OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font del Senglar

La Font del Senglar es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual fou inaugurada el 15 de juliol del 2009 fruit dels treballs de l'ADF de Teià.

## Descripció

El frontal és de llamborda i el broc, per on surt l'aigua, representa el cap imponent d'un senglar. Hi ha dues piques: la primera és una teula i la de sota està feta de pedra. A continuació es forma un bassal, simulant un petit safareig d'1,5 m x 0,80 m. L'aigua baixa per canonada des d'un sorgiment natural 100 metres més amunt, al torrent del Molí. La font s'ha construït a peu de pista perquè sigui més accessible a l'excursionista i, d'altra banda, mantenir tranquil l'indret del sorgiment (poblat d'un espès canyar on nidifiquen gran quantitat d'ocells). L'entorn està molt naturalitzat: hi ha un predomini d'alzines, al costat de la font hi ha un parell de bancs i, tot just a sota, en una feixeta, hi ha dues taules amb quatre bancs on hi caben 25 o 30 persones. Sens dubte, és un bon lloc per esmorzar-hi.

## Accés

És ubicada a Teià: al final de l'asfalt del passeig de la Riera de Teià surt una pista a la dreta, amb indicadors de ruta i refugi del Vedat. La font està situada a l'esquerra de la barrera que impedeix el pas de vehicles per aquesta pista, just en deixar enrere les darreres cases. Coordenades: x=443204 y=4595877 z=206.

## Referències

* 1 2 3 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 125.
* 1 2 La veritable Font del Senglar de Teià (català)

## Enllaços externs

* Zona de pícnic Font del Senglar, Teià, Maresme (català)
* Wikiloc (català)
# Font del Serrat

La Font del Serrat és una font de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font situada al nucli urbà de Sant Hilari Sacalm, al barri del Serrat.
Una estructura rectangular horitzontal, amb dues aixetes, amb el nom de la font esculpit i l'escut de Sant Hilari Sacalm, és el centre del conjunt de la Font del Serrat. Una pica de pedra recull l'aigua de la font que es evacuada a través d'uns desaigües. A cada costat, hi ha un banc de pedra. Tot el recinte es troba emmarcat per una estructura feta amb lloses de pedra. L'espai també està en part enjardinat.

## Història

El projecte de la font sorgí amb la voluntat de crear un espai públic per al barri del Serrat. Fou realitzada el 1980 per l'arquitecte municipal R. Canela.

## Referències

* 1 2 3 «Font del Serrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Ferran Font i Sánchez

Ferran Font i Sánchez (Vic, 12-11-1996) és un jugador d'hoquei patins professional que juga al FC Barcelona.
Abans va militar a l'Sporting de Portugal, equip amb qui va guanyar 2 Copes d'Europa, 2 Lligues portugueses, 1 Copa Continental i 1 World Skate Europe Cup.
És internacional amb la selecció espanyola i ha guanyat 2 Campionats d'Europa, 1 Copa Latina i 1 Europeu sub-17,

## Biografia

Ferran Font va néixer a Vic, però els seus primers passos a l'hoquei patins els va fer a Sant Hipòlit de Voltregà, poble on ha viscut tota la vida. Ho va fer amb el Club Patí Voltregà. Encara en etapa de formació, però, va passar al Club Patí Vic, on va coincidir amb una generació de jugadors que han acabat a l'elit com el porter Martí Serra, o Jordi Burgaya i Xevi Soler.
En edat juvenil va entrar en dinàmica del primer equip i va començar a guanyar-se la confiança dels tècnics a base de gols i molta electricitat. L'any 2015 va ser una peça clau dins d'un equip que va guanyar la Copa del Rei i que va ser finalista de la Copa d'Europa.
Al cap de dos anys, va fer el salt a la Lliga Portuguesa de la ma de l'Sporting de Portugal, on va recollir diversos èxits.
L'estiu del 2024 es va anunciar el seu fitxatge pel FC Barcelona.
# Forat

