OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Variable doble periòdica

Una variable doble periòdica (DPV) és un tipus d'estrella binària. Com el seu nom indica, els sistemes varien en la brillantor no només a causa dels eclipsis d'una estrella per l'altra, sinó també d'un cicle d'aproximadament 33 vegades més llarg que l'òrbita. L'estrella guanyant massa de l'altra té un disc gruixut de material que l'envolta, i els sistemes semblen perdre massa cíclicament en el medi interestel·lar al llarg del temps. La causa de la variabilitat secundària encara no està establerta. Les estrelles són rares, amb 21 sistemes que es troben en la galàxia i més de 170 en els Núvols de Magalhães (abril de 2016).

## Llista

Els catàlegs de Variables Periòdiques Dobles són lliurats per Mennickent, Otero i Kołaczkowski (2016), Pawlak et al. (2013) i Poleski et al. (2010). A continuació es detallen alguns exemples.
La llista següent conté dues variables periòdiques seleccionades que són d'interès per a l'astronomia amateur o professional. A menys que s'indiqui el contrari, les magnituds donades es troben a la banda V.
| Estrella | Magnitud màxima | Magnitud mínima | Període d'eclipsi(en dies) | Tipus espectral |
| V393 Scorpii | 7.39 | 8.31 | 7.72 | B3III |
| AU Monocerotis | 8.20 | 9.16 | 11.11 | B5IV+F8-G0II-III |

## Referències

* Mennickent, R.E., Otero, S., Kolaczkowski, Z., 2016, Interacting binaries W Serpentids and double periodic variables, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Volume 455, Issue 2, p. 1728-1745.
* Otero, S.A., Watson, C., Wils, P., Variable Star Type Designations in the VSX Pàgina web d'AAVSO. Associació americana d'Observadors d'Estrelles Variables. Retrieved 11 May 2014.
* Pawlak, M., et al. 2013, Eclipsing Binary Stars in the OGLE-III Fields of the Small Magellanic Cloud, Acta Astronomica, vol 63, no 3, p. 323-338.
* Poleski, R. et al. 2010, The Optical Gravitational Lensing Experiment. The OGLE-III Catalog of Variable Stars. X. Enigmatic Class of Double Periodic Variables in the Large Magellanic Cloud, Acta Astronomica, vol 60, no 3, p. 179-196.
* Mennickent, R.E., Pietrzynski, G., Diaz, M, Gieren, W., 2003, Double-periodic blue variables in the Magellanic Clouds, Astronomy and Astrophysics, v.399, p. L47-L50. (Discovery paper).
# Vescomtat d'Orleans

El vescomtat d'Orleans fou una funció feudal de França.
El vescomtat d'Orleans no era una jurisdicció sinó que el vescomte era auxiliar del comte que des de 866 era un menor d'edat, Odo de França, després rei. Odó estava sota tutela d'Hug l'Abat que hauria instal·lat un vescomte. El 886 ja amb Odó al front del comtat, apareix com a vescomte Aubri I que va tenir tres fills, Jofre, Gautier i Bettó. El primer fou vescomte d'Orleans vers 933 a 942, i està documentat en una carta de maig del 939. El seu germà Gautier fou bisbe de Sens (a sens hi va haver dos bisbes Gautier en aquesta època, Gautier I del 887 al 923 i Gautier II del 923 al 927) i l'altre germà Bettó fou bisbe d'Auxerre (vers 909-920).
Jofre va deixar segurament dos fills, Gerberga (+ abans de 952), casada amb Folc II el Bos comte d'Anjou (+958), i Aubri II. Aquest fou vescomte d'Orleans (vers 942-986). Apareix en cartes del 957 i 966. S'ha suggerit que podria ser el mateix personatge que Alberic o Aubri II comte de Mâcon i Besançon (965-976) que no obstant és considerat fill de Letald (el pare del qual també es deia Alberic o Aubri) i la suposició es basa principalment en el fet que la filla d'Aubri II de Mâcon hauria heretat els béns patrimonials dels vescomtes d'Orleans que va aportar al seu marit Jofre I del Gatinais (mort abans del 1000) però hi ha altres explicacions. Les possibles relacions entre la casa de vescomtes d'Orleans i els comtes del Gâtinais estan detallades en els quadres que es poden veure a l'article "comtat del Gâtinais".
El 986 el comtat va passar a la corona i en endavant fou administrat per oficials reials; els béns patrimonials dels vescomtes van passar a la casa del Gâtinais.

