OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hellín

Hellín és un municipi històric del Regne de Múrcia, actualment pertanyent a la província d'Albacete, amb 30.366 habitants (01-01-2007). Està format per la ciutat d'Hellín i les pedanies d'Agra (Hellín), Agramón, Cancarix, la Canyada d'Agra, Isso, Las Minas, Minateda, la Horca, Mingogil, Nava de la Campana, Uchea i Rincón del Moro.
Hellín està situat al sud-est de la província d'Albacete, en el límit meridional de la Manxa i les cadenes prebètiques, obrint pas cap a l'Altiplà murcià. A una altitud mitjana respecte al mar de 578 metres. Es constituïx com centre d'una subàrea comercial que abasta des dels municipis d'Ontur, Albatana i Fuente Álamo (Albacete) per l'Est, fins als de Riópar i Yeste per l'Oest. Però on realment es fa sentir la seva influència és sobre la comarca d'Hellín, composta pels municipis d'Ontur, Albatana, Tobarra i Liétor, sumant una superfície aproximada d'uns 1.500 quilòmetres quadrats.
Aquesta comarca natural es troba en la baula que formen la Meseta amb les depressions i conques murcianes i les comunicacions que uneixen Madrid i Cartagena, que s'obren per aquí, aprofitant els estrets de Pozo-Canyada i Tobarra.
El terme municipal, amb 770,2 km², està limitat al nord pel terme de Tobarra, Pozohondo i Albatana; al Sud per Calasparra (Múrcia), Cieza (Múrcia), Moratalla (Múrcia), a l'Oest per Lietor, Férez i Socovos i a l'Est per Jumella (Múrcia) i Albatana.

## Personatges il·lustres

* Manuel Ramírez Carrión (Hellín, 1579 - 1650). Inventor d'un mètode per a parlar amb els signes de la mà.
* Melchor Rafael de Macanaz (1670 - 1760). Polític durant el regnat de Felip V
* Cristóbal Lozano (Hellín, 1609 - 1667). Escriptor.
* Mariano Rodriguez Rubio (Hellín, 1797-1856). Compositor musical.
* Fortunato Arias (Almaciles, 1891 - Hellín, 1936). Sacerdot, màrtir de la guerra civil espanyola.
* Manuel Castells (Hellín, 1942 -). Sociòleg i professor universitari.
* Raquel Lacuesta (Hellín, 1949 -). Historiadora de l'art.
* Apolonia Lapiedra (Hellín, 1992 -). Actriu porno.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Legislatura | Nombre | Grupo |
| 1979-1983 | Víctor Serena Guirado | UCD |
| 1983-1989 | Antonio Pina Martínez | PSOE |
| 1989-1995 | Fructuoso Díaz Carrillo | PSOE |
| 1995-1996 | José María Barcina Magro | Partit Popular |
| 1996-1999 | Francisco Vicente Sarabia | PSOE |
| 1999-2003 | José María Barcina Magro | Partit Popular |
| 2003-2011 | Diego García Caro | PSOE. |
| 2011-2015 | Manuel Minguez | Partit Popular |

## Vegeu també

* Hospital d'Hellín
* Loza d'Hellín

## Notes

* ↑ Web de l'Instituto Nacional de Estadística (castellà)
# Srebrodolskita

La srebrodolskita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al subgrup de la brownmil·lerita. Rep el seu nom de Boris Ivanovich Srebrodolsky (1927), mineralogista de l'Institut de geologia i geoquímica de Lvov (Ucraïna).

## Característiques

La srebrodolskita és un òxid de fórmula química Ca₂Fe₂$^{3+}$O₅. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. Forma una sèrie de solució sòlida amb la brownmil·lerita. Va ser descoberta l'any 1984 a Kopeisk, a l'óblast de Txeliàbinsk (Rússia).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la srebrodolskita pertany a «04.AB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 2,1 i 1:1, amb M:O = 1:1 (i fins a 1:1,25); amb cations grans» juntament amb els següents minerals: swedenborgita, brownmil·lerita, montroydita, litargiri, romarchita i massicot.

