OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shahpura (Mandla)

* Per a altres significats, vegeu «Shahpura (desambiguació)».
Shahpura fou un estat tributari protegit al districte de Mandla, Índia, Províncies Centrals.
El 1857 el raja es va revoltar però fou sotmès al començament de 1858 i el principat annexionat al districte de Mandla.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Mandla
# Evolution (curtmetratge)

Evolution (en francès Évolution) és un curtmetratge d'animació Canadenc dirigit per Michael Mills, oferint un retrat humorístic de l'evolució. Evolution va ser nominada a l'Oscar al millor curtmetratge premi als Premis Oscar de 1971, i va rebre prop de 40 premis internacionals. Pel·lícula sense paraules, Evolution va ser animada, dirigida, escrita i produïda per Mills durant el seu mandat al National Film Board of Canada, que va començar el 1966 i va durar fins a formar la seva pròpia companyia d'animació, Michael Mills Productions, el 1974.

## Sinopsi

La pel·lícula comença amb uns organismes unicel·lulars als oceans, seguits de les primeres criatures que van sortir a la terra, fins a l'alba de l'home modern.

## Crèdits

* Guionista, Disseny, i Animació: Michael Mills
* Animador Assistent: Gayle Thomas
* Càmera d'animació: Kjeld Nielsen
* Càmera òptica: Ron Moore
* Músic: Doug Randle
* Edició de so: Peter Hearn
* Regrabació: Roger Lamoureux
* Director i Productor: Michael Mills
* Evolution - A National Film Board Of Canada Production

## Altres premis

A la 19a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va rebre el premi al millor curtmetratge.

## Referències

* ↑ Evans, Gary. «Appendix four: Oscar nominations and awards through 1989». A: In the National Interest: A Chronicle of the National Film Board of Canada from 1949 to 1989. University of Toronto Press, 1991, p. 330. ISBN 978-0-8020-6833-0.
* ↑ «Cartoons Considered For An Academy Award 1971 -».
* ↑ Lenburg, Jeff. Who's Who in Animated Cartoons: An International Guide to Film and Television's Award-Winning and Legendary Animators. Applause Books, 2006, p. 242. ISBN 978-1-55783-671-7.
* ↑ «Evolution/Évolution». Collections page. National Film Board of Canada. [Consulta: 18 gener 2011].
* ↑ Wise, Wyndham. Take One's Essential Guide to Canadian Film. University of Toronto Press, 2001, p. 72. ISBN 978-0-8020-3512-7.
* ↑ La entrega de los «Premios San Jorge», gran fiesta de confraternidad cinematográfica, La Vanguardia, 23 d'abril de 1974

## Enllaços externs

* Vegeu Evolution a NFB.ca
* Evolution al canal oficial de NFB a YouTube
# Codis de bloc

En la teoria de la codificació, els codis de bloc són una gran i important família de codis de correcció d'errors que codifiquen dades en blocs. Hi ha un gran nombre d'exemples de codis de bloc, molts dels quals tenen una àmplia gamma d'aplicacions pràctiques. La definició abstracta dels codis de bloc és útil conceptualment perquè permet als teòrics de codificació, matemàtics i informàtics estudiar les limitacions de tots els codis de bloc d'una manera unificada. Aquestes limitacions solen prendre la forma de límits que relacionen diferents paràmetres del codi de bloc entre si, com ara la seva velocitat i la seva capacitat per detectar i corregir errors.
Exemples de codis de bloc són els codis Reed-Solomon, els codis Hamming, els codis Hadamard, els codis Expander, els codis Golay i els codis Reed-Muller. Aquests exemples també pertanyen a la classe de codis lineals i, per tant, s'anomenen codis de blocs lineals. Més concretament, aquests codis es coneixen com a codis de blocs algebraics, o codis de blocs cíclics, perquè es poden generar mitjançant polinomis booleans.
Els codis de blocs algebraics solen ser descodificats mitjançant descodificadors algebraics.
El terme codi de bloc també pot referir-se a qualsevol codi de correcció d'errors que actua sobre un bloc de $k$ bits de dades d'entrada per produir $n$ bits de dades de sortida $(n,k)$. En conseqüència, el codificador de blocs és un dispositiu sense memòria. Sota aquesta definició codis com ara codis turbo, codis convolucionals acabats i altres codis descodificables iterativament (codis semblants a turbo) també es considerarien codis de bloc. Un codificador convolucional no acabat seria un exemple de codi sense bloc (sense marc), que té memòria i, en canvi, es classifica com a codi d'arbre.

