OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penicil·lamina

La penicil·lamina és un fàrmac usat principalment pel tractament de la malaltia de Wilson. També s'usa en persones amb pedres al ronyó que tenen elevats nivells de cistina en l'orina, artritis reumatoide, enverinament per coure, i enverinament per plom. Es pren per via oral.
Els efectes secundaris comuns inclouen erupció cutània, pèrdua de gana, nàusees, diarrea i leucopènia. Altres efectes secundaris greus inclouen problemes hepàtics, bronquiolitis obliterativa, i miastènia gravis. No es recomana en cas de lupus eritematós.

## Química

La penicil·lamina és un compost orgànic trifuncional, que consisteix en un tiol, una amina i un àcid carboxílic. És molt similar químicament a l'aminoàcid cisteïna. Com la majoria d'aminoàcids, és un sòlid incolor que existeix en la forma zwitteriónica. Dels seus dos enantiòmers, L-penicil·lamina és tòxica perquè inhibeix l'acció de piridoxina (també coneguda com a vitamina B ₆). L-penicil·lamina és un metabòlit de la penicil·lina. No té propietats antibiòtiques.

## Història

John Walshe va ser el primer en descriure l'ús de la penicil·lamina en la Malaltia de Wilson el 1956.

## Referències

* 1 2 3 4 «Penicillamine». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 21 desembre 2016. [Consulta: 8 desembre 2016].
* 1 2 3 [13 desembre 2016] WHO Model Formulary 2008. World Health Organization, 2009, p. 64, 592. ISBN 9789241547659 [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ Aronson, J. K. [2017-09-10]. Meyler's Side Effects of Analgesics and Anti-inflammatory Drugs. Amsterdam: Elsevier Science, 2010, p. 613. ISBN 9780080932941.
* ↑ Parker, C. W.; Shapiro, J.; Kern, M.; Eisen, H. N. «Hypersensitivity to penicillenic acid derivatives in human beings with penicillin allergy». The Journal of Experimental Medicine, 115, 4, 1962, pàg. 821–838. DOI: 10.1084/jem.115.4.821. PMC: 2137514. PMID: 14483916.
* ↑ Walshe «Wilson's disease; new oral therapy». Lancet, 270, 6906, 01-01-1956, pàg. 25–6. DOI: 10.1016/S0140-6736(56)91859-1. PMID: 13279157.

## Enllaços externs

* Cuprimine (penicillamine) Official Site
* Penicillamine (Systemic) — Medlineplus.org
* Penicillamine and Arthritis — Medicinenet.com
# Perifèria (Seurat)

Perifèria és una pintura a l'oli sobre tela realitzada pel pintor francès Georges Pierre Seurat entre 1881 i 1882, que s'exhibeix en el Museu d'Art Modern de Troyes.
L'obra indaga en la perifèria urbana en tot el seu aspecte secallós i degradat. Per donar una millor sensació d'alienació, Seurat utilitza un cromatisme ple de colors càlids que es dissolen en una boira que embolcalla les cases i les xemeneies.

## Enllaços externs

* El museu en el portal de la ciutat de Troyes Arxivat 2007-05-25 a Wayback Machine.
# Borša

Borša és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1221.
# Valencia Fútbol Club

* No s'ha de confondre amb València CF o Valencia Football Club.
El Valencia Fútbol Club fou un club de futbol veneçolà de la ciutat de Valencia.
Fou campió nacional el 1971. El 1997 el futbol local es reorganitzà, naixent el Carabobo FC com a principal club de la ciutat.

## Palmarès

* Lliga veneçolana de futbol:
** 1971
* Copa veneçolana de futbol:
** 1965, 1978
* Segona Divisió de futbol:
** 1990

## Referències

* ↑ 1965: Valencia FC Por Eliézer Pérez Arxivat 2016-03-09 a Wayback Machine. Futboldevenezuela.com.ve
* ↑ «Venezuela - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 20 juny 2011].
* ↑ «Venezuela - List of Cup Winners and Runners Up». rsssf.com. [Consulta: 9 febrer 2018].
# Toporec

Toporec és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1277.
# Penicil·laris

Els penicil·laris (Penicillaria) són un ordre d'antozous de la subclasse dels ceriantaris. Inclou una sola família, Arachnactidae, que conté 38 espècies tant bentòniques com planctòniques.

