OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esther Sullastres Ayuso

Esther Sullastres Ayuso (Torroella de Montgrí, 20 de març de 1993) és una futbolista catalana. Ha actuat com a portera de la selecció de futbol de Catalunya i de la selecció de futbol d'Espanya. Actualment juga al Sevilla FC.
Amb 16 anys assumí la titularitat a la porteria de la UE L'Estartit, compartida amb Alba Montserrat. La temporada 2011-12 la UE L'Estartit va descendir a la Segona Divisió degut als problemes econòmics. Aquesta circumstància li va permetre escollir entre diversos clubs de la Primera Divisió i va acabar decantant-se pel FC Barcelona. La temporada 2012-13 va ser la més brillant de la seva carrera esportiva, ja que va fer el doblet amb el seu club, el FC Barcelona: la Lliga i la Copa de la Reina. La temporada 2013-2014 va fitxar per Transportes Alcaine de Saragossa, en el qual va jugar dues temporades, fins que va fitxar pel València Féminas CF.
El setembre del 2011, Ángel Vilda, seleccionador Sub-19, va convocar Sullastres per al mini-torneig de preparació per a l'Eurocopa del 2012 jugat a Bòsnia i Hercegovina. El seu debut va ser el 19 de setembre del 2011 davant la República de Moldàvia a Sarajevo, amb victòria per a les espanyoles (8-0). El març del 2012, Vilda convocava novament a Sullastres per participar en la ronda elit, celebrada a Sotxi (Rússia). Malgrat ésser suplent tot el campionat, va gaudir d'alguns minuts davant Rússia, partit guanyat per les espanyoles per 0-4. A la fase final de l'Eurocopa 2012 disputada a Antalya (Turquia), a semifinals derrotaren a Portugal (1-0) i caigueren a la final davant Suècia (1-0) a la pròrroga. Així, Sullastres va proclamar-se subcampiona d'Europa Sub-19 el juliol del 2012.

## Referències

* ↑ UEFA.com, Perfil
* ↑ Futbolgirona.com, Entrevista Arxivat 2013-06-17 a Wayback Machine.
* ↑ Marca, Un Estartit motivado apuesta por hacerse notar
* ↑ Esportfemeni.com, Estamos preparadas para cualquier partido
* ↑ Futbolfemenino.eu, El Barça confirma la firma de Esther Sullastres Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ Diari de Girona, La portera de Estartit Esther Sullastres jugará en el Barça esta temporada
* ↑ «Esther Sullastres no seguirá la próxima temporada en el Transportes Alcaine» (en castellà). El periódico de Aragón, 16-06-2015. [Consulta: 26 desembre 2015].
* ↑ «El Valencia anuncia el fichaje de la guardameta Esther Sullastres» (en castellà). El Mundo Deportivo, 19-06-2015. [Consulta: 26 desembre 2015].
* ↑ UEFA.com,Primera fase de clasificación (Grupo 10): España 8-0 Moldavia
* ↑ UEFA.com, Segunda fase de clasificación (Grupo 5): España 4-0 Rusia
* ↑ Youtube.com, "Estamos motivadas y vamos a por todas"
* ↑ UEFA.com, Final: Suecia 1-0 España
* ↑ Cadena SER, La Selección femenina sub 19 se queda a las puertas de ganar el Europeo Arxivat 2012-07-21 a Wayback Machine.
* ↑ Diario As, Recibimiento de campeonas para las chicas Sub-19

## Enllaços externs

* Fitxa del FC Barcelona
# Farafónovo

Farafónovo (en rus: Фарафоново) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 49 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Farahabad

Farahabad és una vila de l'Iran al Mazanderan a 27 km al nord de Sari, a la desembocadura del riu Tidjin o Tidjan. Antigament es deia Tahan, però en una data entre 1611 i 1613 fou rebatejada Farahabad per Abbas I el Gran que hi va construir un palau. La ciutat fou poblada amb georgians. Abbas hi va residir tots els hiverns fins a la seva mort el 1629, temps en què fou la segona capital de Pèrsia. El palau es va conservar en perfecte estat tot el segle xvi i el XVII fins que el 1668 fou saquejat pel cosac Stenka Razin; noves destruccions es van produir a l'enfonsament dels safàvides al segle xviii i el 1744 un viatger europeu la va veure pràcticament abandonada. Ja mai es va recuperar i va restar una petita vila.

