OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cabussó orellut

El cabussó orellut o soterí a les Balears (Podiceps auritus) és una espècie d'ocell de la família Podicipediformes comuna a Europa. Es tracta d'un cabussó que d'adult posseeix una forma arrodonida, una coroneta plana i una falca groga-daurada darrera els ulls. Mesura poc més de 30 centímetres de longitud i 60 centímetres d'envergadura, i pesa 400 grams. Degut a la disminució de les seves poblacions, és considerada per la UICN una espècie amenaçada d'extinció a nivell mundial, amb la categoria de vulnerable (VU).
Es distribueix pel nord d'Europa i en una prima franja de la mar Adriàtica. Cria a Islàndia i al nord d'Escòcia en basses amb una mica de vegetació. A l'hivern, migra al nord-oest d'Europa, a estuaris fangosos i, rarament, a aigües interiors, com pantans.
El seu cant és en refilar agut, ràpid, tipus xiulet. A l'estiu sol ser silenciós.
Nia d'abril a juliol, posant quatre o cinc ous en un munt d'herbes subjectes a tiges de gramínies de gran port.
S'alimenta de peixos petits als quals captura cabussant-se. També menja, a l'estiu, insectes i crustacis actuat.

## Referències

* Hume, Rob. Guía de campo de las aves de España y Europa. Ediciones Omega, 2002. ISBN 84-282-1317-8.
* BirdLife International (2004). Cabussó orellut. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 de maig de 2006 (en anglès). L'entrada de la base de dades inclou la justificació de per què aquesta espècie té un article específic.

## Vegeu també

* Ocells de la península Ibèrica
# Pont de Pandaruan

El Pont de Pandaruan o Pont de l'Amistat entre Brunei i Malàisia (en malai: Jambatan Pandaruan or Jambatan Persahabatan Brunei–Malaysia) és un pont a la frontera entre Brunei i Malàisia. El pont travessa el riu Pandaruan entre Temburong i Limbang. El pont va reemplaçar el servei de transbordadors entre dos països i va ser inaugurat oficialment el 8 de desembre de 2013.

## Referències

* ↑ «Jambatan Persahabatan Inspirasi Rakyat Brunei, Malaysia» (en malay). Pelita Brunei, 09-12-2013. Arxivat de l'original el 16 març 2016. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ Ubaidillah Masli. «HM, Najib open Friendship Bridge». The Brunei Times, 09-12-2013. Arxivat de l'original el 16 març 2016. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «Perasmian Jambatan Persahabatan Di antara Malaysia & Brunei» (en malay). Malaysian Road Department, 08-12-2013. Arxivat de l'original el 16 març 2016. [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «Jambatan Persahabatan lambang keakraban» (en malay). Bernama. Sinar Harian, 08-12-2013. Arxivat de l'original el 16 març 2016. [Consulta: 16 març 2016].
# Petrizzi

Petrizzi és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Catanzaro. L'any 2023 tenia 1010 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1r gener 2017 | 1r gener 2018 | 1r gener 2023 |
| 1.136 | 1.110 | 1.010 |

## Administració

Llista d'alcaldes i alcaldesses :
| Dates mandat | Nom de l'alcalde/ssa | Causa finalització |
# Planisferi (fresc)

El Planisferi és un fresc provinent de la de Vil·la de Sant Marc, trobat durant les excavacions arqueològiques de l'antiga ciutat d'Estàbia (l'actual Castellammare di Stabia) i conservat a l'Antiquarium stabiano.

## Història i descripció

El fresc es va fer durant l'època flàvia, per tant a la primera meitat del segle i, i va ser pintat sota el sostre del pòrtic que envoltava el segon peristil de Vil·la de Sant Marc. Es va trobar fragmentat l'any 1952 durant unes excavacions arqueològiques promogudes per Libero D'Orsi, i posteriorment va ser recompost i conservat a l'Antiquarium stabiano.
El fresc representa un globus terraqüi sobre fons fosc i al seu interior dues esferes que s'entrecreuen en els eixos. Aquestes esferes són mogudes per dues figures femenines, la Primavera i la Tardor, ajudades per uns amorets. La manca d'una bona meitat de la representació en dificultava la interpretació. Tanmateix el més recolzat és que és una esfera armil·lar, on les esferes representen l'equador i un meridià, desplaçades per la personificació de les estacions. Tota l'obra està envoltada per un marc vermell amb decoracions grogues.