## Taxonomia

El Registre Mundial d'Espècies Marines inclou els següents gèneres:
* Subordre Penicillaria
** Família Arachnactidae
*** Anactinia Annandale, 1909
*** Arachnactis Sars, 1846
*** Arachnanthus Carlgren, 1912
*** Dactylactis Van Beneden, 1897
*** Isapiactis Carlgren, 1924
*** Isarachnactis Carlgren, 1924
*** Isarachnanthus Carlgren, 1924
*** Isovactis Leloup, 1942
*** Ovactis Van Beneden, 1897
*** Paranactinia Carlgren, 1924

## Referències

* ↑ «Penicillaria». WoRMS - World Register of Marine Species. [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ «Penicillaria». Iberfauna. [Consulta: 22 gener 2019].
* ↑ Corporation, Marshall Cavendish. Encyclopedia Of The Aquatic World (en anglès). Marshall Cavendish, 2004. ISBN 9780761474180.
* ↑ Goffredo, Stefano; Dubinsky, Zvy. The Cnidaria, Past, Present and Future: The world of Medusa and her sisters (en anglès). Springer, 2016-09-07. ISBN 9783319313054.
* ↑ Molodtsova, T. (2015). Arachnactidae McMurrich, 1910. Accessed through: World Register of Marine Species on 2016-02-10
# Cabell d'àngel

«Cabell d'àngel» té aquests significats:
* Cabell d'àngel, confitura en forma de fils feta amb la polpa de certes carabasses.
* Cabell d'àngel, una varietat de fideus molt prims.
* Cabell d'àngel, pel·lícula de l'any 2001 dirigida per Enric Folch.
# Valencia Experience

Valencia Experience va ser una empresa fantasma creada en 2008. El seu objectiu era "crear serveis d'oci per a la projecció internacional de la Ciutat de València" i estava dirigida per Vicente Sáez Merino.
Aquesta empresa va donar-se a conèixer gràcies a un acord de patrocini amb el València CF. L'acord, signat per l'aleshores president Juan Bautista Soler consistia en el fet que els de Mestalla rebrien 6 milions d'euros -el doble del que havien rebut la temporada anterior amb Toyota com a sponsor- a canvi de lluir publicitat de Valencia Experience a la part central de la samarreta durant la temporada 2008/09. L'empresa, que actualment encara no s'ha presentat a la societat, mai no va pagar aquesta publicitat, malgrat que Nike i el València van portar la publicitat en la samarreta durant tota la temporada.

## Enllaços externs

* El patrocinador fantasma El País (castellà)
* El VCF y su falso patrocinador Cincodias.com (castellà)
# Topoli (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Topoli».
Topoli (en (ucraïnès): Тополі, en rus: Тополи) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 609 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai.

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
# Molí d'en Roca

El molí d'en Roca, molí de s'Ànima o molí dels Tastavins és un molí de vent fariner que forma part del molinar de Fartàritx, a Manacor. Actualment ja es troba reintegrat a la xarxa urbana i es situa en el carrer de na Comptessa, 41. És conegut per constituir la seu de la Confraria dels Tastavins.

## Història

El molí d'en Roca data de principis del segle xix. i es construí sobre les runes d’un altre preexistent. Així ho confirma l’escriptura que data de 1816, on es concedeix la propietat del domini útil del solar i de les restes d’una antiga edificació a Miquel Sales, a canvi de pagar un censal anual d’una lliura i tretze sous al senyor del domini directe, que en aquest cas era el Rei. A 1863 el posseïdor del Molí era Miquel Truyols, el qual morí a 1906, i en el repartiment de les propietats familiars, la titularitat del molí recaigué damunt el seu nebot Tomás Matamalas Sales, qui ho deixà en herència al seu fill Antoni Matamalas Font.
Amb l'arribada de les transformacions socials i econòmiques del segle XX el molí deixà de moldre i la seva funció es limità a la de vivenda. Les cases que l’anaren envoltant privaren al molí de l’aïllament i la ubicació a camp obert que abans el caracteritzaven. l’abandonament en que es trobava el molí, tal com hem dit abans, i el cost per a la seva rehabilitació, fou el que va fer decidir al que era propietari en aquell moment, Antoni Matamalas Font, a vendre el Molí, i a principis de l’any 1987, la Confraria de Tastavins de Manacor, el va adquirir en un estat de ruïna. Amb un extraordinari entusiasme dels tastavins i després de 15 mesos de molta feina per rehabilitar-lo, el varen inaugurar el dia 1 de maig de 1988.