## Referències

* ↑ «Srebrodolskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 abril 2016].
* ↑ «Brownmillerite-Srebrodolskite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 abril 2016].
# Canal de Caledònia

El Canal de Caledònia és una via navegable d'Escòcia que connecta la costa oriental a Inverness i la costa occidental a Corpach, prop de Fort William. Té un recorregut d'aproximadament cent kilòmetres i només un terç de la longitud està construït artificialment. La resta està format pel sistema de llacs de la falla geològica Great Glen; Llac Dochfour, el Llac Ness, el Loch Omhaich i el Loch Lochy. En el recorregut del canal hi ha 29 encluses, quatre aqüeductes i 10 ponts. Va ser dissenyat per l'enginyer Thomas Telford i construït entre 1803 i 1822.
# Francesco Montenegro

Francesco Montenegro (nascut el 22 de maig de 1946) és un cardenal de l'Església Catòlica. Des del 2008 serveix com a arquebisbe d'Agrigent.

## Biografia

Francesco Montenegro va néixer a Messina el 22 de maig de 1946. Estudià filosofia i teologia al Seminari Arxidiòcesà de Sant Pius X de la ciutat. Va ser ordenat prevere el 8 d'agost de 1969 i continuà els seus estudis al Ignatianum de Messina. Va fer treball de parròquia entre 1969 i 1971 a la rodalia de la ciutat de Messina i entre 1971-78 serví com a secretari dels arquebisbes de Messina Francesco Fasola i Ignazio Reedy.
Entre 1978 i 1988 ha estat retor de la parròquia de Sant Climent a Messina, director de Caritas diocesana, delegat regional de Caritas i, finalment, representant regional de Caritas Italiana. També ha exercit com a professor de religió, assistent diocesà del Centre d'Esports Italià, director diocesà de l'Apostolat de Pregària, rector del Santuari de Santa Rita i director espiritual del seminari menor i membre del Consell Presbiteral.
Entre 1997 i 2000 serví com a pro-vicari general de l'arquebisbat de Messina-Lipari-Santa Lucia del Mela i serví des de l'inici el 1998 com a canonge proto-metropolità del capítol de la catedral de Messina i prelat honorífic de Sa Santedat.
El 18 de març de 2000, el Papa Joan Pau II el nomenà bisbe auxiliar de Messina-Lipari-Saint Lucia del Mela i bisbe titular d'Aurusuliana. Rebé la consagració episcopal el 29 d'abril a la catedral de Messina de mans de l'arquebisbe Giovanni Marra, amb l'arquebisbe Ignazio Cannavò i el bisbe Francesco Sgalambro com a co-consagradors.
Entre maig de 2003 i maig de 2008 va presidir Caritas Italiana.
El 23 de febrer de 2008 el Papa Benet XVI el nomenà arquebisbe d'Agrigent, rellevant a Carmelo Ferraro, qui havia dimitit en complir l'edat prevista. Va prendre possessió de l'arxidiòcesi el 17 de maig.
Des del maig de 2013 ha presidit la Comissió pels Migrats de la Conferència Episcopal Italiana.
El 4 de gener de 2015 el Papa Francesc anuncià que el faria cardenal durant el consistori que se celebraria a Roma el 14 de febrer. A la cerimònia se li assignà l'església titular de Santi Andrea e Gregorio al Monte Celio.

## Referències

* ↑ «Rinunce e Nomine» (en italian). Holy See Press Office, 18-03-2000 [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Rinunce e Nomine» (en italian). Holy See Press Office, 23-02-2008 [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Annuncio di Concistoro per la creazione di nuovi Cardinali» (en italian). Holy See Press Office, 04-01-2015. [Consulta: 6 gener 2015].
* ↑ «Consistory: list of titular church assignments». Vatican Radio, 14-02-2015 [Consulta: 14 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil al Vatican Insider Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine., 12 de gener de 2015
* Francesco Cardenal Montenegro a catholic-hierarchy.org (anglès)
# Pacià

* No s'ha de confondre amb Paccià.
Pacià és el nom dels següents personatges:
* Luci Juni Pacià (s. I aC), militar romà
* Pacià de Barcino, bisbe de Barcelona vers el 370, venerat com a sant
# Toni Cruz

