OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 466 aC

L'any 466 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República Romana es coneixia com l'Any del consolat de Prisc i Regil·lensis, o de vegades, any 288 Ab urbe condita o de la fundació de Roma. La denominació 466 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode més usat a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Grècia

* A la vora del riu Eurimedont, el general atenès Cimó, al capdavant de les forces de la lliga de Delos, va derrotar els perses per terra i per mar.
* Els atenencs van ocupar la ciutat de Cios, a Bitínia, i va entrar a la Lliga de Delos.

### Itàlia

* Trasibul succeeix com a tirà de Siracusa al seu oncle Hieró I. La ciutat d'Hímera va enviar una força per ajudar Siracusa contra Trasibul, i poc després, en la pau general, els exiliats van poder tornar a la ciutat.

### República Romana

* Quint Servili Estructe Prisc i Espuri Postumi Albus Regil·lensis són elegits cònsols a Roma. Els dos cònsols van fer la guerra contra les nacions veïnes, sense cap menció especial.

## Necrològiques

* Mor de malaltia Hieró I, tirà de Siracusa.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Cimó, XIV, 12
* ↑ Xenofont. Hel·lèniques, I, 4, 7-8
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 67-68
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, III, 31
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 66
# AGM-86 ALCM

El Boeing AGM-86 ALCM (sigles en anglès d'Air-Launched Cruise Missile) és un míssil de creuer subsònic destinat a ser llançat des d'un avió nord-americà de l'empresa Boeing i usat per les Forces Aèries dels Estats Units. Aquests míssils van ser desenvolupats per incrementar l'efectivitat i la supervivència dels bombarders estratègics Boeing B-52H Stratofortress.

## Variants

* AGM-86A, el prototip.
* AGM-86B, amb capacitat per portar caps nuclears. Foren retirats el 1992.
* AGM-86C, míssil de creuer llançable des de l'aire convencional (CALCM, segons les sigles en anglès) derivat de l'AGM-86B però amb caps explosius i de fragmentació en lloc de nuclears.
* AGM-86D, versió de l'anterior amb cap penetrador per atacar objectius altament protegits i búnquers especials.

## Vegeu també

* Míssil de creuer
* Arma nuclear
* Comandament Aeri Estratègic

## Referències

* ↑ United States Air Force. Factsheet: AGM-86B/C/D MISSILES (en anglès). af.mil [Consulta: 30 gener 2010]. Arxivat 2008-07-10 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Boeing.com ALCM/CALCM Photo Gallery
* Designation Systems 'Directory of US Military Rockets and Missiles: AGM-86
* Global Security s AGM-86C/D Conventional Air Launched Cruise Missiles
# AGM-114 Hellfire

L'AGM-114 Hellfire és un míssil aire-superfície dissenyat principalment per a l'ús antitancs. És un míssil polivalent, capaç de destruir objectius diversos i capaç de penetrar el blindatge pesant dels tancs. El sobrenom Hellfire és un acrònim HELicopter Launched FIRE-and-forget, ja que estava dissenyat originalment per a helicòpters com a míssil autoguiat.

## Plataformes i sistemes de llançament
### Helicòpters

* AH-1W SuperCobra
* AH-1Z Viper
* AH-64 Apache
* Agusta A129 Mangusta
* Eurocopter Tiger
* Sikorsky SH-60 Seahawk
* OH-58 Kiowa
* RAH-66 Comanche
* UH-60 Blackhawk

## Referències

* ↑ AGM-114 Hellfire Variants. GlobalSecurity.org, 25 de novembre de 2005. Consultat el 14 d'agost de 2009.
* ↑ Joint Attack Munitions System - HELLFIRE®

## Vegeu també

* Guiatge de míssils

## Enllaços externs

* AGM-114 Hellfire Arxivat 2008-03-21 a Wayback Machine. - Informació del Hellfire de la Federation of American Scientists (FAS) (anglès)
* Informació del Hellifre a Global Security (anglès)
# AGO-Aqua Service

L'equip AGO-Aqua Service (codi UCI: AAS), conegut anteriorment com a Idemasport-Biowanze o Color Code, és un equip ciclista belga, de ciclisme en ruta. Creat al 2012, té categoria continental.