## Bibliografia

* Rabino di Borgomale, Hyacinth Louis. Mazanderan and Astarabad (en anglès). Luzac & Co., 1928.
# FC Admira Wacker Mödling

El Fussballclub Admira Wacker Mödling ( Verein für Bewegungsspiele Admira/Wacker Mödling ) és un club de futbol austríac de la ciutat de Mödling.

## Història

El club és el resultat de la fusió, l'any 1997, del VfB Mödling i SCN Admira/Wacker.
Els orígens del club cal trobar-los en el SK Admira Vienna nascut el 1905. Entre 1926 i 1939 guanyà set campionats nacionals i tres copes, situant-se entre els més poderosos del país. Després de l'Anschluss, l'Admira disputà la Gauliga Ostmark, arribant a disputar la final de la copa alemanya el 1939, perdent per 0-9 enfront del Schalke 04. Els anys posteriors a la guerra l'Admira començà un lleu declivi. Tot i això obtingué una nova lliga el 1966 i dues noves copes.
El 1971 l'Admira es fusionà amb el Wacker Wien, un club fundat el 1908 i que es mantingué a la primera divisió del país entre 1914 i 1961. El Wacker es proclamà campió nacional el 1947. Com a Admira Wacker guanyà la supercopa d'Àustria el 1989. L'entitat reuneix un total de setze títols entre ambdós clubs.
L'altra meitat del club va ser fundat com a SVg Mödling l'11 d'agost de 1911 i fou reanomenat VfB Mödling el 1992.

## Palmarès

* 9 Lliga austríaca de futbol: 1927, 1928, 1932, 1934, 1936, 1937, 1939, 1947, 1966
* 6 Copa austríaca de futbol: 1928, 1932, 1934, 1947, 1964, 1966
* 1 Supercopa austríaca de futbol: 1989

## Referències

* 1 2 3 4 «Austria Foundation Dates (until 1920)». RSSSF, 13-06-2013. [Consulta: 20 octubre 2013].

## Enllaços externs

* (alemany) Web oficial del club
# Faiança de Delft

La faiança de Delft (Delfts blauw) és un tipus de faiança (ceràmica) amb decoracions blaves, que s'ha fet tradicionalment a Delft (Països Baixos). Va aparèixer a finals del segle xvi com a alternativa barata a la porcellana xinesa blava i blanca. Ràpidament, va esdevenir molt popular i va assolir el seu punt àlgid entre el 1650 i el 1750, quan Delft comptava amb un centenar de tallers de ceràmica. Als voltants del 1800, la indústria va sofrir molt a causa de la competència per part de ceràmica més barata de Staffordshire (Anglaterra). Actualment, només queda un taller que fabriqui faiança de Delft. Existeixen altres tipus de ceràmica de Delft, com ara la faiança camperola de Delft (Boerendelfts), que és multicolor, i el blanc de Delft (Delfts wit).

## Enllaços externs

* Museu Princehoff, Delft (anglès) (neerlandès)
* Història de la rajola de Delft amb imatges (francès) (castellà) (anglès)
* Royal Delft (anglès) (neerlandès)
* How did they produce Delft blue faience in the delftware potteries? (anglès)
# Evergreen (Alabama)

Evergreen és una ciutat del Comtat de Conecuh a l'estat d'Alabama (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000, Evergreen tenia 3.630 habitants, 1.536 habitatges, i 981 famílies. La densitat de població era de 92,3 habitants/km².
Dels 1.536 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,5% hi vivien parelles casades, en un 24,8% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 33,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 77,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.979 $ i la renda mediana per família de 29.258 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.357 $ mentre que les dones 21.356 $. La renda per capita de la població era de 13.828 $. Aproximadament el 27,6% de les famílies i el 34,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Farid-ad-Din Attar

Abu-Hàmid ibn Abu-Bakr Ibrahim —en persa ابو حمید ابن ابوبکر ابراهیم— o Farid-ad-Din Muhàmmad ibn Ibrahim —en persa i àrab فرید الدین بن محمد بن إبراهيم, Farīd ad-Dīn Muḥammad ibn Ibrāhīm—, més conegut pels seus pseudònims d'escriptor Farid-ad-Din o Attar —en persa i àrab عطار, ʿAṭṭār, «Perfumer» — (Nixapur, vers 1142-1221) fou un poeta, teoritzador del sufisme i hagiògraf d'origen persa. La seva obra va influir de manera molt profunda tant la poesia com el sufisme persa posterior.

## Notes

* ↑ Castells Criballés, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "فصل". ISBN 978-84-412-1546-7.