## Llista de vescomtes

* Aubri I d'Orleans vers 886-vers 933
* Jofre d'Orleans vers 933-942
* Aubri II d'Orleans vers 942-abans de 986

## Vegeu també

* Comtat del Gâtinais

## Referències

* Genealogia
# Vescomtat d'Iznàjar

El Vescomte de Iznájar és un títol nobiliari espanyol creat per Enric IV de Castella el 23 d'octubre de 1466 a favor de Diego Fernández de Córdoba i Montemayor, I comte de Cabra, XX senyor de les viles de Baena, Rute, Zambra, Iznájar, Donya Mencía i Bernedo, Mariscal de Castella, Agutzil Major i Alcaide de los Alcázares de Còrdova i d'Alcalá la Real.
El seu nom es refereix al municipi andalús de Iznájar, a la província de Còrdova.
El títol va ser rehabilitat l'any 1915, per Fernando Osorio de Moscoso i López (1893-?), XVIII vescomte de Iznájar, XII duc de Medina de les Torres, XIII marquès de Almazán, XII marquès de Monesterio, XI marquès de Montemayor, XV comte de Monteagudo de Mendoza, XVII comte de Palamós, XVIII comte de Santa Marta, V comte de Valhermoso.

## Vescomtes de Iznàjar

* Diego Fernández de Còrdova i Montemayor, I Vescomte de Iznájar.
* Diego Fernández de Còrdova i Carrillo de Albornoz, II Vescomte de Iznájar.
* Diego Fernández de Còrdova i Mendoza, III Vescomte de Iznájar.
* Luis Fernández de Còrdova, IV Vescomte de Iznájar.
* Gonzalo Fernández de Còrdova, I Duc de Baena.
* Francisca Fernández de Còrdova, III Duquessa de Sessa i de Baena, Comtessa de Cabra.
* Antonio Fernández de Còrdova i Cardona, V Duc de Sessa
* Luis Fernández de Còrdova i Requesens d'Aragó, VIII vescomte de Iznájar, VIII Comte de Cabra, VI Duc de Sessa, IV duc de Baena, Duc de Terranova, duc de Santángelo, comte de Palamós, comte de Calonge, comte de Oliveto, baró de Bellpuig, baró de Cinola.
* Antonio Fernández de Còrdova, IX Comte de Cabra, VII Duc de Sessa.
* Francisco Fernández de Còrdova, X Comte de Cabra, VIII Duc de Sessa.
* Félix Fernández de Còrdova i Cardona, IX Duc de Sessa.
* Francisco Javier Fernández de Còrdova, X Duc de Sessa.
* Buenaventura Francisca Fernández de Còrdova Folch de Cardona, XI Duquessa de Sessa.
* Ventura Osorio de Moscoso i Fernández de Còrdova, XV Marquès de Astorga.
* Vicente Joaquín Osorio de Moscoso i Guzmán, XVI Marquès de Astorga.
* Vicente Isabel Osorio de Moscoso i Álvarez de Toledo, Duc de Sessa.
* Vicente Pío Osorio de Moscoso i Ponce de León, XV Comte de Altamira.
* Fernando Osorio de Moscoso i López, XVIII Vescomte de Iznájar.
* Álvaro Francisco López-Becerra de Solé i Casanova-Cárdenas, XIX Vescomte de Iznájar.

