba en els porcs vermells que eren criats a l'est dels EUA a principis del segle xix, els quals procedien en gran manera de porcs de capa acolorida i tipus ibèric d'Espanya i Portugal. Es van originar de l'encreuament de la raça Jersey Red de Nova Jersey i de l'antiga Duroc de Nova York. La raça resultant s'anomenà Duroc-Jersey, però posteriorment va ser denominada simplement com Duroc.

## Referències

* 1 2 3 Gillespie, J. R. y Flanders, F. B.. Modern Livestock and Poultry Production (en anglès). Cengage Learning. ISBN 978-1-4283-1808-3.
* ↑ Bollen, P. J. A., Hansen, A. K. y Olsen Alstrup A. K.. The Laboratory Swine. Taylor & Francis Group. ISBN 9781439815281.
* ↑ Jurado, A.. El cerdo y sus chacinas : voces, refranes, literatura (en español). Ministerio de Medio Ambiente y Medio Rural y Marino. ISBN 978-84-612-7451-2.
* ↑ Porter, V. y Mason, I. L.. Mason's world dictionary of livestock breeds, types, and varieties (en anglès). CABI. ISBN 9780851994307.

## Enllaços externs

* Cens de porcs Duroc del Ministerio espanyol
# Hawaii (desambiguació)

«Hawaii» té aquests significats:

## Geografia

* Hawaii, un dels estats dels Estats Units d'Amèrica
* Illes Hawaii, arxipèlag situat al Pacífic Nord
* Illa de Hawaii, la més gran de l'arxipèlag

## Entreteniment

* Hawaii (títol en català: Hawai), pel·lícula estatunidenca de 1966 dirigida per George Roy Hill

## Vegeu també

* Hawaii Five-O (pàgina de desambiguació)
# Just Tejada i Martínez

Just Tejada i Martínez (Barcelona, 6 de gener de 1933 - Barcelona, 31 de gener de 2021) fou un futbolista català dels anys 1950 i 1960.

## Trajectòria

Començà la seva carrera a l'equip juvenil del CE Europa juvenil, passant a continuació al juvenil del FC Barcelona, a l'amateur i a l'Espanya Industrial, aleshores filial blau-grana. La temporada 1952-53 fou cedit al Reial Múrcia i un cop acabada aquesta temporada ingressà al primer equip del Barça, on disputà 245 partits i marcà 126 gols en vuit temporades. Guanyà dues lligues, dues copes i dues Copes de Fires. Fou un dels jugadors que jugaren el partit inaugural del Camp Nou el dia 24 de setembre de 1957, marcant el segon gol d'aquest partit.
Va rebre la baixa el 1961 i acceptà una oferta del Reial Madrid, on guanyà dues noves lligues i una copa en dues temporades. El 1963 retornà a Barcelona per jugar al RCD Espanyol, on després de dues temporades penjà les botes.
Fou internacional amb la selecció catalana i amb l'espanyola. Amb aquesta darrera disputà 8 partits i marcà 4 gols en un mateix partit, disputat el 15 d'octubre de 1958 a Madrid davant la selecció d'Irlanda del Nord amb victòria per 6 a 2. Debutà el 13 d'abril de 1958 enfront Portugal a Madrid i s'acomiadà el 2 d'abril de 1961 davant França.

## Gols internacionals

| # | Data | Seu | Oponent | Marcador | Resultat | Competició |
| 1. | 15 octubre 1958 | Santiago Bernabéu, Madrid, Espanya | Irlanda del Nord | 1-0 | 6-2 | Partit amistós |
| 2. | 15 octubre 1958 | Santiago Bernabéu, Madrid, Espanya | Irlanda del Nord | 3-0 | 6-2 | Partit amistós |
| 3. | 15 octubre 1958 | Santiago Bernabéu, Madrid, Espanya | Irlanda del Nord | 5-2 | 6-2 | Partit amistós |
| 4. | 15 octubre 1958 | Santiago Bernabéu, Madrid, Espanya | Irlanda del Nord | 6-2 | 6-2 | Partit amistós |

## Palmarès
### FC Barcelona

* Copa de les Ciutats en Fires: 1955-58, 1958-60
* Lliga espanyola: 1958-59, 1959-60
* Copa espanyola: 1956-57, 1958-59

### Reial Madrid

* Lliga espanyola: 1961-62, 1962-63
* Copa espanyola: 1961-62

## Referències

* ↑ «Mor l'exjugador del Barça Justo Tejada amb 88 anys Tejada va ser un dels grans protagonistes del conjunt blaugrana als anys cinquanta. L'extrem dret va marcar 91 gols en 194 partits». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 31-01-2021 [Consulta: 31 gener 2021].
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Un fichaje relampago, 5 agost 1961, La Vanguardia
* ↑ Yo lo que hace Messi, ni en broma, 19 desembre 2007, La Vanguardia
* ↑ Anoche en el estadio Bernabeu, 16 octubre 1958, La Vanguardia

## Enllaços externs

* Just Tejada i Martínez a BDFutbol

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbo
* Perfil a la selecció espanyola Arxivat 2009-12-23 a Wayback Machine. (castellà)
* Perfil a NationalFootballTeams (anglès)
* Perfil a FC Barcelona online Arxivat 2009-08-31 a Wayback Machine. (castellà)
# Rokytovce

Rokytovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1437.
# Duron

El AMD Duron és un processador compatible x86 fabricat per AMD. Va ser comercialitzat el 19 de juny de 2000 com a alternativa de baix cost pels processadors Athlon (de la mateixa AMD) o pel Pentium III de Intel. Va deixar-se de fabricar el 2004, rellevada per la familia Sempron.