## Bibliografia

* Ritter, H. "ʿAṭṭār". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 30 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/attar-COM_0074>
* AṬṬĀR, FARĪD-AL-DĪN – Encyclopaedia Iranica. Una versió actualitzada es troba disponible en línia a http://www.iranicaonline.org/articles/attar-farid-al-din-poet
# Faribault

Faribault és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 20.818 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Faribault tenia 20.818 habitants, 7.472 habitatges, i 4.946 famílies. La densitat de població era de 634,9 habitants per km².
Dels 7.472 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,3% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 28,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.865 $ i la renda mediana per família de 49.662 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.404 $ mentre que les dones 24.046 $. La renda per capita de la població era de 18.610 $. Entorn del 5,8% de les famílies i el 9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Faribault». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Faribault». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Farid Boulaya

Farid Boulaya (Vitròla, 25 de febrer de 1993) és un futbolista algerià d'origen francès, que juga en la posició de migcampista ofensiu. Actualment juga al FC Metz de la Ligue 1 francesa, cedit pel Girona FC, de la Primera Divisió d'Espanya.
La carrera esportiva de Boulaya comença al planter del Football Club Istres Ouest Provence. Hi debuta professionalment l'11 de maig de 2012, a la Ligue 2. El 31 d'agost del 2016, fitxa per l'Sporting Club de Bastia de la Ligue 1 per 4 temporades, però només hi disputa 2 partits. El 25 de juliol de 2017 fitxa pel Girona Futbol Club de La liga, amb un contracte per 3 temporades.

## Referències

* ↑ «Farid Boulaya quitte le Clermont Foot pour Bastia (officiel) - France 3 Auvergne-Rhône-Alpes». France 3 Auvergne-Rhône-Alpes.
* ↑ Roma, Raimon. «Farid Boulaya (Bastia) és el sisè fitxatge del Girona». Diari de Girona, 27-07-2017. [Consulta: 21 agost 2017].

## Enllaços externs

* Estadístiques de Boulaya a BDFutbol
# Fiord de Castro

El fiord de Castro és un fiord Xile que es forma entre la península de Rilán i l'illa Gran de Chiloé i està ubicat a la regió de Los Lagos, a la província de Chiloé. Té 21 km de llarg i es connecta pel sud amb el canal Yal i el canal Lemuy. Alberga en les seves riberes la capital de Chiloé, Castro, i altres sectors d'aquesta comuna, així com algunes localitats de la comuna de Chonchi.
Al llarg de les ribes del fiord, s'hi troben localitats com Castro i Chonchi. Aquest fiord és navegable i té una longitud de 21 quilòmetres de llargada. El fiord és obert al trànsit marítim tot l'any. De fet, és un dels principals atractius naturals, paisatgístics i turístics de Xile.

## Marea baixa

En les hores de marea baixa, l'aigua retrocedeix aproximadament uns 500 metres, deixant al descobert el fons marí i sent de profit per als mariscadors de la zona, que recol·lecten diferents espècies de marisc i per algunes aus, que busquen aliment.

## Turisme i navegació

El fiord és navegat amb freqüència per Catamaràns, llanxes i diferents embarcacions. No obstant això, en l'últim període ha anat en increment l'arribo dels creuers internacionals, com el National Geographic Explorer, que va inaugurar la temporada dels creuers a la zona, a finals de l'any 2017.

## Referències

* 1 2 Jorge Leon Cabello. «Marea baja en el Fiordo de Castro - Isla Grande de Chiloe (Chile)» (en castellà), 23-09-2012. [Consulta: 19 juny 2021].
* ↑ «Llegada de turistas en cruceros en Castro crecerá un 10% esta temporada» (en castellà), 06-10-2017. [Consulta: 3 juny 2019].

## Vegeu també

* Arxipèlag de Chiloé
# Eusebio Robles González

Eusebio Robles González (Zumaia, 11 de juny de 1972) és un polític espanyol del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE).

## Biografia

Nascut l'11 de juny de 1972 a Zumaia (Guipúscoa), va estudiar a l'IES Luis de Lucena de Guadalajara, on es va formar com a tècnic en delineació, treballant posteriorment per Obras Coman, Intemac i Ferrovial. Es va afiliar al Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) el 1995. i va exercir de regidor de l'Ajuntament de Guadalajara entre 2007 i 2011.
Vicepresident a nivell provincial del PSOE des de 2011, el 2015 va ser elegit regidor de l'Ajuntament d'Aranzueque i diputat provincial.
Candidat al número 3 de la llista del PSOE per a les eleccions a les Corts de Castella-la Manxa de 2019, va resultar elegit diputat de la x legislatura del parlament regional. Va presentar la renúncia a la seva acta de diputat l'11 de juliol de 2019, per a ser nomenat delegat de la Junta de Comunitats de Castella-la Manxa a Guadalajara.