## Referències

* 1 2 3 VV.AA.. In Stabiano - Cultura e archeologia da Stabiae (en italià). Castellammare di Stabia: Longobardi Editore, 2006.

## Vegeu també

* Excavacions arqueològiques d'Estàbia

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de la comuna de Castellammare di Stabia» (en italià).
# Pigarg petit

El pigarg petit (Haliaeetus humilis; syn: Icthyophaga humilis) és una espècie d'ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita en zones boscoses prop de l'aigua i en pantans des del nord de l'Índia, Bangladesh, Myanmar, el sud-est asiàtic, i les illes de Hainan, Sumatra, Borneo, Sulawesi i altres més petites, properes a aquestes. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Descripció

Amb una llargària de 49,5 – 50,7 cm, és el menor dels rapinyaires piscívors. El color del plomatge per sobre i al pit és marró, amb un to gris blavós al cap i coll. Part inferior de l'abdomen blanc. Les potes de color blau molt clar.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.2, juliol 2020) aquest tàxon estaria dins del gènere Haliaeetus. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que pertany al gènere Icthyophaga.

## Referències

* ↑ «Pigarg petit». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* 1 2 «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 281. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Lesser Fish-eagle. Icthyophaga humilis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Pius Bonifacius Gams

Pius Bonifacius Gams (alemany: Pius Gams) (Ochsenhausen, 23 de gener de 1816 - Múnic, 11 de maig de 1892) fou un historiador, prevere i monjo cristià alemany, de l'orde benedictí.

## Biografia

De 1826 a 1834 va estudiar estudis clàssics a Biberach an der Riß i Rottweil, i filosofia a Tübingen fins a 1838. El mateix any va ingressar al seminari de Rottenburg i l'11 de setembre de 1839 va ser ordenat sacerdot. El maig de 1847 va obtenir la càtedra de filosofia i història general a la facultat de teologia de Hildesheim. Finalment va ingressar a l'Abadia de Sant Bonifaci a Múnic, pronunciant el 5 d'octubre de 1856 els vots monàstics a la congregació bavaresa de l'Ordre benedictina i assumint, al costat de Bonifaci, el nom de Pius. Al llarg dels anys va tenir posicions cada vegada més importants fins a arribar a prior. Les seves obres més importants són la Kirchengeschichte von Spanien (Història eclesiàstica d'Espanya) i sobretot la sèrie episcoporum Ecclesiae catholicae quotquot innotuerunt a beato Petro apostolo, encara considerat, fins i tot amb algunes llacunes per als bisbes de les diòcesis orientals, el repertori de referència per els bisbes catòlics.

## Obres principals

* Geschichte der Kirche Jesu Christi im neunzehnten Jahrhunderte mit besonderer Rücksicht auf Deutschland, 3 vol. (Innsbruck, 1854-1858)
* Johannes der Täufer im Gefängnisse (Tübingen, 1853)
* Die elfte Säcularfeier des Märtyrertodes des heiligen Bonifacius (Mainz, 1855)
* Die Kirchengeschichte von Spanien, 3 vol., (Ratisbona, 1862-79)
* Series episcoporum Ecclesiae catholicae quotquot innotuerunt a beato Petro apostolo (Ratisbona, 1873) amb dos suplements
* Das Jahr des Märtyrertodes der Apostel Petrus and Paulus (Ratisbona, 1867).