«Forat» té aquests significats:
* Anatomia: Un forat (anatomia), és una obertura que permet el pas d'una estructura (múscul, nervi, artèria, etcètera.) per connectar una part del cos amb una altra.
* Electrònica: L'absència d'un electró; vegeu forat (física).
* Esports: Una secció d'un camp de golf.
* Física: Un forat de cuc, és un pont en l'espaitemps.
* Química:
** Un principi actiu d'alguns insecticides, vegeu forat (química).
** El forat de Fermi és la zona d'exclusió creada al voltant d'un electró pel principi d'exclusió de Pauli.
Viccionari
# Francisco Zaragoza Gomis

Francisco Zaragoza Gomis (Altea, 1912 - Alacant, 1987) fou un metge i polític alacantí.

## Biografia

Es llicencià en medicina, fou un dels fundadors del Sindicato Español Universitario (SEU) i visità sovint José Antonio Primo de Rivera quan fou tancat a la presó d'Alacant. En esclatar la guerra civil espanyola fugí a Algèria i es va incorporar a l'exèrcit franquista com a tinent mèdic.
El 1940 fou nomenat cap local de la Falange Española a Altea i secretari provincial del Movimiento Nacional. El 1941, però, fou citat per un tribunal militar arran de les disputes internes de la Falange. Tot i així, va arengar als voluntaris de la División Azul abans d'anar al front i el 1948 es presentà a Procurador en Corts pel terç familiar, però no fou escollit. El 1951 també fou nomenat vicepresident del Col·legi de Metges d'Alacant.
En els anys 50 pertanyia a la Guàrdia de Franco i en 1970 col·laborava encara amb l'Agrupació d'Antics Membres del Frente de Juventudes, però des dels anys 60 col·laborà amb els cercles propers a Joan de Borbó. El 1975 fou president de la societat Estudios Valencianos Sociedad Anónima (EVASA), filial valenciana de Libra, una de les associacions creades arran la llei Fraga, i fou el cap del Partit Demòcrata Liberal del País Valencià.
El 1977 es va integrar en la UCD, partit amb el qual fou elegit diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1977, i fou Vicepresident Segon de la Diputació Permanent del Congrés dels Diputats però el gener del 1978, va dimitir quan fou nomenat director de l'Institut Nacional de Previsió. Després fou Secretari Provincial per a grans poblacions en el Comitè Executiu de la província d'Alacant.
El 1982 fou diputat a les Corts Valencianes, i després de la dissolució d'UCD va impulsar Unión Provincial Alicantina (UPRA) amb Carlos Alcalde Agesta, Juan Antonio Rodríguez Marín i Antonio Martínez Serrano el 1986. A les eleccions a les Corts Valencianes de 1987 es presentà per Coalició Electoral Valenciana, però no fou escollit.

## Obres

* Fisiopatología de las hemorragias (1948)

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Bibliografia

* Javier Paniagua Fuentes i y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.585. ISBN 9788495484802.
# Frontera entre Itàlia i San Marino

La frontera entre Itàlia i San Marino és la frontera internacional entre San Marino i Itàlia, estat membre de la Unió Europea i de l'Espai Schengen. No ha estat modificada des de 1463, quan va acabar la Guerra sanmarinesa entre San Marino i els Malatesta de Rímini. Gràcies als tractats entre Itàlia i San Marino, a la frontera no hi ha controls duaners, ja que San Marino està inclòs a la zona duanera italiana.

## Traçat

San Marino forma un enclavament dins de la República italiana (una característica fronterera que només és compartida amb les fronteres del Vaticà i Lesotho). Des del punt de vista administratiu, tots els castelli de San Marino són fronterers amb Itàlia. El país és fronterer amb dues regions italianes: l'Emília-Romanya (província de Rímini) a l'oest, al nord i a l'est, i les Marques (província de Pesaro i Urbino) al sud. La frontera divideix la vall del riu San Marino tributari del Marecchia entre els dos estats, llavors la frontera estatal divideix la vall de l'Ausa entre Dogana (curazia fr Serravalle) i Cerasolo (fracció de Coriano). A continuació, la frontera estatal divideix la vall alta del Marano prop del castell de Faetano entre la riba oest (sammarinesa) i l'est (italiana).
La frontera és controlada a la part sanmarinesa per la Guardia di Rocca, mentre la Guardia di Finanza es troba sovint prop de la frontera entre Dogana i Cerasolo per reprimir l'evasió fiscal.

