OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gerres mozambiquensis

Gerres mozambiquensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i pelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Heemstra, P.C. & Iwatsuki, Y., 2007. A New Gerreid Fish Species and Redescription of Gerres maldivensis Regan, 1902 from the Indian Ocean (Perciformes: Gerreidae). Copeia 2007 (1): 85-92.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Genoa (Nebraska)

Genoa és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 981 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Genoa tenia 981 habitants, 411 habitatges, i 247 famílies. La densitat de població era de 479,5 habitants per km².
Dels 411 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 36,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.023 $ i la renda mediana per família de 38.988 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 18.929 $. La renda per capita de la població era de 16.980 $. Aproximadament el 6,6% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Genoa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Genoa». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Georg Ludwig Carius

Georg Ludwig Carius (24 d'agost de 1829, Barbis, Regne de Hannover – 24 d'abril de 1875, Marburg) fou un químic alemany.

## Biografia

Carius perdé els seus pares a la infància i el rector de Gehring se n'encarregà. Després d'haver acabat l'escola a Goslar, estudià farmàcia a Dempwolfen. Continuà la seva formació científica a Göttingen, on estudià química amb Friedrich Wöhler entre 1850-1852 i després, entre 1852-1858, fou assistent de Robert Wilhelm Bunsen al laboratori de la Universitat de Heidelberg, on s'inicià en l'estudi dels gasos. El 1853 es graduà i, a partir del 1857, fou professor a Heidelberg. El 1865 fou nomenat professor de química de la Universitat de Marburg.

## Obra

Les seves investigacions més destacades són l'estudi dels processos d'oxidació i el seu llibre de text sobre els àcids polibàsics. També desenvolupà mètodes per a la determinació quantitativa de fòsfor, sofre, clor, brom i iode en compostos orgànics. Entre els quals cal remarcar el mètode de Carius per a l'anàlisi quantitativa d'halògens en la matèria orgànica. Aquest mètode es basa en el tractament dels composts orgànics halogenats amb àcid nítric concentrat en presència de nitrat d'argent que transformen aquells en halurs d'argent.

## Referències

* ↑ «Georg Ludwig Carius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Germán Sánchez Espeso

Germán Sánchez Espeso (Pamplona, Navarra, 22 de gener de 1940) és un escriptor navarrès en llengua castellana.

## Biografia

Nascut al si d'una família d'arrels profundament religioses, va estudiar Literatura clàssica al monestir de Veruela (Saragossa). El 1961 es va traslladar a la Facultat de Filosofia de Loiola (Universitat del País Basc), on es va llicenciar en Filosofia amb la seva tesi "Arte, artes y cine". Posteriorment, es va llicenciar en Teologia a la Universitat de Deusto. De 1964 a 1968 va estudiar Cinematografia a la Universitat de Valladolid, va assistir als cicles de cinema clàssic de la Filmoteca francesa, a París, i va obtenir el títol de Realitzador de televisió als Estudis de Prado del Rey de Madrid. Va treballar al món publicitari, va ser professor de literatura, conseller editorial d'Ediciones del Centro i membre de l'International Writing Program de la Universitat d'Iowa.
Autor de diverses novel·les, es va donar a conèixer amb Narciso, Premi Nadal de 1978. En la seva obra narrativa ha cultivat diversos estils i gèneres: experimental, clàssic, policíac, infantil.

## Obra narrativa

* Experimento en génesis (1967).
* Síntomas de éxodo (1968).
* Laberinto levítico (1972).
* De entre los números (1978).
* Narciso (1978).
* Viva el pueblo (1981).
* Paraíso (1982).
* La reliquia (1983).
* Baile de disfraces (1984).
* Pollo frío en la nevera (1985).
* En las alas de las mariposas (1986).
* El corazón del sapo (1987).
* La mujer a la que había que matar (1991).
* No dejéis el cuchillo sobre el piano (2001).
* New York Shitty (2004).
* La raja en el nenúfar (2016).
* Clítoris (2017).