## Principals resultats

* Gran Premi Criquielion: Boris Vallée (2013))

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

A partir del 2012, l'equip participa en els Circuits continentals de ciclisme. La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2012 | 78è | Antoine Demoitié (240è) |
| 2013 | 74è | Boris Vallée (185è) |
| 2014 | 81è | Antoine Warnier (424è) |
| 2015 | 119è | Jimmy Duquennoy (752è) |
| 2016 | 96è | Rémy Mertz (883è) |
| 2017 | 80è | Norman Vahtra (496è) |

## Referències

* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2012-04-05 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl Arxivat 2016-10-03 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Àhmad ibn Úmar

Àhmad ibn Úmar (àrab: أحمد بن عمر, Aḥmad ibn ʿUmar) fou emir de Creta del 925 al 940. Era fill de l'emir Abu-Abd-Al·lah Úmar ibn Xuayb i germà de l'emir Yússuf ibn Úmar. Va succeir el 925 el seu nebot Alí ibn Yússuf en circumstàncies desconegudes. Vers el 930 va atacar durament el Peloponès, Grècia central i el Mont Atos, i fins i tot la costa de l'Àsia Menor. Probablement va arribar a Atenes. Va morir vers el 940 i el va succeir el seu fill Xuayb ibn Àhmad.

## Referències

* ↑ Miles, George C. «Byzantium and the Arabs: Relations in Crete and the Aegean Area». Dumbarton Oaks Papers, 18, 1964, p.1–32. DOI: 10.2307/1291204.
# Sanatruk

«Sanatruk» té aquests significats:
Sanatruk o Sanadrug (Sanatroces, Sanatrokes) van ser dos reis d'Armènia
* Sanatruk I d'Armènia, cap als anys 75-100
* Sanatruk II d'Armènia, cap al 180/185-197
# Del meu tros

Del meu tros, també conegut com a Del meu tros: escenas casulanas de carrer y de mes enfora, és un llibre publicat per l'escriptor Emili Vilanova publicada l'any 1879 a l'editorial La Renaixensa, dins de la col·lecció "Biblioteca de la Renaixença". Seria el primer d'una llarga col·laboració amb l'editorial, que permetria considerar a Vilanova un dels grans escriptors costumistes del XIX, dels qui millor explicava i documentava els gusts i neguits dels barcelonins.
L'obra és considerada un exemple de la "literatura de quadre", o literatura costumista, en la línia de l'obra L'auca de la Pepa, de Pons i Massaveu. Es tracta d'un tipus de costumisme que documentava la Barcelona de l'època, i que agradaria a la generació posterior d'escriptors, com Josep Pla o Josep Carner, i que desagradaria inicialment a Francesc Miquel i Badia, però que amb el temps va apreciar. L'obra va ser publicada el mateix any que la primera obra de Narcís Oller, Croquis del Natural.

## Referències

* ↑ «Del meu tros. | Associació d'Escriptors en Llengua Catalana». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Figueres, Josep M. El primer diari en llengua catalana: diari català (1879-1881). Institut d'Estudis Catalans, 1999. ISBN 978-84-7283-477-4.
* 1 2 Bonada, Lluís «Una nova antologia intenta reintroduir entre els lectors la màgia verbal del costumista Emili Vilanova». El Temps, 30-11-2016 [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ Badia, Francesc Miquel i; Cassany, Enric; Tayadella, Antònia. Francesc Miquel i Badia, crític literari al Diario de Barcelona, 1866-1899 (en castellà). L'Abadia de Montserrat, 2001. ISBN 978-84-8415-310-8.
* ↑ Moralejo, José L. Historia de las literaturas hispánicas no castellanas (en castellà). Taurus, 1980. ISBN 978-84-306-2111-8.
* ↑ Tubino, Francisco María. Historia del renacimiento literario, contemporáneo en Cataluña, Baleares y Valencia (en castellà). Impr. y fundicion de M. Tello, 1881.
* ↑ Jovany, Josep Balari i. Intensivos ó superlativos de la lengua catalana: monografía leída en la sesión que celebró el día 14 de enero de 1895. Establecimiento Tipográfico de J. Jepús, 1895.
* ↑ Tort, Carola Durán i. "La Renaixensa", primera empresa editorial catalana. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2001.
# Antonio Montes

