OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esther Roper

Esther Roper (1868 – 1938) va ser una activista pacifista, abolicionista i destacada sufragista anglesa. Va ser secretària de la Societat sufragista del nord d'Anglaterra i de la Societat nacional de Manchester pel sufragi femení, a més de membre del comitè de la Unió nacional de les societats de sufragistes de dones.

## Vida

Esther era filla d'un treballador d'una fàbrica de Manchester, que més tard es va fer missioner a l'Àfrica. Va obtenir el títol de bachelor of arts a l'Owens College en Manchester. Era una dona treballadora i una organitzadora, administradora i recaptadora de fons –més brillant entre bastidors, que al capdavant. Treballava per al departament femení de la Universitat de Manchester i, com a secretària de la North of England Suffrage Society (Societat sufragista del nord d'Anglaterra), era membre del comitè del National Union of Women 's Suffrage Societies (Unió nacional de les societats de sufragistes de dones), dirigida per la veterana Millicent Fawcett, a més de ser secretària de la Manchester National Society for Women 's Suffrage (Societat nacional de Manchester pel sufragi femení).
En 1896 va conèixer la seva parella, Eva Gore-Booth. Va donar suport a les dones en diversos camps, com ara a les venedores de flors, a les artistes de circ, a les serventes de bars i a les mineres. Va ser pacifista prominents durant la Primera Guerra Mundial, treballant amb l'International Committee of Women for Permanent Peace (Comitè internacional de dones per la pau permanent). Entre altres coses, va ajudar a mantenir a les vídues i els fills dels objectors de consciència presos. Després de la guerra, es va fer membre del Committee for the Abolition of Capital Punishment (Comitè per l'abolició de la pena capital) i va treballar en la reforma de les presons. Se sap poc sobre els seus últims anys.

## Referències

* 1 2 3 Eva Gore-Booth and Esther Roper: A Biography. Pandora, Gener, 1988. ISBN 978-0-86358-159-5.
* 1 2 «Iris, University of Manchester Publications Collection, ref GB 133 UMP/2/5; GB 133 Former reference: UA/73». [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ Tiernan, Sonja. 'Eva Gore-Booth: An Image of Such Politics. Manchester University Press, 2012, p. 36-42. ISBN 978-0-7190-8232-0.
* ↑ «Biography of Eva Gore-Booth to be launched - Independent.ie» (en anglès). [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ «Roper, Esther Gertrude (1868–1938), suffragist». [Consulta: 6 març 2016].
* ↑ «Roper, Esther Gertrude (1868–1938), suffragist». [Consulta: 6 març 2016].

## Bibliografia

* Gifford Lewis, Booth, Eva Selina Gore (1870–1926), Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 consultat el 5 de març de 2016
# Estàndard intern

Un estàndard intern en química analítica és una substància química que s'afegeix en una quantitat constant a les mostres, els estàndards de calibratge i el blanc en una anàlisi química. Aquesta substància es pot llavors utilitzar per al calibratge pel traçat de la relació del senyal de l'anàlit al senyal de patró intern com una funció de la concentració d'anàlit dels estàndards. Això es realitza per corregir la pèrdua d'anàlit durant la preparació de la mostra o d'entrada de la mostra. L'estàndard intern és un compost que és molt similar, però no idèntica a les espècies químiques d'interès en les mostres, ja que els efectes de la preparació de la mostra han de, respecte a la quantitat de cada espècie, ser el mateix per al senyal de l'estàndard intern com per al senyal (s) a partir de les espècies d'interès en el cas ideal. L'addició de quantitats conegudes d'anàlit (s) d'interès és una tècnica diferent anomenada addició estàndard, que es realitza per corregir els efectes de matriu.
Aquesta relació de les mostres s'utilitza a continuació per obtenir les seves concentracions d'anàlit a partir d'una corba de calibratge. L'estàndard intern utilitzat necessita per proporcionar un senyal que és similar al senyal d'anàlit en la majoria dels aspectes, però prou diferents de manera que els dos senyals són fàcilment distingibles per l'instrument. Per exemple el clorobenzè deuterat (C6D5Cl) és un patró intern utilitzat en l'anàlisi de les substàncies volàtils en GC-MS, ja que és similar a clorobenzè però no es produeix de manera natural. Norleucina és també un estàndard intern popular per a l'anàlisi d'aminoàcids mitjançant GC-MS.
En l'espectroscòpia de NMR, per exemple, del 1H nuclis, 13C i 29Si, freqüències depenen del camp magnètic, que no és el mateix en tots els experiments. Per tant, les freqüències es van informar com diferències relatives a patró intern de Tetrametilsilà (TMS). Aquesta diferència respecte a TMS es diu desplaçament químic, i es mesura en parts per milió.
A la pràctica, la diferència entre els senyals dels dissolvents comuns i TMS són coneguts, i ja que els instruments moderns són capaços de detectar les petites quantitats de dissolvent protonat present en dissolvents deuterats comercials es necessita afegir cap TMS. En especificar el dissolvent de bloqueig per ser utilitzat, espectròmetres moderns són capaços de referència correctament la mostra; En efecte, el mateix dissolvent serveix com el estàndard intern.
En la cromatografia, s'utilitzen patrons interns per determinar la concentració d'altres anàlits mitjançant el càlcul de factor de resposta. El patró intern seleccionat ha de ser de nou similar a la de l'anàlit i tenen un temps de retenció similar i derivatització similar. Ha de ser estable i no ha d'interferir amb els components de la mostra.