## Premis

* 1978: Premi Nadal de novel·la per Narciso.
* 1985: Premi Internacional de novel·la Plaza y Janés per En las alas de las mariposas.

## Referències

* 1 2 día, Salamanca RTVE al. «Germán Sánchez Espeso acaparará un encuentro literario en el Liceo» (en castellà). [Consulta: 29 gener 2020].
* 1 2 País, Ediciones El «Germán Sánchez Espeso, con "Narciso", ganador del Premio Nadal» (en castellà). El País [Madrid], 07-01-1979. ISSN: 1134-6582.
* ↑ País, Ediciones El «Reportaje | Sánchez Espeso: "Narciso es una novela que asume todas las literaturas"» (en castellà). El País [Madrid], 10-01-1979. ISSN: 1134-6582.
* ↑ lecturalia.com. «Germán Sánchez Espeso: libros y biografía autor» (en castellà). [Consulta: 29 gener 2020].
# Geneta crestada

La geneta crestada (Genetta cristata) és un mamífer de la família dels vivèrrids, relacionada amb les civetes i els linsangs. El seu nom prové de la petita cresta dorsal del coll. Viu als boscos secs del sud-est de Nigèria. La seva presència continuada al sud del Camerun, a la República Democràtica del Congo i a Gabon, és incerta. És considerada vulnerable dins de la Llista Vermella de la UICN, a causa de la pèrdua d'hàbitat i l'excés de caça.
Alguns experts han considerat aquesta espècie com a subespècie de la geneta servalina (Genetta servalina), però actualment es considera generalment com a espècie de ple dret.

## Referències

* ↑ . Genetta cristata. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 2008-10-13.
* ↑ Wozencraft, W. C. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 2142. ISBN 9780801882210.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Goran Paskaljević

Goran Paskaljević (serbi: Горан Паскаљевић) (Belgrad, 22 d'abril de 1947 - 20è districte de París, 25 de setembre de 2020) fou un director de cinema serbi. Criat pels seus avis a Niš arran del divorci dels seus pares, va tornar a Belgrad quan tenia 14 anys, començant a treballar al cinema del seu padrastre.
Graduat a l'Escola de Cinema de Praga (FAMU), els seus primers passos al món de l'adreça cinematogràfica es van topar amb la censura comunista txecoslovaca, fins al punt que la seva primera pel·lícula, Pa Hrstka, va ser prohibida. Des de llavors va dirigir així mateix diverses pel·lícules documentals i drames de televisió.
Els seus llargmetratges han participat en festivals de cinema com el de Cannes, Sant Sebastià, la Berlinale o la SEMINCI, sent el director que major nombre d'espigues d'or que d'aquest últim festival atresora, amb un total de tres.
Va ser el president del jurat en el Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2010.

## Filmografia

* 1976: Cuvar plaze u zimskom periodu
* 1977: Pas koji je voleo vozove
* 1979: Zemaljski dani teku
* 1980: Poseban tretman
* 1982: Twilight Time
* 1984: Varljivo leto '68
* 1987: Andjeo cuvar
* 1989: Vreme čuda
* 1992: Tango argentino
* 1995: Someone Else's America
* 1998: Bure baruta
* 2001: How Harry Became a Tree
* 2004: San zimske noci
* 2006: Optimisti
* 2009: Medeni mesec
* 2012: Kad svane dan

## Premis i nominacions
### Premis

* 1990: Premi FIPRESCI al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1990 per Vreme čuda:
* 2004: Premi especial del Jurat (Sant Sebastià) per San zimske noci

### Nominacions

* 1976: Os d'Or per Cuvar plaze u zimskom periodu
* 1978: Os d'Or per Pas koji je voleo vozove
* 1980: Palma d'Or per Poseban tretman
* 2001: Lleó d'Or per How Harry Became a Tree
* 2004: Conquilla d'Or per San zimske noci