## Tipologia i elements

En aquest molí té els trets tipològics fonamentals dels molins de vent fariners amb base, un dels més corrents a Mallorca. La base del molí es quadrada, d’una sola planta no gaire alta, amb tres cossos, coberta els dos primers amb embigat de troncs i el darrer amb volta de canó, que és la solució més habitual. Al frontis anterior s’hi obri el portal sota arc rebaixat; just a devora, l’escala exterior per pujar a l’envelador o, el que es el mateix, al terrat de la base. Per damunt d’aquest s’aixeca la torre que aquest cop arranca des del nivell del sòl. Té dos sostres, més el pis anomenat de les moles, comunicats entre ells mitjançant la tradicional escala de cargol. Els murs romanen sense referir, destacant-se les peces cairades de marès que apareixen protegint l’accés i conformant la meitat superior de la torre. Altres elements que defineixen la fesomia del molí son la cisterna amb capelleta i el petit porxo que s’adossen a un i altre costat de la base. Actualment no conserva cap peça de la maquinària.

## Referències

* 1 2 «CATÀLEG D’ELEMENTS I ESPAIS PROTEGITS DEL TERME MUNICIPAL DE MANACOR» (en català).
* 1 2 3 4 «HISTÒRIA DEL MOLÍ D’EN ROCA DEL BARRI DE FARTARITX» (en català).
# Paulo Thiago

Paulo Thiago Ferreira Paes de Oliveira (ORB) (Aimorés, 8 d'octubre de 1945 — Rio de Janeiro, 5 de juny de 2021) va ser un cineasta brasiler.

## Biografia

Establert des dels cinc anys a Rio de Janeiro, d'adolescent va prendre classes de guitarra amb Roberto Menescal i es va apropar al grup de bossa nova, fins i tot ocupant el tercer lloc al Festival da Canção de TV Record el 1965, amb la cançó "Quetiixa", que va compondre en associació amb Zé Keti i Sidney Miller.
Llicenciat en economia i sociologia política per la Pontifícia Universitat Catòlica de Rio de Janeiro (PUC), va treballar a l'Institut Econòmic d'Investigació Aplicada i a l'Institut de Recerca Cândido Mendes. Però, com a habitual de les sessions de la Cinemateca del Museu de Arte Moderna do Rio de Janeiro (MAM) i del Cine Paissandu, va començar a fer curtmetratges mentre encara era a la universitat, i finalment va optar per una carrera cinematogràfica.
El seu primer documental en 35 mm, A Criação Literária de Guimarães Rosa, va ser premiat al Festival de Santarém, a Portugal. A la seva terra natal, Aimorés, va rodar el seu primer llargmetratge, Os Senhores da Terra, una al·legoria sobre el coronelisme que va guanyar el Premi de la Crítica al Festival Internacional de Cinema de Karlovy Vary.
El 1981, va fundar Encontro Produções Cinematográficas, també començant a produir pel·lícules d'altres directors, com ara Haroldo Marinho Barbosa (Engraçadinha), Oswaldo Caldeira (Muda, Brasil) i David Neves (Fulaninha).
Va ser un dels fundadors de l'Associação Brasileira de Cineastas i va presidir, de 1985 a 1987, l’Associação Brasileira de Produtores Cinematográficos.
L'any 2006, el llavors president Luiz Inácio Lula da Silva li va atorgar l'Orde de Rio Branco en el grau d'oficial suplementari per mèrits cinematogràfics.
Va morir l'alba del 5 de juny de 2021, a Rio de Janeiro, als 75 anys, víctima d'una aturada cardíaca com a conseqüència d'una malaltia hematològica.

