OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eric (minisèrie)

Eric és una minisèrie de televisió de thriller psicològic britànic de sis parts creada per al servei d'estríming de Netflix, protagonitzada per Benedict Cumberbatch. El guió va ser escrit per Abi Morgan amb Lucy Forbes a la direcció i Holly Pullinger a la producció. La sèrie es va estrenar el 30 de maig de 2024 amb subtítols al català.

## Sinopsi

En Vincent és un titellaire de la Nova York de la dècada del 1980, el fill del qual, l'Edgar, de nou anys, ha desaparegut. El comportament cada cop més volàtil d'en Vincent l'allunya dels seus amics i dels familiars. Després de problemes amb l'abús de substàncies, en Vincent es convenç que pot retrobar-se amb l'Edgar amb l'ajuda del seu titella de dos metres d'alçada, l'Eric.

## Producció
### Desenvolupament

Netflix va encarregar la sèrie de sis parts el novembre de 2021 per a les productores Little Chick i Sister.
El guió va ser escrit per Abi Morgan amb Lucy Forbes dirigint i fent de productora executiva. Holly Pullinger va produir la sèrie amb Cumberbatch com a protagnista i productor executiu. Jane Featherstone i Lucy Dyke de Sister també van ser productores executives, i Morgan també va ser-ne la productora executiva a través de Little Chick.

### Càsting

El febrer de 2023, es va revelar que s'unirien a Cumberbatch al repartiment Gaby Hoffmann, McKinley Belcher III, Dan Fogler, Clarke Peters, Ivan Morris Howe, Phoebe Nicholls, David Denman, Bamar Kane, Adepero Odyue, Alexis Molnar i Roberta Colindrez. Més tard el mateix mes, Jeff Hephner i Wade Allain-Marcus es van unir al repartiment.

### Rodatge

La fotografia principal va començar a principis del 2023 amb llocs de rodatge com Budapest i Nova York. Cumberbatch va ser fotografiat pels mitjans de comunicació al carrer amb ulleres i una gavardina de color verd fosc.

## Referències

* ↑ «Eric». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 juny 2024].
* ↑ Goldbart, Max. «Benedict Cumberbatch To Lead & EP Netflix's 'Eric' From Abi Morgan & Sister». Deadline Hollywood, 03-02-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ King, Aidan. «'Eric': Benedict Cumberbatch in Talks to Star in Netflix Limited Series». Collider, 04-01-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Yossman, K.J. «Netflix Commissions Five U.K. Series Including Re-Make of David Nicholls' 'One Day' and Abi Morgan's 'Eric'». Variety, 30-11-2021. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Otterson, Joe. «Benedict Cumberbatch in Talks to Star in Netflix Limited Series 'Eric' From Abi Morgan, Sister (Exclusive)». Variety, 04-01-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Cordero, Rosy. «'Insecure's Wade Allain-Marcus Boards Benedict Cumberbatch-Led Series 'Eric'». Deadline Hollywood, 22-02-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Goldbart, Max. «'Chicago Fire' Star Jeff Hephner Boards Benedict Cumberbatch Netflix Series 'Eric'». Deadline Hollywood, 09-02-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Otterson, Joe. «Benedict Cumberbatch-Led Netflix Limited Series 'Eric' Rounds Out Main Cast». Variety, 03-02-2023. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Sarkisian, Jacob. «Benedict Cumberbatch transforms for new Netflix series Eric». Digital Spy, 15-05-2023. [Consulta: 15 maig 2023].
# Esquí aquàtic als Jocs Olímpics d'estiu de 1972

Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 celebrats a la ciutat de Múnic (en aquells moments República Federal d'Alemanya) es disputaren sis proves de demostració d'esquí aquàtic, sent l'única vegada que aquest esport ha format part del programa olímpic. Les proves es realitzaren el dia 1 i 2 de setembre de 1972, i en elles participaren 35 esquiadors de 20 comitès nacionals diferents.

