OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camp de presoners de la Pelosa

El Camp de presoners de la Pelosa és una construcció de Roses (Alt Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Restes d'un edifici militar que formava part d'un camp de persones condemnats a treballs forçats i empleats en la construcció de la carretera costanera que anava de Roses a Cadaqués. D'aquesta presó només es conserven les parets perimetrals a l'altura de la part baixa de les finestres. Hi manca tota la meitat superior i la coberta. Les restes mantingudes mostren una construcció on s'utilitzen trossos de pedra o maó barrejats amb morter i ciment.
A pocs metres, en direcció a ponent hi ha un altre edifici que també formava part del camp de presoners. És de dimensions més reduïdes i també està en ruïnes.
Un altre element del camp de presoners és una garita situada sobre les roques a vora del mar, a uns 100 m en direcció SW.
A tocar el camí, a l'esplanada de davant del camp de presoners, hi ha un pou descomunal. És circular, amb el brocal cobert amb un element d'obra. Aquest pou ha estat arranjat i refet modernament.

## Història

1940-1945 Construcció de la pista militar que comunicava Roses amb Cadaqués per la costa. Aquesta obra va ser realitzada pel cos d'enginyers de l'exèrcit franquista. La mà d'obra eren presoners polítics condemnats a treballs forçats que eren confinats en els camps de presoners de la Pelosa i, probablement, de Joncols. Els militars haurien utilitzat els barracons del Lloar, com a magatzems i els barracons de la Regullosa com allotjament.
També es diu que el camp de presoners de la Pelosa, durant la guerra, va servir per confinar presoners nacionals.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Camp de presoners de la Pelosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Picot blanc

El picot blanc (Melanerpes candidus) és una espècie d'ocell de la família Picidae que és endèmica d'Amèrica del Sud.

## Taxonomia

Aquesta espècie ha estat inclosa al monotípic gènere Leuconerpes (Swainson, 1838) però avui ho és al gènere Melanerpes, seguint Dickinson 2003

## Hàbitat i distribució

Habita als pasturatges preferiblement amb palmars de Surinam, Brasil, Bolívia, el Paraguai, Uruguai i l'Argentina. El seu plomatge és blanc en les parts inferiors del cos. Negre en la part superior: esquena, ales, cua.

## Descripció

Presenta taques grogues perioculars (al voltant de l'ull), en el clatell i en el ventre. La femella es diferencia del mascle perquè no té la taca groga del clatell. Té uns 24 cm de longitud total.

## Comportament

Es mou en grups, vola en àrees obertes, més aviat alt. Caça en l'aire i és frugívor. S'alimenta d'abelles irapuá (Melipona ruficrus). Té un cant inconfusible: trrrr.

## Referències

* ↑ Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine. Fitxa del picot blanc a la pàgina del Zoo de Barcelona Rev. 07/07/2013 (català)
* ↑ E.C. Dickinson (2003). The Howard & Moore Complete Checklist of the Birds of the World, 3rd Edition. Christopher Helm, London.: 1-1039.

## Enllaços externs

* http://ibc.hbw.com/ibc/phtml/especie.phtml?idEspecie=3795
# Temple de Mut (Gebel Barkal)

El temple de Mut, també anomenat temple B300, és un temple de Gebel Barkal, prop de Karima, a l'Estat Nord del Sudan. El temple, parcialment excavat a la roca (hemispeos), fou construït al costat oest del pinacle del Gebel Barkal, i aquest pinacle assumí per als egipcis la forma d'un Ureu amb corona blanca de l'Alt Egipte. Dedicat a la dea Mut, esposa d'Amon, el temple l'erigí el faraó Taharqa al 680 ae, una època en què governava l'Alt i Baix Egipte.

## Història

Restaurant una estructura abandonada pels faraons de l'Imperi Nou d'Egipte, la B300-sub, Taharqa construí un temple exterior de maçoneria de pedra tallada amb quiosc, piló, pilars de Bes, columnes amb capitells de la dea Athor amb cap en forma de sistre i cinc cambres pintades a la base rocosa, per honorar la dea Mut, la qual creien els egipcis que habitava amb el déu estat Amon a Gebel Barkal. De l'estructura exterior només sobreviuen dues de les columnes d'Athor, però les cambres excavades a la roca són en bon estat i les restauraren entre 2015 i 2018.