## Referències

* ↑ «Umro Goran Paskaljević», 25-09-2020.
* ↑ www.hoycinema.com. «Goran Paskaljevic». Arxivat de l'original el 2007-12-17. [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ El Norte de Castilla. «Tercer oro para Paskaljevic», 01-11-2009. [Consulta: 3 novembre 2009].
* ↑ Una polémica Concha de Oro para "Las cartas de Alou", La Vanguardia, 30 de setembre de 1990
# Girolamo Chiti

Girolamo Chiti (Siena, 19 de gener de 1679 - Roma, 4 de setembre de 1759) fou un compositor italià del Barroc.
Després de la seva formació teològica i musical amb els jesuïtes, Girolamo Chiti es va convertir en organista a Marienkirche, a Provença. Cap a 1713, es va instal·lar a Roma i es va guanyar la vida com a músic de copies de seguretat i compositor per a obres encarregades. En 1726 Chiti va ser cridat al Laterà, on va ser nomenat Kapellmeister de la Basílica Patriarcal de Sant Joan del Laterà. A través dels seus contactes amb la família Corsini, Chiti també es va fer càrrec a la Capella Corsini una mica més tard també a l'oficina de Kapellmeister.
Chiti va escriure 1703-1748 una sèrie d'escrits de teoria musical i està al costat de G. O. Pitoni i G. B. Martini amb una beca de música líder del seu temps. Al llarg de la seva vida va treballar en l'observació i la còpia de les puntuacions d'edat. El 1750 va lliurar tota la seva col·lecció al cardenal Neri Maria Corsini. Es forma com a "Fons Chiti" en la fundació de la "Biblioteca Corsini".
Com Kapellmeister de Sant Joan del Laterà, Chiti havia seguit presentant noves composicions per a la música de l'església. Va usar tant la frase estricta durchimitierten com la homofònica.
Sovint va afegir instruments d'acompanyament a les veus, que no només serveixen per enfortir la veu, sinó que també es duen a terme de forma independent. Per als tipus de forma més grans, com ara les fires, un petit conjunt instrumental es fa càrrec de l'acompanyament. Una curiositat és el Te Deum amb Böllerschüssen.

## Referències

* ↑ Iesuè, Alberto «Chiti, Girolamo Michelangiolo». Treccani - Dizionario Biografico degli Italiani - Volume 25 (1981) [Consulta: 9 novembre 2018].
# Gimnàstica de trampolí

La gimnàstica de trampolí és una disciplina de gimnàstica de competició consistent a executar seqüències de salts i acrobàcies amb l'ajuda d'un trampolí, llit elàstic o en un passadís amb un sistema de ressorts.

## Disciplines

La gimnàstica de trampolí està dividida en quatre especialitats. Cadascuna rep el nom de l'aparell en el qual es competeix:
* Trampolí
* Tumbling
* Minitramp
* Doble mini-tramp

### Trampolí

El trampolí és la disciplina més reconeguda de la gimnàstica de trampolí. En ell es competeix en sèries obligatòries i lliures de 10 exercicis. En els nivells més avançats es realitzen acrobàcies entre les quals són habituals dobles i triples salts mortals amb girs o sense. Els jurats avaluen als gimnastes amb una fórmula en la qual intervenen el grau de dificultat de la rutina o salt realitzat junt amb l'execució d'aquest.

### Tumbling

El tumbling és un passadís elàstic allargat de 25 metres sobre el terra que esmorteeix els impactes i alhora els potencia. Sobre aquesta superfície els gimnastes realitzen llargues sèries acrobàtiques compostes per rondades, flic-flac i salts mortals, amb girs o sense.

### Mini-tramp

El mini-Tramp és una disciplina que es practica en un element elàstic d'estructura similar al trampolí al que s'accedeix després d'una carrera i sobre el qual es competeix amb un sol salt que culmina en un matalàs.

