OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vol 2933 de LaMia

El vol 2933 de LaMia va ser un vol xàrter que provenia de Santa Cruz de la Sierra, Bolívia, que es va estavellar en una zona muntanyosa del municipi de La Unión, quan s'aproximava a l'Aeroport José María Córdova de Medellín, Colòmbia, el 28 de novembre de 2016 a les 10:00 pm (hora local de Bogotà, UTC-5). En el vol viatjaven 77 persones de les quals van sobreviure 6. Entre els passatgers, es trobava el planter de l'Associação Chapecoense de Futebol, l'equip de futbol de Chapecó, ciutat de 200.000 habitants del sud de Brasil. Estava previst que l'aeronau aterrés a Medellín a les 02.30 h (hora catalana) però es va perdre el contacte amb la torre de control prop del municipi de La Ceja per ser trobada en una zona muntanyosa anomenada Cerro Gordo.

## Referències

* ↑ «S'estavella a Medellín l'avió en què viatjava l'equip de futbol Chapecoense». El Periódico [Medellín], 29-11-2016.
* ↑ ; Marcos, Ana «Un avión que transportaba al equipo de fútbol brasileño del Chapecoense sufre un accidente en Colombia» (en castellà). El País, 29-11-2016.
* ↑ «71 morts en l'accident d'un avió que transportava un equip de futbol brasiler». Ara, 29-11-2016.
* ↑ «El món del futbol plora la mort de gairebé tot l'equip del Chapecoense». Ara, 30-11-2016.
# Worms World Party

Worms World Party és un videojoc d'artilleria, que és del tipus d'estratègia per torns. Fou desenvolupat per Team17 com el setè joc de la saga Worms, i lliurat en 2001. Fou l'últim joc Womrs en 2D abans de l'entrada de la sèrie en els 3D, començant amb Worms 3D.
Hi ha un pla per fer Worms Armageddon i Worms World Party compatibles quan Worms Armageddon arribe a la seua versió 4.0. Com el desenvolupament de nous pegats (patches) per a WA és força lent, pot prendre força temps fins que la compatibilitat succeïsca alguna vegada.

## Referències

* ↑ «Gamespot Summary for Worms World Party» (HTML). GameSpot. [Consulta: 31 desembre 2007].
* ↑ «Còpia arxivada». Nokia. Arxivat de l'original el 2007-10-15. [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ «Nokia devices to host Worms World Party». Nokia. [Consulta: 14 febrer 2007].
* ↑ David "Deadcode" Ellsworth. «Còpia arxivada», 28-01-2008. Arxivat de l'original el 2009-02-11. [Consulta: 8 juliol 2009].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2006-10-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Worms

* Per a altres significats, vegeu «Worms (desambiguació)».
Worms és una ciutat de l'estat federat de la Renània-Palatinat, a Alemanya.

## Història

La ciutat fou capital del poble dels Vangíons establert a la riba esquerra del Rin, al sud de Magúncia. Els romans li van dir Borbetomagnus però es creu que abans es deia Vangionas, i era a la via entre Magúncia (Moguntiacum) i Estrasburg. A l'edat mitjana el nom es va corrompre com a Wormàtia del que va derivar Worms.

## Persones il·lustres

* Rupert de Salzburg, fou un bisbe de la ciutat.
* Friedrich Gernshem, pianista i compositor.
* Hermann Staudinger (1881-1965) químic, Premi Nobel de Química de l'any 1953.
* Johann Friedrich Hugo von Dalberg (1760-1813), pianista aficionat, compositor i musicòleg.
* Ernst Eduard Wiltheiss (1855-1900), matemàtic.

