OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dona davant del mirall

Dona davant del mirall (en danès: Kvinde foran et spejl) o Una dona nua arregla el seu cabell enfront d'un mirall (en danès: En Nøgen kvinde sætter sit hår foran et spejl), coneguda també simplement com a Nu del mirall, és una pintura a l'oli realitzada el 1841 pel pintor de l'edat d'or danesa Christoffer Wilhelm Eckersberg. La pintura es troba en la Col·lecció Hirschsprung a Copenhaguen. L'obra és relativament petita, però és considerada com una de les obres mestres de l'Edat d'or danesa.

## Descripció

La pintura mostra a una dona d'esquena, amb el tors al descobert enfront d'un mirall ovalat, que reflecteix el seu rostre i la part superior del seu pit. La seva mà esquerra es recolza en un tocador verd en la cantonada de l'esquerra del quadre. En l'obra també es pot veure una petita caixa amb una tapa oberta. Amb la mà dreta aixecada i tocant-se el cabell castany que està estretament pentinat en un monyo amb ratlla al mig. El seu lòbul de l'orella esquerra de color vermellós té un pendent d'or que rellueix, el dret també es veu, encara que no es reflecteix en el mirall, i el pentinat també és diferent en el mirall, ja que el cabell cobreix les orelles de la dona.
La part inferior del cos de la dona es cobreix amb una tela blanca, per sota dels seus malucs. La seva cama dreta sembla estar lleugerament inclinada cap amunt en contrapposto.
La model està situada a l'esquerra en relació amb la línia central de la pintura, mentre que el mirall es troba a la dreta de la imatge. El mirall oval amb marc de fusta retorna la cara de la dona pràcticament al seu centre. La mida que té el mirall fa que solament la part superior del pit s'insinuï en la imatge, a més la postura amb el braç aixecat dret cobreix en part el reflex del mirall, fins i tot la cara de la dona solament es veu a mig fer, en el reflex s'aprecia que la vista de la dona no és frontal doncs la té dirigida cap avall, amb el que no hi ha contacte visual amb l'espectador de la pintura.

## Europeana 280

A l'abril de 2016, la pintura Dona davant del mirall va ser seleccionada com una de les deu obres artístiques més importants de Dinamarca pel projecte Europeana.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Den Hirschsprungske Samling. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 18 maig 2016].
* ↑ Kulturstyrelsen, Slots. «Kunstindeks Danmark & Weilbachs kunstnerleksikon». kulturarv.dk. [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ Søren Schauser «Facebook censurerer dansk guldalder». Berlingske, 15-09-2015.
* ↑ Torben Holck Colding m.fl.. Dansk Guldalderkunst: Maleri Og Skulptur 1750-1850. Politikens Forlag, 1979.
* ↑ «Choosing a country's artworks for Europeana 280: Denmark» (en anglès). [Consulta: 11 maig 2016].
# Dosos

El pis de dosos és l'antepenúltim pis d'un castell, sobre el qual s'enfilen l'aixecador i l'enxaneta. Juntament amb l'aixecador i l'enxaneta formen el pom de dalt, compost normalment per canalla.
Per extensió també s'anomenen dosos (sing. dos) els castellers que formen aquest pis. Sempre pugen per parelles, d'aquí el seu nom, i s'encaren mútuament amb els braços agafats. En els castells compostos poden haver-hi més d'una parella de dosos, com és el cas en el 5 o en el 9, tot i que en els castells d'estructura simple sempre són una única parella.
Els dosos acostumen a ser nens i nenes de 9 a 14 anys, prou fort per aguantar el pes de l'aixecador i l'enxaneta, però prou lleugers i àgils per enfilar-se a alçades que poden arribar a les del setè pis d'un castell.
En els pilars no es considera que hi vagin dosos.

## Posicions

La posició de les cames dels dosos pot variar en funció del castell.
* S'anomena dos obert o dos eixancarrat el dos que té les cames separades, amb un peu al damunt d'espatlles de castellers diferents en el pis inferior. És el cas dels dosos en el 4, i un dels dosos del 3 i del 5 (que sol pujar per la rengla dreta).
* S'anomena dos tancat o dos dret el que té els dos peus sobre les espatlles del casteller del pis inferior. És el cas dels dosos al 2 (o torre), un dos del 3 (el que puja per la rengla) i tres dosos del 5 (el de la rengla i els dos de la torre).

