OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Licofró II de Feres

Licòfron II de Feres (grec antic: Λυκόφρων, llatí: Lycophron) fou un tirà de Feres, fill probablement de Jàson de Feres.
Era germà de Tebe, una de les dones d'Alexandre de Feres. Licòfron va prendre part en la mort d'Alexandre, junt amb la seva germana i els altres dos germans, Tisífon i Pitolau. A la mort d'Alexandre sembla que el poder principal va passar a mans de Tisífon però Diodor de Sicília diu que Tisífon i Licòfron van exercir junts la tirania amb ajut d'una força de mercenaris, i es van mantenir en el poder per la seva crueltat i violència, cosa que també diu Xenofont.
El 352 aC Tisífon ja havia mort i es creu que Licòfron ja governava sol, i llavors Filip II de Macedònia va envair el país a petició dels alèvades. Licòfron va rebre ajut dels focis dirigits per Fail·le, que no va tenir gaire èxit, i després per Onomarc, amb millor sort, ja que va derrotar a Filip en dues batalles i el va rebutjar cap a Macedònia.
No va tardar Filip a tornar a entrar a Tessàlia i aquesta vegada Onomarc va ser derrotat i mort. Licòfron i el seu germà Pitolau, sense recursos, van rendir Feres a Filip, i es van retirar de Tessàlia amb 2000 mercenaris per unir-se als aliats foceus sota Fail·le. Una cita d'Aristòtil, feta amb sarcasme, diu que no van donar els seus serveis de franc.
Licòfron va seguir com a cap mercenari algun temps. En les hostilitats entre Esparta i Megalòpolis, l'any 352 aC, hi havia entre les forces espartanes 150 soldats de la cavalleria de Tessàlia, que havien estat expulsats de Feres amb Licòfron i Pitolau. No es coneix la data de la seva mort. El 344 aC es va produir un darrer intent per recuperar el poder que no va reeixir.

## Referències

* ↑ 5.Lycophron a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 847-848
# Klubi Sportiv Besa Kavajë

El Klubi Sportiv Besa Kavajë és un club de futbol albanès de la ciutat de Kavajë.

## Història

Evolució del nom:
* 1925: SK Adriatiku Kavajë
* 1930: SK Kavajë
* 1935: KS Besa Kavajë
* 1950: SK Kavajë
* 1951: Puna Kavajë
* 1958: KS Besa Kavajë

## Palmarès

* Segona divisió de la lliga albanesa: 3
** 1932, 1978, 1986
* Copa albanesa de futbol: 1
** 2007

## Futbolistes destacats

* Renato Arapi
* Edmond Kapllani
* Andi Lila
* Bledar Mancaku
* Altin Rraklli
* Renato Coelho
* Patrice Abanda
* Emanuel Bikoula
* Francois Elokan
* Herby Fortunat
* Fitim Haliti
* Driton Krasniqi
* Liridon Leci
* Alban Dragusha
* Ismet Munishi
* Zekirija Ramadani
* Artim Šakiri
* Astrogildo Siqueira
* Suat Zendeli
* Abdullah Salihu Ishaka
* Sergei Romanishin

## Enllaços externs

* Besa a EUFO.DE
* Besa a Weltfussball.de
* Besa a Football-Lineups.com
# Accipitrins

Els accipitrins (Accipitrinae) són una subfamília d'ocells rapinyaires, dins la família dels accipítrids (Accipitridae). En aquest grup se n'han inclòs els astors i esparvers del gènere Accipiter, a més dels propers gèneres Melierax (i Micronisus), Urotriorchis, Erythrotriorchis i Megatriorchis. Són ocells que habiten principalment als boscos, i que evolucionen amb agilitat per entre el boscatge, gràcies a llurs amples ales, llargues cues i una alta agudesa visual. Modernament, arran diversos estudis genètics de principis del present segle, se n'han afegit, no sense controvèrsia, dos gèneres propis d'espais oberts, Circus i Kaupifalco, tradicionalment ubicats als circins (Circinae) i buteonins (Buteoninae) respectivament. Alternativament s'ha plantejat la creació d'una nova subfamília, els melieraxins (Melieraxinae) amb els gèneres Melierax i Micronisus i conservar la dels circins (Circinae) amb el gènere Circus.

