OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fàbia Menor

Fàbia Menor (en llatí Fabia Minor) va ser una de les dues filles del patrici Marc Fabi Ambust. Es va casar amb Gai Licini Calv Estoló.
La tradició diu que la germana gran, Fàbia Major, es va burlar de la Menor perquè el seu marit no rebia els honors que havia rebut el seu. Finalment Estoló, esperonat per això, amb l'ajuda del seu sogre i en combinació amb Luci Sexti Sextí, va ser l'instigador de les lleis licínies. En tot cas sembla que la història de l'enveja entre germanes no té gaire fonament.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 130.
# Fontenay (Saona i Loira)

Fontenay és un municipi francès, situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 41 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Fontenay era de 41 persones. Hi havia 18 famílies, de les quals 11 eren unipersonals (7 homes vivint sols i 4 dones vivint soles) i 7 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 21 habitatges, 18 eren l'habitatge principal de la família i 2 eren segones residències. Tots els 21 habitatges eren cases. Dels 18 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 8 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Fontenay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 16 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 25 persones, 19 eren actives i 6 eren inactives. De les 19 persones actives 16 estaven ocupades (10 homes i 6 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 6 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una entitat de l'administració pública.
L'any 2000 a Fontenay hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 267 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Fontenay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Fontenay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Formatge de tupí

El formatge de tupí, sovint anomenat simplement tupí, és un formatge pirinenc, originari de la Cerdanya, l'Alt Urgell i el Pallars. Juntament amb el llenguat de la regió, és uns dels pocs formatges d'origen autènticament català. Aquest formatge, molt tou i untuós, conté força greix. Es pot menjar amb pa de pagès i vins forts, perquè, igual que el llenguat, és força picant. També es pot fer servir per a preparar una crema per a acompanyar altres plats.

## Preparació

El formatge de tupí es prepara amb llet d'ovella, o també de vaca, i aiguardent o un altre licor. Es fa escalfar la llet una mica, fins a uns 35 °C. L'herba-col es dilueix a part dins de mig got d'aigua i s'afegeix a la llet, esperant fins que la llet sigui presa. Tot seguit es va prement el mató amb les mans fins a fer-li agafar forma de bola. Després de ficar el mató dins d'una formatgera, es va pitjant fins que no desprengui més líquid. S'esmolsa, es fica dins d'un tupí, i s'hi afegeix l'aiguardent. Després es va removent durant quatre o cinc dies. Es deixa fins que la bullida fermenta, durant un mínim de dos mesos, per assolir la consistència desitjada. Hi ha qui hi afegeix oli d'oliva extra verge.

## Vegeu també

* Cuina del Pallars
* Çömlek peyniri

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya - Departament d'Agricultura, Alimentació i Acció Rural - Foto
* ↑ «Formatge de tupí - Ingredients i preparació artesanal». Arxivat de l'original el 2014-07-26. [Consulta: 17 juliol 2014].
* ↑ «Formatge de tupí». Arxivat de l'original el 2009-06-15. [Consulta: 16 febrer 2009].

## Enllaços externs

* Formatges catalans
* Productes Típics Cerdanya Arxivat 2015-07-08 a Wayback Machine.
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Força de Policia Somali