Antonio Montes (Sevilla, 1911 - Sevilla, 1984) va ser un ciclista espanyol que fou professional entre 1932 i 1945.
Els seus majors èxits esportius els aconseguí a la Volta a Espanya, cursa en la que aconseguí tres victòries d'etapa.

## Palmarès

* 1935
** 1r a la Clàssica als Ports de Guadarrama
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1936
** 1r a la Clàssica als Ports de Guadarrama
* 1937
** Vencedor d'una etapa del Tour del Sud-oest
* 1941
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
* 1945
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1935. 22è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1941. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1945. Abandona. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ Antonio Montes, un ilustre desconocido del deporte sevillano a Revista Chapina (29 d'agost de 2010) (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Zemianske Podhradie

Zemianske Podhradie és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1397.
# Mas Vila (Cervelló)

El Mas Vila, abans Mas Rabassa, és una obra de Cervelló (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia propera a l'ermita del Remei, a la urbanització Ciutat del Remei. Està formada per diferents cossos que aprofiten el desnivell del turó en què està emplaçada. El volum central és de planta rectangular i té una coberta de dos aiguavessos, amb forjats modificats en restauracions contemporànies. Té un portal que dona accés a una petita era mig coberta. Completen el conjunt un safareig, grans cisternes i una horta.

## Referències

* ↑ «Mas Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Mesnil-sous-Vienne

Mesnil-sous-Vienne és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 129 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mesnil-sous-Vienne era de 129 persones. Hi havia 52 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 50 eren l'habitatge principal de la família, 18 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 70 habitatges eren cases. Dels 50 habitatges principals, 40 estaven ocupats pels seus propietaris, 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 4 tenien dues cambres, 9 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 25 en tenien cinc o més. 34 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mesnil-sous-Vienne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 91 persones, 66 eren actives i 25 eren inactives. De les 66 persones actives 55 estaven ocupades (31 homes i 24 dones) i 11 estaven aturades (6 homes i 5 dones). De les 25 persones inactives 10 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de comerç i reparació d'automòbils i 3 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Mesnil-sous-Vienne hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mesnil-sous-Vienne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mesnil-sous-Vienne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mastax annulata

Mastax annulata és una espècie de coleòpter dins la família dels caràbids, amb distribució restringida a Índia.

## Referències

* ↑ Anichtchenko, Alexander et al. Mastax annulata Andrewes, 1924 Carabidae of the World. Consultat el 26 gener 2016.
# Mastax burgeoni

Mastax burgeoni és una espècie de coleòpter dins la família dels caràbids, amb la distribució a Angola, Camerun, Libèria, República Democràtica del Congo, Sierra Leone, Tanzània i Zàmbia.

## Referències

* ↑ Anichtchenko, Alexander et al. Mastax burgeoni Liebke, 1934 Carabidae of the World. Consultat el 26 gener 2016.
* ↑ Roskov, Yuri et al. Mastax burgeoni Liebke, 1934 Catalogue of Life. Consultat el 26 gener 2016.
# Mastaing

Mastaing és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 910 habitants. Limita al nord amb Abscon, a l'est amb Rœulx, al sud amb Bouchain, al sud-oest amb Marquette-en-Ostrevant i al nord-oest amb Émerchicourt.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 779 | 871 | 809 | 798 | 825 | 878 | 910 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Marie Huart | |
# Mastax albonotata

Mastax albonotata és una espècie de coleòpter dins la família dels caràbids, amb distribució restringida a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Anichtchenko, Alexander et al. Mastax albonotata Peringuey, 1885 Carabidae of the World. Consultat el 24 gener 2016.
# Melanomys zunigae

Melanomys zunigae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del centre-oest del Perú, on viu a altituds d'entre 600 i 800 msnm. Es tracta d'un animal nocturn que no ha sigut observat des del 1949. El seu hàbitat natural són els deserts costaners. Està amenaçat per la mineria i el pasturatge de cabres.