## Referències

* Skoog, Douglas A. (1998). Principles of Instrumental Analysis: Introduction, pp. 18. Harcourt Brace. ISBN 0-03-002078-6 IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2nd ed. (the "Gold Book") (1997). Online corrected version: (2006–) "internal standard".
# Xueiv

Xueiv és una pel·lícula francesa dirigida per Patrick Brunie i estrenada el 1984.

## Argument

A un costat hi ha la gent gran. "És lleig, fa pudor". diuen els nens. De l'altra, hi ha Xueiv. Sense peus ni cap. “És que la primavera avança cap a la tardor o la tardor avança cap a la primavera? »… D'una banda, hi ha temps. I a l'altre extrem dels temps, la mort. Entremig, hi ha vida. Treball, joventut oblidada, cansament, esperances decebudes. Arrugues. I, just abans del final, potser, l’asil. On la soledat. A les finestres amb parets en ruïnes, totes les velles es diuen Juliette. Ja no es creuen els Romeus fatxendes, elfs verds plens d'afecte, que els declaren: “Us estimo! ". Van vessar una llàgrima davant de l'estàtua d'alabastre amb les seves formes perfectes que mai van tenir... S'aferren fredament a un nino vell: el seu darrer company. Allà fem festa. On la mascarada. "La vida és una festa. Una festa sense mi”... Xueiv no es pot resumir, no es pot reduir a una història. En cas contrari el de la vida. El devenir no existeix. Només s'està fent gran. El treball de fàbrica ha desgastat l'existència...

## Repartiment

* Brigitte Fossey
* Rufus
* Albert Delpy
* Michel Peyrelon

## Referències

* ↑ Xueiv a unifrance.org
* ↑ Xueiv a bfi.org

## Bibliografia

* Mireille Amiel, Cinéma 83, numéro 284, juin 1983, p. 50
* Le Matin, 27 janvier 1984
* Françoise Audé, Positif, numéro 277, mars 1984, p. 70
* Télérama, 27 avril 1984
* Jacques Zimmer, La Revue du cinéma, numéro 395, juin 1984, p. 4
# Xue Fuyan

Xue Fuyan (19 de juliol de 1981) és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora d'una medalla d'or al Campionat Asiàtic de Judo de 2004 en la categoria de +78 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Asiàtic :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2004 | Almatý ( Kazakhstan) | 1 | +78 kg |

## Referències

* ↑ Xue Fuyan en Judoinside.com (anglès)
# Etoumbi

Etoumbi és un poble de la regió de Cuvette-Ouest al nord-oest del Congo.
Hi va haver quatre epidèmies del virus d'Ebola a la zona. Es creu que l'epidèmia es va estendre amb la carn procedent de la selva. El 2003, 120 persones van morir amb el virus d'Ebola. El 2005, hi va haver una altra epidèmia i van posar el poble en quarantena.