## Referències

* ↑ «Definició de dos, significat de dos en català». [Consulta: 8 juliol 2018].

## Vegeu també

* Pom de dalt
* Aixecador
* Enxaneta
# Tenidoria

La Tenidoria o tenidoria de llibres és la part de la comptabilitat dedicada a la tècnica de dur els llibres de comptes d'una empresa o entitat. Actualment correspondria a la feina del comptable.

## Referències

* Aquest article incorpora material obtingut del Primer diccionario general etimológico de la lengua española, de Roque Barcia. Madrid: Àlvarez Hermanos, 1880
# The Nickel-Hopper

The Nickel-Hopper és un curtmetratge mut dirigit per F. Richard Jones i protagonitzat per Mabel Normand, en la seva tercera pel·lícula per a Hal Roach, i en el qual participaven sense aparèixer als crèdits Oliver Hardy i Boris Karloff. Es va estrenar el 5 de desembre de 1926.

## Argument

La pel·lícula narra les peripècies de Paddy que treballa en una de ball fent de parella de ball del primer que es presenti a canvi de 2,5 cèntims per ball. Pot arribar a ballar fins a 150 vegades cada dia amb els homes més variats. Durant el dia fa feines a casa seva i fa de mainadera d'Edse, un bebé. Completen la família un germà petit, la mare que és una escarràs i un pare un desvagat que fa fora qualsevol pretendent que vingui a veure Padddy. Al final la pel·lícula té un final feliç en el qual Paddy acaba trobant el noi dels seus somnis.

## Repartiment

* Mabel Normand (Paddy, contractada en escola de ball)
* Michael Visaroff (pare de Paddy)
* Theodore von Eltz (Jimmy Jessop)
* Jimmy Anderson (policia)
* Margaret Seddon (mare de Paddy)
* Mildred Kornman (Edsel)
* William Courtright (Mr. Joy, l'arrendista)
* Jimmy Finlayson (Rupert, propietari del 625 de Park Street)
* Oliver Hardy (bateria de la banda)
* Boris Karloff (ballarí aprofitat)
* Gus Leonard (cec)
* Sam Lufkin (ballarí)

## Referències

* ↑ «“The Nickel Hopper”- Hal Roach-Pathe». The Film Daily, 28-11-1926, pàg. 14.
* ↑ «Mabel Normand's third». The Film Daily, 29-09-1926, pàg. 5.
* ↑ Nollen, Scott Allen. Boris Karloff: A Critical Account of His Screen, Stage, Radio, Television, and Recording Work (en anglès). McFarland, 1991, p. 34. ISBN 978-0-89950-580-0.
* ↑ «Releases from november-January». The Film Daily, 05-12-1926, pàg. 22.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube
# Dissen-Striesow

Dissen-Striesow (baix sòrab: Dešno-Strjažow) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Forma part de l'Amt Burg (Spreewald). Està formada per dos districtes, Dissen (Dešno), amb un 28,9% de població sòrab, i Striesow (Strjažow).

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 1875 | 1 169 |
| 1890 | 1 147 |
| 1910 | 1 038 |
| 1925 | 1 042 |
| 1933 | 1 039 |
| 1939 | 1 013 |
| 1946 | 1 214 |
| 1950 | 1 127 |
| 1964 | 973 |
| 1971 | 946 |
| Any | Població |
| 1981 | 919 |
| 1985 | 890 |
| 1989 | 857 |
| 1990 | 849 |
| 1991 | 846 |
| 1992 | 927 |
| 1993 | 866 |
| 1994 | 890 |
| 1995 | 912 |
| 1996 | 946 |
| Any | Població |
| 1997 | 1 005 |
| 1998 | 1 036 |
| 1999 | 1 069 |
| 2000 | 1 082 |
| 2001 | 1 090 |
| 2002 | 1 102 |
| 2003 | 1 090 |
| 2004 | 1 091 |
| 2005 | 1 097 |
| 2006 | 1 073 |
| Any | Població |
| 2007 | 1 052 |
| 2008 | 1 042 |
| 2009 | 1 039 |
| 2010 | 1 033 |
| 2011 | 1 014 |
| 2012 | 1 023 |
| 2013 | 1 036 |

## Referències

* ↑ Les fonts de dades es poden trobar en els Wikimedia Commons Population Projection Brandenburg at Wikimedia Commons
# Serranochromis janus

Serranochromis janus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tanzània.