## Bibliografia

* Friedrich Lauchert: Gams, Pius Bonifacius. a: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 49, Duncker & Humblot, Leipzig 1904, S. 249–252.
* Romuald Bauerreiß: Gams, Pius. a: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 6, Duncker & Humblot, Berlin 1964, ISBN 3-428-00187-7, S. 58 f.
* Pius Bonifacius Gams, a: Catholic Encyclopedia. Robert Appleton Company, New York
# Platja d'en Pep Ton

La platja d'en Pep Ton és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a la badia de Portlligat, en un entorn amb escassa edificació, davant de l'illa de Portlligat, separada d'aquesta pel passatge de ses Boquelles. Té una longitud de 31 m i una amplada mitjana de 6 m, formada per sorra gruixuda, grava i còdols. La platja és accessible per a gossos.

## Referències

* ↑ «Fitxes Cadaqués». Direcció General d'Ordenació del territori i Urbanisme.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «Platges accessibles per a gossos». Turisme de Cadaqués.
# Platja d'en Carbassó

La platja d'en Carbassó és una platja natural del municipi de Colera (Alt Empordà) situada al tram de costa conegut com la Ratllada, a la muntanya dels Canons, enfront de l'illa Grossa, l'illa Petita i l'illot del Burro. Té una longitud de 45 m i una amplada de 5 m. Orientada a sud-est, la superfície de la platja està composta de sorra gruixuda, de color fosc.

## Referències

* ↑ «Un tomb per Colera. Guia pràctica per redescobrir les seves valls». Ajuntament de Colera.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». @sigte_udg.
* ↑ «Platja del Carbassó». Costa Brava's.
# Port de Caldes

El Port de Caldes és una collada que es troba en límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i de Naut Aran (Vall d'Aran), situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El coll està situat a 2.567,0 metres d'altitud, entre el Tuc deth Cap deth Pòrt de Caldes (N) i el Tuc deth Pòrt (S), en la carena que separa l'occidental Capçalera de Caldes de l'oriental Circ de Colomèrs. Calen destacar, al voltant seu, l'Estany del Port de Caldes a l'oest-nord-oest i el Lac deth Pòrt de Caldes a l'est.

## Rutes

Destaquen tres camins per arribar al port:
* Des del Refugi Joan Ventosa i Calvell, per qualsevol de les seves variants:
** Per la riba oriental de l'Estany de Travessani i Estany Clot.
** Per la riba oriental de l'Estany de Travessani, Estany Clot i des del sud de l'Estany de Mangades.
** Per la riba occidental de l'Estany de Travessani i des del sud de l'Estany de Mangades.
* Des del Refugi de Colomèrs coincidint amb el GR 11.18 i amb un tram de l'etapa de la travessa Carros de Foc que uneix aquest amb el Refugi de la Restanca.
* Des del Coret de Oelhacrestada pel sud de l'Estany del Port de Caldes, coincidint amb el GR 11.18 i amb un tram de l'etapa de la travessa Carros de Foc que uneix els refugis de la Restanca i de Colomèrs.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Port de Caldes. [Consulta: 22/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Yussef Al-Suwayed

Yussef Al-Suwayed (àrab: يوسف سويد) (Kuwait, 20 de setembre de 1958) és un exfutbolista kuwaitià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Kuwait amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1982.
Pel que fa a clubs, destacà a Kazma Sporting Club.

## Referències

* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 7 October 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-12-09. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ Yussef Al-Suwayed a National-Football-Teams.com (anglès)
# Yahya al-Antakí

Yahya ibn Saïd ibn Yahya al-Antakí o Yahya d'Antioquia (àrab: يحيى بن سعيد الأنطاكي, Yaḥyà ibn Saʿīd al-Anṭākī) (980-1066) fou un metge i historiador àrab de confessió cristiana melquita.
Era nascut a Egipte. Després de les persecucions del califa fatimita al-Hàkim els cristians van poder emigrar el 1013/1014 i es va establir a l'Antioquia de l'Orontes, en territori romà d'Orient. És conegut per la seva continuació (dhayl) de la Crònica d'Eutiqui d'Alexandria (Saïd ibn Batriq) a partir del 938; la va escriure vers el 1006, però la va modificar vuit anys després en accedir a noves fonts, i altre cop a Antioquia, abans del 1034. Sembla que la va continuar fins al 1062 o potser fins al 1066, però si ho va fer s'ha perdut. Recull la història per regnats de califes abbàssides i fatimites.

