OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Forn de calç de l'Escala

El Forn de calç de l'Escala és una obra de l'Escala (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Situat al nord-oest del nucli urbà de la població de l'Escala, a la banda ponent de la urbanització de Santa Margarida, al paratge de la Coma, al costat dret de la carretera GIP-6307 i davant de l'encreuament amb el camí de Cinclaus.
Edifici aïllat i força enrunat que presenta una planta rectangular formada per dos cossos adossats. El cos de ponent, que probablement és posterior constructivament parlant, presenta coberta de teula d'un sol vessant i s'organitza en un sol nivell. La façana principal presenta una única obertura rectangular amb la biga reformada i els brancals bastits amb maons, a l'interior de la qual s'obre el portal d'accés i una finestra, amb els emmarcaments en fusta. La façana de migdia presenta una porta d'accés rectangular reformada. Als extrems de la coberta hi ha dos contraforts que lliguen l'estructura amb el cos de llevant. Aquesta construcció, de planta quadrada, no té coberta i només conserva tres de les quatre façanes. La façana de migdia presenta un gran contrafort adossat que alhora sosté un talús de terra acumulat darrere seu. A l'interior, la construcció està molt degradada i, al fons, conserva una volta de canó bastida en maons que prové del soterrani del cos de ponent. Damunt seu, una finestra reformada oberta al mur mitjancer comunica els dos volums. Davant del cos de ponent hi ha un pou amb coberta d'un sol vessant, bastit en pedra i maons.
La construcció està bastida en pedra sense treballar disposada irregularment i lligada amb morter de calç. El cos de llevant, amb pedra desbastada a les cantonades, està lligat amb abundant morter de calç que alhora revesteix els paraments exteriors, i el de ponent presenta maons dins l'aparell constructiu.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de calç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Reynolds

«Reynolds» té aquests significats:
* Toponímia:
** Reynolds (Dakota del Nord)
** Reynolds (Geòrgia)
** Reynolds (Illinois)
** Reynolds (Indiana)
** Reynolds (Nebraska)
* Biografies:
** Albert Reynolds (Comtat de Roscommon, 1932), vuitè Primer Ministre de la República d'Irlanda (1992 - 1994)
** Brian Reynolds programador estatunidenc de videojocs d'estratègia
** John Reynolds (Harrogate, North Yorkshire, 1958), pilot de trial anglès
** Joshua Reynolds (Plymton, Gran Bretanya, 1723 - Londres, 1792), pintor anglès
** Quentin Reynolds (1902, New York - 1965, San Francisco), periodista corresponsal de guerra durant la Segona Guerra Mundial.
** Ryan Reynolds (Vancouver, Colúmbia Britànica, 1976), actor de cinema i televisió canadenc
** Walter Guernesey Reynolds (Tioga, Filadèlfia, 1873 - Seattle, Washington, 1953), pianista, compositor i organista estatunidenc
* Miscel·lània:
** Reynolds (ciclisme), equip ciclista succeït pel Team Movistar
** Nombre de Reynolds, nombre adimensional emprat en mecànica de fluids
** Nombre de Reynolds magnètic, nombre adimensional que s'utilitza en magnetohidrodinámica
# Filtre Chamberland

Un Filtre de Chamberland, també conegut com a filtre de Chamberland i de Pasteur–, és un filtre d'aigua i porcellana va ser inventat per Charles Chamberland l'any 1884. Segueix els principis del filtre de Berkefeld.

## Disseny

Aquest filtre consta d'un tub de porcellana no vidrada que conté un anell de porcellana esmaltada. La filtració ocorre de manera forçada per la pressió aplicada

### Tipus

N'hi ha 13 tipus en general: del L$_1$ al L$_{13}$. Els filtres L$_1$ tenen la mida del porus més gruixuda mentre que els L$_{13}$ tenen la més fina.

### Ús

És un bon filtre per a bacteris. No pot filtrar partícules molt petites com són els virus o els micoplasma. Es fa servir per a treure organismes d'un cultiu i obtenir toxina bacteriana.