## Llistat de gèneres

Basant-se en moderns estudis genètics, aquesta subfamília hom considera formada per 8 gèneres. Aquests gèneres, segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) contenen 75 espècies:
* Gènere Accipiter, amb 51 espècies.
* Gènere Circus, amb 15 espècies.
* Gènere Erythrotriorchis, amb dues espècies.
* Gènere Megatriorchis, amb una espècie: astor de Doria (Megatriorchis doriae).
* Gènere Kaupifalco, amb una espècie: astor llagoster (Kaupifalco monogrammicus).
* Gènere Melierax, amb tres espècies.
* Gènere Micronisus, amb una espècie: astor sentinella (Micronisus gabar).
* Gènere Urotriorchis, amb una espècie: astor cuallarg (Urotriorchis macrourus).

## Referències

* 1 2 LERNER & MINDELL (2005): Phylogeny of eagles, Old World vultures, and other Accipitridae based on nuclear and mitochondrial DNA. Molecular Phylogenetics and Evolution 37:327–346 PDF Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Els accipitriformes a John Boyd's Home Page Rev. 1-03-2011 (anglès)
* ↑ Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) Arxivat 2010-03-24 a Wayback Machine. Rev. 1-03-2011 (anglès)
# Sanne van Paassen

Sanne van Paassen (Vlierden, Deurne, Brabant del Nord, 27 d'octubre de 1988) és una ciclista neerlandesa que fou professional del 2007 al 2015. S'especialitzà en el ciclocròs.

## Palmarès en ciclocròs

* 2010-2011
** 1a a la Copa del món de ciclocròs

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Borș de burechiușe

Borș de burechiușe o borș de burechițe o supă de găluște és un plat romanès i moldau específic de la cuina regional de Moldàvia i Bucovina. Burechiușe o gălușcă també coneguda com urechiușe (orelles petites) és una massa en forma de quadrat semblant a un raviolis que s'omple de bolets com el boletus edulis i segella al voltant de les seves vores i després es tira i després es bull en una ciorbă. Els borș de burechiușe es mengen tradicionalment l'últim dia de dejuni en el moment de la vigília de Nadal.

## Etimologia

A les regions de Bucovina i Moldàvia, la paraula borș és sinònim de la sopa anomenada ciorbă. L'etimologia de burechiușe no és clara. Burechițe pot derivar el seu nom del turc börek, indicant influències culturals i culinàries procedents de l'Imperi Otomà. També podria prendre el seu nom del del boletus boletus, burete en la seva versió en llengua romanesa rotacitzada, pel patró dels raviolis.

## Referències

* ↑ Alexander REINHARDT, Gazeta de agricultura - Credinte si traditii de Ajun si Craciun
* ↑ «Ciorba or Bors» (en romanès). World Food.
* ↑ Alan Davidson. The Oxford Companion to Food. OUP Oxford, 21 agost 2014, p. 95–. ISBN 978-0-19-104072-6.

## Vegeu també

* Börek
* Ciorbă
* Colțunași
* Gastronomia de Moldàvia
* Gastronomia de Romania
# Diego Corrientes

«Diego Corrientes» té aquests significats:
* Diego Corrientes Mateos, bandoler espanyol.
* Diego Corrientes o El bandido generoso (1848), drama de José María Gutiérrez de Alba.
* Diego Corrientes (pel·lícula de 1914), pel·lícula muda espanyola dirigida per Alberto Marro
* Diego Corrientes (pel·lícula de 1924), pel·lícula muda espanyola dirigida per José Buchs Echeandia
* Diego Corrientes (pel·lícula de 1937). pel·lícula espanyola d'Ignasi F. Iquino
* Diego Corrientes (pel·lícula de 1959). pel·lícula espanyola d'Antonio Isasi Isasmendi
* Diego Corrientes. Historia de un bandido célebre, novel·la de Manuel Fernández y González de 1866.
# Licodia Eubea