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | | | |
| Eslàlom | Roby Zucchi | Wayne Grimditch | Jean–Michel Jamin |
| Eslàlom | Roby Zucchi | Wayne Grimditch | Heikki Olamo |
| Figures | Ricky McCormick | Wayne Grimditch | Karl–Heinz Benzinger |
| Salts | Ricky McCormick | Max Hofer | No es concedí |
| Salts | Ricky McCormick | Hagen Klie | No es concedí |

### Categoria femenina

| Prova | | | |
| Eslàlom | Liz Allen–Shetter | Willy Staehle | Pat Messner |
| Figures | Willy Staehle | Kaye Thurlow | Sylvie Maurial |
| Salts | Sylvie Maurial | Kaye Thurlow | Liz Allen–Shetter |
# Eric Idle

Eric Idle (29 de març de 1943, South Shields, comtat de Durham, Tyne and Wear, Anglaterra) és un còmic, actor i escriptor anglès, més conegut per haver formar part del grup britànic d'humoristes Monty Python.

## Biografia

Va fer estudis de literatura anglesa a la Universitat de Cambridge. Idle és el músic del grup, i tanmateix no és l'autor de la cançó de la sèrie de televisió Monty Python's Flying Circus, que és una marxa popular anomenada La campana de la Llibertat ni de la majoria de les cançons de les pel·lícules. A La vida de Brian canta la cançó més popular dels Python, Always Look On The Bright Side Of Life, i també canta la cançó principal de Monty Python's The Meaning of Life. Idle és conegut per l'ús de perruques ridícules (una de les rares ocasions en les quals no usa perruca és en l'escena final de La vida de Brian), i pels seus exasperants papers, com l'home invisible, l'home de les fotos, l'home que volia una formiga, i d'altres. Idle va interpretar al "valent" Sir Robin a Monty Python and the Holy Grail.
Va posar la seva veu al personatge de Rincewind en les videoaventuras DiscWorld i DiscWorld II, com així també al Dr. Vosnocker a South Park: Bigger, Longer & Uncut.
També va ser fundador, compositor i membre del grup The Rutles, paròdia del grup de Liverpool The Beatles.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula |
| 1972 | And Now for Something Completely Different |
| 1975 | Monty Python and the Holy Grail |
| 1978 | All You Need Is Cash |
| 1978 | The Rutles 2: Can't Buy Me Lunch |
| 1979 | Monty Python's The Life of Brian |
| 1983 | Monty Python's The Meaning of Life |
| 1983 | Yellowbeard |
| 1985 | National Lampoon's European Vacation |
| 1986 | Transformers: The Movie |
| 1988 | Les aventures del baró Munchausen (The Adventures of Baron Munchausen) |
| 1990 | Nuns on the Run |
| 1993 | Splitting Heirs |
| 1995 | Casper |
| 1996 | El vent als salzes (The Wind in the Willows) |
| 1997 | Burn Hollywood, Burn |
| 1998 | Rudolph (Rudolph the Red-Nosed Reindeer: The Movie) |
| 1998 | Secret of Nimh 2 |
| 1998 | Quest for Camelot |
| 1999 | Dudley Do-Right |
| 1999 | South Park: Bigger, Longer & Uncut |
| 2000 | 102 Dalmatians |
| 2002 | Pinotxo (Pinocchio) |
| 2002 | The Scream Team |
| 2003 | Concert for George |
| 2003 | National Lampoon's Christmas Vacation 2: Cousin Eddie's Island Adventure |
| 2004 | Ella Enchanted |
| 2005 | The Aristocrats |
| 2006 | Who is Harry Nilsson? (And Why Is Everybody Talkin' About Him) |
| 2007 | Shrek the Third |
| 2008 | Delgo |
# St. Michaels (Arizona)

St. Michaels (navaho Tsʼíhootso) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 1.295 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Michaels tenia 1.295 habitants, 306 habitatges, i 247 famílies La densitat de població era de 130,5 habitants/km².
Dels 306 habitatges en un 50,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 25,8% dones solteres, i en un 19% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,8% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 6,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.107 $ i la renda mediana per família de 28.839 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.964 $ mentre que les dones 24.531 $. La renda per capita de la població era d'11.572 $. Aproximadament el 20,3% de les famílies i el 22,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.
El segons el cens dels Estats Units de 2010 el 91,12% dels habitants són nadius americans i el 7,03% blancs.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Michaels». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Michaels». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Burns Flat