## Referències

* ↑ «Linear block codes - Lecture notes 6-7 - Linear Block Codes 5 Introduction Coding theory is a branch - StuDocu» (en anglès). https://www.studocu.com.+[Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ «Block Coding in Digital Electronics» (en anglès). https://www.geeksforgeeks.org,+15-01-2018.+[Consulta: 29 octubre 2022].
* ↑ Vucetic, Branka; Yuan, Jinhong. Block Codes (en anglès). https://doi.org.+ Boston, MA: Springer US, 2000, p. 13–36. DOI 10.1007/978-1-4615-4469-2_2. ISBN 978-1-4615-4469-2.
* ↑ «Coding Theory Course 1_block code and finite field» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2022].
# Lindre-Haute

Lindre-Haute és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 61 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lindre-Haute era de 61 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 4 estaven desocupats. 26 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 24 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 5 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lindre-Haute el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 43 persones, 19 eren actives i 24 eren inactives. De les 19 persones actives 18 estaven ocupades (10 homes i 8 dones) i 1 aturada (1 home). De les 24 persones inactives 10 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Lindre-Haute hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lindre-Haute a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lindre-Haute a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Liutold d'Eppenstein

Liutold d'Eppenstein (nascut al voltant de 1050, mort el 12 de maig de 1090) va ser comte d'Eppenstein, duc de Caríntia i marcgravi de Verona (1077-1090) succeint en aquestos dos últims al duc Bertold II de Zähringen que havia estat deposat per la dieta d'Ulm, per haver-se revoltat contra l'emperador.
Era el segon fill del comte Marquard IV d'Eppenstein i la seva esposa Liutbirga de Plain, i era per tant net de l'ex duc de Caríntia Adalberó d'Eppenstein, que havia estat deposat per l'emperador Conrad II el 1035. El seu pare Marquard IV, amb el suport de la noblesa caríntia, havia començat a dominar el ducat des de 1056 i els dos successius ducs nomenats no havien aconseguit mai dominar el ducat. Marquard IV (que podria haver agafat el títol ducal el 1073, si bé no hi ha documents acreditatius) va morir el 1076 i el va succeir el seu fill Liutold. Finalment el 1077 el duc de designació imperial Bertold de Zähringen fou deposat per l'emperador (contra el que Bertold s'havia revoltat) i va optar per concedir el ducat (i l'annexa marca de Verona) a Liutold, que en tenia el control efectiu, i que quan tornava de Canossa li havia donat un salconduit per passar a través de les seves possessions de Caríntia i Estíria en el seu camí de retorn a Alemanya. Els dominis dels Eppenstein no obstant es van reduir significativament, ja que Enric IV va donar la marca de Friül (que formava una bona part de la Marca de Verona) al Patriarcat d'Aquileia, mentre que la marca de Carantània que depenia de Caríntia, fou conservada per la dinastia dels Ottokars comtes de Steyr (d'on va derivar el nom d'Estíria) que la posseïen des de 1055.
Tot i que s'havia casat dues vegades (no es coneix els noms de les esposes), va morir sense descendència (1090). Va ser succeït pel seu germà menor, Enric V. Liutold està enterrat a l'Abadia de St Lambrecht a Estíria.

## Referències

* Karl-Engelhard Klaar: Die Herrschaft der Eppensteiner in Kärnten (1966)
* Heinz Dopsch: Liutold von Eppenstein, Herzog von Kärnten a: Lexikon des Mittelalters
# Litoria castanea

Litoria castanea és una espècie de granota arborícola que viu a la Nova Gal·les del Sud (Austràlia). Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural. Viu a pastures temperades, rius, rieres, pantans, llacs d'aigua dolça i estanys. Hiberna en troncs buides i a les cavitats a l'entorn d'arbres desarrelats. Arriben a la maduresa sexual als tres anys i viuen uns sis anys.

## Referències

* 1 2 Hero, Jean-Marc; Hines, Harry; Lemckert, Frank; Robertson, Peter. «Yellow-spotted Tree Frog Litoria castanea». The IUCN Red List of Threatened Species, 2004. [Consulta: 6 febrer 2020].
* ↑ «Litoria castanea». Atlas of Living Australia. Frogs Australia Network.
# Litoria cavernicola

Litoria cavernicola és una espècie de granota de la família dels hílids. Aquest endemisme del nord-oest d'Austràlia només es coneix que es trobi en una zona molt remota de la regió de Kimberley, a Austràlia Occidental, a una altitud d'entre 150 i 300 metres. Es desconeix l'estat de les poblacions.
Habita en coves i refugis entre còdols als congostos que flanquegen l'altiplà de Mitchell.