## Galeria

* La catedral romànica de Worms, la catedral de Sant Pere
* La catedral de Sant Pere de Worms (Dom Sankt Peter zu Worms)
* Torre d'aigua modernista, del 1890, en l'estil anomenat "Neoromàntic de Worms".
* Museu dels Nibelungs (Nibelungenmuseum), dedicat a les epopeies o el cant dels Nibelungs. Ubicat parcialment a les muralles de la ciutat, amb dues torres del s. XII.
* El Museu d'art de la vil·la Heyl (Kunsthaus Heylshof), amb pintures, dibuixos i porcellanes (edifici del s. XIX).
* El Pont dels Nibelungs (Nibelungenbrücke), amb la seva torre del 1900.
* Església romànica de Sant Martí (Martinskirche, o Sankt Martin zu Worms)
* Antic cementiri jueu "Heiliger Sand" (Sorra Sagrada), un dels cementiris jueus més antics d'Europa. La làpida més antiga és del 1058.
# Estadi d'Ismaïlia

L'Estadi d'Ismaïlia (àrab: ستاد الإسماعيلية, Stād al-Ismaʿīliyya) és un estadi multiús situat en la ciutat d'Ismaïlia. La seua construcció va ser completada el 1947. Amfitrió dels Campionat del Món de Futbol sub-20 2009, el 2005 va ser objecte d'una remodelació, com a part dels preparatius de cara a la Copa Africana de Nacions de 2006.

## Referències

* ↑ «VIDEO: A guide to Egypt's 2019 Nations Cup stadiums» (en anglès). Ahram Online, 12-06-2019. [Consulta: 9 octubre 2023].
# Xèlah

Segons el llibre del Gènesi, capítol desè, Xèlah o Saleh (hebreu: שֵׁלָח בן-אַרְפַּכְשָׁד, Šēlāh ben Arpakšad‎; àrab: صالح بن ارفکشاد, Sāliḥ ibn Arfakxād) va ser fill d'Arfaxad. Va ser pare d'Éber a l'edat de trenta anys. Després va viure quatre-cents tres anys, durant els quals engendrà més fills i filles. Segons la tradició islàmica, es considera descendent seva a Agar, l'esclava amb qui el profeta Abraham va engendrar Ismael, l'ancestre dels àrabs.

## Referències

* ↑ Gènesi. 10:24
* ↑ Gènesi. 11:13-14

## Vegeu també

* Sàlih
# Medalla de Sutlej

La medalla de Sutlej va ser una medalla de campanya aprovada el 1846, per lliurar-la als oficials i homes de l'exèrcit britànic i de la Companyia Britànica de les Índies Orientals que van servir a la campanya de Sutlej de 1845–46 (també coneguda com la Primera Guerra Sikh). Aquesta medalla va ser la primera a utilitzar fermalls per indicar els soldats que van lluitar en les principals batalles de la campanya.
La medalla va ser aprovada el 17 d'abril de 1846.

## Descripció

Una medalla circular de plata, de 36 mil·límetres (1,4 polzades) de diàmetre, dissenyada per William Wyon.
* Anvers: el cap diademat de la reina Victòria amb la llegenda Victoria Regina.
* Revers: una figura de la victòria dempeus, mirant a l'esquerra i amb una corona de flors a la mà estesa, amb una col·lecció de trofeus als seus peus. Al voltant de la circumferència hi ha la llegenda Army Of The Sutlej, amb el nom i l'any de la primera batalla en què el destinatari va servir a continuació. El nom i la unitat del destinatari estan impresos a la vora de la medalla en majúscules o lletres romanes d'esquelet.
* Cinta: la cinta de 31,7 mil·límetres (1,25 polzades) d'ample és de color blau fosc amb vores carmesí.

## Fermalls

La medalla de Sutlej commemora quatre batalles. El primer en què va participar el destinatari es mostra al revers de la medalla, amb qualsevol altra batalla indicada amb un fermall. Com que no hi va haver cap batalla abans de la batalla de Moodkee, no es va produir cap fermall per a aquesta acció. Els tres fermalls atorgats van ser per a les batalles de
* Ferozeshuhur
* Aliwal
* Sobraon

## Referències

* 1 2 3 4 Joslin, Litherland and Simpkin.. British Battles and Medals., p. 114–115. Published Spink, London. 1988.
* 1 2 3 John W. Mussell, editor.. Medal Yearbook 2015., p. 141 Published Token Publishing Limited, Honiton, Devon. 2015.
* ↑ Dorling, Henry Taprell. Ribbons and medals : the world's military and civil awards. New Enlarged Edition (11th edition). Suffolk, England: W.S. Cowell Ltd, 1974. ISBN 0-540-07120-X.