## Referències

* ↑ Horzinek MC «The birth of virology». Antonie van Leeuwenhoek, 71, 1/2, 1997, pàg. 15–20. DOI: 10.1023/A:1000197505492. PMID: 9049014.
* ↑ Textbook of Microbiology by Prof. C P Baveja, ISBN 81-7855-266-3
* ↑ Textbook of Microbiology by Ananthanarayan and Panikar, ISBN 81-250-2808-0
# Zakat

La zakat (àrab: زَكَاة, zakāt) és un impost o donació legal estipulada per l'islam que es recapta amb finalitats de beneficència i de culte; cada musulmà ha de calcular anualment aquesta suma i donar-la a la gent més pobra de la seva comunitat, començant per la seva família (excepte els que ja són a la seva càrrega) i els seus veïns. Consisteix en un impost que grava els productes agrícoles, ramaders i del comerç, sense tenir en compte els béns immobles i es tracta del tercer dels cinc pilars de l'islam. La zakat suposa un percentatge de la riquesa de tota persona adulta.
L'Alcorà considera la zakat tant una obligació dels qui tenen riquesa: «Feu les ablucions obligatòries, les salauat. Compliu l'almoina, que purifica tots els diners. Les coses bones que aneu fent com un acompte per al futur vostre, les trobareu guardades per Déu. Déu veu molt bé el que esteu fent!», així com un dret de les persones necessitades per «a aquells qui en dediquen, dels seus diners, una part fixa, per al captaire que res no té».
Històricament, als països musulmans, era l'Estat qui recaptava la zakat i qui la redistribuïa. Els no-musulmans dhimmís (la «gent del llibre», jueus i cristians) havien de pagar llavors un altre impost anomenat jizya, una taxa per capita variable imposada a totes les comunitats sotmeses a canvi de poder mantenir llur dret de culte i d'exempció de combatre per als musulmans. Modernament aquesta única legislació tributària canònica ha estat substituïda per altres de tipus occidental, bé que molts fidels continuen practicant-la.

## Referències

* ↑ «Zakat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Zakat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Finança islàmica
# Monestir de Crist Filantrop

«Monestir de Crist Filantrop» té aquests significats:
* Monestir de Crist Filantrop (segle XII), fundat per Irene Ducena
* Monestir de Crist Filantrop (segle XIV), fundat/restaurat per Irene Cumnos a partir d'una estructura anterior
# Ramírez (pel·lícula)

Ramírez és una pel·lícula espanyola independent dirigida per Albert Arizza. Filmada en alta definició i un pressupost de 50.000 euros, retrata en estil documental i càmera en mà la manera d'actuar d'un psicòpata. Es va distribuir gratuïtament per internet.

## Sinopsi

Ramírez és un jove atractiu, educat i de bona família que viu en un barri benestant i es dedica a la fotografia, però en realitat és un psicòpata. A la seva vida quotidiana no té un objectiu clar ni present ni futur, però per la nit mostra predilecció pel sexe sense lligams i immediat, que aprofita per seduir i assassinar noies joves. Però tot canviarà quan segresti María, per li sentiràcoses que abans no havia sentit.

## Repartiment

* Cristian Magaloni - Ramírez
* Geraldine Chaplin - Galerista
* Zoe Berriatúa - Bruno
* Luis Mesonero - Cirurgià
* Sara Martín - María
* Olalla Escribano - Paquita
* Tacuara Jawa
* Huichi Chiu

## Producció

Fou rodada amb un pressupost de 50.000 euros. El guió és totalment original d’Albert Arizza, tot i que es basa en assassinats en sèrie reals i pren el nom de la pel·lícula de l’infame assassí en sèrie Richard Ramírez. Retrata la pèrdua de valors en la societat urbana
Ramírez està filmada en estil documental i càmera en mà, donant major realisme a les escenes, com si es tractés d'un seguiment a un psicòpata-traficant de veritat, fred, impassible. Tot el saber està focalitzat en ell, li coneixem a través dels fets, és el fil conductor. Els primers plans, la contenció en els diàlegs i una melodia introspectiva i inquietant ens condueixen a veure la foscor i les emocions del personatge. L'espectador és còmplice d'un assassí, entra dins del monstre sense moralines, sense efectisme sagnant, ni gore.

## Reconeixements

És premiat amb el Diploma Discovery del premi Noves Visions del XLI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya i Bisnaga de plata al millor director al Festival de Màlaga, nominada al Independent Camera Award de Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary i al Golden Zenit al Festival Internacional de Cinema de Montreal.