## Duana i pas

Hi ha tres carreteres principals que permeten travessar la frontera:
* al nord-est, entre Dogana (Serravalle) i Cerasolo (Coriano) ;
* al nord-oest, entre Gualdicciolo (Acquaviva) i Torello (San Leo) ;
* al sud, entre Fiorentino i Montelicciano.

## Història

L'origen de San Marino es va establir al segle iv. Cap al començament de segle xiii San Marino s'havia convertit totalment en una república, San Marino va procedir en dues vegades a la compra de castells veïns. A partir de la segona meitat del segle xiii la República de Rímini sota el domini de la família Malatesta va tractar de prendre el control de San Marino. Aquest conflicte va continuar fins 1463, quan el papa Pius II va atribuir a San Marino els senyorius de Fiorentino, Montegiardino i Serravalle. En 1464 Faetano es va integrar voluntàriament en la república.
A part d'una breu invasió de Cèsar Borgia en 1503 i un per Julio Alberoni en 1739, les fronteres de San Marino no han estat qüestionades a partir d'aquesta data. Es van mantenir en 1797 després de la invasió francesa d'Itàlia i en 1815, després del Congrés de Viena. Romanen sense canvis després de la unificació d'Itàlia: San Marino és un enclavament del nou país italià des de 1861.

## Referències

* ↑ «Itàlia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ San Marino a sapere.it
* ↑ Formalità di Frontiera Arxivat 2019-02-24 a Wayback Machine., visitsanmarino.com
* ↑ Italia ahoga a San Marino, El Periódico, 28 de desembre de 2010
* ↑ El paraíso diminuto, La Vanguardia, 2 de setembre de 2011
# Francisco Periñán Molina

Francisco Periñán Molina (Cadis, 1951) és un director i guionista de cinema espanyol. Es llicencià en cinematografia i mitjans audiovisuals a la Universitat de Vincennes i es titulà en direcció cinematogràfica per l'Institut des Hautes Études Cinématographiques (IDHEC) de París el 1977 amb el migmetratge Larga noche, que va ser presentada al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.
S'ha dedicat principalment a la docència com a director del Centro de Enseñanzas de la Imagen de Madrid i fent seminaris a la Universitat Autònoma de Madrid i a l'ECAM. El 1980 va rodar el curtmetratge Ana manuscrito com a monòleg d'una jove violada, que va rebre una distinció del Ministeri de Cultura d'Espanya i va participar en el Festival Internacional de Cinema de Berlín.
El 1990 va rodar el seu primer llargmetratge, Contra el viento. que va participar en la secció oficial de la 38a edició del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià. i va rebre dues nominacions als Premis Goya (millor actriu secundària i director novell) Malgrat ser considerada una pel·lícula prometedora no va tornar a dirigir cap llargmetratge, tot i que ha treballat com a assistent de director a Terca vida (2000), Clara y Elena (2001), Un Franco 14 Pesetas (2006), El camino de los ingleses (2006) i Café solo o con ellas (2007). També ha realitzat l'escenografia artística de l'espectacle ORION (2007) de Cesc Gelabert i Lydia Azzopardi.

## Obres

* La isla de los sueños –Cádiz, 1810-1812–. Relatos y aventuras en una ciudad sitiada. (2010)
* La magia del Sur (2018).

## Referències

* ↑ Francisco Periñán a Directores españoles malditos, p. 268
* ↑ El cine feminista irrumpe en el Festival de Berlín, El País, 21 de febrer de 1980
* ↑ 'Contra el viento', primera película española a concurso, 25 de setembre de 1990
* ↑ Contra el viento al web dels Premis Goya
* ↑ Francisco Periñán, Internet Movie Database
* ↑ Francisco Periñán Molina al web rubinos1860.com
# Francisco Peña Romero

Paco Peña Romero és un exfutbolista espanyol, nascut a Jerez de los Caballeros, que jugà de defensa.