## Bibliografia

* Mackay, J and Mussel, J (eds) - Medals Yearbook - 2005, (2004), Token Publishing.
* Joslin, Litherland, and Simpkin (eds), British Battles and Medals, (1988), Spink
# Filologia hispànica

La filologia hispànica és la branca de la filologia que s'ocupa de l'estudi de la llengua espanyola i la seva literatura, i a vegades de les altres llengües i literatures d'Espanya, en particular a les universitats on no existeix una carrera de filologia específica per a aquestes llengües. Actualment aquesta carrera s'imparteix en tots els països de parla hispana, en tots aquells en els quals hi ha una acadèmia de la llengua i en molts altres que la imparteixen a les seves universitats atenent a la importància de la llengua i a la seva demanda per part de l'alumnat: la majoria de països de la UE, Estats Units, Rússia, Filipines, Corea del Sud, Japó, etc. De la difusió i ensenyament internacional de la llengua espanyola s'encarrega l'Institut Cervantes mentre que la finalitat de la Filologia hispànica és la d'estudiar l'estructura i història de la llengua, així com les obres literàries produïdes en espanyol.
A Espanya, és una titulació de primer i segon cicle, pertanyent a l'àrea d'humanitats. Els ensenyaments conduents a l'obtenció del títol oficial de Llicenciat en Filologia hispànica ensenyen una formació en filologia general i una especial èmfasi en tot el que tingui a veure amb la llengua espanyola en tots els àmbits: lingüístic, literari i cultural propis de la llengua espanyola.

## Enllaços externs

* Asociación de Jóvenes Investigadores Filólogos, de la Universitat Complutense de Madrid (AJIF-UCM).
# Filologia romànica

La filologia romànica és la branca de la filologia que s'ocupa de l'estudi de les llengües i literatures romàniques.
La filologia romànica ha abordat el conjunt de les diverses llengües medievals com un objecte d'estudi comú. La literatura de cada una de les llengües que la conforma ha fet de la filologia romànica un grup homogeni que, fruit de la curiositat, el gust per la síntesi i l'obertura a qualsevol fenomen literari, va formar des del s. XIX una metodologia comuna que anuncià el que serà conegut com a literatura comparada.
Un dels primers estudiosos de la filologia romànica fou François Raynouard, que ja revela l'ús d'una metodologia comparatista amb un treball fundacional titulat justament Grammaire comparée des langues de l'Europe latine dans leurs rapports avec la langue des troubadours (1821).
Un altre estudiós que es pot considerar un dels pares de la filologia romànica fou Jean-Jacques Ampère, que al 1832 pronunciarà el discurs De la littérature française dans ses rapports avec les littératures étrangères au Moyen Age en el curs d'obertura de la Sorbona.
La filologia romànica centra el seu estudi en les relacions literàries internacionals en un període concret: el naixement i primer desenvolupament de les literatures en vulgar.
D'aquesta manera, en la filologia romànica té un gran pes la funció de la recerca, ja que és cabdal entendre correctament cadascuna de les llengües en la seva fase constitutiva, cosa que obliga el romanista a investigar la llengua en aquest moment. Un dels trets bàsics de l'àrea de la cultura i de la creació literària romàniques medievals és la seva diversitat dins d'una unitat implícita.

## Formació

Actualment, filologia romànica és un grau universitari que es pot cursar en diferents universitats, tot i que en el cas dels Països Catalans només es cursa a la Universitat de Barcelona. El pla d'estudis de filologia romànica està format per matèries que s'agrupen en diverses àrees d'estudi:
* Literatura
* Llengua clàssica
* Idioma modern
* Llengua
* Lingüística
* Literatura romànica
* Lingüística romànica
* Tècniques de treball
* Cultura i civilització medieval
* Gènere i multiculturalisme
* Primera llengua romànica i la seva literatura
* Ampliació de problemes de gènere i multiculturalitat. Cultura i civilització medieval i de la modernitat. Ampliació de lingüística romànica
* Treball de fi de grau