Antoni Cruz i Llauna, conegut simplement com a Toni Cruz, (Girona, Gironès, 14 de juliol de 1946) és un actor, cantant (tenor) i productor de televisió català, integrant del grup musical i d'espectacle La Trinca.
D'adolescent es va traslladar a viure a Canet de Mar, on conegué en Josep Maria Mainat, un altre membre de La Trinca.
Abans de La Trinca amb Mainat va formar el grup musical The Blue Cabrits. El 1968, ambdós, conjuntament amb Miquel Àngel Pasqual varen formar La Trinca.
Amb Josep Maria Mainat creà la productora Gestmusic el 1987, que posteriorment s'integraria a Endemol, i dins la qual Cruz va ser nomenat President d'Endemol-Espanya.

## Referències

* ↑ INICIS (La creació del grup)
* ↑ «Toni Cruz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Toni Cruz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ El lado oscuro de «Operación Triunfo»: «Toni Cruz era un hombre sin escrúpulos», ABC, 3 de novembre de 2016
# Gwynn (cràter)

Gwynn és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 32 km de diàmetre. Porta el nom de Nell Gwyn (1650-1687), actriu i cortesana anglesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1994.

## Referències

* ↑ «Gwynn». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Sit cardenal front-roig

El sit cardenal front-roig (Paroaria baeri) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la vegetació secundària, bosc obert i clars de les terres baixes al centre de Brasil.

## Referències

* ↑ «Sit cardenal front-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Cal Coma de les Sitges

Cal Coma de les Sitges és una casa de les Sitges, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de quatre façanes i tres plantes, situat just davant de la façana principal del Castell de les Sitges. A la façana sud, a la part dreta a la planta baixa hi ha una entrada amb llinda de pedra i porta de fusta de doble batent. A la següent planta al centre hi ha un balcó amb barana de ferro. A cada costat del balcó hi ha una petita finestra. A la darrera planta hi ha tres petites obertures. A la façana est, a la planta baixa, hi ha una petita obertura. A la planta següent, hi ha les restes de dos balcons, entre els quals hi ha una finestra. A la darrera planta, hi ha una finestra.
A la façana nord, a la part esquerra, hi ha una finestra al darrer pis, més a la dreta hi ha una porta que dona a la segona planta, a la seva dreta hi ha una petita finestra. Més a la dreta hi ha una finestra. A la façana oest, a la part dreta, hi ha una entrada a la planta baixa amb llinda de pedra, a la seva esquerra hi ha un pou modern. A la planta següent hi ha dues finestres i, a la darrera, una. La coberta és de dos vessants (nord-sud), acabada amb teules.

## Referències

* 1 2 «Cal Coma de les Sitges». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Pacifico Valussi

Pacifico Valussi (Talmassons, Udine 1813-1893) fou un matemàtic, periodista i polític liberal friülès, fundador dels diaris Il Friüli (1851), L'Annotatore Furlano i Giornale di Udine (1865-1866), tots ells de caràcter patriòtic italià, però amb respecte per les particularitats regionals, influïts pel federalisme de Carlo Cattaneo, raó per la qual criticava el centralisme piemontès.
A més, fundaria en 1859 el grup Perseveranza, que proposava la constitució d'una Confederació de Països Danubians sota comandament italià. Participà en la revolució de 1848 i fou una figura important del Risorgimento.
# Roger Laurent

Roger Laurent va ser un pilot de curses automobilístiques belga que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Roger Laurent va néixer el 21 de febrer del 1913 a Lieja, Bèlgica i va morir el 6 de febrer del 1997 a Uccle.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Roger Laurent va participar en dues curses puntuables pel campionat de la F1, totes dues a la 1952.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1952 | HW Motors Ltd. | HWM | Alta | SUI | 500 | BEL 12 | FRA | GBR | | | | - | 0 |
| 1952 | Ecurie Francorchamps | Ferrari | Ferrari | | | | | | ALE 6 | HOL | ITA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Toni Ebner