## Descripció de l'speos

Les cambres contenen pintures ben restaurades amb representacions d'Amon, Taharqa i Mut amb cap de lleó o humà. Les pintures s'acompanyen d'inscripcions jeroglífiques, en què Taharqa diu que trobà un “humil” temple construït pels "avantpassats" i el reconstruí "esplèndidament". Les figures estan pintades en caolí ocre i blanc sobre un fons pintat en blau egipci. Al·ludint al mite de l'Ull de Ra, les dees representades al temple de Mut tingueren un paper important tant en el mite de l'origen diví del rei com en les cerimònies de la coronació reial.

## Galeria d'imatges

* Mut acompanya Amon amb l'ureu coronat amb un disc
* Taharqa, seguit per la reina Takahatenamun, duu un sistre
* Amon amb cap de lleó, amb Taharqa

## Referències

* ↑ Història del temple de Mut.
* ↑ Timothy Kendall, El-Hassan Ahmed Mohammed; A Visitor's Guide to The Jebel Barkal Temples. The NCAM Jebel Barkal Mission; 2016 Arxivat 2020-11-26 a Wayback Machine. pp.12-24.
* ↑ Gebel Barkal, el projecte arqueològic de la restauració del temple de Mut.
* ↑ Necia Desiree Harkless; Nubian Pharaohs and Meroitic Kings. The Kingdom of Kush; 2006; ISBN 1-4259-4496-5; pp.132-135.
* ↑ Timothy Kendall; Napatan Temples: a Case Study from Gebel Barkal. The Mythological Nubian Origin of Egyptian Kingship and the Formation of the Napatan State. Tenth International Conference of Nubian Studies. Rome, September 9–14, 2002.
# Manuela Kay

Manuela Kay (nascuda el 1964 a Berlín, Alemanya) és escriptora, reportera, directora i editora activista pels drets lèsbics.

## Carrera

Després d'acabar els estudis, Kay treballa com a reportera en alguns programes de ràdio. Feu diversos vídeos sobre sexualitat i pornografia lèsbica. El 1994 al costat de Silke Dunkhorst feren la primera pel·lícula pornogràfica lèsbica alemanya, Airport (Aeroport), l'acció de la qual tenia lloc a l'Aeroport de Berlín-Tegel i en l'escena S & M, mostren hostesses de vol i lesbianes. Un vídeo col·lectiu anterior, Du Darfst (1992) i Latex Hearts (1993) tractaren el tema del sexe segur per a lesbianes en la pantalla de parla alemanya per primera vegada. Durant la dècada de 1990 i fins a 2005 Kay treballa per al Festival Internacional de Cinema de Berlín i el Teddy Award, el premi queer oficial del Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Referències

* ↑ "La moisson 2008 du Pornfilmfestival Berlin" (French) Têtu, 6 d'octubre del 2008, retrieved 2 April 2010.
* ↑ "Am Start: Manuela Kay", Neuzeitheldinnen: FrauenKunst- & Kulturprojekte, Consulta: 2 d'abril de 2010.
* ↑ Segons el 7é Festival de Cinema Gay e Lésbico de Lisboa, 12 a 27 de setembre de 2003 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (portugués), el primer film alemany lèsbic pornogràfic, i un gran èxit en les grans ciutats alemanyes.
* 1 2 Airport/Manuela Kay Arxivat 2014-04-08 a Wayback Machine. Eventarchiv 2005 at Eventszene. Consulta: 2 d'abril de 2010.
* ↑ «Teddy Award». www.teddyaward.tv. Arxivat de l'original el 27 de març de 2010. [Consulta: 13 març 2010].