## Trajectòria

Va Començar jugant en el club de la seva terra, el Jerez CF de tercera divisió, en la temporada 1992-1993. Després de cinc fracassos consecutius en els play-offs d'ascens, el Jerez va assolir la tan anhelada promoció a 2aB per primera vegada en la seva història. Eixe mateix any en 2aB el Llevant UE es va interessar pels serveis del lateral i el va fitxar per al seu projecte a curt termini. D'aquesta forma va canviar d'equip a mitjan temporada i amb els Granotes va ascendir a la Divisió de Plata.
Amb el Llevant va estar un total de tres temporades en Segona Divisió. La temporada 2002-2003 fitxa per l'Albacete Balompié, amb el qual de nou va assolir un ascens, aquesta vegada a primera divisió. El seu primer partit en la màxima categoria va ser en l'estadi del Sevilla FC i el seu equip va perdre per 1-0. Eixe any va ser titular en 32 partits. En la seva última temporada amb el club manxec, en segona divisió, tot i ser el jugador que més minuts va jugar (2.756 minuts) no li va ser renovat el contracte.
El Real Murcia es va interessar pel jugador i el va fitxar per a tres temporades en l'estiu de 2006. Després d'una excel·lent campanya 2006-2007 com a titular indiscutible, aconsegueix amb l'equip pimentoner el seu quart ascens personal, el segon a 1a divisió. En la campanya 2007-2008, després d'un gran inici de temporada en la màxima categoria, va ser un dels pocs que va mantenir el nivell en la segona volta i no va poder evitar el descens a Segona Divisió.
La temporada 2008-2009 torna a ser un dels puntals de l'equip malgrat acusar el mal rendiment que la plantilla oferix amb Javier Clemente, i amb l'arribada de José Miguel Campos a la banqueta grana recupera el gran nivell que va oferir en temporades anteriors. Complix 100 partits de lliga amb el Real Murcia el 28 de març de 2009, en un encontre davant el Sevilla Atlético que va acabar 3-3 i en el qual va ser expulsat. Després de finalitzar el seu contracte amb el club pimentoner fitxa per l'Hèrcules CF per tres temporades.

## Enllaços externs

* Perfil del jugador
# Fuday

Fuday (en gaèlic escocès, Fuideigh) és una illa localitzada en el grup de les Hèbrides Exteriors, a Escòcia. L'illa està situada al sud de l'illa de Barra i a l'oest de l'illa d'Eriskay.
L'illa té una superfície d'aproximadament 2,3 km² i una alçada màxima de 89 msnm (el cim de Mullach Neacail). Roman deshabitada des de l'any 1901, sent la seva màxima població registrada de només 7 habitants. Encara s'utilitza per al pasturatge d'estiu de bestiar.
Fuday és propietat del Govern Escocès.

## Referències

* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate, 2004. ISBN 978-1-84195-454-7.
* ↑ «Overview of Fuday». Gazetteer for Scotland. [Consulta: 11 novembre 2007].
# Fudbalski Klub Rad

L'FK Rad (en serbi cirílic: ФК Рад) és un club serbi de futbol de la ciutat de Belgrad.
El club va ser fundat l'any 1958. El nom del club, traduït al català significa treball. Aquest nom prové del fet que el club fou format per una empresa de construcció del mateix nom. Les denominacions del club al llarg de ha història han estat:
* 1958: FK Rad Beograd
* 1990: FK GRO Rad Beograd
* 1993: FK Rad Beograd

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine. (serbi)
# Freedita

La freedita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom del doctor Robert L. Freed, mineralogista estatunidenc de la Trinity University, a San Antonio, Texas, EUA.