## Bibliografia

* M. Canard, Extraits des sources arabes, Brussel·les 1950.
* A. Vasiliev, Byzance et les Arabes, Sant Petersburg 1902
# Yahya Khan

Yahya Khan (urdú: آغا محمد یحیی خان) (Chakwal, 4 de febrer de 1917 - Rāwalpindi, 10 d'agost de 1980) va ser un polític i general pakistanès. Fou el tercer president del Pakistan, des de 1969 fins a la secessió del Pakistan Oriental (Bangladesh) el 1971 i la derrota del Pakistan en la guerra indo-pakistanesa d'aquest mateix any.
Se'l considera responsable de l'assassinat massiu d'entre 300.000 i 3.000.000 de civils en el genocidi de Bangladesh durant la guerra d'independència d'aquest país en 1971.

## Distincions honorífiques

* Cavaller Gran Cordó de l'Orde de Pahlaví (Imperi de l'Iran).
* Medalla Commemorativa del 2.500 Aniversari de l'Imperi de l'Iran (14/10/1971).

## Referències

* ↑ «Yahya Khan» (en anglès). Story of Pakistan Foundation, 01-06-2003. Arxivat de l'original el 2012-02-22. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Casa Imperial de Irán: Celebraciones de Persépolis 1971 - IV» (en castellà), 09-05-2012. Arxivat de l'original el 2020-10-19. [Consulta: 13 juny 2023].
* ↑ «Grand State Banquet» (en anglès). Badraie. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 13 juny 2023].
# Partit Progressista Liberal

Partit Progressista Liberal (PPL) fou un partit polític de centredreta, fundat el 1977 i dirigit per Juan García de Madariaga i Jaime Santafé Mira. A les eleccions generals espanyoles de 1977 es va presentar dins la coalició UCD. El 1978 es va fusionar amb Acció Ciutadana Liberal.
# Hàndicap

En esports i jocs, el hàndicap (adaptació de l'anglès handicap) és la pràctica d'assignar un avantatge a través d'una compensació en el marcador o d'altres tipus a diferents competidors per tal d'igualar les possibilitats de guanyar. La paraula també s'aplica als diferents mètodes pels quals es calcula l'avantatge. En principi, s'aplica un desavantatge al jugador amb més experiència per tal que jugadors que en tenen menys puguin participar en el joc o esport, mantenint equitat.
El terme hàndicap deriva de "hand-in-cap", que es refereix a un sistema en el qual els jugadors apostaven diners en una gorra d'un àrbitre neutral per a arribar a un acord sobre els valors relatius dels objectes que es volien intercanviar. El hàndicap s'utilitza en jocs i esports competitius com ara el go, els escacs, el croquet, el golf, les bitlles, el polo, el bàsquet i esdeveniments d'atletisme.

## Referències

* ↑ «hàndicap». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «hàndicap» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ "handicap, n." The Oxford English Dictionary. 2nd ed. 1989. OED Online. Oxford University Press. 8 Oct. 2008 http://dictionary.oed.com/cgi/entry/50102189. Arxivat 2011-05-24 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Handicap en el go
# President de Singapur

El President de Singapur és el Cap d'Estat de Singapur. El càrrec fou creat l'any 1965. D'acord amb les convencions del sistema Westminster de govern parlamentari, el càrrec és merament cerimonial. Actualment el president es tria per a un període de 6 anys directament per la població.
Aquesta és la llista dels presidents de Singapur.
| Nom | Inici del mandat | Fi del mandat |
| Yusof bin Ishak | 9 d'agost de 1965 | 23 de novembre de 1970 |
| Yeoh Ghim Seng (interí) | 23 de novembre de 1970 | 2 de gener de 1971 |
| Benjamin Henry Sheares | 2 de gener de 1971 | 12 de maig de 1981 |
| Yeoh Ghim Seng (interí) | 12 de maig de 1981 | 23 d'octubre de 1981 |
| Chengara Veetil Devan Nair | 23 d'octubre de 1981 | 27 de març de 1985 |
| Wee Chong Jin (interí) | 28 de març de 1985 | 29 de març de 1985 |
| Yeoh Ghim Seng (interí) | 29 de març de 1985 | 1 de setembre de 1985 |
| Wee Kim Wee | 2 de setembre de 1985 | 1 de setembre de 1993 |
| Ong Teng Cheong | 1 de setembre de 1993 | 31 d'agost de 1999 |
| Sellapan Ramanathan | 1 de setembre de 1999 | 31 d'agost de 2011 |
| Tony Tan Keng Yam | 1 de setembre de 2011 | 14 de setembre de 2017 |
| Halimah Yacob | 14 de setembre de 2017 | 14 de setembre de 2023 |
| Tharman Shanmugaratnam | 14 de setembre de 2023 | en el càrrec |