## Enllaços externs

* L. Mag homepage
* Manuela Kay, "Ein Käfig voller Narben" ("A Cage Full of Scars" - article on LGBT film in Europe, German), Tageszeitung 4 March 2006.
* Manuela Kay, "Unvermitteltes Poppen: Ein Pornofilm ist Kein Liebesfilm" ("Unmediated Screwing: A Porn Film is not a Love Film" - German), Tageszeitung 14 October 2006.
* Manuela Kay en el catàleg German National Library.
* Enrique F. Moliner, "Un museu per a les tragèdies d'amor Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine." ("A Museum for the Tragedies of Love" - Spanish), L'Universal 29 d'octubre de 2007.
# L'Aragall (Calldetenes)

L'Aragall és una masia amb cabana de Calldetenes (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Masia

Masia de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana situada a migdia. Consta de planta baixa i primer pis. El portal i les finestres tenen llindes de pedra i ampits motllurats.

## Cabana

Cabana de planta quadrada coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual està situada a migdia. Es troba construïda damunt la pedra viva i a davant s'hi forma l'era. Presenta un gros portal d'arc de mig punt construït amb totxo a damunt s'inscriu la data 1888. Les portes són de coster de fusta i es conserven bé. L'interior és una nau amb un petit "altillo" destinat a pallissa. A cada costat de l'edificació s'hi adossen cossos de construcció recent destinats a les tasques agrícoles. Es construïda amb pedra basta unida amb morter de calç i amb alguns sectors de torxo.
La història de la cabana va lligada a la de la masia que la trobem registrada en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860. Consta com a "Masia casa de labranza".

## Referències

* 1 2 3 «L'Aragall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 setembre 2017].
# Víctor Gonzalo Guirao

Víctor Gonzalo Guirao (Vic, Osona, 11 de març de 1967), fou un ciclista català, professional entre 1987 i 1992. Un cop retirat del ciclisme, es dedicà a l'atletisme aconseguint el campionat de Catalunya de Marató el 2005 i el títol català de curses de muntanya.
El seu germà Manuel també competí professionalment en el ciclisme.

## Palmarès en ciclisme

* 1988
** 1r al Circuito Montañés
** 1r a la Santikutz Klasika
* 1990
** 1r al Circuit de Getxo

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. 128è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Víctor Gonzalo Guirao». Enciclopedia.cat. [Consulta: 11 febrer 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# GRI

GRI té els següents significats:
* Governació i Relacions Institucionals, departament de la Generalitat de Catalunya
* Jordi V del Regne Unit (del monograma reial en llatí Georgius Rex Imperator), rei del Regne Unit
* Jordi VI del Regne Unit (del monograma reial en llatí Georgius Rex Imperator/VI), rei del Regne Unit
* Guàrdia Republicana Iraquiana, branca de les Forces Armades Iraquianes durant el règim de Saddam Hussein
* Gallaudet Research Institute, institut de recerca sobre la sordesa de la Universitat Gallaudet, als Estats Units
* Getty Research Institute, institut de recerca sobre història de l'art del Getty Center, als Estats Units
* Global Reporting Initiative, organització que forneix estàndards per a valorar la responsabilitat social corporativa
* Interval de repetició del grup (del seu nom en anglès Group Repetition Interval), període de repetició de senyal utilitzat pel sistema LORAN de radionavegació
* GRI també és el codi a la Borsa de Barcelona de Griñó Ecologic, empresa del sector de la gestió de residus de Lleida
* gri també és el codi ISO 639-3 del ghari, llengua oceànica parlada a l'illa de Guadalcanal
* Gri-gri també és un sistema de seguretat en una cordada d'escalada
# Metone (satèl·lit)

Metone, també conegut com a Saturn XXXII (designació provisional S/2004 S 1), és un satèl·lit natural molt petit de Saturn. És una de les tres petites llunes conegudes com les alciònides que habiten entre les òrbites de Mimas i Encèlad. Va ser observat per primera vegada per la Cassini Imaging Team. El nom de Metone va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 21 de gener del 2005, i va ser ratificat en assemblea el 2006. Metone era una de les alciònides, les set boniques filles del gegant Alcioneu. Metone està visiblement afectat per una ressonància orbital amb Mimas, molt més gran que ell. Això fa que els seus elements osculants orbitals variïn amb una amplitud d'uns 20 km en l'eix semimajor, i uns 5º de longitud en un lapse de temps d'uns 450 dies. L'excentricitat també varia en diferents rangs d'entre 0,0011 i 0,0037, i la inclinació entre 0,003º i 0,020º.