## Enllaços externs

* Genealogia dels vescomtes de Iznájar.
# Valencia Open 500 2009

El Torneig de València 2009, també conegut com a Valencia Open 500 2009 o Open de Tennis Comunitat Valenciana 2009 és una competició tennística masculina sobre pista dura que pertany a les sèries 500 de l'ATP. La 15a edició del torneig es va celebrar entre el 2 i el 8 de novembre de 2009 al Ciutat de les Arts i les Ciències de València, Espanya.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | A. Murray | 6 | 3 | 6 |
| | L. Mayer | 4 | 6 | 3 | 1 | A. Murray | 6 | 6 |
| | A. Montañés | w/o | | | | A. Montañés | 4 | 2 |
| 8 | D. Ferrer | | | | | | | | 1 | A. Murray | 6 | 2 | 6 |
| 4 | F. Verdasco | 6 | 6 | | | | | | 4 | F. Verdasco | 3 | 6 | 3 |
| | J. Tipsarevic | 3 | 3 | | 4 | F. Verdasco | 6 | 6 | | | | | |
| | F. López | 6 | 3 | 4 | 7 | T. Robredo | 3 | 2 | | | | | |
| 7 | T. Robredo | 4 | 6 | 6 | | | | | | | | | | 1 | A. Murray | 6 | 6 |
| 5 | G. Simon | 6 | 4 | 6 | | | | | | | | | | | M. Iujni | 3 | 2 |
| | T. Berdych | 4 | 6 | 3 | 5 | G. Simon | 4 | 4 | | | | | |
| | P. Cuevas | 2 | 6 | 1 | | M. Iujni | 6 | 6 | | | | | |
| | M. Iujni | 6 | 2 | 6 | | | | | | M. Iujni | 3 | 6 | 6 |
| 6 | G. Monfils | 2 | 5 | | | | | | 2 | N. Davidenko | 6 | 4 | 3 |
| | G. García-López | 6 | 7 | | | G. García-López | 4 | 6$^3$ | | | | | |
| | J. Monaco | 3 | 5 | | 2 | N. Davidenko | 6 | 7 |
| 2 | N. Davidenko | 6 | 7 | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| | Victor Hanescu Horia Tecau | 7 | 6 | |
| | Pablo Cuevas Juan Monaco | 5 | 1 | | | Victor Hanescu Horia Tecau | 5 | 3 |
| 3 | Frantisek Cermak Michal Mertinak | 3 | 6 | [13] | 3 | Frantisek Cermak Michal Mertinak | 7 | 6 |
| | Jeff Coetzee Stephen Huss | 6 | 4 | [11] | | | | | 3 | Frantisek Cermak Michal Mertinak | 6 | 6 |
| | Eric Butorac Rajeev Ram | 2 | 7 | [10] | | | | | | Marcel Granollers Tommy Robredo | 4 | 3 |
| ALT | Guillermo García-López Albert Montañés | 6 | 6$^4$ | [7] | | Eric Butorac Rajeev Ram | 3 | 4 |
| | Mark Knowles Michaël Llodra | 5 | 4 | | | Marcel Granollers Tommy Robredo | 6 | 6 |
| | Marcel Granollers Tommy Robredo | 7 | 6 | | | | | |
València / Mallorca :
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015 :
ATP World Tour 2009
< 2008
2010 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Macaulay Culkin

Macaulay Culkin (anglès: Macaulay Macaulay Culkin Culkin) (Nova York, 26 d'agost de 1980) és un actor estatunidenc conegut per ser l'actor principal de Sol a casa.