## Referències

* ↑ Cerdà, Jordi «"Qúestions prliminars" Introducció a la literatura europea.». Material docent de la UOC (en català).UOC.2011.PID_00154838, 16-10-2012, pàg. 25, 26.
* ↑ «Filologia Romànica a la Universitat de Barcelona». [Consulta: 2 febrer 2012].
# Estucat al foc

L'Estucat al foc és una variant de la tècnica de l'estucat que fa servir una pasta de gra fi composta de calç apagada, marbre polvoritzat i pigments naturals, que s'endureix per reacció química en entrar en contacte el carbonat de calci de la calç amb el diòxid de carboni (CO₂) i s'utilitza sobretot en els acabats de parets i sostres, fins i tot s'ha fet servir com acabat de parets exteriors.

## Etimologia

El terme estuc prové de l'italià stucco, sent una forma de terminació o decoració de parets i sostres, interiors o exteriors, basada en pintures i diferents tipus de morters que permet l'obtenció de diverses textures. Donada la seva versatilitat, s'adapta a qualsevol tipus de construcció o època. A part de la funció decorativa, reforça el mur i l'impermeabilitza, encara que permetent la transpiració natural.

## Acabats

L'estucat al foc admet nombrosos tractaments, entre els quals destaquen el modelatge i l'esgrafiat obtenint formes ornamentals, el polit per donar-li l'aparença del marbre o decorar-lo amb un pintat policrom.
Les possibilitats de la calç per fer acabats la fa molt versàtil, i es poden aconseguir meravellosos estucs planxats al foc, imitant el marbre per la seva brillantor, estètica i tacte podent fer imitacions de pedra tallada o de les més rústiques pedres naturals.
Tant per a interiors com per a exteriors ofereix una important capacitat de transpirar i un baix nivell de radiació, qualitats tan apreciades com l'absència de juntes i un ventall de colors que permet acabats sempre originals i genuïns.

## Aplicació

Sobre maons o altres tipus de material similars:
* S'humiteja lleugerament la superfície, i s'aplica una capa de 2 a 4 mm cobrint tota l'àrea amb una llana llisa. Es deixa assecar l'aplicació durant 12 hores i s'aplica una segona capa no superior a 3 mm per donar-li l'acabat final.
Sobre una superfície fina de ciment:
* S'aplica l'estuc amb una llana llisa cobrint tota la superfície amb una capa no superior 4 mm. Un cop començat l'assecatge se li pot donar textura.

## Vegeu també

* Tadelakt
* Estuc
* Pedra artificial
* Pedra de Coade
* Calç apagada
* Guix
* Lletada de calç

## Referències

* ↑ Delfina Berasategui Berasategui; Vicenç Gibert Armengol. Arrebossats i estucats: teoría i pràctica. Edicions UPC, 1997, p. 97–. ISBN 978-84-8301-224-6 [Consulta: 9 abril 2012].

## Bibliografia

* Ignacio Carate Rojas, Luis Prieto Prieto i Demetrio Gaspar. Arte de los yesos.
# Federico Arrazola Guerrero

Federico Arrazola Guerrero (Madrid, 1846 - 11 de gener de 1913) fou un polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Fou escollit pel districte de Villalpando (província de Zamora) a les eleccions generals espanyoles de 1884 i 1891, i pel de Villena a les eleccions generals espanyoles de 1896, encara que no arribà a presentar la credencial. Posteriorment fou senador per la província de Terol el 1899-1900 i senador vitalici des de 1900.

## Biografia

* Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.42. ISBN 9788495484802.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat
# Flecktarn