## Referències

* 1 2 «NASA FACTS» (en anglès). NASA.
* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ C.C. Porco, et al., IAUC 8389: S/2004 S 1 and S/2004 S 2 16 d'agost del 2004 (descoberta)
* ↑ Porco, C. C.; et al.; (2005); Cassini Imaging Science: Initial Results on Saturn's Rings and Small Satellites, Science, Vol. 307, No. 5713, pp. 1226-1236
* ↑ IAUC 8471: Satellites of Saturn 21 de gener del 2005 (anomenament)
* ↑ Spitale, J. N.; et al. «The orbits of Saturn's small satellites derived from combined historic and Cassini imaging observations» (en anglès). The Astronomical Journal, 132, 2, 2006, pàg. 692–710. Arxivat de l'original el 2016-04-13. DOI: 10.1086/505206 [Consulta: 19 novembre 2010].
* ↑ http://photojournal.jpl.nasa.gov/catalog/PIA06105

## Enllaços externs

* Pallene Profile Arxivat 2007-08-01 a Wayback Machine. per la NASA's Solar System Exploration (anglès)
* Working Group for Planetary System Nomenclature (anglès)
# Platja de Santa Ana

La Platja de Santa Ana està en el concejo de Valdés, en l'occident del Principat d'Astúries (Espanya) i pertany al poble de Querúas. Forma part de la Costa Occidental d'Astúries i està emmarcada en el Paisatge protegit de la Costa Occidental d'Astúries.

## Descripció

Té forma de suau petxina amb una longitud aproximada d'uns 150 m i una amplària mitjana de 40 m. El jaç està format per sorres fosques de grandària mitjana barrejat amb grans lloses de pedra. L'ocupació i urbanització són escasses a pesar que els seus accessos són fàcils, per als vianants i inferiors a uns 500 m.
Per accedir a la platja, que està totalment envoltada de grans penya-segats cal localitzar el poble de Querúas. Com a curiosa referència del camí, cal arribar fins a l'única cabina telefònica que hi ha i agafar la pista de l'esquerra. Uns metres més endavant hi ha una pista que envolta el poble i s'ha de prendre primer el camí que surt a la dreta i fer el mateix a continuació, és a dir, tornar a prendre el camí de la dreta en la següent desviació. S'arriba a un petit aparcament on es pot deixar el vehículoy molt a prop, a uns 20 m es troba una bonica caiguda d'aigua així com l'accés a la platja.
La platja no té cap servei, hi ha una desembocadura fluvial i allí solen estar presents gairebé sempre un bon esbart de cormoranes moñudos. Les activitats recomanades són la pesca submarina i l'esportiva a canya.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=553 Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 82. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Tant qu'on a la santé

Tant qu'on a la santé (en francès Mentre hi hagi salut) una pel·lícula de comèdia francesa de 1966 dirigida i protagonitzada per Pierre Etaix.

## Sinopsi

Consta de quatre històries separades: un home llegeix sobre vampirs tota la nit, la gent abandona els seus llocs de treball i intenta trobar seient en un cinema, la gent pateix estrès i consulta un psiquiatre que està més estressat de tots, i un grup de la gent visita un petit bosc per diferents motius.

## Repartiment

* Pierre Etaix - Pierre
* Denise Péronne
* Sabine Sun
* Claude Massot
* Véra Valmont
* Émile Coryn
* Roger Trapp
* Alain Janey

## Estrena

La pel·lícula va ser estrenada a França el 25 de febrer de 1966. va participar al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1966, on va guanyar la Conquilla de plata. El 2013 fou editat en home media per The Criterion Collection amb quatre altres pel·lícules d'Étaix.