## Referències

* 1 2 «Serranochromis janus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Eccles, D.H. 1992 FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma, Itàlia. 145 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels 1991. Serranochromis. p. 442-453. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Trewavas, E. 1964. A revision of the genus Serranochromis Regan (Pisces, Cichlidae). Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 125: 1-58.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# John Higgins

John Higgins (MBE) és un jugador professional de snooker nascut el 18 de maig de 1975 a Wishaw, North Lanarkshire, Escòcia. Des que és professional, el 1992, ha guanyat 30 títols de rànquing, incloent-hi 4 Campionats del Món, 3 Campionats del Regne Unit i 2 Masters. És el tercer en la llista de jugadors amb més títols de rànquing guanyats (30), només per darrere d'Stephen Hendry (36) i Ronnie O'Sullivan (33).

## Referències

* ↑ «John Higgins» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2018].
# Somerondón

Somerondón és una associació universitària de folklore aragonès vinculada a la Universitat de Saragossa.
Les seues jornades biennals sobre cultura popular van estar dedicades l'any 2006 al folklore valencià, amb la participació de Vicent Torrent, Tres Fan Ball i el grup Sagueta Nova de Biar.

## Discografia

| data | títol | segell |
| 1978 | Somerondón | ? |
| 1991 | Somerondón 2 | ? |
| 1996 | De Pascuas a Ramos | ? |
| 2003 | Somerondón 25 Aniversario | ? |

## Referències

* ↑ «Somerondón». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
* ↑ Somerondón Arxivat 2020-09-23 a Wayback Machine. a Guia de Músicos de Zaragoza
* ↑ (castellà) Somerondón.com Arxivat 2008-01-31 a Wayback Machine. Jornadas AAA06

## Enllaços externs

* (castellà) AraGob.es Arxivat 2008-06-02 a Wayback Machine. fons documental del grup
* (castellà) Somerondón.com web oficial
# Duc de Madrid

El ducat de Madrid és el títol d'incògnit (i d'assenyalament) que va adoptar Carlos María de Borbó com a pretendent carlista al Tron d'Espanya. El títol, de forma reivindicativa, feia referència a la capital d'Espanya.
En el context d'una sèrie de mesures destinades a reorganitzar el Partit Carlí, Carles VII va convocar als seus partidaris a una reunió que s'havia de celebrar a Londres el 20 de juliol de 1868. Entre les qüestions que tenien previst tractar es trobava l'elecció del títol que assumiria el reclamant una vegada que el seu pare renunciés definitivament als seus drets dinàstics, fet que finalment passaria el 3 d'octubre del mateix any.
Encara que al principi es va pensar en el títol de «comte de Madrid», es va entendre que això podia ser vist com una simple imitació de la forma d'actuar del pretendent orleanista a la Corona francesa qui havia adoptat el títol de «comte de París». Per això es va decidir canviar el comtat per un ducat, quedant Carles VII com «duc de Madrid». El mateix 3 d'octubre Carlos VII comunicaria als seus consellers una Reial Resolució, en la qual anunciava la seva decisió d'emprar aquest títol.
Després de la mort de Carles VII en 1909, el títol seria usat pel seu fill Jaume III i després de la mort del darrer, deixà d'ésser utilitzat durant més de 30 anys.
El 8 de febrer de 1964 Xavier de Borbó i Parma, que l'utilitzava des del 4 de novembre de 1963, transferiria aquest títol al seu fill Carles Hug amb motiu del seu enllaç matrimonial amb la princesa Irene dels Països Baixos.
El 28 de setembre de 2003 Carles Hug al seu torn l'hi va transferir al seu fill Carles Xavier, en el context d'un acte legitimista celebrat a Arbonne.

## Referències

* ↑ Ferrer Dalmau, Melchor. Escritos políticos de Carlos VII. Madrid: Editora Nacional, 1957, p. 30-31.
* ↑ Clemente, Josep Carles. Carlos Hugo: La transición política del carlismo: Documentos 1955-1980. Muñoz Moya, 2000, p. 202.
* ↑ Martorell, Manuel «Carlos Hugo de Borbón pasa el "testigo carlista" a sus hijos Carlos Javier y Jaime». El Mundo, 07-10-2003.
# Duc de Magallanes