## Referències

* ↑ «Why Singaporeans aren't all glad to get the president they wanted» (en anglès). BBC News, 13-09-2017.
* ↑ Singapore, Prime Minister's Office. «PMO | PM Lee Hsien Loong at the Swearing-In Ceremony for President Halimah Yacob» (en anglès), 27-12-2018. [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ «Tharman Shanmugaratnam: Singapore picks a president who could've been much more» (en anglès). BBC News, 01-09-2023. [Consulta: 4 setembre 2023].
# Polisexualitat

La polisexualitat es defineix com l'atracció romàntica, sexual o conducta sexual dirigida cap a més d'un gènere, però no necessàriament cap a tots ells, de la mateixa manera o amb diferent intensitat.
La polisexualitat i la pansexualitat són freqüentements confosas. No obstant això, la pansexualitat engloba l'atracció amb independència del gènere, mentre que la polisexualitat ho fa cap a un grup variable determinat. És a dir, totes dues sexualitats s'enfoquen en la pluralitat del gènere humà, però mentre que la polisexualitat ho fa només cap a alguns gèneres, la pansexualitat ho fa cap a tots o amb independència d'ells.

## Vegeu també

* Safisme
* Homosexualitat

## Referències

* ↑ «POLISEXUALIDAD: qué es, características, tipos y ejemplos» (en castellà). psicologia-online.com. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Here's What It Means to Identify as Polysexual, According to Experts» (en anglès). Health.com. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Qué es una persona polisexual y cuáles son sus características» (en espanyol de Mèxic). www.milenio.com. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Te explicamos la diferencia entre polisexual y omnisexual» (en espanyol de Mèxic). Homosensual, 13-01-2021. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ Contributors, WebMD Editorial. «What Is Polysexuality?» (en anglès). WebMD. [Consulta: 19 setembre 2021].
# Posición avanzada

Posición avanzada és una pel·lícula de drama bèl·lic espanyola del 1966 dirigida per Pedro Lazaga amb guió d'Ángel del Castillo i protagonitzada per Manuel Zarzo i Antonio Ferrandis. Fou rodada als voltants del riu Jarama, entre Mejorada del Campo, San Martín de la Vega i Buitrago del Lozoya.

## Sinopsi

El fill de Juan Ruiz, un jove agricultor, troba un casc militar amb un forat de bala. Quan li ensenya al seu pare, aquest comença a recordar la seva experiència durant la Guerra Civil espanyola, quan formava part d'un destacament situat en una posició avançada al costat del riu Jarama amb Vélez (amo del casc), el caporal Pando, el filòsof Martí, el tímid Leandro, l'alferes Laso i el sergent Ayuso. Juan evoca especialment una dura batalla que va tenir lloc quan ell tornava de veure a la seva dona, que es trobava a l'altre costat de les línies enemigues. L'endemà els soldats d'ambdós bàndols acceptaren una treva, pescaren truites i bescanviaren cigarretes. Tanmateix, els soldats del front republicà són substituïts per voluntaris de les Brigades Internacionals que no respecten la treva.