Burns Flat és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.782 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Burns Flat tenia 1.782 habitants, 622 habitatges, i 480 famílies. La densitat de població era de 800 habitants per km².
Dels 622 habitatges en un 46,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 8,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.353 $ i la renda mediana per família de 35.870 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.278 $ mentre que les dones 17.625 $. La renda per capita de la població era de 14.350 $. Entorn del 14,1% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Burns Flat». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Burns Flat». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Brousse

«Brousse» té aquests significats:
* Geografia: Brousse (Cruesa), comuna de França, regió de Llemosí, departament de Cruesa, districte d'Aubusson i cantó d'Auzances.
* Biografies:
** Charles-Emmanuel Brousse (1892 - Castellnou dels Aspres, 1981), advocat, militar i polític nord-català
** Emmanuel Brousse (Perpinyà, 1866 - París, 1926), historiador, periodista i polític nord-català
** Georges Brousse (? - 1944), periodista, director de l'Indépendant de Perpinyà, mort en deportació a Alemanya
** Paul Brousse (Montpeller, 1844 - París, 1912), metge i polític socialista francès
# Byron Pérez

Byron Pérez (Ciutat de Guatemala, 18 de març de 1959) és un exfutbolista guatemalenc de la dècada de 1980.
Fou 50 cops internacional amb la selecció de Guatemala.
Pel que fa a clubs, destacà a Comunicaciones com a principal club. També juga a Leones Negros UdeG.

## Referències

* ↑ Guatemala - Record International Players a rsssf.com
* ↑ «Perfil a sports-reference.com». Arxivat de l'original el 2011-04-23. [Consulta: 23 abril 2019].
* ↑ «Classic club». FIFA.com. Arxivat de l'original el 2009-07-19. [Consulta: 10 febrer 2012].
* ↑ «Comunicaciones - Futbol de Guatemala». Deguate.com, 26-09-2007. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 5 novembre 2013].
* ↑ Byron Pérez a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Articulos». Deporteshoy.com. Arxivat de l'original el 2013-11-05. [Consulta: 5 novembre 2013].
* ↑ Perfil a ceroacero.es
* ↑ Perfil a transfermarkt.es
# Byrudita

La byrudita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de les mines de maragda de Byrud, a Noruega, la seva localitat tipus.

## Característiques

La byrudita és un òxid de fórmula química (Be,◻)(V$^{3+}$,Ti,Cr)₃O₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7. És l'anàleg de vanadi de la verbierita, i és una espècie molt relacionada amb la kyzylkumita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu d'Història Natural de la Universitat d'Oslo (Noruega) amb el número de catàleg: 43570.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de maragda de Byrud, situades al municipi d'Eidsvoll (Viken, Noruega). També ha estat descrita al dipòsit de níquel i coure de Pechenga, a l'óblast de Múrmansk (Rússia).

## Referències

* ↑ «Byrudite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 juny 2022].
* ↑ Kompanchenko, Alena A.; Voloshin, Anatoly V.; Balagansky, Victor V. «Vanadium Mineralization in the Kola Region, Fennoscandian Shield». Minerals, 8, 11, 01-11-2018, pàg. 474. DOI: https://doi.org/10.3390/min8110474 [Consulta: 22 juny 2022].
# Bzenov

Bzenov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país. La primera referència escrita de la vila data del 1423.

## Referències

* ↑ «Prešovský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ webex.sk. «História | Obec Bzenov | Oficiálne stránky obce» (en eslovac). [Consulta: 28 desembre 2021].
# Bíblia Farhi

La Bíblia Farhi és un manuscrit medieval en hebreu de 1383 que reprodueix la Bíblia i alguns textos afegits, el més llarg dels quals és un diccionari hebreu-català, amb caràcters hebreus, elaborat per facilitar-ne la comprensió. Consta de 1056 pàgines i 359 il·lustracions i es tracta d'una de les peces medievals en hebreu més destacades tant pel que fa a la cal·ligrafia com a la seva il·luminació. El seu autor fou Elisha ben Abraham ben Benviste ben Elisha, anomenat Cresques, molt possiblement el cartògraf mallorquí Cresques Abraham, i la va escriure per al seu propi ús entre 1366 i 1382. Pren el nom dels seus més coneguts posseïdors, la família Farhi, jueus sefardites establerts a Síria, descendents d'una família de Saragossa. El 1966 es trobava a la Col·lecció Sassoon de Letchworth, Anglaterra (Ms. 368) i actualment és a Jerusalem.