## Referències

* ↑ «Eusebio Robles González». Junta de Comunitats de Castella-la Manxa.
* ↑ Blanzo Orozco, Jesús. «Eusebio Robles será el nuevo delegado de la Junta en Guadalajara». Cadena SER, 15-07-2019.
* 1 2 Corrales, Blanca. «Eusebio Robles será el delegado la Junta en Guadalajara», 15-07-2019. Arxivat de l'original el 2019-10-15. [Consulta: 15 octubre 2019].
* 1 2 «Eusebio Robles, nuevo alto cargo de la Junta en Toledo». La Crónica, 01-08-2018.
* ↑ Junta Electoral Provincial de Guadalajara: «Edicto de 29/04/2019, de la Junta Electoral Provincial de Guadalajara, referente a las candidaturas proclamadas para las Elecciones a Cortes de Castilla-La Mancha, a celebrar el 26 de mayo de 2019». Diario Oficial de Castilla-La Mancha, 83, 30-04-2019, pàg. 13139.
* ↑ «Eusebio Robles será el nuevo delegado de la Junta en Guadalajara», 15-07-2019.
# Eusebio María del Valle

Eusebio María del Valle, marquès de Valle Santoro (Madrid, 14 d'agost de 1799 - 1867) fou un economista i jurista espanyol, acadèmic de la Reial Acadèmia Espanyola.

## Biografia

Fins al 2 de maig de 1808 va estudiar a l'Escola Pia de San Antonio Abad de Madrid, i després va estudiar a l'Institut San Isidro de Madrid, on va tenir com a mestre de retòrica, grec i matemàtiques Fèlix Torres i Amat. Quan el seu pare es va traslladar a Múrcia va continuar els estudis de batxiller al Seminari de San Fulgencio, i finalment es doctorà en jurisprudència.
El 1823 bisbe de Cartagena Antonio Posada Rubín de Celis el va nomenar catedràtic de dret natural al Seminari. Quan l'establiment fou suprimit en 1823 va marxar a Madrid, on va ser catedràtic de ciències naturals i economia política a la Real Sociedad Económica Matritense de Amigos del País i després a la Universitat Complutense de Madrid, de la que en serà rector en 1842-1843.
En 1834 fou escollit acadèmic honorari i el 1836 acadèmic numerari de la Reial Acadèmia Espanyola, de la que en serà bibliotecari des de 1849 fins a la seva mort. En 1840 també fou elegit diputat per Múrcia. El 1846 va dirigir la traducció al castellà d' Essay on the Principle of Population de Thomas Malthus. En 1857 va ser nomenat Conseller d'Instrucció pública.

## Obres

* Elementos de Economía política con aplicación particular a España (1829)
* Memoria sobre la Balanza del comercio, y examen del estado actual de la riqueza en España (1830)
* Curso de Economía política (1842)
* Programa de enseñanza del séptimo año de jurisprudencia (1844)

## Referències

* ↑ Eusebio María del Valle a mcnbiografias
* ↑ Llista de Rectors de la Complutense
* ↑ Antonio del Valle al web de la RAE
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ «Eusebio María del Valle». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Curso de economía política a Cervantes Virtual
# Eusebio Sanz Asensio

Eusebio Sanz Asensio va ser un anarquista i militar espanyol.

## Biografia

Membre de la Confederació Nacional del Treball (CNT), després de l'esclat de la Guerra civil es va unir a les milícies confederals i després a l'Exèrcit republicà. Membre de la columna del Rosal, va arribar a manar un batalló anarquista que va actuar a la serra de Gredos i a Somosierra. Va destacar en la defensa de Madrid.
El gener de 1937 va ser nomenat comandant de la 70a Brigada Mixta, al capdavant de la qual va prendre part en la batalla del Jarama. Temps després va ser enviat a la zona nord, on va manar la 3a Brigada santanderina —més endavant canviada de nom a 168a Brigada Mixta—; al capdavant d'aquesta unitat va prendre part en la batalla de Santander, intentant frenar l'avanç franquista. Posteriorment, després de la caiguda del front nord, tornaria a la zona centro-sud. Va arribar a manar les divisions 25a i 22a, intervenint en diverses operacions militars durant la campanya de Llevant.