### Doble mini-tramp

El doble mini-tramp és un element similar al mini-tramp, però més gran, amb una extensió de 3 m de llarg i 0,70 m. d'altura aproximadament. Després de la carrera, es realitzen dos exercicis de gran dificultat, acabant el segon sobre un matalàs de caiguda.

## Competicions

La gimnàstica trampolí és present als Jocs Olímpics d'estiu des de Sydney 2000, com una disciplina més dintre de la gimnàstica. Els russos Alexander Moskalenko i Irina Karabaeva van ser els guanyadors de la medalla d'or a la primera edició.
Des de 1964 se celebra el Campionat del Món de trampolí. Els esportistes més guardonats són Alexander Moskalenko en categoria masculina i Judy Wills Cline en la femenina, amb cinc títols mundials cadascun.

## Vegeu també

* Gimnàstica de trampolí als Jocs Olímpics
* Gimnàstica
* Gimnàstica artística
* Gimnàstica rítmica
* Gimnàstica acrobàtica
# Giuseppettita

La giuseppettita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la cancrinita.

## Característiques

La giuseppettita és un silicat de fórmula química (Na,K,Ca)₇₋₈(Al₆Si₆O₂₄)(SO₄,Cl)₁₋₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1979. Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la giuseppettita pertany a «09.FB - Tectosilicats sense H₂O zeolítica amb anions addicionals» juntament amb els següents minerals: afghanita, bystrita, cancrinita, cancrisilita, davyna, franzinita, hidroxicancrinita, liottita, microsommita, pitiglianoïta, quadridavyna, sacrofanita, tounkita, vishnevita, marinellita, farneseïta, alloriïta, fantappieïta, cianoxalita, balliranoïta, carbobystrita, depmeierita, kircherita, bicchulita, danalita, genthelvita, haüyna, helvina, kamaishilita, lazurita, noseana, sodalita, tsaregorodtsevita, tugtupita, marialita, meionita i silvialita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la Vall de Biachella, a la caldera de Sacrofano, dins la Ciutat metropolitana de Roma Capital (Laci, Itàlia). També ha estat descrita a Avairon (Occitània, França) i a Flekkeren (Telemark, Noruega). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Giuseppettite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2020].
# Glacialisaure

Glacialisaurus és un gènere de sauropodomorf que visqué a principis del Juràssic de l'Antàrtida. Se'l coneix d'una pota posterior.
Sauropodomorpha :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Governació d'al-Muharraq

La governació d'al-Muharraq (àrab: محافظة المحرق, Muḥāfaẓat al-Muḥarraq) és una divisió administrativa de Bahrain i correspon a l'illa d'al-Muharraq i els illots propers i també a la municipalitat d'al-Muharraq que ara s'estén per tota l'illa havent absorbit l'antic municipi/regió d'al-Hadd (Hidd) al sud de l'illa. La superfície de la governació és de 32 km² i la població (cens del 2001) de 103.576 habitants.
Dins la governació hi ha l'antiga residència del xeic Isa ibn Ali, la Torre dels Vents, i el Fort d'Arad. També s'hi troba l'Aeroport Internacional de Bahrain.

## Referències

* Statoids
# Gloria Montenegro Rizzardini

Gloria del Carmen Montenegro Rizzardini (16 de juliol de 1941) és una biòloga, científica i acadèmica xilena, especialitzada en botànica. El 1998 va obtenir el Premi L'Oréal-Unesco per a les dones i la ciència.
Es va titular com a professora de biologia i ciències naturals de la Pontificia Universidad Católica de Chile l'any 1964. Ha realitzat cursos d'ultraestructura cel·lular vegetal a la Universitat de Houston, d'ensinistrament en fitoquímica i d'anatomia vegetal de plantes vasculars, ontogènia i d'evolució de sistemes meristemàtics vasculars, tots dos a la Universitat de Texas. És professora titular de Botànica i Recerca en Conservació i Biologia de Flora Nativa de la Facultat d'Agronomia i Enginyeria Forestal de la PUC.