Licodia Eubea (sicilià Licuddìa) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Catània. L'any 2008 tenia 3.198 habitants. Limita amb els municipis de Caltagirone, Chiaramonte Gulfi (RG), Giarratana (RG), Grammichele, Mazzarrone, Mineo, Monterosso Almo (RG) i Vizzini.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2002- | Nunzio Li Rosi | MpA |

## Agermanaments

* Santa Pau
# Sanmartinita

La sanmartinita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la wolframita. Rep el nom de la localitat tipus, la localitat de Los Cerrillos, a San Martín (Argentina).

## Característiques

La sanmartinita és un òxid de fórmula química Zn(WO₄). Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4 i 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sanmartinita pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, akhtenskita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ishikawaïta, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, itriocolumbita-(Y), calciosamarskita, samarskita-(Yb), ferberita, hübnerita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, titanowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral secundari poc freqüent resultant de l'alteració de la scheelita. Va ser descoberta a la localitat de Los Cerrillos, a San Martín, dins la Província de San Luis, a l'Argentina. També dins aquesta província argentina ha estat trobada a la mina Los Cóndores, a la localitat de Concarán. També ha estat descrita a Lime Hill (Nova Escòcia, Canadà) i a Mulatos (Sonora, Mèxic).

## Referències

* ↑ «Sanmartinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 1r febrer 2018].
# Calfreisen

Calfreisen és un municipi del cantó dels Grisons (Suïssa), situat al districte de Plessur.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Calhan

Calhan és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2008 tenia 869 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Calhan tenia 896 habitants, 347 habitatges, i 246 famílies. La densitat de població era de 467,5 habitants per km².
Dels 347 habitatges en un 39,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 29,1% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.735 $ i la renda mediana per família de 50.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.135 $ mentre que les dones 24.659 $. La renda per capita de la població era de 19.266 $. Entorn del 3,7% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Calhan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Calhan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Flórián Albert

Flórián Albert (Hercegszántó, Hongria, 15 de setembre del 1941 - Budapest, 31 d'octubre del 2011) va ser un destacat futbolista hongarès dels anys 60. Fou Pilota d'Or el 1967.

## Biografia

Albert jugà de davanter als equips on milità. Amb la selecció de futbol d'Hongria marcà 32 gols en 75 partits. Participà a dues Copes del Món, el 1962 i 1966. El 1962 fou el màxim golejador de la competició amb 4 gols, juntament amb Dražan Jerković, Garrincha, Vavá, Valentin Ivanov i Leonel Sánchez.
Romangué tota la seva carrera esportiva a un únic club, el Ferencváros. Fou futbolista europeu de l'any el 1967 i màxim golejador hongarès els anys 1960, 1961 i 1965.
Des del 2007, l'estadi on juga el Ferencváros porta el seu nom. El 27 d'octubre de 2011 fou operat de problemes cardíacs. Malgrat que l'endemà el seu antic club Ferencváros va dir que l'operació havia estat un èxit, va morir el dia 31 d'octubre de 2011.

## Trajectòria esportiva

* Ferencváros: 1958-1974, 350 partits (258 gols)

## Palmarès

* Copa de les Ciutats en Fires: 1965
* Lliga hongaresa de futbol: 1963, 1964, 1967, 1968
* Copa hongaresa de futbol: 1972