El Flecktarn (terme alemany: 'camuflatge de pics' o 'camuflatge clapejat', de Fleck, 'taca', i Tarnung, 'camuflatge'), també conegut com a Flecktarnmuster ('patró mimètic clapejat'), és un patró mimètic de la família clapejada fruit de la combinació de cinc colors en forma de taques irregulars (clapes i pics): negre, verd fosc, gris verdós i marró sobre fons de color verd clar. Pensat com a camuflatge de terrenys boscosos temperats, té una versió de desert (Wüstentarn, a voltes conegut pel nom inicial de Tropentarn) que utilitza un esquema de colors diferent.
El camuflatge Flecktarn fou dissenyat el 1976, sembla que en cooperació amb l'exèrcit francès, si bé aquest no arribà a adoptar-lo. Sovint se l'emparenta al Leibermuster nazi (1945), sense cap base; en canvi, si hom compara patrons resulta evident la similitud --conscient o no-- amb patrons de les Waffen-SS com el Platanenmuster reversible (1937/38), sobretot amb la cara d'estiu; o com l'Erbsenmuster d'una sola cara (1944).
Al principi el Flecktarn es reservà per a forces especials, mentre que el gruix de l'exèrcit continuava vestint de verd oliva. D'ençà 1990 el Flecktarn és la coloració universal de l'uniforme de campanya dels tres exèrcits d'Alemanya: el Heer (exèrcit), la Luftwaffe (força aèria) i algunes unitats de la Marine (armada).
D'ençà 1984 l'uniforme de campanya de tot l'exèrcit danès és en patró pletslǿring, un Flecktarn de marcada dominància verda; des del 2000 compta amb la corresponent versió desèrtica.
Altres exèrcits, com l'austríac, el belga i el xinès, l'utilitzen o l'havien utilitzat en algunes de les seves unitats.

## Referències

* ↑ http://camopedia.org/index.php?title=Germany_(Third_Reich)
* ↑ http://www.kamouflage.net/camouflage/00117.php
* ↑ Uzulis, André. Die Bundeswehr: eine politische Geschichte von 1955 bis heute. Mittler, 2005. ISBN 3813208478.
* ↑ http://www.kamouflage.net/country/00131.php
* ↑ «Belgian Flecktarn» (en anglès). kamouflage.net. [Consulta: 18 setembre 2011].
# Ferronordita-(Ce)

La ferronordita-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la nordita. Rep el nom per la seva relació amb la nordita-(Ce) i el seu contingut en ferro.

## Característiques

La ferronordita-(Ce) és un silicat de fórmula química Na₃SrCeFe$^{2+}$Si₆O$_{17}$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5 i 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferronordita-(Ce) pertany a «09.DO - Inosilicats amb 7-, 8-, 10-, 12- and 14-cadenes periòdiques» juntament amb els següents minerals: piroxferroïta, piroxmangita, pel·lyïta, nordita-(Ce), nordita-(La), manganonordita-(Ce), ferronordita-(La), alamosita i liebauïta.

## Formació i jaciments

Va ser descrita amb exemplars de dos indrets del districte de Lovozero, a l'óblast de Múrmansk (Rússia): la vall del riu Chinglusuai i el mont Karnasurt. També ha estat descrita a les muntanyes Bolshoi Punkaruaiv, Kedykverpakhk i Malyi Punkaruaiv, totes elles també al districte de Lovozero.

## Referències

* ↑ «Ferronordite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 desembre 2020].
# Fons d'ajut al desenvolupament

Els fons d'ajut al desenvolupament (crèdits FAD) són un préstecs que el govern espanyol fa a països en vies de desenvolupament a canvi d'afavorir les inversions espanyoles de la zona o comprar béns i serveis espanyols. Han estat denunciats per diverses ONG per perpetuar el deute extern i no contribuir a fer l'economia local autònoma. Espanya és un dels països que més percentatge d'ajut exterior té amb aquest tipus de crèdit
# Fort de Flémalle

El Fort de Flémalle és un fort belga a l'altipla de Flémalle-Grande, un nucli del municipi Flémalle al marge dret del Mosa. És un dels sis forts llargs del cinturó de fortificacions militars construït engir de la ciutat de Lieja per a defensar-la contra la concupiscència francesa, prussiana o neerlandesa.

## Història

El fort va construir-se en tres fases: de 1888 a 1892, de 1914-1918 per als alemanys i de 1931 a 1940. El pla original s'ha fet al segle xix sota la direcció del general Henri Alexis Brialmont. Junt amb el fort de Boncelles a l'altre marge del Mosa, havia de protegir la vall del Mosa, un eix naval i ferroviari molt important.
Va tenir un paper important si més no va a la resistència de Lieja al moment de les invasions alemanyes a l'inici d'ambdues guerres mundials el 1914 i el 1940. El 1940, la guarnició va resistir sis dies als invasors, abans de sucumbir a la tecnologia superior de les armes alemanyes. Durant la campanya de 1914, només un soldat va morir, el 1940 n'eren tretze.