## Referències

* ↑ The First Proper Teaser Arrives For Albert Arizza's RAMIREZ, Screen Anarchy
* ↑ 'Ramírez' se adentra en la mente de un asesino en serie, Diario Sur, 20 d'abril de 2009
* ↑ ´Ramírez´ busca nuevos caminos, La opinión de Málaga, 20 d'abril de 2009
* ↑ Palmarés del Festival Internacional de cinema de Catalunya, Sitges 2008, espinof.com
* ↑ ‘25 kilates’ arrasa en Zonazine, La Opinión de Málaga, 25 d'abril de 2009
* ↑ Europa se hace notar en Karlovy Vary, Cineuropa, 29 de juny de 2009
# Cheilochromis euchilus

Cheilochromis euchilus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 35 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja insectes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* ↑ «Cheilochromis euchilus». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Cheilochromis euchilus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. Desena edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* ↑ Eccles, D.H. i E. Trewavas, 1989.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Bassleer, G. 1997. Color guide of tropical fish diseases: on freshwater fish. Bassleer Biofish, Westmeerbeek, Bèlgica. 272 p.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units, 495 p.
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Maréchal, C. 1991. Cheilochromis. p. 42. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, [Tervuren]; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nsiku, E. 1999. Changes in the fisheries of Lake Malawi, 1976-1996: ecosystem-based analysis. University of British Columbia, Vancouver, Canadà. 217 p.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Snoeks, J. i M. Hanssens 2004. Identification guidelines to other non-mbuna. p.266-310. A Snoeks, J. (ed.) The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Estats Units, 360p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Forn de calç de la vall d'Arús

El Forn de calç de la vall d'Arús és una obra de Vallirana (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Dos forns de costat, un amb coberta i l'altre sense. El que té coberta és més petit.
S'accedeix des de la pista que surt des de can Bogunyà a la font del Ginebró, quan arribem a un tram on hi ha uns camps llaurats a l'esquerra, hem d'agafar el segon trencall a l'esquerra i seguir per aquesta pista fins a arribar al forn.

## Referències

* 1 2 «Forn de calç de la vall d'Arús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 gener 2019].
# Richard Proctor

Richard Anthony Proctor (23 març 1837 – 12 set 1888) va ser un astrònom anglès.
Se'l coneix per haver produït un dels primers mapes de Mart el 1867 de 27 dibuixos de l'observador anglès William Rutter Dawes.
El seu mapa va ser posteriorment substituït per aquells de Giovanni Schiaparelli i Eugène Antoniadi i la seva nomenclatura va ser abandonada (per exemple, el "Kaiser Sea" va esdevenir Syrtis Major Planum).
Va utilitzar antics dibuixos de Mart que es remunten al 1666 per intentar determinar l'any sideral de Mart. La seva última estimació, el 1873, va ser de 24h 37m 22,713s, molt a prop del valor modern de 24h 37m 22,663s. No obstant, el valor de Frederik Kaiser de 24h 37m 22,622s està més proper, en 0,012 segons en 88.642,688 segons, una diferència molt petita en l'error de tots dos càlculs.
Un cràter a Mart porta el seu cognom.

## Referències

* ↑ Proctor, Richard A. «A New Determination of the Diurnal Rotation of the Planet Mars». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 27, 1867, pàg. 309–312. Bibcode: 1867MNRAS..27..309P. DOI: 10.1093/mnras/27.9.309.
* ↑ Proctor, Richard A. «Rotation of Mars». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 28, 28, 1867, pàg. 37–39.
* ↑ Proctor, Richard A. «The Rotation-period of Mars». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 33, 1867, pàg. 552–558. Bibcode: 1873MNRAS..33..552P. DOI: 10.1093/mnras/33.9.552.

## Bibliografia

* Noble, W. «Obituary: Richard A. Proctor». The Observatory, 11, 1888, pàg. 366–388. Bibcode: 1888Obs....11..366N.
* Willard, Charlotte R. «Richard A. Proctor». Popular Astronomy, 1, març, 1894, pàg. 319–321.
* N/A «Obituary». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 49, 2, 1889, pàg. 164–168. Bibcode: 1889MNRAS..49..164.. DOI: 10.1093/mnras/49.4.164.