## Repartiment

* Manuel Zarzo ... Juan Ruiz
* Antonio Ferrandis ... Sargento Ayuso
* Manuel Manzaneque ... Alférez Laso
* Enrique Ávila ... Vélez
* Luis Marín ... Azón
* Jesús Colomer ... Leandro
* Manuel Tejada ... Javier Martí
* Marcelo Arroita-Jáuregui... Cabo Pando
* Francisco Vázquez ... Telefonista
* Rogelio Madrid ... Teniente ayudante
* Fernando Sánchez Polack ... Sargento Díaz

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1965 va obtenir el premi especial de 250.000 pessetes, així com el premi al millor actor principal (Antonio Ferrandis), millor actor secundari (Tomás Blanco) i a la millor fotografia (Cecilio Paniagua).

## Referències

* ↑ Posición avanzada a abc.es
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 162-166

## Enllaços externs

* Fragment de la pel·lícula a YouTube
* Posición avanzada a Historia de nuestro cine.
# Polizzi Generosa

Polizzi Generosa (sicilià Pulizzi) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 4.142 habitants. Limita amb els municipis de Caltavuturo, Castellana Sicula, Isnello, Petralia Sottana, Scillato, Sclafani Bagni, Vallelunga Pratameno (CL) i Villalba (CL).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Patrizio David | Centreesquerra |
# Pols de metall

La pols metàl·lica és un metall en pols com la pols d'alumini o de ferro.

## Referències

* ↑ Arnold R. Poster. Handbook of Metal Powders, 1966.
* ↑ Alan Lawley. Atomization: the production of metal powders, 1992.
* ↑ Joseph M Capus. Metal Powders, 2005.
* ↑ Oleg D Neikov. Handbook of Non-Ferrous Metal Powders, 2009.
* ↑ Stojan S. Djoki. Electrochemical Production of Metal Powders, 2012.
# Premis Ondas 1980

Els Premis Ondas 1980 van ser la vint-i-setena edició dels Premis Ondas, atorgats el 1980 per un jurat presidit per Antonio Garrigues y Díaz-Cañabate. En aquesta edició es diferencien les categories: Premis Nacionals de ràdio, nacionals de televisió, internacionals de ràdio i televisió, hispanoamericans i especials.

## Nacionals de ràdio

* Caravana de amigos de RNE
* Fernando Argenta per Clásicos populares de RNE
* Joaquín Tagar RNE
* Gran gala, Radio Peninsular Barcelona
* Vicente Marco, director del programa Carrusel deportivo de la cadena SER
* José Luis Bengoa, Realizador de Antena Norte, Radio Bilbao de la cadena SER
* Radio week-end, Radio Barcelona de la cadena SER
* Onda pesquera, Radio San Sebastián de la Cadena SER
* Manuel Sicart per Viento del norte de Radio Lugo
* María Teresa Campos Luque de Radio Juventud De Málaga, RCE

## Nacionals de televisió

* Doctor Caparrós, medicina general de TVE
* Fortunata y Jacinta de TVE
* Conciertos de RTVE de TVE
* Más vale prevenir de TVE
* Tribuna de la historia de TVE

## Internacionals de ràdio

* The woman from Sarajevo. Ràdio Belgrad.
* The selfish giant. BBC
* Nuits magnetiques. France Culture
* Viaggio in decibel. RAI

## Internacionals de televisió

* Josep Montes i Baquer, per Der Meteorit i Bachianas Brasileiras, WDR
* Salon Piękności, de Polònia
* Der Deutsche Fruehling. ORF.
* Confession d'un fumeur TF1

## Hispanoamericans

* Quincas berro d'agua, Rede Globo
* Marianella Salazar Guirola, pel reportatge ¿Qué pasa Venezuela? de Venevisión.
* Julio César Luna, RRTV de Colòmbia
* Mariposas Monarcas, Televisa Canal 2 de México
* 60 minutos, Canal 7 Buenos Aires de Argentina

## Especials

* II Encuentro Mundial de la Comunicación, Televisa de Mèxic

## Referències

* ↑ Anoche, El País, 15 de novembre de 1980
* ↑ Una vez más, El País, 28 d'octubre de 1980
* ↑ El pasado jueves, 18 d'octubre de 1980

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial dels Premis Ondas Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine.