OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Camp de llum

En el món de la física, es denomina camp de llum (light field en anglès) la funció vectorial que determina la quantitat de llum que viatja d'un punt a un altre en la totalitat de l'espai. La síntesi d'aquest espai es fa per mitjà de la funció plenòptica, una funció de 5 dimensions encarregada de representar la cromaticitat o intensitat de tots els punts i direccions d'un espai de 3 dimensions. El terme es perfila per primer cop en l'article "Pensaments sobre les vibracions dels rajos" de Michael Faraday el 1846, on proposa una interpretació sobre la llum com un camp, similar a la dels camps magnètics. Serà el 1939 l'any que apareixerà el terme camp de llum a "El camp de llum", d'Alexander Gershun.
Els camps de llum són la forma essencial i fonamental per a representar la llum i, per tant, hi ha moltes maneres de crear camps de llum, mecanismes i aparells per a capturar i traduir-los en una imatge, a través d'un programa de computadora.
Podem produir representacions gràfiques dels camps de llum utilitzant dos mètodes: amb la computació gràfica és possible construir-ne a partir de models 3D, i amb la fotografia a través d'un espai real. De totes maneres sempre és important obtenir múltiples punts de vista de l'espai emmarcat (escena) per a reproduir un camp de llum. El conjunt de punts poden formar part d'una línia, pla, esfera o qualsevol altra forma geomètrica depenent de la parametrització utilitzada; tot i això, també és possible fer-ho a partir d'una col·lecció de punts de llum no estructurats.
Aquests són els dispositius que podem utilitzar per capturar camps de llum de manera fotogràfica: una càmera controlada robòticament, una càmera en moviment, un arc de càmeres col·locades en línia (tècnica de captura present a The Matrix per a crear l'efecte bullet time) o a través d'un microscopi o un sistema òptic posicionat amb un conjunt de microlents en un camí òptic.

## Referències

* ↑ «The Plenoptic Function». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ «Thoughts on Ray Vibrations». [Consulta: 15 novembre 2020].
* ↑ Buehler, Chris; Bosse,Michael; McMillan,Leonard; Gortler, Steven; Cohen, Michael. «Light Field Mapping: Efﬁcient Representation and Hardware Rendering of Surface Light Fields» (en anglès), 2002. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ Wei-Chao Chen, Jean-Yves Bouguet, Michael H. Chu, Radek Grzeszczuk. «Unstructured Lumigraph Rendering» (en anglès), 2001. [Consulta: 30 juny 2011].
* ↑ Levoy, Mark. «The Stanford Spherical Gantry» (en anglès), 2002. [Consulta: 7 juliol 2011].
* ↑ Levoy, M.; Ng, R.; Adams, A.; Footer, M.; Horowitz, M. «Light Field Microscopy» (en anglès), 2006. [Consulta: 7 juliol 2011].
# Tour d'Oman 2011

El Tour d'Oman 2011, segona edició del Tour d'Oman, es disputà entre el 15 i el 20 de febrer de 2011. Organitzada per l'ASO, forma part l'UCI Asia Tour, amb una categoria 2.1.
El neerlandès Robert Gesink (Rabobank ProTeam), vencedor de 2 etapes, fou el vencedor final de la cursa, per davant Edvald Boasson Hagen i Giovanni Visconti.

## Equips

Setze equips, integrats per 8 ciclistes cadascun, componen el gran grup d'aquesta prova:
* 10 equips ProTour: Astana Qazaqstan Team, BMC Racing Team, Garmin-Cervélo, Team HTC-Highroad, Quick Step, Team Sky, Lampre-ISD, Liquigas-Cannondale, Rabobank ProTeam, Team Leopard-Trek
* 5 equips continentals professionals: FDJ, Topsport Vlaanderen-Mercator, Skil-Shimano, Geox-TMC, Farnese Vini-Neri Sottoli
* 1 equip continental: An Post-Sean Kelly

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 15 de febrer | Al Sawadi – Al Seeb | 158 | Theo Bos | Theo Bos |
| 2a etapa | 16 de febrer | Masqat – Al Wutayya | 150 | Matthew Goss | Matthew Goss |
| 3a etapa | 17 de febrer | Sour – Sour | 208 | Theo Bos | Matthew Goss |
| 4a etapa | 18 de febrer | Sultan Qaboos University – Djebel Akhdar | 157 | Robert Gesink | Robert Gesink |
| 5a etapa | 19 de febrer | Al Jissah – Al Jissah | 18 (CRI) | Robert Gesink | Robert Gesink |
| 6a etapa | 20 de febrer | Qurayyat – Matrah | 157 | Mark Cavendish | Robert Gesink |

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Robert Gesink | Rabobank ProTeam | 20h 24' 36" |
| 2 | Edvald Boasson Hagen | Team Sky | + 1' 13" |
| 3 | Giovanni Visconti | Farnese Vini-Neri Sottoli | + 1' 19" |
| 4 | Michael Albasini | Team HTC-Highroad | + 1' 52" |
| 5 | Christian Vandevelde | Garmin-Cervélo | + 2' 04" |
| 6 | Fabian Cancellara | Team Leopard-Trek | + 2' 11" |
| 7 | Dries Devenyns | Quick Step | + 2' 13" |
| 8 | Maxime Monfort | Team Leopard-Trek | + 2' 19" |
| 9 | Patrik Sinkewitz | Farnese Vini-Neri Sottoli | + 2' 51" |
| 10 | Joan Antoni Flecha | Team Sky | + 3' 03" |

## Evolució de les classificacions

| Etapa Vencedor | Classificació general | Classificació per punts | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1a etapa Theo Bos | Theo Bos | Theo Bos | Pieter Serry | Team Sky |
| 2a etapa Matthew Goss | Matthew Goss | Edvald Boasson Hagen | Matthew Goss | Team Sky |
| 3a etapa Theo Bos | Matthew Goss | Theo Bos | Matthew Goss | Team Sky |
| 4a etapa Robert Gesink | Robert Gesink | Edvald Boasson Hagen | Robert Gesink | Team Leopard-Trek |
| 5a etapa Robert Gesink | Robert Gesink | Edvald Boasson Hagen | Robert Gesink | Team Leopard-Trek |
| 6a etapa Mark Cavendish | Robert Gesink | Edvald Boasson Hagen | Robert Gesink | Team Leopard-Trek |
| Classificació final | Robert Gesink | Edvald Boasson Hagen | Robert Gesink | Team Leopard-Trek |

## Enllaços externs

* Web oficial (francès) (anglès)
# Mefistòfil

Mefistòfil és un dimoni que apareix sovint per obres germàniques, essent la més famosa «Faust» de Johann Wolfgang von Goethe, on encarna el diable a qui el protagonista ven la seva ànima, i totes les històries derivades d'aquesta llegenda. En la jerarquia demoníaca tradicional del cristianisme és un dels dimonis que acompanyen Satan, ocupant un lloc privilegiat juntament a Astarot i Azazel. El seu nom alterna amb el de Mefisto o Mefistòfeles. Es presenta sovint com un servent o un mag que pot complir els desitjos a canvi de la salvació o el servei de la persona, per tant és una personificació de la temptació i el pecat (al qual els individus sucumbeixen voluntàriament, a diferència de les acciones negatives d'altres dimonis). La seva popularitat creixent des del Romanticisme l'ha fet aparèixer en nombroses obres d'art i referències gòtiques.

## Etimologia

El nom Mefitòfil és una adaptació del nom alemany més generalitzat i utilitzat per Goethe, Mephistopheles. El nom presenta diverses formes en aquesta llengua: Mephostophilis, Mephistophilus, Mephostophiles, Mephostophilus. La forma més antiga és Mephostophiles, que es pot interpretar seguint el grec μή (mē) ‘no’, i φῶς, φωτός (phōs, photós) ‘llum’ com ‘qui no estima la llum’ o ‘l'enemic de la llum’; o bé amb les arrels hebrees mefiz-tofel ‘el destructor enganyador’, en aquest cas entroncant amb les divinitats i genis enganyadores o tramposes pròpies de totes les mitologies.

## Dins la llegenda de Faust

El nom s'associa amb la llegenda de Faust de finals del segle XVI, relacionada amb un erudit —sobre la base de l'històric Johann Georg Faust— que es jugà l'ànima amb el diable.
En la versió de 1725, que és la que Goethe llig, Mefistòfil és un dimoni en forma de frare franciscà invocat per Faust en un bosc fora de Wittenberg.

## Aparicions de Mefistòfil

Algunes obres o ocurrències cèlebres d'aquest dimoni:
* Doctor Faustus, de Christopher Marlowe
* Doctor Faustus, de Thomas Mann
* Mephisto (pel·lícula)
* Mephisto, còmics de la Marvel
* Mefistofele, òpera
* Puppet Master II, pel·lícula de titelles posseïts
* Xena: Warrior Princess
* Diablo, saga de videojocs
* La Beauté du diable, pel·lícula de 1950
* Quatre valsos de Franz Liszt
* «Cards with Mephisto», cançó de Last Wail

## Referències

* ↑ Goethe, Johann Wolfgang von. Goethes Faust: The first part (en alemany). D. C. Heath, 1895.

## Enllaços externs

* «Mefistòfil». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Llengua de signes uruguaiana

La llengua de signes uruguaiana o LSU és una llengua de signes utilitzada per unes 7.000 persones sordes a l'Uruguai. La Universitat de la República ofereix una tecnicatura en llengua de signes.

## Vegeu també

* Llenguatge signat
* Dactilologia
* Sordesa
* Alfabet dactilològic

## Referències

* ↑ Llengua de signes uruguaiana (anglès)
* ↑ Universitat de la República. «Tecnicatura en LSU». [Consulta: 14 novembre 2015]. (castellà)

## Enllaços externs

* Uruguayan Sign Language Dictionary - Uruguayan Sign Language Dictionary
# Àrea de Kitakyūshū

L'Àrea de Kitakyūshū (北九州地域, Kitakyūshū-chiiki), també anomenada regió de Kitakyūshū (北九州地方, Kitakyūshū-chihō) és una divisió administrativa de segon grau de la prefectura de Fukuoka, a la regió de Kyūshū, Japó. El seu municipi més poblat i amb més extensió és la ciutat de Kitakyūshū.

## Geografia

L'àrea de Kitakyūshū és la més septentrional de les regions de la prefectura de Fukuoka i s'estén per la costa nord i nord-est de l'illa de Kyushu. La regió limita al nord amb l'estret de Kanmon, pel qual s'accedeix a la prefectura de Yamaguchi, a l'est amb la prefectura d'Oita i al sud amb l'àrea de Fukuoka i l'àrea de Chikuzen.

### Municipis

Àrea de Kitakyūshū (2020) :

### Districtes

* Districte de Chikujō
* Districte de Miyako
* Districte d'Onga

## Referències

* ↑ https://www.pref.fukuoka.lg.jp/contents/gaiyou-jinkoutochiiki.html
* ↑ https://www.pref.fukuoka.lg.jp/contents/shichoson03.html
# Bosquerola cellablanca

La bosquerola cellablanca (Myiothlypis leucophrys) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc de les terres baixes del centre del Brasil.

## Referències

* ↑ «Bosquerola cellablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Tour d'Eritrea

El Tour d'Eritrea és una competició ciclista per etapes que es disputa anualment a Eritrea. La cursa forma part de l'UCI Africa Tour, amb una categoria 2.2.
Creada el 1946, va ser promoguda per la comunitat italiana d'Eritrea. L'any següent ja no es va poder disputar, i no és fins al 2001 que es reactiva la cursa coincidint amb el 10è aniversari de la declaració d'independència. Fins al 2008 va ser competida per corredors amateurs, i el 2009 ja entra a l'UCI Africa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1946 | Nunzio Barilà | | |
| 1947-2000 | No disputat |
| 2001 | Habte Weldesimon | | |
| 2002 | Michael Tekle | | |
| 2003 | Habte Weldesimon | Ephrem Tewelde | Merhawi Yemane |
| 2004 | Habte Weldesimon | | |
| 2005 | Michael Tykue | Michael Misghena | Muse Tekleab |
| 2006 | Michael Misghena | Efrem Abrham | Mogos Dawit |
| 2007 | Merhawi Gebrehiwet | Dawit Haile | Michael Tykue |
| 2008 | Merhawi Gebrehiwet | Dawit Haile | Fregalsi Debesay |
| 2009 | Bereket Abebe | Daniel Teklehaimanot | Khsay Melake |
| 2010 | Natnael Berhane | Michael Tykue | Mehreteab Tedros |
| 2011 | Meron Russom | Tesfay Abraha | Jani Tewelde |
| 2012 | Jacques Janse van Rensburg | Fregalsi Debesay | Azzeddine Lagab |
| 2013 | Mekseb Debesay | Merhawi Kudus | Meron Amanuel |
| 2014-2015 | No disputat |
| 2016 | Merhawi Goitom | Tesfay Mihreteab | Adhanom Zemekael |
| 2017 | Zemenfes Solomon | Jean Claude Uwizeye | Amanuel Tsegay |

## Referències

* ↑ «Tour Eritrea (Ery) - Cat.2.2». [Consulta: 15 desembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Tour of Eritrea» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2022].
# Liptovský Mikuláš

Liptovský Mikuláš és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina, és capital del districte de Liptovský Mikuláš.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1286.

## Ciutats agermanades

* Annecy, França
* Galanta, Eslovàquia
* Dinkelland, Països Baixos
* Kalamaria, Grècia
* Kemi, Finlàndia
* Iefremov, Rússia
* Kiskőrös, Hongria
* Opava, República Txeca
* Slovenske Konjice, Eslovènia
* Żywiec, Polònia
# Étriac

Étriac és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 186 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Étriac era de 186 persones. Hi havia 74 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 27 parelles sense fills, 31 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 91 habitatges, 75 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 9 estaven desocupats. 89 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 75 habitatges principals, 57 estaven ocupats pels seus propietaris, 16 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 8 en tenien tres, 29 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 68 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 41 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Étriac el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 8 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 12 | 60 a 64 | 0 |
| 12 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 12 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 8 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 12 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 114 persones, 91 eren actives i 23 eren inactives. De les 91 persones actives 89 estaven ocupades (47 homes i 42 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 23 persones inactives 6 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Étriac hi havia 71 unitats fiscals que integraven 185,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.744 €.

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Étriac hi havia 13 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 700 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Étriac a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Étriac a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Suslic tacat europeu

El suslic tacat europeu (S. suslicus) és una espècie de rosegador esciüromorf de la família dels esciúrids. Spermophilus suslicus consta de tres subespècies: S. s. boristhenicus, S. s. guttatus, i S. s. suslicus. Es troba a Belarús, a Moldàvia, a Polònia, a Rússia i a Ucraïna, i el seu màxim risc és la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005, p. 811. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Helgen, Kristopher M.; Cole, F. Russel; Helgen, Lauren E.; Wilson, Don E. «Generic revision in the holarctic ground squirrel genus». Journal of Mammalogy, 90, 2, 2009, pàg. 270-305. Arxivat de l'original el 2013-10-04. DOI: 10.1644/07-MAMM-A-309.1 [Consulta: 2 novembre 2015].
* ↑ Zagorodnyuk, I.; Glowacinski, Z.; Gondek, A.. «Spermophilus suslicus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 2 novembre 2015].
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Imatge-temps i imatge-moviment

Els termes imatge-temps i imatge-moviment són dos conceptes cinematogràfics que fan referència al ritme intern de les imatges de les pel·lícules. En cinema, direm que un film compta amb imatges temporals o bé amb imatges en moviment en funció de si aquestes es reprodueixen seguint un tempo lent o si, pel contrari, el ritme de les mateixes és accelerat.

## Imatge-moviment

La imatge-moviment defineix el tipus de ritme pel qual es caracteritzaven els films del Hollywood clàssic. Es tracta d'imatges atrafegades en les quals es dedica especial atenció al fet de desenvolupar una acció determinada. Sovint, als films que segueixen aquest esquema sempre se'ns planteja el mateix ritme accelerat en que una acció dona lloc a una altra de nova i així successivament. La imatge-moviment, doncs, se serveix accions constants com a mètode d'articulació d'una narració que gairebé sempre serà lineal i s'estructurarà a partir de relacions de causa i efecte, prenent com a base la narrativa tradicional en la qual la lògica racional esdevé imprescindible i l'economia de la narració és predominant.
Aquest ritme veloç que representa la imatge-moviment és observable en molts dels films clàssics del cinema de Hollywood, especialment en els que es corresponen amb el gènere d'aventures, els quals contenien sempre la mateixa estructura d'acció rere acció que conduïa cap a aventures de manera indefinida.

## Imatge-temps

La imatge temps fa referència a un tipus de pel·lícules en les quals el concepte de la temporalitat es fa present en les imatges i és acceptat amb completa naturalitat. Dit d'una altra manera: sol tractar-se de films amb un ritme lent i pausat que no té res a veure amb el tempo enormement accelerat propi del Mode de Representació Institucional. En aquest cas, una acció no porta a una altra i no hi ha cap mena de voluntat d'escurçar el temps, sinó tot el contrari: la temporalitat es trasllada a la filmació de les imatges, les quals deixen d'estar en constant moviment. El que sol ocórrer en aquest tipus de films és que l'acció no hi té un paper fonamental, sinó que, en ocasions, passa a ocupar un segon pla i cedeix importància a la suggerència i l'evocació de les imatges. El concepte d'imatge-temps, doncs, resulta l'extrem oposar de la imatge-moviment.
Un exemple que il·lustra de manera clara aquest concepte cinematogràfic és el cinema japonès d'Ozu, filmografia en la qual, sovint, hi ha una voluntat de fer-nos veure en allò més mínim una dimensió enorme a base d'aturar el temps i quedar-nos amb l'essència dels moments. Mitjançant la presentació de plans estàtics i de naturaleses mortes (plans buits) on a priori no hi passa abolutament res, el director aconsegueix plasmar el que representa aquest concepte tan recorrent en la seva obra.

## Referències

* 1 2 Martin, Jorge «La imagen-movimiento: Deleuze y la relación Beckett-Bergson». Areté, 22, 1, 01-12-2009, pàg. 51–68. ISSN: 1016-913X.
* 1 2 «Característiques del Hollywood clàssic» (en castellà). [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ País, Ediciones El «Análisis | Yasujiro Ozu, un genial poeta del tiempo» (en castellà). El País [Madrid], 21-11-2003. ISSN: 1134-6582.
# Bosquerola caragroga

La bosquerola caragroga (Setophaga chrysoparia) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de roures i cedres i matolls Texas (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Bosquerola caragroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Val Badia

Val Badia (alemany Gadertal, italià Val Badia) és una de les valls de Ladínia, als marges del riu Gran Ega, situada administrativament dins el Tirol del Sud. És traversal al Pustertal i acaba al pas Frara, on hi ha la vall Gherdëina. A la part alta de la vall hi ha el complex turístic Alta Badia, dins el complex esportiu hivernal Dolomiti Superski. És travessada per una carretera que fou construïda per presoners russos de la Primera Guerra Mundial.

## Municipis i fraccions

* San Martin de Tor (San Martino de Badia - Sankt Martin in Thurn)
** Lungiarü (Longiarù - Campill)
* La Val (La Valle - Wengen)
* Corvara (Corvara in Badia - Kurfar)
** Calfosch (Colfosco - Kolfuschg)
* Badia (Badia - Abtei)
** Pedraces (Pedraces - Pedratsches)
** San Linêrt (San Leonardo - Sankt Leonhard)
** La Ila (La Villa - Stern)
** San Ćiascian (San Cassiano - Sankt Kassian)
* Mareo (Marebbe - Enneberg)
** Al Plan de Mareo (San Vigilio di Marebbe - Sankt Vigil in Enneberg)

## Enllaços externs

* Web sobre Gran Ega i Ladinia
* Esquiar a Gran Ega
# Liptovské Matiašovce

Liptovské Matiašovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1416.
# Étreval

Étreval és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 51 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Étreval era de 51 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 26 habitatges, 21 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 26 habitatges eren cases. Dels 21 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Étreval el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 8 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 25 eren actives i 8 eren inactives. Les 25 persones actives estaven ocupades(13 homes i 12 dones).. De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un guixaire pintor i 1 perruqueria.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Étreval a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Étreval a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Izmàilovo

Izmàilovo (en rus: Измайлово) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2017 tenia 2.170 habitants. Pertany al districte de Barix.

## Referències

* ↑ «Численность населения Алнашского района в разрезе населённых пунктов на 1 января 2008 года». Алнашский районный Совет депутатов. Arxivat de l'original el 2012-04-11. [Consulta: 20 febrer 2010].