## Enllaços externs

* Obres de o sobre Richard Proctor a Internet Archive
# Filtre ADSL

Un filtre ADSL és un filtre passabaix analògic instal·lat entre dispositius analògics (com ara telèfons i mòdems analògics) i un línia telefònica POTS, usat per evitar interferències entre aquests dispositius i un servei DSL operant en la mateixa línia. Sense els filtres ADSL, els senyals o ecos dels dispositius analògics a la zona d'alta freqüència poden reduir el rendiment i produir problemes de connexió amb el servei DSL, mentre que per als dispositius analògics la zona de baixa freqüència del DSL pot produir soroll en la línia i altres problemes.
La instal·lació típica requereix la instal·lació de filtres DSL en cada telèfon, fax, mòdem analògic, i altres dispositius que utilitzin la línia telefònica, deixant el mòdem DSL com l'únic dispositiu sense filtrar.

## Vegeu també

* Asymmetric Digital Subscriber Line
* ITU G.992.1 (G.DMT)

## Referències

* ↑ Filtres DSL
# Zakea Dolphin Mangoaela

Zakea Dolphin Mangoaela (Hohobeng, Cap de Bona Esperança, febrer de 1883 - 25 d'octubre de 1963) fou un escriptor i folklorista sud-africà. Té diverses obres en sesotho i una gramàtica en anglès d'aquest idioma. Va créixer a Lesotho (anomenat Basutoland llavors) i va assistir al Basutoland Training College, on es va fer mestre. És considerat un dels escriptors més importants de la literatura sud-africana.

## Obra

* Lithoko tsa Marena a Basotho, 1921
* Ar'a libatana le lenyamatsane
* Grammar of the Sesuto language. Bantu studies Vol. III. (Johannesburg: University of Witwatersrand press, 1927). (coautor)
# Pasajes de la guerra revolucionaria

Pasajes de la guerra revolucionaria és un llibre autobiogràfic del revolucionari Che Guevara sobre les seves experiències durant la Revolució Cubana (1958-1961) i la lluita per a enderrocar la dictadura de Fulgencio Batista. La pel·lícula Che de 2008, protagonitzada per Benicio del Toro, està basada en part en aquest llibre.
Publicat per primera vegada el 1963, és la compilació d'un seguit d'articles de Guevara que havien aparegut a Verde Olivo, una publicació setmanal de les Forces Armades Revolucionàries de Cuba, i a la revista brasilera O Cruzeiro. El llibre va ser traduït a l'anglès l'any 1968 amb el títol de Reminiscences of the Revolutionary War, traduït novament el 1986 com a Episodes of the Cuban Revolutionary War, i de nou el 2005 com a Reminiscences of the Cuban Revolutionary War.
Library Journal va afirmar-ne que «reflecteix la vida d'un home extraordinari i important». Mentre que el crític literari Colm Tóibín en una ressenya a The Observer va subratllar que «per a qualsevol persona interessada en el mite del Che Guevara i en la idea que un grup reduït d'homes decidits puguin fer-se càrrec d'un país, aquest llibre és una lectura imprescindible», i va afegir que «la major part de l'escriptura és clara i senzilla», però el text «té moments potents i poètics» que se centren «en la naturalesa poc glamurosa de la guerra de guerrilles» i mostren la «convicció» i la creença genuïna de Guevara en «l'alfabetització del poble, la reforma agrària i l'assistència sanitària».
| « | Guevara és un escriptor brillant i reflexiu. És lúcid, sincer i revelador | » |
| — The Cleveland Press |||

## Referències

* 1 2 «Powell's Books | The World's Largest Independent Bookstore». [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Toibin, Colm. «Colm Toibin on Che and Castro» (en anglès), 25-02-1996. [Consulta: 8 gener 2023].

## Enllaços externs

* Pasajes de la guerra revolucionaria a Marxists Internet Archive
# Monestir de Crist Filantrop (segle XII)

El monestir de Crist Filantrop (grec: Μοναστήρι του Χριστού Φιλανθρώπου, Monastiri tu Khristú Filanthropu) fou un important monestir de Constantinoble fundat per Irene Ducena al segle xii. Fou un dels dos monestirs amb aquest nom a la capital de l'Imperi Romà d'Orient, juntament amb un altre que fou fundat/restaurat per Irene Cumnos al segle xiv a partir d'una estructura anterior.
Es trobava prop de l'Església de Santa Anna, al barri de Déuteron. Era un monestir per a homes que tenia com a equivalent femení el Monestir de la Mare de Déu Plena de Gràcia, amb el qual compartia la canalització de l'aigua. Segons Nicetes Coniata i l'anònim de Sathas, l'emperador Aleix I Comnè, marit de la fundadora del monestir, hi hauria estat enterrat després de la seva mort el 1118.