## Reconeixements

* Reconeixement a la trajectòria, INAPI.
* Millor Emprenedoria (2013).
* Dona Capdavantera 2008 d'El Mercurio.
* Premi Chilectra Energía de Mujer 2011.
* Premi a la Dona Innovadora en Agricultura 2011.

## Referències

* ↑ «Este lunes comienza la postulación a premio para mujeres científicas chilenas». , 19-04-2015 [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Gloria Montenegro». agronomia.uc.cl. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ Pacheco, Renato. «La pasión de Gloria Montenegro». uc.cl. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «INAPI premió a Gloria Montenegro en el marco del día mundial de la propiedad intelectual | Noticias». agronomia.uc.cl. [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «Gloria Montenegro obtuvo el premio al Mejor Emprendimiento | Noticias». agronomia.uc.cl. [Consulta: 27 setembre 2020].
* ↑ «Gloria Montenegro Rizzardini, una gran investigadora chilena – Red de investigadoras» (en castellà). [Consulta: 27 setembre 2020].
# Gloria Muñoz

Gloria Rodríguez Gallego (Madrid, 9 de juliol de 1948), coneguda artísticament com a Gloria Muñoz, és una actriu espanyola.

## Biografia

El seu pare era del quadre d'actors de Radio Madrid i des de molt nena veia com es feien les radionovel·las, que llavors es deien serials.
Va començar en 1965 en la companyia de Amelia de la Torre i Enrique Diosdado. Va iniciar aviat la seva participació en el teatre independent com a membre de Tábano (especialment a Castañuela 70) i Los Goliardos. Ha alternat els seus treballs en cinema amb el teatre, amb directors com José Luis Gómez, Mario Gas, Carme Portaceli, Calixto Bieito, Gerardo Malla o Claudio Tolcachir.
Entre les nombroses pel·lícules en les quals ha treballat destaquen La vida alegre (1987), de Fernando Colomo, La flor de mi secreto (1995), de Pedro Almodóvar, Manolito Gafotas (1999), de Miguel Albaladejo o El Bola (2000), d'Achero Mañas.
S'ha prodigat igualment en sèries de televisió, entre elles Los jinetes del alba (1990), Mar de dudas (1995), Menudo es mi padre (1996-98), Policías, en el corazón de la calle (2001-02), Manolito Gafotas (2004), El síndrome de Ulises (2007-08), Gran Reserva (2011-2013), La que se avecina (2017) i Señoras del (h)AMPA (2019).
En 2015 fitxa per Bajo sospecha, interpretant Pilar. El 2017 fitxa per Llueven Vacas i el 2018 surt a la sèrie de Televisió Espanyola: La otra mirada que compta amb la renovació d'una segona temporada.
Té dos fills haguts amb sengles professionals del teatre: Felipe, il·luminador, amb l'actor Santiago Ramos, i Julián, actor, amb el director José Antonio Ortega.

## Premis
### Premis de la Unión de Actores

| Any | Categoria | Muntatge/Pel·lícula | Resultat |
| 2010 | Millor actriu protagonista de teatre | Todos eran mis hijos | Guanyadora |
| 2003 | Millor actriu protagonista de teatre | Las bicicletas son para el verano | Guanyadora |
| 2000 | Millor interpretació de repartiment de cinema | El Bola | Nominada |
| 1992 | Millor interpretació secundària de teatre | Entre tinieblas | Guanyadora |

### Premis Max

| Any | Categoria | Muntatge | Resultat |
| 2008 | Millor actriu de repartiment | Homebody/Kabul (En casa, en Kabul) | Guanyadora |
| 2004 | Millor actriu protagonista | Las bicicletas son para el verano | Nominada |