## Filmografia

* 2005: Coisa Mais Linda: Histórias e Casos da Bossa Nova
* 2003: O Vestido
* 2002: Poeta de Sete Faces
* 1998: Policarpo Quaresma, Herói do Brasil
* 1993: Vagas para Moças de Fino Trato
* 1989: Jorge, um Brasileiro
* 1984: Águia na Cabeça
* 1978: Batalha dos Guararapes
* 1976: Soledade
* 1975: Museu do Ouro de Sabará (curtmetratge)
* 1974: Sagarana, o Duelo
* 1970: Os Senhores da Terra
* 1968: A Criação Literária de Guimarães Rosa (curtmetratge)
* 1967: Memória e Ódio (curtmetratge)
* 1965: O Homem na Praça (curtmetratge)
* 1964: Baixada Fluminense (curtmetratge)

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Perfis: Paulo Thiago».
* ↑ «Decreto 12 de abril de 2006».
* ↑ Morre, aos 75 anos, o cineasta Paulo Thiago
* ↑ Morre o cineasta mineiro Paulo Thiago
* 1 2 3 4 «Paulo Thiago: filmografia». AdoroCinema.
* ↑ «Águia na Cabeça». Cinemateca Brasileira. Arxivat de l'original el 2022-04-08. [Consulta: 21 juliol 2023].
# Born (Luxemburg)

Born (en luxemburguès: Bur; en alemany: Born) és una vila de la comuna de Mompach situada a la vora del riu Sauer al districte de Grevenmacher del cantó d'Echternach. Està a uns 32 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Vegeu també

* Castell de Born

## Referències

* ↑ «Born». [Consulta: 11 octubre 2015].
Viccionari
# Volta a Sotxi

La Volta a Sotxi o Cursa de Sotxi va ser una competició ciclista soviètica per etapes que es disputava als voltants de Sotxi. L'última edició es disputà el 1988.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1954 | Resultats no coneguts |
| 1955 | Rodislav Tchizikov | | |
| 1956 | Resultats no coneguts |
| 1957 | Viktor Kapitonov Yuri Koledov | | Evgeni Klevtzov |
| 1958 | Evgeni Klevtzov | Nikolaï Kolumbet | Yuri Koledov |
| 1959 | Evgeni Klevtzov | Yuri Melichov | |
| 1960 | Gainan Saidschushin | | |
| 1961-1962 | Resultats no coneguts |
| 1963 | Anatoli Tcherepovitch | | |
| 1963-1975 | Resultats no coneguts |
| 1976 | Nikolaï Gorelov | Serguei Morózov | Guennadi Komnatov |
| 1977 | Aavo Pikkuus | | |
| 1978-1980 | Resultats no coneguts |
| 1981 | Yuri Barinov | Yuri Kachirin | Leon Dejits |
| 1982 | Ivan Mitchenko | Sergueï Soukhoroutchenkov | Viktor Demidenko |
| 1983 | Ivar Fels | Alexandre Kulikov | Yuri Kachirin |
| 1984 | Piotr Ugrumov | Viktor Demidenko | Sergueï Soukhoroutchenkov |
| 1985 | Resultats no coneguts |
| 1986 | Oleg Chuzhda | Piotr Ugrumov | Alexandre Trubin |
| 1987 | Piotr Ugrumov | Ivan Ivanov | Vladimir Poulnikov |
| 1988 | Vladimir Poulnikov | Piotr Ugrumov | Dimitri Konyshev |

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Videojoc de simulació espacial

Un videojoc de simulació espacial és un gènere de videojoc que permet a l'usuari experimentar vols espacials en una nau espacial.
La majoria pertanyen a quatre subgèneres: realistes (com Eagle Lander 3D), vols futuristes fantàstics (com Elite Horizons), estratègia (Homeworld) i combat (X-Wing). Algunes barregen mecàniques de joc, tenen una part de comerç i una altra de combat, amb exemples com Elite o Freelancer.
Els simuladors de combat espacial, molt populars en els inicis dels videojocs, tals com Descent: FreeSpace - The Great War, Star Wars: X-Wing i Independence War; des del 2000 han decaigut i són considerats com un gènere minoritari "gairebé mort".