## Referències

* ↑ Zeballos, H.; Vivar, E. Melanomys zunigae. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 gener 2017.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Mfulupimga Nlando Victor

Mfulupinga NLando Victor (Maquela do Zombo, província de Uíge, 15 de desembre de 1944 - 2 de juliol de 2004) fou un polític i professor universitari angolès, membre de l'Assemblea Nacional d'Angola i professor de matemàtiques. Fou el principal fundador i president del Partit Democràtic pel Progrés – Aliança Nacional Angolesa. Fou assassinat d'un tret el 2 de juliol de 2004. El seu crim encara no s'ha esclarit.

## Biografia

Va estar exiliat a la República Democràtica del Congo degut a la repressió colonial, dedicant-s'hi als estudis i a la mobilització dels estudiants angolesos de l'exterior. Posteriorment fou president dels estudiants angolesos universitaris al Congo.
Va tornar a Angola després de la proclamació d'independència i va formar part del Consell Directiu Provisional de l'Orde dels Enginyers. Fou professor titular de matemàtiques a la Universitat Agostinho Neto, on fou cap dels departaments de matemàtiques a les Facultats d'Economia i de Ciències. Alhora, va fundar un grup de reflexió que el 1991 va culminar en la constitució del PDP-ANA, del que en fou president. Fou elegit diputat d'aquest partit a les eleccions generals d'Angola de 1992, i fou membre de la 6a Comissió i del Consell de la República.
Fou assassinat a Luanda el 2 de juliol de 2004, hores després d'haver participat en una reunió del Consell de la República, per un grup d'elements desconegut. Fou tirotejat amb una metralladora AK-47 quan anava a agafar el seu cotxe a la sortida de la seu del seu partit, al barri de Cassenda, municipi de Maianga. Fou traslladat a la clínica d'Endiama, a l'illa de Luanda, on va morir. Els autors del crim van fugir amb el seu vehicle.

## Referències

* ↑ Mfulupinga foi assassinado há nove anos, voaportugues, 2 de juliol de 2013
* ↑ «O MPLA ASSASSINOU O PROFESSOR MFULUMPINGA LANDO VICTOR». Arxivat de l'original el 2017-06-08. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ “Mfulupinga Nlandu Victor foi um político sagaz e um quadro de elevada competência técnica” Arxivat 2017-05-28 a Wayback Machine., angonoticias.com, 6 de juliol de 2004
* ↑ Caso Nfulupinga vai ao Tribunal Internacional, angonoticias, 1 de juliol de 2008
# Mathematics Genealogy Project

El Mathematics Genealogy Project (MGP) és una base de dades penjada a la web, en la qual es pot consultar la genealogia acadèmica dels matemàtics. La idea va ser iniciada per Harry Coonce el 1996 quan estava a la Universitat de Minnesota i posteriorment es va traslladar a la Universitat de l'Estat de Dakota del Nord. També compta amb el suport de la American Mathematical Society.
La intenció del projecte és compilar la següent informació de tots els matemàtics del món:
* Nom complet
* Nom de la Universitat que atorga el doctorat
* Any d'obtenció
* Títol complet de la tesi doctoral
* Nom complet del tutor (o tutors) de la tesi
L'any 2010 la base de dades recollia informació de més de 141.000 matemàtics, i ha continuat creixent a un ritme accelerat en els darrers anys, arribant a 181.000 noms el juliol de 2014.
La base de dades ha estat utilitzada per l'estudi estadístic del paper del mentor en la carrera acadèmica del protegit.