## Característiques

La freedita és un arsenit de fórmula química Cu$^+$Pb₈(AsO₃)₂O₃Cl₅. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la freedita pertany a «04.JB: Arsenits, antimonits, bismutits; amb anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: fetiasita, manganarsita, magnussonita, armangita, nanlingita, asbecasita, stenhuggarita, trigonita, finnemanita, gebhardita, derbylita, tomichita, graeserita, hemloïta, georgiadesita i ekatita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Långban, situada al municipi de Filipstad, dins el Comtat de Värmland (Suècia). També ha estat descrita a la mina Tsumeb, a la regió d'Oshikoto (Namíbia), i a l'àrea de Sounion, a Àtica (Grècia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Freedite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 agost 2021].
# Frank Høj

Frank Høj (Holte, 4 de gener de 1973) és un ciclista danès, professional des del 1995 fins al 2010.
Ha aconseguit notables resultats en els Jocs Olímpics, aconseguint dos diplomes olímpics en la prova de ruta: va ser sisè a Sydney 2000 i vuitè a Atenes 2004.

## Palmarès

* 1993
** Vencedor d'una etapa de la Milk Race
* 1994
** 1r a la Zellik-Galmaarden
** Vencedor d'una etapa del Circuit Franco-belga
* 1995
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Eslovènia
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1997
** 1r al Grote Prijs Stad Zottegem
** 1r a la Scandinavian Open Road Race
** Vencedor d'una etapa del Boland Bank Tour
* 1998
** Campió de Dinamarca en ruta
** 1r a la Veenendaal-Veenendaal
** 1r al Circuit Franco-belga
** 1r a l'Omloop van het Waasland
** 1r al Gran Premi del 1r de maig - Premi d'honor Vic de Bruyne
* 2000
** 1r a Le Samyn
* 2003
** 1r al Gran Premi Herning
* 2004
** 1r al Gran Premi Herning
* 2005
** Vencedor d'una etapa del Circuit Franco-belga

### Resultats al Tour de França

* 2000. 100è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2002. 107è de la classificació general
* 2003. Abandona
* 2005. 152è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1999. 97è de la classificació general
* 2001. 128è de la classificació general
* 2004. 112è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa de Frank Høj a sitiodeciclismo.net
# Fricativa bilabial sonora

La consonant fricativa bilabial sonora és un so de la parla que es representa com a [β] en l'AFI, és a dir, la lletra beta minúscula de l'alfabet grec.

## Característiques

* És una consonant pulmonar.
* És un so sonor perquè hi ha vibració de les cordes vocals.
* El seu punt d'articulació és bilabial perquè és el contacte entre els dos llavis el que interromp el pas de l'aire.

## En català

El català té aquest so però no té caràcter de fonema, sinó que es considera un al·lòfon o variant de l'oclusiva bilabial sonora. El so fricatiu acostuma a donar-se després de fricatives i entre vocals, si bé hi ha un alt grau de variació individual i geogràfica. Així, aquesta realització és desconeguda en aquells dialectes que mantenen /v/ com a fonema. En mallorquí, que distingeix clarament buit de vuit, mots com acaba o a baix tenen una realització de /b/ totalment oclusiva.
La pronúncia catalana no correspon exactament als paràmetres de l'alfabet fonètic internacional perquè és un so més aproximant (no hi ha una interrupció tan brusca del pas de l'aire). Estrictament es representa amb un diacrític que indica una oberta més gran [β̞].

## Enllaços externs

* Informació acústica Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine., del projecte "Els sons del català".
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Friedrich Mohs

Friedrich Mohs (Gernrode, 29 de gener de 1773 - Agordo, 29 de setembre de 1839) va ser un geòleg i mineralogista alemany.
Educat a Halle i en l'acadèmia de mines de Friburg de Brisgòvia, va passar després un llarg període en Àustria realitzant estudis de mineralogia, convertint-se en professor de la disciplina en Graz en 1812. En 1818, després de la defunció d'Abraham Gottlob Werner, va ser nomenat catedràtic de mineralogia en l'acadèmia de mines de Friburg. En 1826 es va traslladar a ensenyar a Viena on va ser nomenat, a més, superintendent del gabinet imperial.
El seu treball més important és el "Tractat de Mineralogia" (Grundriss der Mineralogie, 1825) i és recordat per la creació de l'escala de Mohs de duresa que encara s'empra per als minerals.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Mohs, Friedrich». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 211. ISBN 8429270043.
* Encyclopædia Britannica, 11a edició (1911).
# Funk (desambiguació)