Toni Ebner (Aldein, 1918 - Bozen, 1981) és un polític, editor i periodista sudtirolès. Es graduà en dret a la Universitat de Bolonya el 1943, i es casà amb la neboda del canonge Michael Gamper, propietari de l'editorial Athesia i del diari Dolomiten, i col·laborà des d'aleshores en la resistència antifeixista. El 1945 fou un dels principals fundadors del Südtiroler Volkspartei, del que en fou secretari fins al 1957, quan fou substituït per Silvius Magnago. També fou elegit diputat a les eleccions legislatives italianes de 1948, i durant aquesta legislatura fou nomenat secretari de la presidència. Fou reescollit a les eleccions legislatives de 1953 i 1958. De 1961 a 1964 fou cap del grup municipal del SVP a Bozen.
D'altra banda, a la mort de Gamper el 1956 fou nomenat director de l'editorial Athesia i el 1964 abandonà la política per a dedicar-se a la direcció de Dolomiten. El 1981 fou nomenat membre del Consell d'Estat Italià, però va morir poc després d'ocupar el càrrec. És pare del polític Michl Ebner.
# Coulee City

Coulee City és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 600 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coulee City tenia 600 habitants, 271 habitatges, i 162 famílies. La densitat de població era de 234 habitants per km².
Dels 271 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,3% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 39,9% no eren unitats familiars. En el 36,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.938 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.375 $ mentre que les dones 17.250 $. La renda per capita de la població era de 14.411 $. Aproximadament el 14,9% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Coulee City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Coulee City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Gymnothorax maderensis

Gymnothorax maderensis és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (Madeira i Benín) i a l'Atlàntic occidental (Bermuda, les Índies Occidentals i Carolina del Nord -Estats Units-).

## Referències

* ↑ Bloch M. E. 1795. Naturgeschichte der ausländischen Fische. Berlin. Naturg. Ausl. Fische v. 9. i-ii + 1-192.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cal Coix (Vallcebre)

Cal Coix és una masia del municipi de Vallcebre. Està situada a prop de Sant Julià de Fréixens, a una alçada de 885,8 msnm. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta baixa, dos pisos i golfes, amb coberta a dues vessants i el carener perpendicular a la façana de ponent. La porta d'accés és al bell mig de la façana i té un arc de mig punt rebaixat; a banda i banda de la porta i als dos pisos superiors s'hi obren finestres petites i quadrades. L'aparell és maçoneria senzilla, sense arrebossar. A banda i banda de la masia hi ha les pallisses, corrals i altres dependències agropecuàries que conserven les estructures originals del segle xviii.

## Vegeu també

* Vallcebre
* Llista de monuments de Vallcebre

## Referències

* ↑ «Mapa de l'ICC». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
* 1 2 «Cal Coix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 febrer 2015].
# Garatge Forné

El Garatge Forné és una obra de l'arquitecte Joan Maria de Ribot i de Balle a la ciutat de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El garatge s'organitza a partir d'una rampa helicoidal que dona accés als diferents nivells. Especialment interessant són les dues façanes laterals, acuradament compostes i amb un tractament molt estudiat de tots els materials. El conjunt està format per tres cossos: els dos laterals rectangulars i central, al xamfrà, que els uneix fent un quart d'esfera (la solució de la façana lleugera o mur de cortina s'utilitza per primera vegada a Girona en aquest edifici).

## Referències

* ↑ «Garatge Forné». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Garatge Forné, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Pacifiction

Pacifiction és un llargmetratge de 2022 dirigit per Albert Serra que es va estrenar el 26 de maig de 2022 al 75è Festival Internacional de Cinema de Canes. S'ha doblat i subtitulat al català.
Va guanyar el premi César al millor actor per Benoît Magimel i el de millor fotografia per Artur Tort.

## Argument

Tahití, Polinèsia, l'alt comissionat de la República Francesa, De Roller, és un home calculador i de maneres perfectes. Assistint tant a recepcions oficials com visitant establiments ridículs, intenta anticipar-se a l'estat d'ànim de la població local atès que la revolta podria esclatar en qualsevol moment: corre el rumor que s'ha albirat un submarí l'aspecte fantasmal del qual podria anunciar la represa de les proves nuclears franceses.