## Referències

* 1 2 «Litoria cavernicola» (en anglès). IUCN Red List. Harold Cogger, Dale Roberts, Paul Horner. 2004. [Consulta: 15 setembre 2014].
# Litoria capitula

Litoria capitula és una espècie de granota del gènere Litoria de la família dels hílids. Originària d'Indonèsia.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
# Liétor

Liétor és un municipi de la província d'Albacete, que es troba a 61 km de la capital de la província, en la vall del riu Mundo. El 2005 tenia 1.537 habitants, segons dades de l'INE. Comprèn les pedanies de Cañada de Tobarra, Casablanca, El Ginete, Mullidar, Talave, Hijar y la Alcadima
* Vista del riu Mundo (febrer de 2006)
* Convent de les Carmelites Descalces, segle XVII
* Font del Pilar
# Llac Cedar

El llac Cedar (en anglès Cedar Lake; en francès Lac des Cèdres) és un llac que es troba al nord del llac Winnipegosis, a la província canadenca de Manitoba i que té una superfície de 1.353 km². El nivell de l'aigua del llac Cedar Lake està controlat per la presa Grand Rapids. El poble de Grand Rapids i la comunitat habitada per Primeres Nacions d'Easterville es troben a prop.

## Història

El llac és conegut per tenir excel·lents exemples de fòssils en ambre del període Cretaci. Aquest tipus d'ambre és anomenat "Chemawinit", el nom d'una tribu indígena que viu en aquesta zona, o "Cedarit". Aquest ambre conté moltes inclusions orgàniques, sense que hagin estat investigades a fons fins a l'actualitat.
El curs principal del llac és el riu Saskatchewan, que forma un delta al costat nord-oest del llac. El cabal del riu Saskatchewan fins al llac Winnipeg, a l'extrem est del llac Cedar, està regulat per la presa Grand Rapids construïda entre 1961 a 1964 per Manitoba Hydro. Aquesta presa, junt a 25,6 quilòmetres de dics, va elevar el nivell del llac en 3,65 m, creant l'actual llac-embassament Cedar, que proporciona un cabal mig anual de 688 m³/s a la planta d'energia associada. L'augment del nivell de l'aigua va suposar la inundació de Fort Bourbon, una fortalesa francesa del segle xviii localitzada prop de Grand Rapids.

## Referències

* ↑ «Saskatchewan River Delta, Manitoba, Canada October 29, 2007». NASA. [Consulta: 12 setembre 2014].
* ↑ R.Klebs: Cedarit, ein neues bernsteinähnliches Harz Canadas und sein Vergleich mit anderen fossilen Harzen. - Jahrbuch des königlichen preußischen geologischen Landesamtes. Berlin, 1897.
* ↑ George O. Poinar, Jr.: Life in Amber. 350 p., 147 fig., 10 tab., Stanford University Press, Stanford (Cal.) 1992. ISBN 0-8047-2001-0
* ↑ «Manitoba Historical Society (Thundering Waters Stilled: The Grand Rapids of the Saskatchewan by Martha McCarthy)», 1988. [Consulta: 12 setembre 2014].
* ↑ «Natural Resources Canada-Canadian Geographical Names (Cedar Lake)». [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «Atlas of Canada Toporama». [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ «L'Encyclopédie canadienne : Cèdres, réservoir du lac des». Arxivat de l'original el 2006-05-19. [Consulta: 12 gener 2015].
# Lledoner de Can Ginebreda

El Lledoner de Can Ginebreda (Celtis australis) és un arbre que es troba a Gelida (l'Alt Penedès).

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 4,41 m.
* Perímetre de la base del tronc: 5,49 m.
* Alçada: 14,76 m.
* Amplada de la capçada: 16,89 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 356 m.

## Entorn

Es troba dins el pati del mas de Can Ginebreda, tancat i barrat, un mas actiu, amb ceps i oliveres. És un mas clos i custodiat per gossos. El bosc del voltant és bosc de muntanya baixa i seca. Als entorns hi predomina la pineda de pi blanc amb sotabosc on hi ha força biodiversitat: llentiscle, marfull, càdec, noguerola, garric, ginesta, olivella, roldor, bruc d'hivern, esparreguera boscana, estepa borrera, vidalba, estepa blanca, arítjol, canya, tomaquera del diable, blet, fonoll, ravenissa groga i alfals salvatge. Hi abunden el gaig, la cotxa fumada, el tudó, la merla, i al camí hi ha rastres de fagina.