## Referències

* 1 2 «Elhunyt Albert Flórián» (en hongarès). Nemzeti Sport Online, 31-10-2011. [Consulta: 31 octubre 2011].
* ↑ «Meghalt Albert Flórián» (en hongarès). Heti Világgazdaság, 31-10-2011. [Consulta: 31 octubre 2011].
Flórián Albert amb la selecció hongaresa - Caixes de navegació :
Selecció de futbol d'Hongria – Copa del Món de futbol 1962
1 Grosics •
2 Mátrai •
3 Mészöly •
4 Sárosi •
5 Solymosi •
6 Sipos •
7 Sándor •
8 Göröcs •
9 Albert •
10 Tichy •
11 Fenyvesi •
12 Sóvári •
13 Ihász •
14 Nagy •
15 Menczel •
16 Farkas •
17 Rákosi •
18 Monostori •
19 Kuharszki •
20 Bödör •
21 Szentmihályi •
22 Ilku •
Seleccionador: Baróti
Selecció de futbol d'Hongria – Copa del Món de futbol 1966
1 Szentmihályi •
2 Káposzta •
3 Mátrai •
4 Sóvári •
5 Mészöly •
6 Sipos •
7 Bene •
8 Varga •
9 Albert •
10 Farkas •
11 Rákosi •
12 Fenyvesi •
13 Mathesz •
14 I. Nagy •
15 Molnár •
16 Tichy •
17 Szepesi •
18 Ihász •
19 Puskás •
20 A. Nagy •
21 Gelei •
22 Géczi •
Seleccionador: Baróti :
# Diego Colotto

Diego Daniel Colotto (Río Cuarto, 10 de març de 1981) és un futbolista professional argentí, que ocupa la posició de defensa central.

## Trajectòria esportiva

Comença la seva carrera a l'Estudiantes de La Plata, on suma 116 partits i marca quatre gols. El 2005 marxa a Mèxic, on recala als equips del Tecos UAG i del F.C. Atlas A.C. L'any 2008 fa el salt a Europa per militar amb el Deportivo de La Corunya, de la primera divisió espanyola.
Dos gols seus van empatar la ronda eliminatòria que enfrontà els gallecs amb l'equip noruec del SK Brann. A la ronda de penals, el Deportivo de La Corunya va passar en aturar fins a tres llançaments rivals.
Va participar amb la selecció argentina en el Mundial Juvenil del 2001, que els albicelestes van guanyar.

## Referències

* ↑ Extraño a México: Diego Colotto
* ↑ Colotto ya es del Deportivo
* ↑ Lo que sucedió ante el Brann era soñar demasiado: Colotto

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Bromat

L'anió bromat, BrO− 3, és un oxoanió basat en el bromur. Un bromat és un compost químic que conté aquest ió. Entre els exemples de bromats es troben el bromat de sodi, (NaBrO 3), i el brmat de potassi, (KBrO 3).
Els bromats es formen per moltes maneres diferents en l'aigua potable de la xarxa. La manera més comuna és mitjançant la reacció de l'ozó i el bromur:
    Br− + O 3 → BrO− 3
També es formen per un procés electroquímic quan hi ha ió bromur en la solució de la salmorra. La fotoactivació (sexposició a la llum solar) impulsa al clor líquid o gasós a generar bromat en l'aigua que conté bromur.
En el laboratori es pot sintetitzar dissolent Br 2 en una solució d'hidròxid de potassi (KOH). amb hipobromit com intermedi:
    Br 2 + 2 OH$^−$ → Br− + BrO− + H 2O
    3 BrO− → BrO− 3 + 2 Br−

## Els bromats en la salut humana

Els bromats, que es poden trobar en l'aigua de beure, estan sota sospita de ser carcinògens. La seva presència en la marca d'aigua embotellada, de la companyia Coca Cola, anomenada Dasani va forçar la retirada d'aquest producte al Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Potassium Bromate (Group 2B)». International Agency for Research on Cancer: Summaries and Evaluations. Canadian Centre for Occupational Health and Safety. [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ Kurokawa, Yuji; Maekawa, A; Takahashi, M; Hayashi, Y «Toxicity and carcinogenicity of potassium bromate—a new renal carcinogen». Environmental Health Perspectives. Environmental Health Perspectives, Vol. 87, 87, July 1990, pàg. 309–35. DOI: 10.2307/3431039. JSTOR: 3431039. PMC: 1567851. PMID: 2269236 [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ «Coke recalls controversial water». BBC News, 19-03-2004 [Consulta: 9 març 2008].
# Flòptical