## Referències

* 1 2 Alpert, 2013, p. 350.
* ↑ Llarch, 1976, p. 48, 60.
* ↑ Peirats i Ealham, 2005, p. 16.
* ↑ Llarch, 1976, p. 48.
* ↑ Engel, 1999, p. 70.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 150.
* ↑ Engel, 1999, p. 162.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Llarch, Joan. Cipriano Mera. Un anarquista en la guerra de España. Euros, 1976.
* Peirats, José. The CNT in the Spanish Revolution. II. ChristieBooks.com, 2005.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Fernando de Toledo

Fernando de Toledo (La Aldehuela, 1527 - Madrid, 1591). Descendent il·legítim de la casa de Toledo, fou un noble, militar i religiós que actuà com a lloctinent de Catalunya des de 1570 fins a 1581 sota el regnat de Felip II d'Espanya. Va ser també gran prior de Castella de l'Orde de Sant Joan.
La seva joventut va ser biografiada per Lope de Vega a la seva comèdia «Más mal hay en la Aldegüela de lo que suena», també coneguda com a «el Prior de Castella».

## Bibliografia

* Portal Tercios.org: Frey Fernando de Toledo, Gran Prior de Castilla Arxivat 2013-09-15 a Wayback Machine. (en castellà).
# Fintice

Fintice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1272.

## Referències

* ↑ Bentonites: Geology, mineralogy, properties and uses. Elsevier, 22 setembre 2011, p. 77–. ISBN 978-0-08-086936-0.
* ↑ Fontes rerum Austriacarum: Diplomataria et acta. Zweite Abtheilung. H. Böhlaus Nachf., 1857, p. 97–.
# Font de Perauba

La Font de Perauba és una font de l'antic poble de Perauba al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà. Antigament pertanyia a l'antic municipi d'Hortoneda de la Conca.
Està situada a 1.365 m d'altitud, a la Coma de Perauba, a la dreta de la llau de Perauba. És a llevant de les Baürtes, a migdia dels Trossos de la Font de Perauba, al nord-est de la Torre de Perauba i dels Rocs del Comeller. És al nord-oest de la Font Mentidora.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de Poses

La Font de Poses és una font del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Està situada a 695 metres d'altitud, a ponent del Coll de Poses, en el marge de llevant del Camí del Collet de les Termes. Es troba al nord-oest de la Masia Coll de Poses i al nord-est del Maset, a migdia i a prop de la carretera C-59.

## Enllaços externs

* La Font de Poses en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Font de Peret

La Font de Peret és una font del terme municipal de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà, dins del territori del poble de Sarroca de Bellera.
Està situada a 948 m d'altitud, a prop i al sud de Sarroca de Bellera, a la part baixa del Bosc de Sarroca, a ponent de la Borda de Gassol, a l'esquerra de la llau del Forn Vell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Evagri d'Antioquia

Evagri d'Antioquia (Evagrius, Εὐάγριος) fill de Pompeià d'Antioquia, fou prevere de l'església d'Antioquia. Va viatjar a Europa occidental i es va fer amic de Jerònim que el descriu com un home "cris ac ferventis ingenii".
A la mort del patriarca Paulí, i en ple cisma de l'església d'Antioquia, fou elegit patriarca per un dels bàndols (388 o 389) en oposició a Flavià, elegit per l'altra tendència. Teodoret diu que la seva elecció fou contrària a les normes eclesiàstiques.
Els historiadors Sòcrates i Sozomen diuen que va morir poc després de la seva elecció, però per Jerònim se sap que vivia encara el 392.
Fou probablement l'Evagri (anomenat com Evagri l'Asceta) que va ensenyar disciplina eclesiàstica a Sant Joan Crisòstom tot i que aquest fou ordenat per Flavià, el rival d'Evagri. Aquest Flavià va aconseguir restaurar la unitat de l'església d'Antioquia.
Va escriure un tractat sobre temes diversos que no es conserva (diversarum hypotheseon traclatus). Va traduir la vida de Sant Antoni escrita per Atanasi, del grec al llatí.

## Referències

* ↑ Wace, Henry. «Evagrius, bp. of Antioch». A: Dictionary of Christian Biography and Literature to the End of the Sixth Century A.D. (en anglès). Boston, Little, Brown, 1911.
# Evagri (escriptor segle IV)

Evagri, en llatí Evagrius, en grec antic Εὐάγριος, fou un escriptor eclesiàstic que va escriure una obra anomenada Altercatio inter Theophilum Christianum et Simeonem Judaeum, cèlebre al seu temps (segle iv). Gennadi de Marsella el diferencià expressament d'Evagri del Pont.

## Referències

* ↑ Sir William Smith. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. C.C. Little and J. Brown, 1846, p. 58–.