## Referències

* ↑ «AMD Duron microprocessor family». [Consulta: 7 novembre 2018].
* ↑ «Processadors AMD DURON». Arxivat de l'original el 2019-03-09. [Consulta: 26 abril 2019].
# Pablo Palacios

Pablo David Palacios Herreria (nascut el 5 de febrer de 1982 en Quito) és un futbolista equatorià que anteriorment jugà pel Barcelona, i actualment juga per El Nacional.
# Himilcó Fàmees

Himilcó Famees (en llatí Himilco Phameas o Phamaeas, en grec antic Ἱμίλκων Φαμαίας o Φαμέας) va ser un general cartaginès que va dirigir la cavalleria cartaginesa a la Tercera Guerra Púnica.
Era jove, actiu i agosarat, i amb les seves forces atacava de manera constant als romans i impedia la sortida dels seus homes del campament per buscar provisions o farratge, i sovint tenia èxit en els seus atacs, excepte, es diu, quan Escipió comandava les forces romanes. Els romans li tenien terror i va contribuir en bona part a l'èxit de l'exèrcit cartaginès sota Àsdrubal especialment en l'atac de Marc Manili contra la ciutat de Neferis.
En aquesta lluita un dia va caure en mans de Publi Corneli Escipió Emilià Africà Menor que el va convèncer d'abandonar la causa cartaginesa sense esperança i passar al camp romà. Després el va deixar lliure; a la segona expedició de Manili contra Neferis l'any 148 aC es va passar als romans amb la major part dels seus homes.
Escipió el va enviar a Roma i el senat el va premiar per la seva traïció, i li va donar una toga de porpra i altres ornaments de distinció i una gran suma de diners. Va tornar a Àfrica abans d'acabar la guerra però no consta que participés en més operacions. En parlen Apià, Joan Zonaràs i Eutropi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Himilco». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 29 juliol 2022].
# Salva Arco

José Salvador Arco Frías (nascut a Navàs el 25 d'octubre de 1984), és un exjugador de bàsquet professional català. Té una alçada d'1,96 metres i a la pista solia alternar les posicions d'escorta i d'aler.

## Trajectòria esportiva

* Categories inferiors del CB Navàs.
* 2002/04. CB Montsó. EBA.
* 2003/04. Compaginà l'EBA amb 9 partits al Caprabo Lleida de l'ACB.
* 2004/05. Melilla Baloncesto (LEB)
* 2004/05. Disputà 3 partits amb el Caprabo Lleida de l'ACB.
* 2005/06. CB Vic (LEB)
* 2006/07. CB l'Hospitalet (LEB)
* 2007/08. Bruesa GBC (LEB Or)
* 2008/09. Plus Pujol Lleida (LEB Or)
* 2009/11. Aguas de Sousas Ourense (LEB Or).
* 2011/12. Club Melilla Baloncesto (LEB Or)
* 2012/2014. Bàsquet Manresa (ACB).
* 2014-2015. Club Ourense Baloncesto (LEB Or)

## Referències

* ↑ «Salva Arco se retira del baloncesto tras 19 temporadas como profesional». mundodeportivo.com, 12-08-2021 [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ Jacobo Rodríguez «Salva Arco, Coego y Miguel Ortega firman con el COB» (en castellà). La Voz de Galicia, 27-08-2009 [Consulta: 13 febrer 2011].
* ↑ «Salva Arco retorna al Melilla Baloncesto» (en castellà). solobasket.com, 21-07-2011.
* ↑ «Salva Arco vuelve al Assignia Manresa» (en castellà). acb.com, 20-07-2012. Arxivat de l'original el 2012-10-04. [Consulta: 30 juliol 2012].
* ↑ Salva Arco renueva con La Bruixa d'Or y seguirá un año más en Manresa Arxivat 2013-08-05 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ El COB anuncia su fichaje estrella: el retorno de Salva Arco(castellà)

## Enllaços externs

* Salva Arco jugador a l'ACB
# José María Alonso de Beraza

José María Alonso de Beraza (Santander, 1831 - Madrid, 18 de desembre de 1901) fou un periodista i polític espanyol, diputat al Congrés dels Diputats durant el Sexenni democràtic

## Biografia

El 1867 fou delegat de la Societat Antiesclavista Espanyola en el Congrés Internacional Abolicionista de París, i col·laborà a El Imparcial i El Liberal. A les eleccions generals espanyoles d'agost de 1872 fou escollit diputat pel districte de Llucena dins les llistes del Partit Radical. Després de produir-se la restauració borbònica no participà més en política. El 1894 va presidir la primera sessió del Primer Congrés Internacional de Premsa, celebrat a Anvers, i el 1895 fou un dels socis fundadors de l'Associació de la Premsa de Madrid.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.24. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ José María Alonso de Beraza a escritorescantabros.com
# Richvald

Richvald és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1325.
# Fernando Campos

Fernando Campos Quiroz (15 d'octubre de 1923 - 14 de setembre de 2004) fou un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ 1950 FIFA World Cup Brazil
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2015-02-23. [Consulta: 11 desembre 2017].