Flòptical és un sistema d'emmagatzematge extern mòbil d'uns vint megabytes, introduït el 1991 per Insite Peripherals. Tot i ser un progrés de capacitat, no va tenir molt èxit i ja el 1993 va desaparèixer del mercat.
S'utilitzava amb una unitat de disc que marcava amb traços discontinus les pistes del disc, com la ratlla discontínua que separa els carrils d'una autopista. Un sensor òptic és capaç de registrar aquestes marques i col·locar el cap de lectura i escriptura sobre el carril en què es volen escriure o llegir les dades. Amb aquesta tecnologia s'aconsegueix emmagatzemar deu vegades més informació que en un disc flexible de 3 ½ d'1,44 Mb. A més si s'introdueix un disquet normal, el sensor òptic no detecta aquestes marques i la disquetera funciona com qualsevol altra. Té un sistema làser emissor de llum, aquest serveix per gravar les dades i no estampar com fan els procediments mecànics.
Amb els 21 megabyte de capacitat aquesta tecnologia significa un progrés enorme a principis dels anys 1990. L'arribada dels discs magnetoòptics a bon preu, del Disc Zip i altres, avui ja reemplaçats per nous mitjans de prestacions més elevades va fer el flòptical totalment obsolet.

## Referències

* ↑ «Floptical Disks» (en anglès). Yesterday's Technology, 2016. [Consulta: 24 maig 2017].
* ↑ «Insite's "Floptical" Drive to increase Storage Capacity» (en anglès). Infoworld, 15-08-1988. [Consulta: 20 gener 2012].
* ↑ Badia, Ferran «Manteniment, conservació i previsions de futur dels suport informàtics». Revista Catalana d'arxivística, num.6, 1993, pàg. 104.
* ↑ Curtis, Jason. «Floptical (case)» (en anglès). Museum Of Obsolete Media. [Consulta: 24 maig 2017].
# Bromat de potassi

El bromat de potassi és un compost inorgànic del grup de les sals constituït per anions bromat ${\ce {BrO3-}}$ i cations potassi ${\ce {K+}}$ la qual fórmula química és ${\ce {KBrO3}}$.

## Preparació

El bromat de potassi es produeix passant el brom dins una solució d'hidròxid de potassi. A gran escala es fa servir un procés electrolític.
Alternativament, es fa com subproducte de la producció de bromur de potassi per absorció del brom que contenen els oceans.

## Ús en forneria

Malgrat que s'ha prohibit usar el bromat de potassi en alimentació en molts països, als Estats Units es fa servir com millorant de la (E number E924). Endureix la massa i permet que aquesta pugi més. També es pot usar el bromat de potassi, amb restriccions, en la malta d'ordi per a fer cervesa. És un oxidant molt poderós (E° = 1.5 volts comparable al permanganat de potassi).

## Reglamentació

El bromat de potassi està classificat dins la categoria carcinogen 2B (possiblement carcinogènic en els humans) per la International Agency for Research on Cancer (IARC).
El bromat de potassi ha estat prohibit en productes alimentaris en la Unió Europea, Argentina, Brasil, Canadà, Nigèria, Corea del Sud, Perú i alguns altres països com Sri Lanka el 2001 i a la Xina el 2005.

## Referències

* ↑ Section 172.730 Potassium Bromate, Food Additives Permitted for Direct Addition to Food for Human Consumption, US Code of Federal Regulations, US Food and Drug Administration
* ↑ IARC--Summaries & Evaluations: Potassium Bromate (Group 2B), International Agency for Research on Cancer
* ↑ http://www.planalto.gov.br/ccivil_03/Leis/LEIS_2001/L10273.htm
* ↑ Bridges Across Borders Arxivat 2018-05-16 a Wayback Machine., Environmental Law Alliance Worldwide
# Cal Benet