### Premis Teatro de Rojas

| Any | Categoria | Muntatge | Resultat |
| 2011 | Millor interpretació femenina | Todos eran mis hijos | Nominada |

### Premis Simón del Cinema Aragonès

| Any | Categoria | Muntatge | Resultat |
| 2012 | Millor interpretació | Ahora, no | Nominada |

### Festival de Cinema de Sant Joan d'Alacant

| Any | Categoria | Muntatge | Resultat |
| 2013 | Premi del Jurat a la Millor actriu | Ahora, no | Guanyadora |

## Referències

* ↑ A Mérida no vengo por Eurípides, sino por el jamón (El País, 15/07/2008)
* ↑ Nominados a los II Premios Simón del Cine Aragonés
* ↑ Gloria Muñoz, premiada en el XIII Festival de Cine de San Juan de Alicante 2013
# Greetings from Asbury Park, N.J.

Greetings from Asbury Park, N.J és el primer àlbum d'estudi de Bruce Springsteen, publicat el 1973. En l'any del seu llançament només es van vendre 25.000 còpies, però va tenir un gran impacte en la crítica musical. Se situa en el lloc número 379 de la revista Rolling Stone en la llista dels 500 millors àlbums de tots els temps.

## Història

Bruce Springsteen i el seu primer manager Mike Appel van decidir gravar l'àlbum als estudis 914 Sound Studios en una sola setmana. A la cançó "The Angel" va comptar amb la col·laboració del baixista Richard Davis que va tocar el baix al disc Astral Weeks de Van Morrison. Es preveia llançar l'àlbum a la tardor de 1972 però es va traslladar a principis de 1973 per evitar l'aglomeració comercial prèvia al Nadal.
"Blinded by the Light" i "Spirit in the Night" van ser llançats com a senzills de Columbia, però no van tenir presència en les llistes d'èxits dels Estats Units. Manfred Mann's Earth Band van gravar una versió de "Blinded by the Light" en el seu àlbum “The Roaring Silence” que va aconseguir el número 1 en la llista Billboard Hot 100 el 19 de febrer de 1977 i el número 1 a la llista de Canadian RPM el mateix dia.
El 22 de novembre de 2009 Bruce Springsteen i la E Street Band van tocar per primera vegada en directe la totalitat del disc “Greetings from Asbury Park, NJ”. Va ser a l'HSBC Arena a Buffalo, Nova York, per celebrar la fi de la gira de Working on a Dream. Això va significar la primera vegada que la E Street Band tocava en directe la cançó “The Angel”.

## Llista de cançons

Totes les cançons escrites per Bruce Springsteen.

### Cara A

* "Blinded by the Light" - 5:05
* "Growin' Up" - 3:05
* "Mary Queen of Arkansas" - 5:22
* "Does This Bus Stop at 82nd Street?" - 2:05
* "Lost in the Flood" - 5:18

### Cara B

* "The Angel" - 3:25
* "For You" - 4:40
* "Spirit in the Night" - 5:00
* "It's Hard to Be a Saint in the City" - 3:14

## Personal
### The E Street Band

* Clarence Clemons: saxo i cors
* Vini "Mad Dog" Lopez: bateria, corn anglès i cors
* David Sancious: teclats, orgue, piano i saxo
* Bruce Springsteen: veu, guitarra acústica, baix, congues, guitarra elèctrica, harmònica i piano
* Garry Tallent: baix i corn

### Altres músics

* Richard Davis: baix i contrabaix
* Harold Wheeler: piano

### Producció

* Jim Cretecos: productor
* Louis Lehav: enginyer de so
* Jack Ashkinazy: masterització
* John Berg: disseny de la portada
* Fred Lombardi: disseny de la contraportada

## Enllaços externs

* BruceSpringsteen.net Greetings from Asbury Park, N.J. a BruceSpringsteen.net
* The Asbury Park Boardwalk, New Jersey