## Vegeu també

* Organització territorial de la República del Congo
# Fenazina

La fenazina, també anomenada azophenylene, dibenzo-p-diazine, dibenzopyrazine, i acridizine, és un compost heterocíclic de fórmula C₁₂H₈N₂ o C₆H₄N₂C₆H₄, És una pirazina dibenzo anul·lada i substància relacionada amb molts productes per a fer tints com la safranina i d'altres.
La fenazina cristal·litza en agulles de color groc que es fonen a 174-177 °C, i només és lleugerament soluble en alcohol. L'àcid sulfúric la dissol formant una solució vermella fosca.
Conté molts derivats, com per exemple la naftofenazina

## Productes naturals

Molts compostos de fenazina es troben a la natura i són produïts per bacteris com Pseudomonas spp., Streptomyces spp., i Pantoea agglomerans. Aquests productes naturals estan implicats en la virulència dels organismes que la produeixen. Per exemple, la fenazina piocianina produïda per Pseudomonas aeruginosa contribueix a la seva capacitat de colonitzar els pulmons dels pacients en la fibrosi cística.

## Referències

* ↑ Alexander R. Surrey (1955). "Pyocyanine". Org. Synth.; Coll. Vol. 3: 753.
* ↑ Turner, J. M. and A. J. Messenger «Occurrence, biochemistry, and physiology of phenazine pigment production». Advances in Microbial Physiology, 27, 1986, pàg. 211–275. DOI: 10.1016/S0065-2911(08)60306-9.
* ↑ McDonald, M., D. V. Mavrodi, et al. «Phenazine biosynthesis in Pseudomonas fluorescens: Branchpoint from the primary shikimate biosynthetic pathway and role of phenazine-1,6-dicarboxylic acid». J. Am. Chem. Soc., 123, 38, 2001, pàg. 9459–9460. DOI: 10.1021/ja011243. PMID: 11562236.
* ↑ Dietrich LE, Okegbe C, Price-Whelan A, Sakhtah H, Hunter RC, Newman DK. «Bacterial community morphogenesis is intimately linked to the intracellular redox state.». J. Bacteriology, 195, 7, 2013, pàg. 1371-80. DOI: 10.1128/JB.02273-12. PMID: 23292774.
Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Fellow

Fellow és un terme que en anglès significa, en sentit ampli, 'company', també 'compatriota'.
En el món acadèmic, un fellow és un membre d'un grup de persones instruïdes que treballen juntes com a companys en la recerca del coneixement o en l'exercici mutu de la professió. Poden incloure professors visitants, investigadors postdoctorals i investigadors de doctorat. També pot indicar un destinatari individual de postgrau amb un finançament similar al d'una beca.
Fellow, en anglès, es fa servir amb el significat de 'membre', per exemple Fellow de la Royal Society.

## Research fellow

El títol de research fellow és utilitzat per a referir-se a posicions com a becari d'investigació en les universitats i altres institucions similars.

## Emeritus fellow al Regne Unit

Al Regne Unit, el títol d'Emeritus fellow (membre emèrit) pot ser atribuït a un membre d'una institució acadèmica que a partir de la jubilació continuarà, per estar afiliat a aquesta institució. És un títol similar al de Professor emèrit.

## Fellow en els metges als Estats Units

En les institucions mèdiques dels EUA, el terme fellow, es refereix a un metge que hagi realitzat la formació residencial (per exemple, en medicina interna, pediatria o en cirurgia general) i pertany al primer, segon o tercer any d'especialització (per exemple, cardiologia, nefrologia o cirurgia de trasplantament pediàtric).

## Fellow de societats professionals

Fellows són els membres amb més titulació de les associacions professionals més importants.
# Eva Algarra Bonet

Eva Algarra Bonet (Barcelona, 1956 - 2 de febrer de 1999) fou una periodista catalana. Va ser la primera cap dels Serveis Informatius de Catalunya Ràdio, els anys 1983-1984.
Llicenciada en Filologia Hispànica a la Universitat de Barcelona el 1978. Tenia el número 7.764 a l’antic Registro Oficial de Periodistas i va ser la col·legiada número 83.001 del Col·legi de Periodistes de Catalunya
Inicià la seva carrera periodística al diari El Correo Catalán, a Radio Nacional de España a Catalunya i a RTVE Catalunya. També va ser col·laboradora de les publicacions Mediterráneo, Athena i Tele Radio. Del 1976 al 1983 va treballar als serveis informatius de Ràdio 4. En el període 1983-184 va dirigir els serveis informatius de Catalunya Ràdio. En aquesta mateixa emissora va presentar el programa “Fil directe”.
Va ser la responsable de comunicació del govern de la Generalitat de Catalunya durant quatre anys (1984-1988). En acabar aquesta etapa torna a Catalunya Ràdio i exerceix com a corresponsal a Ginebra, Londres i Washington per a diversos mitjans, com per exemple el diari Avui o els Annals del periodisme català.
A finals de 1998, l’any que torna a Barcelona, li diagnostiquen una greu malaltia i mor el 3 de febrer de 1999. Era mare de dues nenes i estava casada amb el periodista Carlos Martos, llavors subdirector de l'Agència EFE a Catalunya. Era germana de Xavier Algarra, també periodista.