La Força de Policia Somali es va crear el 1960 per la fusió dels British Somaliland Scouts, de la Somàlia Britànica, i del Cos de Policia de Somàlia, de la Somàlia Italiana. Estava format per entre 36500 i 4000 homes dels quals 1000 formaven la Darawishta Poliska, un grup mòbil que operava a les zones més allunyades. Depenia de les forces armades però sota autoritat del Ministeri de l'Interior fins al 1976 i del Conseller Presidencial per Afers de Seguretat després d'aquesta data fins a 1991. El 1961 va establir una branca aèria per assistir les posicions més remotes amb subministraments i reconeixement (el 1991 tenia 4 avions). Aquest mateix any es va establir una unitat femenina encarregada de les ofenses a dones i a víctimes femenines, delinqüència juvenil femenina, noies malaltes o abandonades, prostitutes i noies molt joves mendicants.
El 1972 es va organitzar en una comandància Nord i una Sud, i comandants de divisió per cada districte, estacions de policia per les poblacions i llocs de policia en punts aïllats. El 1982 es va organitzar en divuit comandàncies regionals, amb oficials comissionats als 84 districtes.
El seu entrenament i equipament fou sempre occidental, principalment alemany, italià i dels Estats Units. Va donar suport al cop d'estat del 1969. Durant els anys 70 i fins a 1976, la República Democràtica Alemanya van enviar assessors, però cap al 1979 van arribar assessors italians i alemanys occidentals. Després del 1978 se li va encarregar missions de patrulla, trànsit, investigació criminal, intel·ligència i anti avalots. Les units d'élite mòbils eren els darawishta i els anti avalots (Birmadka Poliska). El darawishta van participar en la guerra d'Ogaden; els birmadka van actuar també com a forces d'emergència i aportant personal o guàrdies d'honor per actes cerimonials.
Els serveis tècnics incloïen la divisió tributària, la divisió d'investigació criminal, la divisió de trànsit, la unitat de comunicacions, i la unitat d'entrenament. També arxivava empremtes dactilars, arxius criminals, casos d'immigració i emetia passaports. També hi havia un servei de transport (Gadidka Poliska) i un de sanitat. El Cos de Custòdia de la Policia feia de guardià a les presons. El 1971 es va crear una brigada de 50 homes, per combatre el foc primer a Mogadiscio i després a altres ciutats a nivell estatal.
A partir dels anys 70 els reclutes foren majors de 25 anys, de bona moral i bon estat físic. Rebien sis mesos d'entrenament a l'Acadèmia de Policia. Els oficials s'entrenaven nou mesos. Els darawishta i els birmadka van desaparèixer el 1991, però la resta de policia va continuar existint sovint pagats pels empresaris per vigilar els seus negocis.
El 20 de desembre del 2005 es va obrir finalment una nova acadèmia de policia a Armo, a 100 km al sud de Bosaso, al Puntland.
# Félix Vicente Azón Vilas

Félix Vicente Azón Vilas (L'Almúnia de Sant Joan, 1955) és Vocal del Consejo General del Poder Judicial. Llicenciat en Dret per la Universitat de Saragossa i Màster en Ciències de les Relacions Industrials i Gestió del personal per la London School of Economics and Political Science de Londres. L'any 2002 va ser nomenat Lletrat Tècnic del Consell General del Poder Judicial, on va ocupar diversos càrrecs dedicats a promoure la formació continuada dels professionals. Vinculat amb el món universitari, ha sigut professor associat a la UNED d'Aragó, a la Universitat de Madrid, a la Universitat Autònoma de Barcelona i a la Universitat Pompeu Fabra, igualment ha impartit nombroses conferències i ha escrit a bastament sobre el món judicial i el dret del treball. L'any 2006 s'incorpora al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya i des de 2008 és Vocal del Consell General del Poder Judicial, on és responsable de la Jurisdicció de Treball i Seguretat Social. L'any 2010 el Govern de Catalunya li va atorgar la “Menció Honorífica de la Generalitat de Catalunya en matèria de justícia”.