## Referències

* ↑ Jackson, Allyn «A Labor of Love: The Mathematics Genealogy Project» (en (anglès)). Notices of the AMS. American Mathematical Society, Vol. 54, Num. 8, 2007, pàg. 1002-1003 [Consulta: 6 juliol 2014].
* ↑ «Mission Statement»., Mathematics Genealogy Project website.
* ↑ Adams, Jon «A trace of greatness» (en (anglès)). Times Higher Education. The Thimes, maig 2010 [Consulta: 6 juliol 2014].
* ↑ Malmgren, R.Dean; Ottino, Julio M.; Nunes Amaral, Luis A. «The role of mentorship in protégé performance» (en (anglès)). Nature, 465, 2010, pàg. 622-626. DOI: 10.1038/nature09040 [Consulta: 6 juliol 2014].

## Enllaços externs

* «Mathematics Genealogy Project website».
# Michael Parenti

Michael Parenti (Nova York, 1933) Michael John Parenti és un politòleg, historiador acadèmic i crític cultural nord-americà que escriu sobre temes acadèmics i populars. Ha ensenyat a universitats i s'ha anomenat candidat a càrrecs polítics. Parenti és conegut pels seus llibres i algunes conferències marxistes. És un intel·lectual destacat de l'esquerra nord-americana.
Michael Parenti es va criar per una família italoamericana al barri de East Harlem de Nova York. Després de graduar-se a l'escola secundària, Parenti es va posar a treballar durant alguns anys. En tornar a l'escola, va rebre una llicenciatura al City College de Nova York, un màster de la Brown University i un doctorat en ciències polítiques de la Universitat Yale. Parenti és el pare de Christian Parenti, un acadèmic, autor i periodista.

## Referències

* ↑ «How Bernie Sanders, an Open Socialist, Won Burlington's Mayoral Election» (en anglès americà). jacobinmag.com. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ Parenti, Michael Socialism and Democracy, 12, 1, 01-01-1998, pàg. 115–121. DOI: 10.1080/08854309808428215. ISSN: 0885-4300.
* ↑ Boggs, Carl New Political Science, 34, 2, 01-06-2012, pàg. 228–236. DOI: 10.1080/07393148.2012.676401. ISSN: 0739-3148.
* ↑ Lattin, Don. «Review: 'God and His Demons,' by Michael Parenti» (en anglès americà). SFGATE, 05-04-2010. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ Carr, Paul R. Does Your Vote Count?: Critical Pedagogy and Democracy (en anglès). Peter Lang, 2011, p. 274. ISBN 978-1-4331-0813-6.
* ↑ Parenti, Michael. «La Famiglia: An Ethno-Class Experience». A: Contrary Notions: The Michael Parenti Reader. City Lights Books, agost 2007, p. 403. ISBN 978-0-87286-482-5.
* ↑ «Michael Parenti - The Humanities Institute - The Humanities Institute». Scripps CollegeScripps College, 17-04-2018. [Consulta: 13 gener 2022].
* ↑ Bergman, Tabe Frontiers in Communication, 4, 01-01-2019. DOI: 10.3389/fcomm.2019.00023. ISSN: 2297-900X [Consulta: 13 gener 2022].
* ↑ «Christian Parenti» (en anglès). John Jay College of Criminal Justice, 31-01-2018. [Consulta: 12 desembre 2019].
# Alexander Qazbeghi

Alexander Qazbeghi (georgià: ალექსანდრე ყაზბეგი) fou un escriptor georgià del segle xix, nascut a Stepantsminda el 1848 i mort a Tiflis el 1893.
Les seves històries èpiques Khevisberi Gocha, Elguja, i El parricida (1883) mostren la lluita per la independència i l'amor a llibertat del seu poble i descriuen l'ànima dels herois nacionals georgians. Va popularitzar el mític bandit Koba, semblant a Robin Hood, que defensava i venjava els pobres. El personatge inspirà el primer pseudònim de Stalin. El parricida (georgià: მამის მკვლელი) fou l'última novel·la històrica de l'escriptor.

## Referències

* ↑ Bullock, Allen. Hitler and Stalin:Parallel Lives. Vintage Books. 1993. ISBN 0-679-72994-1