## Aspecte general

És un lledoner ferreny, sofert, que creix arran d'una paret i l'exemple d'arbre que s'instal·la en una escletxa i es fa gegantí. Té presència imponent, la qual es fa visible des de la distància. El fet d'ésser un arbre instal·lat al peu d'una paret i en un cantó del pati del mas ha fet que desenvolupés un gran sistema radicular que li facilita tant l'aportament de nutrients i aigua necessaris com un bon estat de salut i bona ufana. No s'aprecien forats ni necrosis al tronc o a la soca, ni presència de xilòfags o fitòfags de forma destacada.

## Observacions

L'arbre creix dins el pati del mas, el qual, habitualment, està tancat, així que el visitant normalment haurà de contemplar-lo des de l'exterior. A més, és en un camí farcit de trenques, la qual cosa fa complicat l'accés a un turisme.

## Accés

Des de Sant Sadurní d'Anoia prenem la carretera C-243b en direcció a Gelida. Al punt quilomètric 11,8 aproximadament trobarem un revolt tancat cap a l'esquerra i unes tanques de protecció. Just allà, a mà dreta, hi ha la pista forestal que hem de prendre. Ascendim prenent la pista de l'esquerra les dues vegades que hi ha l'encreuament. Quan hàgim recorregut un parell de quilòmetres, veurem els conreus d'olivera i de vinya, i el mas de Can Ginebreda amb el lledoner dins el recinte. GPS 31T 0405024 4586035.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 54-55.

## Enllaços externs

* Wikiloc (català)
# Liparit

«Liparit» té aquests significats:
* Nom famíliar de Geòrgia. La família és coneguda també com a Lipàrides (Liparítides), Liparits, Liparitisdzé (ლიპარიტები) i Baghuashi
* Liparit, epònim de la família
* Liparit, nom de diversos prínceps de la família dels quals el més important fou Liparit Liparitisdzé (Liparit IV)
# Liparis schmidti

Liparis schmidti és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 8,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: Sakhalín.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lindberg, G. U. & Krasyukova, Z. V., 1987. Fishes of the Sea of Japan and adjacent parts of Okhotsk and Yellow Sea. Part 5. Teleostomi, Osteichthyes, Actinopterygii. 30 Scorpaeniformes (176. Fam. Scorpaenidae - 194. Fam. Liparididae). Fishes of the Sea of Japan and adjacent parts of Okhotsk and Yellow Sea. Part 5.: 1-526.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., 1998. Catalogue of the type specimens of snailfish (Liparidae, Scorpaeniformes) in the Zoological Institute of the Russian Academy of Sciences. J. Ichthyol. 38(9):730-746.
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Liptovské Kľačany

Liptovské Kľačany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1256.
# Liptovský Ján

Liptovský Ján és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1327.
# Lliga espanyola d'hoquei sobre patins masculina 2015-2016

La lliga començà el 19 de setembre de 2015 i acabà el 19 de maig de 2016. La competició la va guanyar el FC Barcelona, aconseguint així el seu vint-i-setè títol de lliga.

## Ascensos i descensos

Pugen de 1a divisió :
| Equip | Posició | Punts |
| Club Hoquei Lloret de Mar Vila Esportiva | 1r | 57 |
| Secció d'Hoquei de la Unió Maçanetenca (SHUM) Balder Tècnica | 2n | 57 |
| Recam Làser Club Hoquei Caldes de Montbui | 3r | 54 |
Baixen a 1a divisió :
| Equip | Posició | Punts |
| Club Patí Manlleu | 14è | 27 |
| Medycare System Club Hoquei Mataró | 15è | 26 |
| Club Patí Tordera | 16è | 8 |

## Referències

* ↑ «El FC Barcelona se proclama campeón de la OK Liga» (en castellà). FEP.es, 07-05-2016. [Consulta: 16 maig 2016].
# Llista de departaments uruguaians per superfície