## Referències

* ↑ «Félix Azón». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Fort Washington

«Fort Washington» té aquests significats:
# Fort White

Fort White és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 409 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fort White tenia 409 habitants, 151 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 68,4 habitants/km².
Dels 151 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,7% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 28.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.477 $ mentre que les dones 26.667 $. La renda per capita de la població era de 10.578 $. Entorn del 24,1% de les famílies i el 26,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fort White». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fort White». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Front Oriental (Sudan)

El Front Oriental fou un moviment militar format a l'est del Sudan per l'Aliança Nacional Democràtica, i més tard un moviment polític per defensar els interessos dels pobles de la regió oriental.
El 30 de juny de 1989 Omar al-Bashir va donar un cop d'estat i va assolir el poder. L'octubre de 1989 els partits democràtics van crear una aliança opositora que es va dir Aliança Nacional Democràtica, que des de 1991 o 1992 va començar a planejar la lluita armada. El Congrés dels Beges, el grup principal del poble beja, va decidir passar a la lluita armada el 1993 i va ingressar a l'organització el 1994. Es va iniciar lentament la lluita però l'activitat fou limitada; van rebre ajut d'Eritrea i va mantenir alguns grups armats al Front Oriental a la zona fronterera amb aquest estat. A finals del 1996 es va crear un Comandament Militar Conjunt de les forces de l'aliança i es va assignar al Congrés el nord de la part oriental del Sudan a la frontera amb Eritrea, amb centre a Hamishkoreib, sent conegut com a Front Oriental. L'ingrés posterior al Front Oriental del EPAS, va reforçar aquest front.
La lluita va seguir fins al 2005 amb la pau de Nairobi o Naivasha coneguda com a Comprehensive Peace Agreement (CPA). El EPAS es va haver de retirar conforme a l'acord de pau i el Congrés dels Beges va quedar gairebé sol en la lluita. El 29 de gener de 2005 el Congrés dels Beges i els Lleons Lliures Rashaida (que lluitaven també a la regió oriental) van decidir aliar-se, i el març van formar el nou Front Oriental. Després s'hi va unir el Moviment de la Justícia i la Igualtat, un moviment del Darfur però no nacionalista sinó amb una política per tot el Sudan (suport principalment polític, ja que les seves forces militars eren a l'oest). Des del CPA la lluita va seguir durant 18 mesos fins a les negociacions de pau. L'anomenat Eastern Sudan Peace Agreement fou signat el 14 d'octubre de 2006 a Asmara, Eritrea i va posar fi a la guerra.

## Bandera

El Front oriental utilitza els colors de l'antiga bandera sudanesa (anterior a 1969) amb un triangle isòsceles vermell a la part del pal que té la base a la part superior de la bandera junt al pal i el vèrtex a la inferior també junt al pal.

## Referències

* Sudan: Saving peace in the East
* Ethnicity and politics in Red Sea Province, Sudan, per John Morton, presentació a oxfordjournals.org
* http://adroub.net/default.aspx?page=Politics.%20BC%20History%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Front Patriòtic Manuel Rodríguez

El Front Patriòtic Manuel Rodríguez (FPMR) va ser una organització guerrillera xilena d'ideologia política marxista-leninista i d'orientació patriòtica i revolucionària catalogat com un grup armat d'extrema esquerra. Va ser fundat oficialment el 14 de desembre de 1983 y va tenir la funció de desestabilitzar i agilitar les accions armades que buscaven enderrocar la dictadura militar del general Augusto Pinochet. Principalment, l'organització és recordada per intentar asessinar al dictador xilè el 7 de setembre de 1986, en la "Operación Siglo XX".
L'organització —que va usar el nom de l'heroi homònim de la independència, Manuel Rodríguez, considerat el primer guerriller en la història del país— va ser inicialment l'aparell militar del Partit Comunista de Xile, en la denominada «Política de Rebel·lió Popular de Masses». Amb aquesta política, el partit Comunista al costat del FPMR van adoptar totes les formes de lluita contra la dictadura militar, entre elles, la via armada. El FPMR va actuar principalment en forma de «guerrilla urbana».
Des del moment en què el FPMR es va separar del Partit Comunista en 1987 va ser considerat com una organització terrorista pel Departament d'Estat dels Estats Units d'Amèrica fins a 1999, any en què va ser eliminat de la seva llista a causa del cessament de les seves activitats armades.