## Referències

* ↑ Tant qu’on a la santé a filmoteca.cat
* ↑ «Tant qu'on a la santé» (en francès). AlloCiné. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ «14 edition. 1966 Awards» (en castellà). San Sebastián International Film Festival. [Consulta: 10 gener 2016].
* ↑ Kehr, Dave. «The Dark Side of Innocence». The New York Times, 28-04-2013. [Consulta: 10 gener 2016].
# La Gallinera (Font-romeu)

La Gallinera és una muntanya de 2.126,5 metres d'altitud situada al sud-est del Massís del Carlit, en el terme comunal de Font-romeu, Odelló i Vià, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord. Està situada a la zona nord-oest del terme de Font-romeu, Odelló i Vià; és un cim secundari del Roc de la Calma, situat al seu sud-est. És un punt on es concentren diverses pistes d'esquí i remuntadors de l'Estació d'esquí de Font-romeu.
És un lloc molt reconegut i visitat per tota mena de practicants dels esports de muntanya i d'hivern, perquè és un dels nuclis de concentració de pistes d'esquí del terme, així com lloc de pas de moltes rutes excursionistes a peu o amb raquetes de neu. A més, hi puja una pista de muntanya des de les Airelles i el Coll del Pam.

## Referències

* ↑ La Gallinera en els ortofotomapes de l'IGN
# William Leander Byrd

William Leander Byrd (Marshall, Mississipi, 1844 - 1915) fou governador chickasaw. Mestís de chickasaw i anglès, treballà en la seva granja fins que es va enllistar en l'exèrcit confederat el 1864. Es casà amb una choctaw i esdevingué líder dels chickasaw "purs" (no mestissats), i aconseguí així ser cap dels xickasaw el 1888-1892. Intentà infructuosament ser escollit novament el 1902, i com no ho aconseguí es retirà als seus negocis.

## Enllaços externs

* Chronicles of Oklahoma Arxivat 2011-12-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Gerlinde Kaltenbrunner

Gerlinde Kaltenbrunner (Kirchdorf an der Krems, Àustria, 13 de desembre de 1970) és una alpinista austríaca. El 23 d'agost de 2011 va esdevenir la segona dona a pujar i baixar els 14 cims de més de 8.000 metres, i la primera dona a aconseguir-ho sense servir-se d'oxigen suplementari o de xerpes.

## Alpinisme

Katenbrunner s'interessà per l'alpinisme de ben jove, i quan tenia 13 anys ja havia fet expedicions d'escalada a l'Sturzhahn. Mentre estudiava infermeria a Viena, va continuar progressant tot participant en nombroses expedicions d'esquí i escalada sobre gel i roca. Als 32 anys va coronar el seu quart vuit mil, el Nanga Parbat, i va decidir dedicar-se professionalment a l'alpinisme.

## Els 14 vuit mils

Juntament amb Edurne Pasaban, Kaltenbrunner és una de les dues dones que han pujat i baixat els 14 cims més alts del planeta. Però Kaltenbrunner escala sense oxigen suplementari, i aquest fet l'ha convertit en la primera dona que oficialment ha coronat els 14 vuit mils seguint aquest plantejament. D'altra banda, l'alpinista coreana Oh Eun-Sun va reivindicar-se com la primera dona a coronar els 14 vuit mils, per bé que aquest fet roman en disputa arran de la controvèrsia que envoltà el seu ascens al Kangchenjunga. Kaltenbrunner va assolir la fita dels 14 vuit mils en 13 anys d'expedicions:
* 1998: Cho Oyu
* 2001: Makalu
* 2002: Manaslu
* 2003: Nanga Parbat
* 2004: Annapurna I
* 2004: Gasherbrum I
* 2005: Shisha Pangma
* 2005: Gasherbrum II
* 2006: Kangchenjunga
* 2007: Broad Peak (coronat el 12 de juliol, amb Edurne Pasaban)
* 2008: Dhaulagiri (coronat l'1 de maig, junt amb Edurne Pasaban)
* 2009: Lhotse
* 2010: Everest
* 2011: K2 (Kaltenbrunner l'havia atacat l'agost de 2010, però el seu company de cordada, Fredrik Ericsson, morí en l'intent en caure des de 1.000 metres, i Kaltenbrunner avortà l'ascens. De fet, Kaltenbrunner havia intentat coronar el K2 en sis ocasions: reeixí al setè intent, el 23 d'agost de 2011.