«Funk» té aquests significats:
* Funk, estil musical que sorgí als Estats Units durant els anys 70 com a resultat de l'evolució d'alguns elements del soul i del jazz
* Funk (Nebraska), població dels Estats Units a l'estat de Nebraska
* Casimir Funk (Varsòvia, 1884), bioquímic d'origen polonès
* Paul Funk (1886, Viena - 1969, Viena), matemàtic austríac que es va dedicar a la geometria i al càlcul de variacions
# FronteraD

FronteraD és una publicació digital nascuda el novembre de 2009. Impulsada pels periodistes madrilenys Alfonso Armada i Antonio Lafuente, és destacada com a exemple de periodisme narratiu a la xarxa. Els seus creadors afirmen que tenen l'objectiu de «trencar amb la dinàmica de l'actualització contínua i, a vegades, superficial, dels mitjans digitals tradicionals». Amb The New Yorker com a referent, afirmen haver-se inspirat en revistes com El Malpensante, Etiqueta Negra, Gatopardo i The Clinic. Tot i que inicialment FronteraD volia publicar-se en paper, la seva inviabilitat econòmica va fer que els seus impulsors optessin pel mitjà digital, on la revista s'actualitza setmanalment cada dijous amb cinc nous temes. Compta amb una xarxa de més de cinquanta blogs. Rep una mitjana de mil visites al dia i inicialment va comptar amb un local llogat a Madrid com a redacció. El 2013 va reunir el finançament necessari a través d'una campanya de micromecenatge per publicar una investigació sobre l'activitat de les empreses multinacionals espanyoles a l'Amèrica Llatina i va llançar una col·lecció d'assaig periodístic amb l'editorial Musa a las 9.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 Rodríguez Rodríguez, Jorge Miguel; albalad Aiguabella, José María. «El periodismo narrativo en la era de internet». A: Crónica y mirada. Madrid: Libros del KO, 2013, pp. 85 - 121. ISBN 978-84-16001-01-9.
* ↑ Pérez, Javier «Nace «fronterad», una revista digital «para estimular la inteligencia»». ABC, 01-12-2009.

## Enllaços externs

* FronteraD - Lloc web oficial
# Fricció dinàmica

En física, la fricció dinàmica és la força de fricció d'una superfície a un cos quan aquest ja ha iniciat el moviment. Pot ser anomenada també fricció cinètica, fregament dinàmic i fregament cinètic. El seu valor és igual al producte de la força normal de la superfície cap al cos pel coeficient cinètic/dinàmic que varia segons la naturalesa dels materials que contacten. Això s'expressa amb la fórmula següent:
F$_F$ = μ$_C$×F$_N$
# Frick (Argòvia)

Frick és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Laufenburg.

## Enllaços externs

Frick (Argòvia) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Gandai

Gandai fou un estat tributari protegit del tipus zamindari agregat al districte de Raipur a les Províncies Centrals, al peu de les muntanyes Saletekri a uns 90 km al mord-oest de Raipur. L'estat era antigament més gran però el 1828, amb aprovació del raja de Nagpur, fou dividit entre tres fills del sobirà, que era de l'ètnia gond, i la part de Gandai va quedar reduïda a 525 km² amb una població (1881) de 20.872 habitants. La capital era Gandai situada a 21° 40′ 30″ N, 81° 09′ 00″ E﻿ / ﻿21.67500°N,81.15000°E﻿ / 21.67500; 81.15000. Al sud de l'estat hi havia un lloc de banys sagrats.

## Vegeu també

* Silheti.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.