## Referències

* ↑ «Evochron». GameZone. Arxivat de l'original el 3 de novembre de 2007. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «Space Rangers 2: Rise of the Dominators». GamingTrend. Arxivat de l'original el 14 d'octubre de 2007. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «X3: Reunion». IGN. Arxivat de l'original el 13 d'octubre de 2007. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «Space Rangers 2: Rise of the Dominators (PC)». GameSpy. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «SW3DG releases Evochron Renegades». GameTunnel, 20-10-2007. Arxivat de l'original el 2008-02-28. [Consulta: 16 novembre 2007].
* ↑ Peck, Brooks. «1999 E3 Science Fiction Game Preview». SciFi.com. Arxivat de l'original el 2007-11-10. [Consulta: 16 novembre 2007].
* ↑ Peckham, Matt. «DarkStar One». SciFi.com, 26-09-2006. Arxivat de l'original el 17 d'octubre de 2006. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «Space Interceptor: Project Freedom». MyGamer, 09-11-2004. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ Weise, Matt. «Freelancer». GameCritics, 28-05-2003. Arxivat de l'original el 6 de gener de 2008. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ LaMosca, Adam. «Lost in the Void». The Escapist, 18-07-2006. Arxivat de l'original el 25 de febrer de 2008. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ Wen, Howard. «What Happened To The Last Starfighters?». The Escapist, 12-02-2008. Arxivat de l'original el 25 de febrer de 2009. [Consulta: 20 juny 2008].
# Topolino Radio Orquesta

Topolino Radio Orquesta fou un grup musical espanyol que desenvolupà la seva activitat durant la dècada de 1980. Aconseguí l'èxit amb cançons com La vaca lechera, Mi casita de papel, Qué bonita es Barcelona, Tiro-liro, Mustaphá o Rascayú, especialitzant-se en versions d'antigues cançons dels anys 1940 i 1950. La imatge de la banda i la vestimenta dels seus components estigué inspirada en aquella època.
L'orquestra estigué liderada pel director Manuel Gas i pel cantant i vocalista Kin Laria. Alguns dels seus integrants foren Mariano Rico (bateria), Fernando López (contrabaix i arranjaments vocals), Eduardo Medina (contrabaix), Francisco Caldes (clarinet), Manuel Fernández (saxòfon), Francisco Peiró (tenor saxòfon), José Corchete (trompeta) i Manuel Muñoz (trompeta).
Després de diversos anys d'inactivitat, i després de superar la pèrdua dels seus dos pilars fonamentals (Manuel Gas i Kin Laria), el 2016 tornaren als escenaris amb una renovada formació de la mà de José María López (fill de Fernando López, membre fundador de l'orquestra) sent actualment els seus components: Toni Menguiano (veu solista), Mariano Rico (bateria, membre fundador), Fernando López (baix, membre fundador), Chema Augusto (piano), Juan Carlos Felipe (clarinet), Miguel Ángel Egido (saxo), Manolo Panchito (trompeta), Vicente Gasca (trompeta), Celia Vergara (cor) i Carmen López (cor).

## Àlbums

Entre 1981 i 1994 publicaren 6 àlbums:
* Topolino Radio Orquesta (1981)
* Topolinolandia (1982)
* La Topolino Ataca De Nuevo (1982)
* ¡Bing, qué grande eras! (1983)
* Súper Juerga (1984)
* ¡Ostras, la Topolino! (1994)
A més a més, entre 1981 i 1982, publicaren sis senzills i el 1984 publicaren una reedició del seu primer àlbum.

## Referències

* 1 2 Cantalapiedra, Ricardo. «Joaquín Laría, vocalista de la Radio Topolino Orquesta» (en castellà). ElPaís.com, 14-11-2011. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «Topolino Radio Orquesta – Topolinolandia» (en castellà). Discogs.com. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «Regresa la Topolino Radio Orquesta» (en castellà). PozueloIn.es, 15-07-2016. [Consulta: 21 novembre 2017].
* ↑ «Topolino Radio Orquesta» (en castellà). Discogs.com. [Consulta: 21 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Topolino Radio Orquesta - Lloc web oficial
# Pilot Knob