Llista dels departaments uruguaians ordenats per superfície segons l'INE.
| Lloc | Nom | Superfície (km²) | Percentatge |
| 1 | Tacuarembó | 15.438 | 8,82% |
| 2 | Salto | 14.163 | 8,09% |
| 3 | Paysandú | 13.922 | 7,95% |
| 4 | Cerro Largo | 13.648 | 7,80% |
| 5 | Artigas | 11.928 | 6,82% |
| 6 | Durazno | 11.643 | 6,65% |
| 7 | Rocha | 10.551 | 6,03% |
| 8 | Florida | 10.417 | 5,95% |
| 9 | Lavalleja | 10.016 | 5,72% |
| 10 | Treinta y Tres | 9.529 | 5,44% |
| 11 | Rivera | 9.370 | 5,35% |
| 12 | Río Negro | 9.282 | 5,30% |
| 13 | Soriano | 9.008 | 5,15% |
| 14 | Colonia | 6.106 | 3,49% |
| 15 | Flores | 5.144 | 2,94% |
| 16 | San José | 4.992 | 2,85% |
| 17 | Maldonado | 4.793 | 2,74% |
| 18 | Canelones | 4.536 | 2,59% |
| 19 | Montevideo | 530 | 0,30% |
| TOTAL | TOTAL | 175.016 | 100% |

## Vegeu també

* Departaments de l'Uruguai per IDH
* Llista de departaments uruguaians per població
* Llista de poblacions de l'Uruguai
# Llibre sobre la Nativitat de Maria

El Llibre sobre la Nativitat de Maria o Evangeli del naixement de Maria, és un llibre apòcrif, una refosa abreujada de l'Evangeli del Pseudo-Mateu. També té influències del Protoevangeli de Jaume.
L'obra, escrita al segle ix en llengua grega, explica la història del naixement i la joventut de Maria, i el seu estil és més delicat i elegant que el de l'original. S'han eliminat del relat aquelles coses que podrien anar contra la mentalitat de l'època, com ara el primer matrimoni de Josep. Durant molt de temps aquesta obra es va atribuir a Jeroni d'Estridó i també, amb menys entusiasme, a Pascasi Radbert. La Patrologia Latina de Migne encara l'atribueix a Jeroni.

## Referències

* ↑ Santos Otero, Aurelio de. Los evangelios apócrifos. Madrid: B.A.C., 1999, p. 237. ISBN 8479140445.
* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2010, p. 237. ISBN 9788441421165.
# Lloret frontblau

El lloret frontblau (Cyclopsitta gulielmitertii) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos i sabanes de Nova Guinea i les properes illes Aru i Salawati.
# Lo Roet

Lo Roet (en francès Rouet) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Consorci Internacional de Periodistes d'Investigació

El Consorci Internacional de Periodistes de Recerca (International Consortium of Investigative Journalists - ICIJ) és una xarxa internacional basada a Washington, D. C. que integra a més de 190 periodistes de recerca de més de 65 països. Va ser creat el 1997 com un projecte del Centre per a la Integritat Pública (CPI). Actualment el seu director és el periodista irlandès Gerard Ryle.
El 3 d'abril de 2016 la xarxa ICIJ va publicar la recerca d'impacte mundial coneguda com els Panama Papers.
El 3 d'octubre del 2021 es va publicar una nova entrega de filtracions, anomenada Papers de Pandora.

## Vegeu també

* LuxLeaks
* Swiss Leaks
* WikiLeaks
* Papers de Panamà
* Papers de Pandora

## Referències

* ↑ «About the ICIJ». The Center for Public Integrity. [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ «Gerard Ryle».
* ↑ «The Panama Papers - ICIJ», 03-04-2016. [Consulta: 4 abril 2016].
* ↑ 324cat. «Una investigació destapa negocis opacs i fortunes ocultes de líders mundials i milionaris», 03-10-2021. [Consulta: 5 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Consorci Internacional de Periodistes d'Investigació - Lloc web oficial
# Bernils

* No s'ha de confondre amb Barnils.
«Bernils» té aquests significats:
* Toponímia:
** Bernils (Bertí), masia del poble de Bertí, al terme municipal de Sant Quirze Safaja (Moianès)
** Bernils (Sant Quirze Safaja), masia del poble de Sant Quirze Safaja, al terme municipal del mateix nom (Moianès)
** Serra de Bernils, diversos topònims
** Baga de Bernils, obaga dels termes municipals de Castellcir i Sant Quirze Safaja (Moianès)
** Bosc de Bernils, bosc dels termes municipals de Castellcir i Sant Quirze Safaja (Moianès)
** Pineda de Bernils, pineda del terme municipal de Castellcir (Moianès)
** Terme de Bernils, bosc del terme municipal de Castellcir (Moianès)
* Biografies:
** Josep Maria Bernils i Mach, historiador i cronista oficial de la ciutat de Figueres