## Referències

* ↑ Kurupu i Vannier, 2005, p. 41 et seq.
* 1 2 Janin, R. «Les monastères du Christ Philanthrope à Constantinople» (en francès). Revue des études byzantines, 4, 1946, pàg. 135–162.

## Bibliografia

* Kurupu, M.; Vannier, J.-F. «Commémoraisons des Comnènes dans le typikon liturgique du monastère du Christ Philanthrope (ms. Panaghia Kamariotissa 29)» (en francès). Revue des études byzantines, 63, 2005, pàg. 41–69. DOI: 10.3406/rebyz.2005.2305.
# Fontanarejo

Fontanarejo és un municipi de la província de Ciudad Real a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 458 | 400 | 354 | 305 |
# Reinøya

Reinøya és una illa del municipi de Karlsøy, al comtat de Troms, Noruega. Amb 147 quilòmetres quadrats es troba just a l'est de la gran illa de Ringvassøya, i la petita illa de Karlsøya es troba al nord de l'illa. L'Ullsfjorden es troba al llarg de la costa oriental de l'illa.
La part sud de l'illa era part del municipi de Tromsø fins a l'1 de gener de 2008, quan es va traslladar al municipi de Karlsøy. Existeix un túnel encara no acabat del tot que connectarà les illes de Reinøya i Ringvassøya. Aquest túnel serà acabat a finals de 2015.

## Referències

* ↑ «Søndre del av Reinøy i Troms overføres til Karlsøy kommune» (en noruec). Norwegian Ministry of Local Government and Regional Development. [Consulta: 4 desembre 2008].
* ↑ Statistisk sentralbyrå. «1936 Karlsøy. Population 1 January and population changes during the year. 1951-».
* ↑ «Langsundforbindelsen» (en norwegian). Karlsøy kommune. [Consulta: 15 desembre 2012].
# Richard Páez

Richard Páez (Mérida, 12 de desembre de 1952) és un exfutbolista veneçolà de la dècada de 1970. És pare del futbolista Ricardo Páez.
Fou 11 cops internacional amb la selecció de Veneçuela.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Estudiantes de Mérida, Portuguesa, Deportivo Táchira i Universidad de Los Andes.
Fou entrenador de clubs com Millonarios FC.
| Club | Anys |
| Universidad de Los Andes | 1991 |
| Deportivo Táchira | 1991 |
| Universidad de Los Andes | 1995 |
| Estudiantes de Mérida | 1999 |
| Selecció de futbol de Veneçuela | 2001-2007 |
| Veneçuela sub-20 | 2001-2003 |
| Veneçuela sub-23 | 2002 |
| Alianza Lima | 2008 |
| Millonarios | 2010-2012 |
| Mineros de Guayana | 2013-2014 |
| Deportivo Cuenca | 2018-avui |

## Referències

* ↑ «ESPNSoccernet: Venezuela coach Paez quits over jeers». Arxivat de l'original el 2012-10-01. [Consulta: 20 març 2019].
* ↑ «Millonarios confirmó la salida del técnico venezolano Richard Páez» (en castellà). El País, 30-05-2012. Arxivat de l'original el 21 de març 2019. [Consulta: 20 març 2019].
# Zapàjie

Zapàjie (en rus: Запажье) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Molí de la Boixera

El molí de la Boixera és un edifici del municipi de la Pobla de Claramunt (Anoia) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Originalment fou un molí paperer, i, al segle xx, molí fariner i serradora. La conservació de l'edifici és bastant bona, malgrat el muntatge de les moles i els soterranis amb un rodet vertical bastant gros.
La seva tipologia és la mateixa de tots els molins paperers, amb una planta rectangular construïda amb pedra, i amb tàpia a la part alta.

## Història

A l'època d'expansió d'aquest tipus d'indústria, el 1753 és arrendat a Llorenç Guarro, de Capellades, per Segimon Borrull, paraire d'Igualada. Inactiu fins finals del segle xix. Durant aquest segle va servir de molí fariner i serradora de fusta. En el present s'usa per a habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Molí de la Boixera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].