El duc de Magallanes (Bubo magellanicus) és una espècie d'ocell de la família dels estrígids (Strigidae). Habita boscos, matolls i terres de conreu des del centre del Perú i oest de Bolívia cap al sud, a través de Xile i Argentina occidental fins a la Terra del Foc. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Duc de Magallanes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 264. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Magellanic Horned Owl. Bubo magellanicus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 17 febrer 2023].
# Edna St. Vincent Millay

Edna St. Vincent Millay (Rockland, 22 de febrer de 1892 - Austerlitz, 19 d'octubre de 1950) va ser una poetessa i dramaturga estatunidenca. És reconeguda per haver rebut el Premi Pulitzer de poesia el 1923, la tercera dona a aconseguir-ho, i pel seu activisme feminista. També va utilitzar el pseudònim Nancy Boyd per a les seves obres de prosa.

## Referències

* ↑ «La inesperada visita D'Edna St. Vincent Millay». Ara.cat.
* ↑ «La poesia moderna i genuïna d'Edna St. Vincent Millay». Ara.cat.
# Dundee (Escòcia)

Dundee (gaèlic escocès: Dùn Dè) és la quarta ciutat més gran d'Escòcia i la 38a. més poblada del Regne Unit. Es troba a la riba nord del Fiord de Tay, que desemboca al Mar del Nord. Amb el nom de "Ciutat de Dundee", constitueix una de les 32 "council areas" utilitzades per al govern local a Escòcia.
La ciutat va esdevenir un municipi escocès en l'època medieval, i es va expandir ràpidament al segle xix degut principalment a la indústria del jute. Això, juntament amb les seves altres grans indústries li va fer guanyar el sobrenom de la "ciutat del jute, la melmelada i el periodisme".
A mitjan 2008, la població estimada de la ciutat de Dundee era de 152.320 persones. La població registrada de Dundee, va assolir un pic de 182.204 en el cens de 1971, però des de llavors ha disminuït a causa de l'emigració.
Avui dia, Dundee es promou com "Una ciutat, molts descobriments" en honor de la història de Dundee, de les activitats científiques i del RRS Discovery, el vaixell que va portar Robert Falcon Scott a explorar l'Antàrtida, que va ser construït a Dundee i ara està atracat al port de la ciutat. Les indústries biomèdiques i tecnològiques s'hi han instal·lat a partir de la dècada de 1980, i la ciutat representa ara el 10% de la indústria d'entreteniment digital al Regne Unit. Dundee té dues universitats: la Universitat de Dundee i la Universitat de Abertay Dundee. L'any 2001 es va iniciar un pla mestre de mil milions de lliures esterlines per regenerar i tornar a connectar la línia de costa al centre de la ciutat, que s'espera que estigui acabat en un període de 30 anys.
# Dundasita

La dundasita és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la dresserita. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, al camp de Dundas, a Austràlia.

## Característiques

La dundasita és un carbonat de fórmula química PbAl₂(CO₃)₂(OH)₄·H₂O. És un mineral secundari de plom que es troba a la zona d'oxidació de dipòsits de plom. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dundasita pertany a «05.D - Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations grans i de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: alumohidrocalcita, nasledovita, paraalumohidrocalcita, dresserita, montroyalita, estronciodresserita, petterdita, kochsandorita, hidrodresserita, schuilingita-(Nd), sergeevita i szymanskiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1893 a la mina Adelaide, al camp mineral de Dundas, al districte de Zeehan, Tasmània (Austràlia), on sol trobar-se associada a altres minerals com la crocoïta i la limonita. Als territoris de parla catalana se n'ha trobat dundasita a Prullans, a la Cerdanya (Lleida, Catalunya) i a la mina Botalaria, a Borriol (Castelló, País Valencià).

## Referències

* ↑ «Dundasite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 22 maig 2017].
# Tossal de la Planeta

El Tossal de la Planeta és una muntanya de 658 metres que es troba al municipi de la Ribera d'Ondara, a la comarca catalana de la Segarra.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Thurayya Badrkhani