## Referències

* ↑ U.S. Department of State - Archive - Foreign Terrorist Organizations
# Foxhound

El foxhound és una raça de gos de caça de grans dimensions.
Caça en gossada i, com tots els gossos, té un gran sentit de l'olfacte. Aquests gossos són usats per a la caça de la guineu, d'aquí l'origen del seu nom (de l'anglès fox, guineu, i hound, gos de caça). Durant una cacera, el caçador el segueix usualment a cavall i ha de viatjar diversos quilòmetres per arribar al seu objectiu. Aquests gossos tenen forts instints naturals. Són energètics i actius.

## Varietats

Hi ha dues varietats de foxhound en cadascun dels seus països d'origen:
* Foxhound americà
* Foxhound anglès

## Enllaços externs

* Masters of Foxhounds Association, UK Arxivat 2018-05-06 a Wayback Machine.
# Frontera entre el Txad i la República Centreafricana

La frontera entre el Txad i la República Centreafricana és la línia fronterera que separa l'oest de la República Centreafricana del'est del Txad a l'Àfrica central. Té 1.197 km de longitud.

## Traçat

La frontera comença al trifini entre ambdós països i el Camerun, i acaba al trifini amb el Sudan. Predomina l'orientació oest-est, seguint principalment el curs dels rius Bahr Aouk, Nana Barya, Pendé i Aoukalé.
La frontera, sobretot a la seva part oriental, ha estat una zona violenta i amb molts refugiats degut al conflicte del Darfur.

## Referències

* ↑ «Central African Republic». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ «Chad». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Global Policy Forum. «Republic of Chad and the Central African Republic?», 24-08-2008.

## Enllaços externs

* Central African Republic – Chad, International Boundary Study, No. 83 – July 15, 1968
# Pere de Bragança

Pere de Bragança (Lisboa 19 d'octubre de 1712 - ibídem 29 d'octubre de 1714) fou infant de Portugal i príncep de Brasil (1712 – 1714). Nasqué a la cort reial de Lisboa sent el fill primogènit del rei Joan V de Portugal i la seva esposa Maria Anna d'Àustria. Per línia materna era net de l'emperador Leopold I, i fou el germà gran dels futurs reis Josep I de Portugal i Pere III de Portugal. En néixer fou declarat hereu de la corona i li fou atorgat el títol de príncep del Brasil. La seva mort ocorregué prematurament quan a penes havia complert els dos anys i els seus drets dinàstics passaren al segon fill del matrimoni reial, l'infant Josep de Portugal.
# Lepidocephalichthys tomaculum

Lepidocephalichthys tomaculum és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kottelat, M. i A.J. Whitten 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Corimbe

En botànica, el corimbe és una inflorescència simple indefinida, en la qual totes les flors estan en el mateix pla i els seus respectius peduncles inserits en la tija de manera que els de les flors perifèriques són molt més llargs que els de les centrals. És una espècie de raïm aplanat.
Com en el cas de la umbel·la, les flors exteriors són les més madures, de manera que el desenvolupament de la inflorescència és centrípeta. L'évol (Sambucus ebulus) i el creixen de prat (Cardamine pratensis) són espècies que fan corimbes.
També hi ha corimbes compostos, per exemple, els corimbes compostos de capítols de certes asteràcies, que s'anomenen comrimbíferes. Un exemple n’és la milfulles (Achillea millefolium).