## Biografia
### Primers anys

Macaulay Carson Culkin nasqué a Nova York, fill de Christopher 'Kit' Culkin i Patricia Brentup; la seva tieta és l'actriu Bonnie Bedelia, i els seus germans són Christian, Kieran, Rory, Shane, Rosana, Dakota i Quinn Culkin. La infància del "nen prodigi" es va desenvolupar en medi humil. El seu pare treballava a la sagristia local de l'Església Catòlica Romana, i la seva mare, com a operadora telefònica. El seu pare més tard va ser actor de teatre, participant activament a Broadway. Culkin va seguir una marcada ensenyança catòlica al col·legi catòlic St. Josephs, abans de marxar al col·legi professional per a nens de Nova York, Professional Children's School (NYC).
Macaulay va tenir el seu primer paper quant tenia 4 anys, a la producció de teatre Beach Babies, al New York Philharmonic. Posteriorment va destacar a la producció independent "The Fruit Salad Tale", també a Nova York, on hi apareixia disfressat de préssec. Va continuar tenint papers en obres de teatre, televisió i pel·lícules durant la dècada dels 80 i 90.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Pel·lícula | Personatge |
| 1988 | Rocket Gibraltar | Cy Blue Black |
| 1989 | See You in the Morning | Billy Livingstone |
| 1989 | Uncle Buck | Miles Russell |
| 1990 | L'escala de Jacob (Jacob's Ladder) | Gabe Singer |
| 1990 | Sol a casa | Kevin McCallister |
| 1991 | Only the Lonely | Billy Muldoon |
| 1991 | La meva noia (My Girl) | Thomas J. Sennett |
| 1992 | Sol a casa 2: Perdut a Nova York | Kevin McCallister |
| 1993 | Dangerous: The Short Films | Himself |
| 1993 | El bon fill | Henry Evans |
| 1993 | The Nutcracker | The Nutcracker Prince |
| 1994 | Mà a mà amb el pare (Getting Even with Dad) | Timmy Gleason |
| 1994 | El guardià de les paraules (The Pagemaster) | Richard Tyler |
| 1994 | Nen ric | Richard "Richie" Rich Jr |
| 2000 | Madame Melville | Carl |
| 2003 | Party monster | Michael Alig |
| 2004 | Foster Hall | Clark Hall |
| 2004 | Saved! | Roland |
| 2007 | Sex and Breakfast | James Fitz |
| 2011 | The Wrong Ferarri | |

### Televisió

| Any | Sèrie | Personatge |
| 1985 | The Midnight Hour | Halloween Kid |
| 1988 | L'equalitzador | Paul Gephardt |
| 1991 | Wish Kid | Nicholas McClary |
| 1991 | Saturday Night Live | Host |
| 1994 | Frasier | Elliot |
| 2003 | Will & Grace | Jason "JT" Towne |
| 2009 | Kings | Andrew Cross |
| 2005–2010 | Robot Chicken | Bastian Bux Kevin McCallister Billy Kid (veu) |
# Herreruela de Oropesa

Herreruela de Oropesa és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita al nord amb el terme segregat de la Dehesa de Villalba d'Oropesa a l'est amb Lagartera, al sud amb Torrico i a l'oest amb Caleruela i Calzada de Oropesa, tots de Toledo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 432 | 435 | 439 | 426 | 422 | 407 | 420 | 474 | 461 | 445 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Nicolás Álvarez Iglesias | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Isidro Estrada Alia | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Isidro Estrada Alia | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Justino Jiménez Fernández | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Justino Jiménez Fernández | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Tomás Natanael Estrada Fernández | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Tomás Natanael Estrada Fernández | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Tomás Natanael Estrada Fernández | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Cargolet dorsi-ratllat

El cargolet dorsi-ratllat (Campylorhynchus nuchalis) és una espècie d'ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae) que habita boscos i terres de conreu del nord de Colòmbia i de Veneçuela.

## Referències

* ↑ «Cargolet dorsi-ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021(català)
# Xenofont (escultor)

Xenofont (en llatí Xenophon, en grec antic Ξενοφῶν), fou un escultor atenenc contemporani de Cefisòdot el vell, junt amb el qual va fer l'estàtua de Zeus.
En un passatge Pausànias menciona també l'estàtua de Tique o Fortuna portant al seu fill Plutos que va veure al temple de la deessa a Tebes, de la que, segons els tebans, Xenofont havia fet la cara i els braços i la resta era obra d'un artista nadiu de nom Cal·listònic.