Thurayya Badrkhani (1883-1938) fou un patriota kurd, fill de Amir Amin Ali i net de Badrkhan (mort 1868) príncep kurd de Bohtan de la dinastia Azizànida que va lluitar contra els otomans per la independència del Kurdistan (1836-1845). Va dedicar la seva vida a la causa nacional kurda.
El 1904 fou empresonat pels kurds acusat de complot contra la seguretat i després exiliat. Va poder tornar després del cop d'estat dels Joves Turcs i va editar una revista anomenada Kurdistan en kurd i turc que fou suspesa el 1909 i fou empresonat altre cop, però va rebre la gràcia i fou alliberat el 1910 i el 1912 va tornar a Istanbul on va organitzar un comitè revolucionari kurd clandestí.
Detingut fou condemnat a mort però va poder fugir i va sortir del país el 1913. A partir del 1914 va començar a publicar altre cop la revista Kurdistan al Caire i va organitzar un comitè d'independència pels kurds que va tenir un paper al tractat de Sevres (1919-1920) però des disposicions sobre el Kurdistan mai foren aplicades.
Després del tractat de Lausana (1923) va reprendre les seves activitats i el 1927 va adherir a la Lliga Nacional Kurda Khoybun. Va entrar a Síria el 1929 però fou expulsat el 1930 quan va esclatar la revolta nacional kurda a Turquia i es va establir a París. Fou un dels artífexs de la reconciliació kurdo-armènia.
Va morir a París el 1938.

## Bibliografia

* P. Rondot, Les Kurdes de Syrie, dans France Mediterranéenne et Africaine, 1939

## Enllaços externs

* The A to Z of the Kurds. Per Michael M. Gunter
# E Nomine

E Nomine (en llatí, "en el nom de") és un grup alemany format en 1999 pels productors Christian Weller i Friedrich Graner. La seva música és una particular mescla de tecno i música vocal similar al cant gregorià. Els components de E Nomine el denominen dance monumental.
Moltes de les seves lletres tracten sobre temes religiosos, i en algunes cançons s'incloïen fragments bíblics. També canten sobre màgia i batalles entre el bé i el mal. Un exemple de la inclusió de textos religiosos pot veure's en alguns temes com el sigle Vater Unser ("Pare Nostre"), o en Psalm 23 ("Salm 23").

## Actors de doblatge/cantants

* Christian Brückner
* Rolf Schult
* Helmut Krauss
* Michael Chevalier
* Martin Kessler
* Joachim Kerzel
* Eckart Dux
* Frank Glaubrecht
* Joachim Tennstedt
* Thomas Danneberg
* Volker Brandt
* Manfred Lehmann
* Tobias Meister
* Wolfgang Pampel
* Jürgen Thormann
* Elmar Wepper
* Gerrit Schmidt-Foß
* Otto Mellies
* Elisabeth Günther
* Ralf Moeller

## Discografia
### Àlbums

* Das Testament, (1999)
* Finsternis, (2002)
* Finsternis - Limited Edition, (2002)
* Das Testament Digitally Remastered, (2002)
* Die Prophezeiung, (2003)
* Die Prohezeiung - Klassik Edition, (2003)
* Die Prohezeiung - Re-Release, (2003)
* Das Beste aus... Gottes Beitrag und Teufels Werk, (2004)
* Das Beste aus... Gottes Beitrag und Teufels Werk - Limited Edition, (2004)

### Singles

* Vater Unser
* E Nomine - Denn sie wissen nicht was sie tun
* Mitternacht
* Wolfen - Das Tier in mir
* Deine Welt
* Das Omen - Im Kreis des Bösen
* Schwarze Sonne
* Vater Unser Part II - Psalm 23
* Das Böse

## Enllaços externs

* Lloc oficial en alemany
* Lloc no oficial en alemany Arxivat 2005-08-29 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «E Nomine - Vater Unser Lyrics».
# Tractat de Lió

Tractat de Lió té aquests significats:
* Tractat de Lió de 1288 , signat per Sanç IV de Castella i Felip IV de França.
* Tractat de Lió de 1501 , acord en què es va pactar el matrimoni de la filla de Lluís XII de França, Claudia, amb el fill de Felip I de Castella, Carles. Va ser confirmat pel tractat de Trento del mateix any i pel tractat de Blois de 1504.
* Tractat de Lió de 1503 , pel qual Felip I de Castella va cedir el Regne de Nàpols a Lluís XII de França en un intent per resoldre la guerra de Nàpols, i que el seu sogre Ferran II d'Aragó es va negar a ratificar.
* Tractat de Lió de 1504 , pel qual França cedia a Espanya el Regne de Nàpols després de la derrota de l'exèrcit francès per les tropes de Gonzalo Fernández de Còrdova.
* Tractat de Lió de 1601 , signat per Espanya, França i Savoia per posar fi al conflicte franco- savoià.
* Tractat de Lió de 1930 , acord internacional sobre guerra submarina.