## Bibliografia

* Font i Quer, Pius; Bolòs, Oriol de. Iniciació a la botànica. 2a. edició. Fontalba, 1979. ISBN 84-85530-08-X.
* de Bolòs, Oriol [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: Pòrtic, 1993. ISBN 84-7306-400-3.
# Casal de Vilaregut

El Casal de Vilaregut és una antiga casa forta habilitada com a masia d'Oristà (Lluçanès) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Edifici civil actual de planta rectangular va ser modificat al segle xviii i ens recorda l'estructura d'una fortalesa. Originàriament, l'edifici tenia una planta quadrangular amb poques obetures, majoritàriament espitlleres a la part inferior dels seus murs de tancament perimetral que li donen la fesonomia defensiva, orientat a migdia amb teulada a dues vessants. Construït amb pedra picada. Havia estat una domus d'època medieval, documentada al segle xii, de la qual hi hauria murs i estructures que haurien estat aprofitats i integrats a la construcció actual. Els que haurien estat desmuntats se situarien al subsòl, juntament amb les restes de l'evolució de tot el conjunt.
S'accedeix al portal datat en 1785 per un pendent empedrat, situat al costat de l'era.
A l'interior de la planta baixa hi ha algunes arcades apuntades d'època medieval, també hi ha restes de finestres gòtiques. El costat de ponent hi ha dos nivells de galeries amb arcs de mig punt, la majoria de les quals estan tapiades.

## Història

Casa forta. Documentat el 1185. En el fogatge fet a Oristà el 1553 consta l'hereu Vilaregut.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casal de Vilaregut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Cecilia Muhate Peña

Cecilia Muhate Peña, coneguda esportivament com Ceci Muhate, (Madrid, 10 de juliol de 1997) és una jugadora de bàsquet madrilenya.
Aler pivot, es formà al col·legi Corazonistas de Madrid amb el qual guanyà diversos campionats de Madrid en categories inferiors. Debutà a la Lliga Femenina amb el Rivas Ecópolis la temporada 2013-14 i jugà a la Lliga NCAA amb l'Ole Miss Rebels durant quatre temporades (2015-19). Tornà a les competicions estatals jugant amb l'Añares Rioja ISB (2019-20) i el Baloncesto Leganés (2020-22) de la Lliga femenina 2, amb el qual aconseguí l'ascens a la Primera divisió. El març de 2023 fitxà per l'Uni Girona Club de Bàsquet per tal de cobrir l'allau de jugadores lesionades del club gironí. Al final d'aquella temporada, fitxà per l'Ensino Lugo. Internacional amb selecció espanyola en categories de formació, s'ha proclamat campiona d'Europa sub-16 (2013), sub-18 (2015) i sub-20 (2017), i subcampiona del Món sub-17 (2014).
També ha competit en la modalitat de bàsquet 3x3. Ha sigut internacionalment amb la selecció espanyola, guanyant una medalla de bronze als Jocs Europeus de 2023.

## Referències

* ↑ Corbella, Enrique. «Ceci Muhate, la nueva MVP española a la que descubrieron casualmente en el patio del colegio» (en castellà). Marca, 21-02-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Sánchez, Borja. «Cecilia Muhate, el pla C». L'Esportiu, 25-03-2022. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ «Cecilia Muhate llega del Girona para reforzar al Ensino, del que sale Martiáñez» (en castellà). La Voz de Galicia, 15-05-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Robles, Andrea. «España se quita la espina del Mundial 3x3 con un bronce en los Juegos Europeos y el primer puesto en el Women's Series Orleans» (en castellà). Relevo, 25-06-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Cecilia Muhate Peña - Competiciones FEB
# Rik Evens

Rik Evens (neerlandès: Henri Evens) (Opitter, 21 de febrer de 1927 - Genk, 29 de juny de 2022) fou un ciclista belga, professional entre 1949 i 1952. Els principals èxits esportius els aconseguí a la Volta a Espanya de 1950, quan aconseguí guanyar dues etapes i acabà en cinquena posició de la classificació general.

## Palmarès

* 1946
** 1r a la Lieja-Marche-Lieja
* 1948
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Limburg amateur
* 1949
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oest
* 1950
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1950. 14è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes

## Referències

* ↑ «Inmemoriam» (en neerlandès). [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ «EVENS Hendrik "Rik"». [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Hendrik EVENS» (en italià). [Consulta: 21 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net