* Per a altres significats, vegeu «Cal Benet (Castell de Mur)».
Cal Benet és una casa al nucli de Borredà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La casa fou construïda entre 1640 i 1671 per la família Cirera, una branca procedent de la gran masia amb el mateix nom, de Sant Sadurní de Rotgers. Els Cirera eren paraires i durant el s. XVII i XVIII eren membres destacats del gremi de paraires i teixidors de Borredà, fundat el 1669 per l'abat de Ripoll. Els Cirera també foren batlles i regidors de la vila en diverses ocasions, així com membres destacats de la confraria de Sant Joan. Edifici entre mitgeres estructurat en planta baixa i tres pisos superiors amb coberta de teula àrab. El parament és de petites pedres disposades en fileres i unides amb morter. L'entrada és un arc de mig punt adovellat de grans dimensions. Les obertures superiors estan disposades de forma més o menys ordenada i totes tenen llindes monolítiques deixades a la vista.

## Història

* 1 2 «Cal Benet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Katmer

Katmer o Katlama (significa doblar o doblat en turc) és un pa pla en la cuina turca i les cuines dels països de l'Àsia central. Al Kirguizstan s'anomena Kattama. A Turquia, el katmer és més comu a Afyon (ciutat famosa pel seu kaymak), Gaziantep i Sivas. A Urfa, la paraula katmer es fa servir per a denominar a la baklava. És un pa que ve en capes (kat).

## Vegeu també

* Pans de Turquia

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mary Isin. Sherbet and Spice: The Complete Story of Turkish Sweets and Desserts. I.B.Tauris, 8 gener 2013, p. 181–. ISBN 978-1-84885-898-5.
* ↑ http://www.nisanyansozluk.com/?k=katmer&x=0&y=0
* ↑ http://www.tdk.gov.tr/index.php?option=com_gts&kelime=KATLAMA%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ John S. King; John Noble; Andrew Humphreys Central Asia.: Kasachstan, Usbekistan, Turkmenien, Kirgisien, Tadschikistan.. Lonely Planet Publications, 1996. ISBN 978-0-86442-358-0.
* ↑ Rowan Stewart. Kyrgyzstan: Tian Shan: Heartland of Central Asia. Airphoto International/Odyssey, 2002. ISBN 978-962-217-675-1.
* ↑ Reuel R. Hanks. Central Asia: A Global Studies Handbook. ABC-CLIO, 1 gener 2005, p. 439–. ISBN 978-1-85109-656-5.
* ↑ Susan R. Friedland. Food and Morality: Proceedings of the Oxford Symposium on Food and Cookery 2007. Oxford Symposium, 2008, p. 283–. ISBN 978-1-903018-59-0.
* ↑ Müjgân Üçer. Anamın aşı tandırın başı: Sivas mutfağ̮ı : il merkezi ve ilçe yemekleri : gelenek, görenek, inançlar ve sözlü kültür. Kitabevi, 2006.
# Cal Bep Vell

Cal Bep Vell és una masia del municipi d'Avià inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada cap a migdia i voltada de camps de conreu i coberts per al bestiar. El seu aspecte original s'ha vist alterat per diverses modificacions com el cos davanter que es construí. Aquest té quatre pilars de pedra deixada a la vista que s'obrien a la part de dalt deixant lloc a grans assecadors amb una barana de fusta. També s'hi afegí un cos lateral, allargant un vessant de la teulada. Així, avui és una coberta a dues aigües amb teula àrab però un dels vessants és de majors dimensions, donant certa sensació de descompensació a l'espectador.
Els quatre pilars remarquen l'antiga estructura clàssica de la masia, amb tres crugies i quatre parets mestres. L'era queda tancada parcialment amb una paret de pedra. Actualment la casa mostra un aspecte heterogeni degut als diversos moments constructius, així el primer moment es caracteritza per l'ús de pedra i fusta a les baranes i més tard s'ha introduït el maó i l'arrebossat.

## Història

En les seves terres s'hi edificà el mas anomenat Cal Bep nou, el 1910.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Bep Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 agost 2014].