## Referències

* ↑ 1.Xenophon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1304
# Pandanus amaryllifolius

Pandanus amaryllifolius és una planta tropical del gènere Pandanus i es fa servir molt al sud-est asiàtic a la cuina com saboritzant té gust de nous. La planta té fulles llargues i primes amb arrels aèries llenyoses. La planta no fa llavors i es multiplica per esqueixos. A Bangladesh, rep el nom de Ketaki, i es fa servir per augmentar el sabor del del menjar pulao biryani i el pastís dolç d'arròs i coco anomenat payesh. Les fulles es fan servir fresques, seques i fins i tot congelades. També pot usar-se aquesta planta o les plantes joves d'arròs en l'elaboració del Cốm, o arròs verd pla. L'aroma característic d'aquest planta el causa el compost químic 2-acetil-1-pirrolina que també es presenta en el pa blanc i arròs basmati. Les fulles són un repel·lent per insectes com les paneroles.

## Referències

* ↑ «Vietnamese Young Green Rice (Com)» (en anglès americà), 28-04-2009. [Consulta: 29 agost 2020].
* ↑ Van Wyk, Ben-Erik (2005). Food Plants of the World. Portland, Oregon: Timber Press, Inc. ISBN 0-88192-743-0
* ↑ Li J. and Ho S.H. (2003). Pandan leaves (Pandanus amaryllifolius Roxb.) As A Natural Cockroach Repellent Arxivat 2017-01-10 a Wayback Machine.. Proceedings of the 9th National Undergraduate Research Opportunites Programme (2003-09-13)
# Passió pel triomf

Passió pel triomf (títol original: The Cutting Edge) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Paul Michael Glaser, estrenada l'any 1992. Tony Gilroy, que una dècada després es faria mundialment famós per escriure la saga "Bourne", debuta com a guionista amb una història d'amor sobre gel. Dirigeix Paul Michael Glaser, conegut perquè va ser co-protagonista al costat de David Soul de la sèrie "Starsky & Hutch" en els anys setanta. Ha estat doblada al català.

## Argument

Doug, un jugador d'hoquei sobre gel, promesa dels Jocs Olímpics és víctima, durant un partit, d'un accident qui li fa perdre de manera irreversible una part de les seves facultats visuals. Mentre desespera per no trobar el seu lloc en el món de l'hoquei, és contactat per l'entrenador d'una patinadora artística, Kate, el caràcter execrable de la qual ha fet fugir tots els precedents companys. Després d'una primera entrevista glacial, els dos joves es llancen a un entrenament sense pausa que els hauria de portar als jocs olímpics.

## Repartiment

* D. B. Sweeney: Doug Dorsey
* Moira Kelly: Kate Moseley
* Roy Dotrice: Anton Pamchenko
* Terry O’Quinn: Jack Moseley
* Dwier Drown: Hal
* Chris Benson: Walter Dorsey
* Kevin Peeks: Brian

## Al voltant de la pel·lícula

El film ha tingut tres continuacions :
* The Cutting Edge: Going for the Gold de l'any 2006 relata les aventures de la filla de Doug i de Kate (Jackie Dorsey). El film va sortir en DVD després de la seva difusió a ABC Family.
* The Cutting Edge 3: Chasing the Dream de l'any 2008, difós sobre la cadena americana ABC Family on es retroba Jackie Dorsey que entrena joves patinadors.
* The Cutting Edge 4: Alexandra Delgado troba un nou company per patinar.
* The Cutting Edge 5 (...)

## Referències

* ↑ «Passió pel triomf». esadir.cat.
* ↑ «The Cutting Edge». The New York Times.
# Palau Alenyà

Palau Alenyà és una obra del municipi de Montblanc (Conca de Barberà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici amb finestres tripartides ogivals i portalada de pedra. Conté afegits posteriors que respecten l'antiga estructura.

## Història

Es tracta d'un edifici gòtic del segle xiv, que va pertànyer a la família Alenyà, després als Conesa i, durant els segles xvii al XIX, als Aguiló. La façana és feta amb carreus de pedra picada i mostra quatre finestrals trigeminats i un gran portal adovellat de refinada factura. Al primer pis hi ha una galeria porxada, del segle xvi. La rehabilitació de 1999, que l'adaptà com a seu del Consell Comarcal, en va eliminar molts dels afegits i reformes que l'havien alterat al llarg del temps.