## Armament

El 1914, el fort era armat de:
* Artilleria d'abast llarg
** Dues cúpules giratòries amb un canó de marca Grusonwerk amb un canó obús Krupp de 210 mm d'un abast de 3.250 m
** Una cúpula giratori amb un canó pivotant Creusot de 150 mm d'un abast de 5.700 m
* Artilleria d'abast curt
** Quatre cúpules giratòries Grusonwerk amb un canó de 57 mm de tir ràpid
** Nou canons a tir ràpid de 57 mm
* Un far sota cúpula blindada per a transmetre missatges en Codi Morse als forts veïns
Després de la primera guerra mundial, es va construir una torre d'aeració, uns recers d'observació i una caserna exterior per als temps de pau, es va enfortir la superestructura amb formigó armat i modernitzar l'armament, l'equip elèctric i telefònic,

## El museu contemporani

Avui, hi ha un museu on s'exposa una col·lecció d'objectes militars i d'armes del període de la segona guerra mundial: fotos, documents, diaris, uniformes, armes, munició, equipament militar belga, alemany, anglès, americà i rus, artilleria, banderes, decoracions i insígnies… És obert el primer dissabte de cada mes i a ocasions especials.

## Enllaços externs

* Pla del fort Arxivat 2008-02-27 a Wayback Machine.
* Foto aèria del fort
# Festival de muntanya “Amunt”

El Festival de muntanya “Amunt” és un festival de muntanya organitzat pel Club Excursionista de Gràcia que comença a celebrar-se l'any 2022.
El Festival de muntanya “Amunt”, que ha esdevingut un esdeveniment de referència dins el calendari dels festivals de muntanya, té com a objectius bàsics el foment, desenvolupament i la pràctica continuada de l'activitat física i esportiva i el foment de la cultura des dels valors de l'excursionisme i l'esport. La temàtica de les ponències que es presenten al festival giren entorn de l'establiment d'una cultura de l'esforç, de l'amistat, la companyonia i del respecte pel medi ambient a partir de la pràctica d'activitats de muntanya. El festival compta amb la participació de ponents de primera línia mundial de l'escalada, l'espeleologia l'alpinisme inclusiu. El festival començà a organitzar-se el 2022 pel Club Excursionista de Gràcia, amb motiu del seu centenari, al Centre Artesà Tradicionàrius (CAT), a la plaça d'Anna Frank, al barri Vila de Gràcia de Barcelona. En la segona edició, celebrada el 2023 també al CAT, i a la Biblioteca Vila de Gràcia, intervingué en la seva cloenda l'alpinista nord-americana Lynn Hill, pionera en l'ascensió del The Nose, al Yosemite, oferint un repàs de la seva vida dins el món de l'escalada, passant pels seus inicis com per les seves grans fites. A més de Lynn Hill també intervingueren algunes de les veus més rellevants de l'alpinisme català i d'arreu del món, com Juanjo San Sebastian, Eloi Callado, Denis Urubko.

## Referències

* ↑ «‘Amunt’, un festival de muntanya a Gràcia». Diari Esclafit, 02-11-2023 [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ Gómez Charines, Laura «Neix Amunt, el festival de muntanya amb caràcter de proximitat». Xarxanet, 14-10-2022 [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ Muñoz Hernández, Raúl «Amunt, el festival de muntanya del Club Excursionista de Gràcia Amunt s'estrena aquest 2022 de l'11 al 19 de novembre amb la intenció de convertir-se en un referent dels festivals de muntanya». Betevé, 12-10-2022 [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «La 'llegenda' Lynn Hill tanca la segona edició del festival de muntanya Amunt. Mig de persones van passar pel CAT per assistir al segon cicle de xerrades de muntanya que organitza el CEG». L'Independent de Gràcia, 24-11-2023 [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «En marxa el festival de muntanya 'Amunt'». Ajuntament de Barcelona, 13-11-2023. [Consulta: 25 desembre 2023].