## Referències

* ↑ «Pacifiction». ésAdir. [Consulta: 5 setembre 2022].
* ↑ Tapounet, Rafael. «Albert Serra: «Faig cine per burlar-me del món»». El Periódico, 20-08-2022. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ «The Screenings Guide 2022 - Festival de Cannes» (en anglès), 11-05-2022. Arxivat de l'original el 2022-05-16. [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ The 75th Festival de Cannes Official Selection: additions to the selection Arxivat 2022-04-22 a Wayback Machine.. In: festival-cannes.com, 21. April 2022 (abgerufen am 22. April 2022).
* ↑ Pacifiction a la Base de dades de cinema en català
* ↑ «Pacifiction». Goita què fan, ara!. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «'Pacifiction' d'Albert Serra s'emporta dos premis Cèsar». Vilaweb.cat, 25-02-2023. [Consulta: 25 febrer 2023].
* ↑ Losange, Les Films du. «Pacifiction – Tourment sur les îles – les films du losange» (en francès). [Consulta: 20 agost 2022].
* ↑ Rundfunk, Bayerischer «75. Internationale Filmfestspiele Cannes 2022: Drei BR-Koproduktionen bei den Filmfestspielen in Cannes» (en alemany). Br.de, 25-04-2022.

## Enllaços externs

* Pacifiction a Goita què fan, ara!
# Toni Dalmau

Antoni Dalmau (Sant Feliu de Guíxols, 1959) és un periodista català.
Periodista d'El Punt Avui, el 7 de maig de 1998 va llançar L'Absurd Diari, amb l'objectiu inicial de recollir totes les notícies insòlites, sorprenents i surrealistes publicades al diari El Punt des de la seva creació, el 1979. Posteriorment, el 2002, va començar a incloure informacions difoses tant en català com en castellà per altres rotatius i agències de notícies d'abast nacional, estatal i internacional.
Actualment, L'Absurd Diari compta amb més de 20.000 notícies, un 66% en castellà i el 34% en català. La web recull les informacions tal com han estat difoses pels mitjans i citant sempre la font i autor. Apareixen agrupades per idioma, àmbits territorials i temàtiques. El web també compta amb altres seccions com llegendes urbanes, anuncis classificats absurds, frases sorprenents de polítics, etc.
L'equip de L'Absurd Diari està format per Ramon Buch, com a responsable tècnic, i Toni Dalmau, que treballa a la redacció d'El Punt —ara El Punt Avui— des de 1985, on ha estat responsable tant a les edicions en paper com a la digital i actualment és el cap de tancament. Va participar en la posada en marxa de la primera web del diari.

## Referències

* ↑ «Antoni Dalmau». Saül Gordillo, 15-03-2001.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 106, 181 i 182. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 29 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Twitter: @tonidalmau
* Blog: L'Absurd Diari Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.
# Creu de terme de Bellveí

La Creu de terme de Bellveí és una creu de terme a Bellveí, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La creu de terme, actualment situada enmig d'un parc que es troba al C/ Raval de Tarroja. La base és quadrangular amb un únic esgraó. A diferència de moltes creus, aquesta no té sòcol. El seu fust és octogonal i al capdamunt d'aquest trobem una creu feta amb ferro forjat. Aquesta presenta petites decoracions que simulen rajos de llum damunt els braços perpendiculars.

## Referències

* ↑ «Creu de terme de Bellveí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2017].
# Gymnothorax margaritophorus

Gymnothorax margaritophorus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes de la Línia, les Illes de la Societat, les Illes Ryukyu i el sud de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Siyavush Pasha

Siyavush Pasha és el nom dels següents personatges:
* Kanijeli Siyavuş Paşa, gran visir otomà (1582.1584, 1586-1589 i 1592-1593)
* Abaza Damad Siyavuş Paşa, gran visir otomà (1651 i 1656)
* Köprülü Damadı Abaza Siyavuş Paşa (1627-1688), gran visir otomà