## Referències

* ↑ Altés, Elvira. Dones a les ones : la història de la ràdio a Catalunya en la veu de les dones : reportatge històric. Lleida: Pagès, 2020, p. 219, 283 i 330. ISBN 978-84-1303-229-0.
* ↑ López de Zuazo, A. Catálogo de periodistas españoles del siglo XX. 2a ed. muy corregida y aumentada. Madrid: Fundación Universidad Empresa, 1988, p. 59. ISBN 8486227828.
* ↑ «Currículum radiofònic Eva Algarra». [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ «La premsa britànica defensa el sistema d'autorregulació», 1995. [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ «Eva Algarra, periodista».
* ↑ Huertas, Josep Maria «Periodista el pare, periodista el fill». Capçalera, 01-03-1992, pàg. 12 i 14.

## Enllaços externs

* Periodistes en temps difícils
* Dones a les ones (exposició al Museu d'Història de Catalunya el 2021)
# Ferran Laviña de la Villa

Ferran Laviña de la Villa (Barcelona, 24 de març de 1977) és un exjugador professional de bàsquet català que jugava a la posició d'escorta.
Ferran Laviña es va formar a les categories inferiors del CB L'Hospitalet, equip amb el qual va arribar a jugar el Campionat d'Espanya júnior la temporada 1994-1995. Laviña va passar pel Bàsquet Manresa de l'EBA i d'aquí va anar un any cedit al Club Gijón Baloncesto. Des de la temporada 1998-1999 va jugar al primer equip del Bàsquet Manresa, incloent-hi una etapa de dues temporades a la lliga LEB. La temporada 2006-2007 va fitxar pel DKV Joventut, on s'hi va estar fins al 2009.
Laviña va superar la barrera dels 200 partits a la lliga ACB durant la temporada 2007-2008. En dues ocasions ha jugat l'Eurolliga. La primera amb el Manresa la temporada 1998-1999, la segona amb el DKV Joventut la temporada 2006-2007.
L'estiu de 2009 abandonà el conjunt de Badalona, i fitxà pel Ayuda en Acción Fuenlabrada de la lliga ACB per dues temporades.
La temporada 2011-12 i 2012-13 va jugar al Bàsquet Manresa amb contractes temporals, i a l'agost de 2013 va fitxar pel Barça B, que juga a la Lliga LEB Or. Es va retirar al final d'aquella temporada.

## Palmarès

* 1 Copa del Rei de bàsquet: 2008
* 1 Copa ULEB: 2008
* 3 Lligues catalanes de bàsquet: 1999, 2007, 2008
* 1 Lliga Catalana: 1996

## Referències

* ↑ acb.com Ferran Laviña, nou jugador de l'Alta Gestión Fuenlabrada Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. [Consulta: agost 2009]
* ↑ Ferran Laviña, experiencia al servicio del Barça B Arxivat 2013-08-09 a Wayback Machine.(castellà)
# Xurrasquera

Una xurrasquera (aquest terme usat a Catalunya, no apareix al diccionari normatiu), o casserola-forn (aquest terme és usat al País Valencià),o grill de gas (aquest terme és utilitzat per algun fabricant) és un mena de graella rodona per a fogó de gas domèstic. Està format per tres elements metàl·lics: una graella, una base per a acumular els sucs, i una tapa que concentra la calor del fogó central i fa que tot plegat funcioni com un forn. La graella i la base tenen un forat rodó que es posa centrat en un fogó de gas domèstic.
Se sol fer servir per a coure a la brasa talls de carn (com pollastre, botifarra, etc.), escalivar verdures (com pebrots, esbergínies, moniatos, escarxofes, etc.), o també per a coure pastissos o pa (amb un accessori que fa de motlle en forma de rosquilla). Per a la pràctica domèstica diària de la cuina de no gaires racions resulta molt més econòmic i ràpid que no pas el forn de gas o elèctric.
# Xures