## Referències

* ↑ «Cresques Abraham». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Bibliografia

* Rabinowicz, H. «The Sassoon Treasures» (en anglès). The Jewish Quarterly Review. University of Pennsylvania Press [Filadèlfia], 57, 2, 02-10-1966, pàg. 136-153. ISSN: 0021-6682 [Consulta: 31 octubre 2011].
* «Cresques Abraham». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 201. ISBN 84-8661702-2.
# Caixa Rural Provincial de Girona

La Caixa Rural Provincial de Girona, creada l'any 1966, fou una entitat financera impulsada per Joan Llosa Cardoner i amb seu central al carrer Miquel Blay de Girona. Va arribar a tenir oficines repartides en diferents punts de la província. Estava especialitzada en el sector agrícola. A mitjans dels anys 80, arran de la crisi del sector bancari, el Banc d'Espanya va ordenar que l'entitat havia de ser absorbida per una altra entitat més gran. En aquell moment el president era Ramon Rovira, també alcalde de Vilobí d'Onyar. Es va intentar amb diverses entitats catalanes, però ni Caixa de Catalunya ni Caixa Girona van mostrar-hi cap interès. Es va arribar a un acord amb Caixa Penedès, però aquest fou desautoritzat pel Banc d'Espanya. Finalment va ser Caja Madrid qui es va quedar l'entitat.

## Referències

* ↑ Girona, Diari de. «El precedent de Caixa Rural - Diari de Girona». www.diaridegirona.cat. [Consulta: 12 febrer 2018].
# Caixa Manlleu (Manlleu)

La Caixa Manlleu és un edifici de Manlleu (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici amb façana a la plaça Sant Bernardí i al carrer Sant Jordi, amb planta baixa porticada i dues plantes pis, antiga seu de la Caixa de Manlleu, posteriorment fusionada esdevenint Unnim i poc més tard sent absorbida per BBVA. La façana està composta per cinc eixos verticals, cadascun dels quals formats per una arcada a la planta baixa i una obertura a cada planta pis. En la primera planta les tres obertures centrals es troben unides per un balcó continu amb barana de barrots senzills, mentre que en la planta segona s'alternen les finestres i les balconeres amb llosa individual de balcó.

## Referències

* ↑ «Caixa Manlleu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Caixa Norton

La caixa Norton és un mecanisme compost de diversos engranatges, que va ser inventat i patentat el 1890, per incorporar als torns paral·lels i va donar solució al canvi manual d'engranatges per establir els passos de les peces a roscar. Aquesta caixa pot constar de diversos trens desplaçables d'engranatges o bé un basculant i un con d'engranatges, connectant el moviment del capçal del torn amb el carro porta eines a través de l'eix de roscar.
Una de les tasques que es poden executar en un torn paral·lel és efectuar rosques de diversos passos i mides tant exteriors sobre eixos com interiors sobre femelles. Per això els torns paral·lels universals incorporen un mecanisme anomenat caixa Norton, que facilita aquesta tasca, i evita muntar un tren d'engranatges cada vegada que es vulgui fer una rosca.
El sistema consta d'una caixa de canvis amb diverses caixes reductores. D'aquesta manera, amb la manipulació de diverses palanques s'assoleixen diferents velocitats d'avanç de carro porta eines, permetent roscar una gran varietat de passos de rosca tant mètrics com Whitworth. N'hi ha de bany d'oli i en sec, d'engranatges tallats d'una manera o altra, però bàsicament és una caixa de canvis.

## Referències

* ↑ A. Leyensetter; G. Würtemberger. Tecnología de los oficios metalúrgicos. Reverte, 1974, p. 481–. ISBN 9788429160666.
# Cahiers de biologie marine

Cahiers de biologie marine, CBM, és una revista internacional científica francesa trimestral apareguda l'any 1960 i publicada per l'Estació biològica de Roscoff - Universitat de París.
Els articles editats són sotmesos prèviament a un comitè de lectura format per un mínim de dos membres dels qui no es dona a conèixer el nom, abans de ser publicats.
Els articles estan escrits en anglès, amb un resum en francès, i cobreixen tots els aspectes relacionats amb l'oceanografia, l'ecologia marina i la biologia dels organismes marins, de recerques efectuades per pròpia estació biològica al Canal de la Mànega i oceà Atlàntic, al mar del Japó o bé a Santa Creu a Califòrnia.