## Referències

* ↑ «Palau Alenyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ «Palau Alenyà». Àrea de Turisme i Projecció Exterior de l'Ajuntament de Montblanc. Arxivat de l'original el 17 de novembre 2015. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Palau Alenyà (Montblanc - La Vila - Conca de Barberà)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Palau Alenyà – Montblanc / Conca de Barberà». Catalunya Medieval. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ Nualart i Labarta, Lluís. «ALGUNES DADES D'INTERES SOBRE L'ALAMBÍ LOCALITZAT AL PALAU ALENYÀ DE MONTBLANC». Aplec de Treballs, 1998. [Consulta: 13 novembre 2015].

### Bibliografia

* Diversos autors: 1% cultural: fem reviure el nostre patrimoni 2003

## Enllaços externs

* «Palau Alenyà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà. Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 12 novembre 2015].
* «Palau Alenyà». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Palau Arquebisbal de Madrid

El Palau Arquebisbal de Madrid és un edifici del segon terç del segle xviii, situat al centre històric d'aquesta ciutat espanyola. Ocupa una illa de forma triangular, delimitada per la plaça del Comte de Barajas, els carrers de la Pasa i de San Justo, el passadís del Panecillo i la plaça de Porta Tancada.
És la residència de l'arquebisbe i dels cardenals de l'Arxidiòcesi de Madrid, a més d'albergar els tribunals eclesiàstics, les oficines de la província eclesiàstica, els departaments d'informàtica de l'Arxidiòcesi i l'arxiu diocesà. Està inclòs en el Registre de Béns d'interès cultural de la Comunitat de Madrid com a monument de protecció integral.

## Història

L'edifici es va aixecar en temps del rei Carles III d'Espanya, quan Madrid no era diòcesi independent. Va ser construït com la residència madrilenya de l'arquebisbe de Toledo, del qual depenia eclesiàsticament la ciutat, a instàncies del cardenal-infant Luis Antonio de Borbón y Farnesio i del cardenal Francisco Antonio de Lorenzana.
Amb la constitució de la Diòcesi de Madrid - Alcalá de Henares el 1885, el palau va passar a ser la residència de Narciso Martínez Izquierdo, primer bisbe d'aquesta diòcesi, qui el va habitar fins a 1886, any en què va ser assassinat a les portes de la Col·legiata de Sant Isidre.
Fins al 1907, les seves dependències van acollir al Seminari Conciliar de Madrid, actualment instal·lat en un complex situat a la zona de Las Vistillas. Va ser restaurat l'any 2004 per l'Ajuntament de Madrid, amb fons de la Fundació Cajamadrid.

## Referències

* ↑ El Palacio Arzobispal se renueva tras una inversión de 495.000 euros, Diari ABC
# Patrimoniu

Patrimoniu (Patrimonio en italià i en francès) és una comuna francesa, situada a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 645 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 345 | 393 | 397 | 447 | 546 | 645 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Guy Maestracci | | |

## Referències

Viccionari
# Passarowitz

«Passarowitz» té aquests significats:
* Nom alemany de Požarevac, a Sèrbia
* Tractat de Passarowitz (1718)
# Paneci de Leontins

Paneci o Paneti de Leontins (en llatí Panaetius, en grec antic Παναίτιος "Panaítios") fou tirà de Leontins. Va ser el primer que es va elevar al poder amb aquest títol a Sicília.
Fins aquell moment Leontins tenia un govern oligàrquic, però aprofitant una guerra amb Mègara, Paneci, que havia estat nomenat general, va prendre el poder i va establir la tirania. Com que els oligarques havien conservat una part de les forces armades, les va atacar amb els seus homes per sorpresa i les va aniquilar. Això va passar circa el 608 aC, segons diu Poliè.
Després de Paneci, que no se sap quants anys va governar, es va restablir la república.

## Referències

* ↑ 1.Panaetius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 108