Pilot Knob és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 697 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pilot Knob tenia 697 habitants, 283 habitatges, i 189 famílies. La densitat de població era de 309,3 habitants per km².
Dels 283 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,3% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.702 $ i la renda mediana per família de 22.794 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.344 $ mentre que les dones 16.691 $. La renda per capita de la població era de 12.487 $. Entorn del 20,1% de les famílies i el 27% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pilot Knob». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pilot Knob». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Molí d'en Ribes

El Molí d'en Ribes és una obra de Sant Gregori (Gironès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Molí fariner de 70 m2 i d'energia hidràulica. Els murs de pedra estan aguantats per bigues de fusta i l'habitatge del moliner no té coberta. El teulat és poc sòlid i a la façana es troben inscripcions de la construcció. Es conserven elements de la maquinària interna: obrador amb volta catalana, l'agulla, el banc, l'alçador, etc.
A l'entorn es troben elements de funció del molí com la bassa, la galeria o el vessador.

## Referències

* 1 2 «Molí d'en Ribes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Ludwig Friederichsen

Ludwig Friedrich Wilhelm Sophus Friederichsen (Rendsburg, 1 de maig de 1841-Hamburg, 20 d'abril de 1915) va ser un geògraf, cartògraf, editor, llibreter, i alhora un polític colonial alemany.

## Obres

* Die britischen Besitzungen in Süd-Afrika: ein topographisch-statistischer Wegweiser für Auswanderer (1877)
* Karte West-Aequatorial-Afrikas zur Veranschaulichung des Deutschen Colonialbesitzes (1:780 000). Mit 1 Nebenkt.: Karte der Sklavenküste in 1:1500000 (1884)
* Spezialkarte des West-Afrikanischen Küstengebiets zwischen dem Alt-Kalabar Fluss u. Corisco Bai (Kamerun, Biafra, Batanga) : zur Veranschaulichung der Deutsche Schutzherrschaft gestellten Länderstrecken (1885)
* Die deutschen Seehäfen, ein praktisches Handbuch für Schiffskapitäne, Rheder, Assekuradeure, Schiffsmakler, Behörden, etc. Band 1. Die Häfen, Lösch- und Ladeplätze an der deutschen Ostseeküste (1889)
* Die deutschen Seehäfen, ein praktisches Handbuch für Schiffskapitäne, Rheder, Assekuradeure, Schiffsmakler, Behörden, etc. Band 2. Die Häfen, Lösch- und Ladeplätze an der deutschen Nordseeküste (1891)

## Referències

* ↑ «Jubiläen» (en alemany). Börsenblatt für den deutschen Buchhandel, 30-05-1918, pàg. 303. ISSN: 1611-4280 [Consulta: 19 juny 2022].
# Paulo Vítor Barbosa de Carvalho

Paulo Vítor Barbosa de Carvalho, conegut com a Paulo Vitor, (7 de juny de 1957) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ «Futpedia: Paulo Vitor (Paulo Vitor Barbosa Carvalho)» (en portuguès). Globo Esporte. Arxivat de l'original el 2009-02-12. [Consulta: 24 gener 2010].
* ↑ Paulo Vítor Barbosa de Carvalho Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Todos os brasileiros - 1986» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Videojoc de simulació econòmica

Els videojocs de simulació econòmica són jocs que simulen una economia real, històrica o imaginària i el jugador s'ha de fer càrrec de la seva gestió. Molts jocs Tycoon (Railroad Tycoon, Roller Coaster Tycooon, Zoo Tycoon, etc.) formen part d'aquest gènere.
En els videojocs de simulació econòmica, el jugador rarament interacciona directament amb les unitats del joc (siguin ciutadans, subjectes, vehicles...), sinó que han de manipular aspectes més generals, que finalment provoquen una reacció a les unitats. En aquest aspecte són similars als jocs de ser déu.
El millor exemple del gènere seria Capitalism, on el jugador ha de construir un imperi industrial i financer. Un altre bon exemple seria Transport Tycoon (o la seva versió posterior lliure: OpenTTD), en el qual l'usuari ha de crear un imperi de transports. Els videojocs de construcció de ciutats són similars, però se'ls acostuma a classificar com a gènere a part.