## Referències

* 1 2 «Cahiers de Biologie Marine – revue trimestrielle». Station Biologique de Roscoff. Arxivat de l'original el 2015-07-05. [Consulta: 17 agost 2015].
* 1 2 «Les cahiers de biologie marine» (en francès). Espace des sciences. Sciences Ouest (Bretagne).
* ↑ «Cahiers de Biologie Marine Journal Impact Factor & Information». researchgate.net.
* ↑ «CBM - Cahiers de Biologie Marine - Author Instructions» (en anglès). Station Biologique de Roscoff - Abims.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial dels CBM - Cahiers de Biologie Marine Arxivat 2015-06-16 a Wayback Machine.
# Calcibeborosilita-(Y)

La calcibeborosilita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la gadolinita-datolita. Rep el seu nom per la seva composició, a base de calci, beril·li, bor i silici, principalment.

## Característiques

La calcibeborosilita-(Y) és un silicat de fórmula química (Y,REE,Ca)₂(B,Be)₂(SiO₄)₂(OH,O)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcibeborosilita-(Y) pertany a «09.AJ: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), amb triangles de BO₃ i/o B[4], tetraèdres de Be[4], compartint vèrtex amb SiO₄» juntament amb els següents minerals: grandidierita, ominelita, dumortierita, holtita, magnesiodumortierita, garrelsita, bakerita, datolita, gadolinita-(Ce), gadolinita-(Y), hingganita-(Ce), hingganita-(Y), hingganita-(Yb), homilita, melanocerita-(Ce), minasgeraisita-(Y), stillwellita-(Ce), cappelenita-(Y), okanoganita-(Y), vicanita-(Ce), hundholmenita-(Y), prosxenkoïta-(Y) i jadarita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la glacera Dara-i-Pioz, a la muntanyes d'Alai, a la regió sota subordinació republicana del Tadjikistan. Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Calcybeborosilite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 25 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d'agost 2019. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Calamus arctifrons

Calamus arctifrons és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes centrals de l'Atlàntic occidental (des del sud de Florida fins a Louisiana. També a l'est del Golf de Mèxic).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Camilo

El Camilo fou un microcotxe fabricat a Barcelona el 1943. Anava equipat amb un motor elèctric i era més aviat un motocarro carrossat.

## Referències

* ↑ «Camilo» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 5 maig 2016].
* ↑ «Camilo» (en castellà). losorigenes.net. [Consulta: 5 maig 2016].
# Bàdminton als Jocs Mediterranis de 2018

La competició de bàdminton dels Jocs del Mediterrani de 2018 de Tarragona es va celebrar entre el 23 i el 26 de juny al pavelló esportiu d'El Morell. La primera aparició d'aquest esport en els Jocs del Mediterrani va ser a Mersin 2013 a Turquia.
La competició es va centrar en quatre categories, dues masculines (individual i dobles) i dues femenines (individuals i dobles).

## Medaller per categoria

| Categoria | Or | Plata | Bronze |
| Homes ||||
| Individual | Pablo Abian | Lucas Maurice Corvee | Toma Tomov Popov |
| Dobles | França Bastian Kersaudy Thom Mark Gicquel | Turquia Serdar Koca Serhat Salim | Itàlia Kevin Strobl Lukas Osele |
| Dones ||||
| Individual | Neslihan Yiğit | Beatriz Corrales | Aliye Demirbağ |
| Dobles | França Lea Palermo Delphine Delrue | Turquia Bengisu Erçetin Nazlıcan İnci | Eslovènia Lia Salehar Iza Salehar |

## Medaller per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | Turquia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3 | Espanya | 1 | 1 | - | 2 |
| 4 | Itàlia | - | - | 1 | 1 |
| 4 | Eslovènia | - | - | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ «Bàdminton - Jocs Mediterranis 2018». Arxivat de l'original el 2018-05-24. [Consulta: 23 maig 2018].