Xures és un municipi francès, situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est.
# Yumbo (revista)

Yumbo va ser una revista infantil, majoritàriament de còmic, publicada entre el 1934 i el 1960 per les editorials barcelonines Hispano Americana de Ediciones i Ediciones Cliper amb quatre èpoques diferenciades:

## Primera època: 1934-1938

Del 15 de novembre de 1934, Hispano Americana de Ediciones va llançar el primer número de "Yumbo", que arribaria a aconseguir arribar als 190 números en aquesta la seva primera època.
Al principi, era una simple reedició del material anglès publicat en la revista italiana "Jumbo" de l'editorial SAEV, però a partir del seu número 15 va començar a incloure també còmics estatunidencs com a Radio Patrol de Charlie Schmidt, Tim Tyler's Luck de Lyman Young, King, Red Barry, Shirley, etc. Yumbo es va convertir així en el còmic que va començar a imposar el material americà a Espanya, sent seguida a l'any següent per "Mickey" d'Editorial Molino, "Cine Aventuras" d'Editorial Marco i altres dues revistes d'Hispà Americana: "Aventurero" i "La revista de Tim Tyler" (aquesta última, ja el 1936).

## Segona època: 1943-1945

Després del parèntesi de la Guerra Civil i el 1943, Hispano Americana va tornar a llançar una col·lecció d'onze quaderns de còmics amb el mateix títol i un format apaïsat de 15 x 21 cm.

## Tercera època: 1953-1958

Edicions Cliper va comprar els drets d'Hispano Americana, editant 339 números de 26 x 18 cm., sota la direcció de Fernando Barangó-Solís:

## Quarta època: 1958-1960

Hispano Americana va recuperar la revista on l'havia deixat Cliper, mantenint el mateix format i continuant la seva numeració, produint així 87 exemplars, que anaven del 340 al 426.

## Referències

* 1 2 Martín (01/1968), p. 18.
* 1 2 3 4 Delhom (1989), p. 114.

## Bibliografia

* CUADRADO, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso, 1873-2000.. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v, 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* DELHOM, Josep Maria. Catálogo del tebeo en España. 1865/1980. Barcelona: Círculo del Comic, S.A./CESA, 1989. ISBN 84-8449-221-4.
* MARTÍN MARTÍNEZ, Antonio. Apuntes para una historia de los tebeos II. La civilización de la imagen (1917-1936). Madrid: Revista de Educación, n.º 195, 01/1968.
* RAMÍREZ, Juan Antonio. La historieta cómica de postguerra. Madrid:Editorial Cuadernos para el Diálogo, Colección Memoria y Comunicación., 12/1975. Depósito Legal: M. 38.325 - 1975 ISBN 84-229-6010-9..
# Filchneria amabilis

Filchneria amabilis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1908 (1907). Wiss. Zool. Botan. Ergebn. 10:61. «Wissenschaftliche Ergebnisse der Expedition Filchner nach China und Tibet ... - Wilhelm Filchner - Google Llibres».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1958. Proc. Natl. Acad. Sci. India, Sect. B 28B:328.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Checklist of Indian Stoneflies (Insecta: Plecoptera) (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:512.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:229.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Filcas (equip ciclista)

L'equip Filcas va ser un equip ciclista italià, de ciclisme en ruta que va competir el 1974.

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 1 participacions (1974)
** 1 victòries d'etapa:
*** 1 el 1974: Wilfried Reybrouck
** 0 classificació finals:
** 0 Classificacions secundàries:
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Enllaços externs

* Plantilla i resultats a firstcycling.com
* Plantilla a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilla i resultats a cyclebase.nl
# Filbert Bayi