## Vida personal

L'any 2007 es casà amb el company alpinista Ralf Dujmovits, i la parella viu a la Selva Negra, Alemanya.

## Referències

* 1 2 Salgas, Marc. «Gerlinde, la purista». L'Esportiu. El Punt-Avui, 24-12-2018. [Consulta: 20 octubre 2020].
* ↑ Pletcher, Kenneth. «Gerlinde Kaltenbrunner» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 20 octubre 2020].
* 1 2 «Austrian woman claims Himalayas climbing record». BBC News, 23-08-2011 [Consulta: 24 agost 2011].
* ↑ "Austrian is first woman to scale 14 peaks without oxygen"
* 1 2 «Gerlinde Kaltenbrunner». Arxivat de l'original el 2011-01-20. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ «"Gerlinde bags the first female No-O2 14x8000ers ascent"». Arxivat de l'original el 2011-10-15. [Consulta: 2 febrer 2013].
* ↑ Joanna Jolly and Stephen Mulvey. «New doubts over Korean Oh Eun-Sun's climbing record». BBC News, 27-08-2010. [Consulta: 29 agost 2010].
* ↑ SPIEGEL Interview with Mountaineer Gerlinde Kaltenbrunner: 'I Don't Think About Death'
* ↑ Notícia sobre l'expedició reeixida
# Calb (gest)

Fer un calb és l'acte d'ensenyar les natges abaixant-se els pantalons o la faldilla i la roba interior alhora, mentre s'inclina el cos cap endavant.
És una pràctica per expressar una protesta, un menyspreu, una falta intencionada de respecte, o bé una provocació, tot i que també pot ser fet simplement per diversió o per engegar algú a dida i amb desdeny. Rarament se li atribueix cap connotació sexual.
Viccionari
# Theodore F1

Theodore Racing va ser un equip de cotxes de competició que va arribar a disputar curses a la Fórmula 1.
L'equip va ser fundat pel mil·lionari Teddy Yip i tenia la seu a Hong Kong.
Va debutar a la primera cursa de la temporada 1978, al GP de l'Argentina. L'equip va prendre part en 4 temporades no consecutives (1978 i 1981 - 1983) disputant un total de 51 Grans Premis (amb 64 monoplaces) aconseguint finalitzar en sisena posició com millor classificació en una cursa i assolint un total de dos punts pel campionat del món de constructors.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 54 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |

## Referències

* ↑ «Theodore Racing returns to IndyCar with RLL Racing» (en anglès). NBC Sports, 14-04-2016. [Consulta: 4 juny 2023].
# Maresme (desambiguació)

«Maresme» té aquests significats:
* Maresme (ecosistema), ecosistema humit
* Diari Maresme, diari digital del Maresme
* Consell Comarcal del Maresme, administració local que escull de manera indirecta els seus membres d'acord amb els resultats de les eleccions municipals
* Toponímia:
** El Maresme, comarca de Catalunya, amb capital a Mataró
** Alt Maresme, comarca sense ús administratiu que inclou diversos municipis del Maresme, al nord-est de Mataró
** Baix Maresme
** Costa del Maresme denominació turística del litoral català entre la Tordera i el riu Besòs
** El Besòs i el Maresme, barri de Barcelona, part del districte de Sant Martí
** Estació del Maresme, estació del Trambesòs al barri del Maresme
** Estació del Maresme - Fòrum, estació al barri del Maresme de la línia 4 del metro de Barcelona
** Turó d'en Maresme, muntanya al municipi de Calella (el Maresme)