Filbert Bayi (Arusha, 23 de juny, 1953) és un ex atleta tanzà especialista en mig fons i 3000 metres obstacles.
Començà a destacar a la distància dels 1500 metres. El 1974 guanyà la medalla d'or als Jocs de la Commonwealth on derrotà el neozelandès John Walker. Va establir el rècord del món dels 1500 metres en aquesta competició amb un temps de 3:32.16. El 1975 també va batre el rècord del món de la milla a Kingston, Jamaica amb un temps de 3:51.0.
No va poder participar en els Jocs Olímpics de 1976 pel boicot que diversos països africans, entre ells Tanzània, realitzaren. Quatre anys més tard, Moscou 80 guanyà la medalla de plata als 3000 metres obstacles. També guanyà dues medalles d'or als Jocs Panafricans de 1973 i 1978.
Un cop retirat creà la Filbert Bayi Foundation per a joves esportistes, a Mkuza, a 50 km de Dar es Salaam. La fundació es creà el 2003. Bayi també creà escoles a Kimara i Kibaha.

## Enllaços externs

* (anglès) Web de la Filbert Bayi Schools Arxivat 2008-02-27 a Wayback Machine.
# Filtre de Sallen-Key

Un filtre de Sallen-Key és un tipus de filtre electrònic actiu d'especial importància per la seva simplicitat. Aquesta topologia fou introduïda per primer cop per R. P. Sallen i E. L. Key del laboratori Lincoln del MIT el 1955.
El circuit produeix un filtre passabaix, un filtre passaalt o un filtre passabanda de dos pols (-40 dB/dècada) emprant només dues resistències, dos condensadors i un amplificador operacional. Per tal d'obtenir filtres d'ordre superior es poden connectar diverses etapes en cascada.
Els filtres de Sallen-Key són poc sensibles a la tolerància dels components, tanmateix són necessaris valors extrems per tal d'obtenir un factor de qualitat elevat.

## Configuració genèrica

A la Figura 1 es pot observar la configuració genèrica d'un filtre de Sallen-Key de guany unitari. Al següent anàlisi es parteix de la hipòtesi d'utilitzar un amplificador operacional ideal.
En un amplificador operacional ideal es compleix la igualtat $V_{p}=V_{n}$ (curtcircuit virtual). Com que, amb les connexions mostrades, la tensió de l'entrada inversora és la mateixa que la de sortida, tenim,
    $V_{p}=V_{n}=V_{o}$         (1)
El mètode de l'anàlisi nodal modificat de circuits ens mostra que podem determinar qualsevol variable del circuit aplicant, en aquest cas, la llei de Kirchhoff del corrent (KCL) als nodes $V_{x}$ i $V_{p}$ s'obtenen les equacions:
    ${\frac {V_{x}-V_{i}}{Z_{1}}}+{\frac {V_{x}-V_{p}}{Z_{2}}}+{\frac {V_{x}-V_{o}}{Z_{3}}}=0.$         (2)
    ${\frac {V_{p}-V_{x}}{Z_{2}}}+{\frac {V_{p}}{Z_{4}}}=0.$         (3)
Substituint les variables (1) en les equacions (2) i (3) i arranjant aquestes darreres en forma matricial s'obté,
    ${\begin{bmatrix}{\frac {1}{Z_{1}}}+{\frac {1}{Z_{2}}}+{\frac {1}{Z_{3}}}&-{\frac {1}{Z_{2}}}-{\frac {1}{Z_{3}}}\\-{\frac {1}{Z_{2}}}&{\frac {1}{Z_{2}}}+{\frac {1}{Z_{4}}}\end{bmatrix}}\cdot {\Biggl{\begin{matrix}V_{x}\\V_{o}\end{matrix}}{\Biggr ]}={\begin{bmatrix}{\frac {V_{i}}{Z_{1}}}\\0\end{bmatrix}}$         (4)
Resolent aquest sistema per $V_{o}$ aplicant, per exemple, la regla de Cramer resulta,
    $V_{o}={\frac {Z_{3}Z_{4}}{Z_{1}Z_{2}+Z_{1}Z_{3}+Z_{2}Z_{3}+Z_{3}Z_{4}}}\cdot V_{i}.$         (5)

## Vegeu també

* Electrònica analògica
* Filtre analògic
* Filtre digital

## Referències

* ↑ R.E. Thomas; A.J. Rosa; G.J. Toussaint. The Analysis & Design of Linear Circuits. John Wiley & Sons, Inc.. ISBN 978-1118065587.
* 1 2 S. Winder. Analog and Digital Filter Design. Newnes. ISBN 978-0750675475.