OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2049 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2049 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 7 de juny de 2012. El Consell va aprovar ampliar el panell d'experts que formaven part del Comitè 1737 i que supervisava les sancions contra l'Iran durant un any fins al 9 de juliol de 2013. Es va demanar al panell que informés abans de novembre de 2012 i que presentés les seves conclusions i recomanacions cap al final d'aquest mandat. Finalment, es va demanar al panell que lliurés un programa de treball al comitè en un termini de 30 dies.

## Referències

* ↑ «Security Council Extends Mandate of Expert Panel Monitoring Iran Sanctions until July 2013, Unanimously Adopting Resolution 2049 (2012)». United Nations, 07-06-2012.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2001 a la 2100 (2011 - 2013)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Casa Escrivà de l'avinguda de la Ràpita (Amposta)

Casa Escrivà és una torre unifamiliar del municipi d'Amposta inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situada a la cantonada d'una illa, de planta rectangular composta per dues seccions, la del bloc de pisos i una altra només amb planta baixa i un petit jardí. Aquest edifici fou construït dins un gran solar on existia anteriorment un molí, i on foren edificades altre cases de la mateixa família.

## Descripció

L'edifici presenta una distribució asimètrica de les diferents parts que l'integren, el bloc central té planta baixa i dos pisos, amb coberta a dues aigües que sobresurt del cos de l'edifici, originant una cornisa amb mènsules. A la dreta d'aquest bloc, i a la mateixa cantonada de l'illa, hi ha un mirador de formes corbes situat a l'esquerra del bloc central i dos cossos més que sobresurten per aquest costat, un amb planta i pis superior, situat a la part interior i un altre només en planta baixa, que demarca el petit jardí, tots dos de coberta plana i el mateix tipus de barana.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Escrivà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Catí Labeó

Catí Labeó (en llatí Catinus Labeo) va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Va ser pretor l'any 190 aC i va rebre com a província l'illa de Sicília. En parla Titus Livi.
No se sap si és la mateixa persona que l'anomenada Gai Atini Labeó també mencionat per Livi, que va ser tribú de la plebs per l'any 197 aC. Més tard, el 195 aC apareix com a pretor peregrí.

## Referències

* ↑ Titus Livi Ab Urbe Condita XXXVI, 45; XXXVII, 2
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXIII, 22,25
# Rina Aiuchi

Rina Aiuchi (愛内里菜, Aiuchi Rina) és una cantant japonesa nascuda el 31 de juliol de 1980 a Osaka. Pertany al segell discogràfic GIZA studio. Escriu les lletres de les seves cançons i ara s'autoprodueix. Rina va debutar el 23 de març de 2000 amb el senzill "Close To Your Heart". Després de poc més de 10 anys de carrera musical, el dia 31 de juliol de 2010 es va fer públic que s'havia de retirar del món de l'espectacle per problemes de salut.

## Informació personal

* Nom Real: Aiuchi Rina (愛内里菜, Aiuchi Rina)
* Data de Naixement: 31 de juliol de 1980
* Lloc de Naixement: Osaka, Japó
* Altura: 1,58
* Grup sanguini: A
* Artistes Favorites: Brigitte Bardot, Madonna, Minnie Riperton, Britney Spears

## Senzills

* Close To Your Heart (23 de març de 2000)
* It's crazy for you (31 de maig de 2000)
* Ohh! Paradise Taste!! (26 de juliol de 2000)
* 恋はスリル、ショック、サスペンス (Koi wa Thrill, Shock, Suspense) (25 d'octubre de 2000)
* FAITH (11 d'abril de 2001)
* Run up (27 de juny de 2001)
* NAVY BLUE (3 d'octubre de 2001)
* Forever You ～永遠に君と～ (Forever You ~eien ni kimi to~) (14 de febrer de 2002)
* I can't stop my love for you♥ (10 d'abril de 2002)
* Sincerely Yours / Can you feel the POWER OF WORDS? (1 d'agost de 2002)
* Deep Freeze (20 de novembre de 2002)
* 風のない海で抱きしめて (Kaze no Nai Umi de Dakishimete) (15 de gener de 2003)
* FULL JUMP (14 de maig de 2003)
* Over Shine (30 de juliol de 2003)
* 空気 (Kuuki) (15 d'octubre de 2003)
* Dream × Dream (28 d'abril de 2004)
* START (26 de maig de 2004)
* Boom-Boom-Boom (20 d'octubre de 2004)
* 赤く熱い鼓動 (Akaku Atsui Kodou) (4 de maig de 2005)
* ORANGE★NIGHT (2 de novembre de 2005)
* GLORIOUS / PRECIOUS PLACE (29 de març de 2006)
* MIRACLE (3 de maig de 2006)
* 薔薇が咲く　薔薇が散る (Bara ga Saku Bara ga Chiru) (1 de gener de 2007)
* Mint (15 d'agost de 2007)
* 眠れぬ夜に/PARTY TIME PARTY UP (Nemurenu Yo ni/PARTY TIME PARTY UP) (19 de desembre de 2007)
* I believe you ～愛の花～ (I believe you ~ai no hana~) (7 de maig de 2008)
* 君との出逢い ～good bye my days～ (Kimi to no deai ~good bye my days~) (15 d'octubre de 2008)
* Friend/素顔のまま (Friend/Sugao no Mama) (17 de desembre de 2008)
* アイノコトバ (Ai no Kotoba) (11 de febrer de 2009)
* STORY/SUMMER LIGHT (22 de juliol de 2009)
* MAGIC (21 d'octubre de 2009)
* HANABI (28 de juliol de 2010)

## Senzills digitals

* GOOD DAYS (14 d'abril de 2010)
* Sing a Song (26 de maig de 2010)
* C・LOVE・R (23 de juny de 2010

## Àlbums

* Be Happy (24 de gener de 2001)
* POWER OF WORDS (15 de maig de 2002)
* RINA AIUCHI REMIXES Cool City Production vol.5 (30 de juliol de 2003)
* A.I.R (15 d'octubre de 2003)
* Single Collection (17 de desembre de 2003)
* PLAYGIRL (15 de desembre de 2004)
* DELIGHT (31 de maig de 2006)
* TRIP (21 de maig de 2008)
* THANX (25 de març de 2009)
* ALL SINGLES BEST ～THANX 10th ANNIVERSARY～ (16 de desembre de 2009)
* COLORS (24 de març de 2010)
* LAST SCENE (15 de setembre de 2010)

## Enllaços externs

* PÀGINA OFICIAL DE RINA AIUCHI Arxivat 2006-07-02 a Wayback Machine. (japonès)
* Pàgina francesa de fans FANS (francès)
* Anàlisis de Rina Aiuchi a Asian-Stuff.com Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Cecilia Mujica

Cecilia Mujíca (San Felipe, Yaracuy - Los zunzunes, Yaracuy, 1813) va ser una de les veneçolanes que van ser assassinades durant la "Guerra a Mort" (Guerra de la Independència de Veneçuela) per part de les forces espanyoles. El seu pare fou Mateo Mujíca i provenia d'una família molt acomodada. És considerada una heroïna gràcies al seu suport i suport cap a les tropes de la independència.

## Biografia

Cecilia Mujica, com moltes altres veneçolanes que donaven suport a la independència, provenia d'una família de gran poder en la nació. Va patir la mort del seu pare en el terratrèmol de Caracas de 1812. En temps de conflicte, es va comprometre amb Henrique de Villalonga, un militar, amb el qual va participar al costat d'ell per la causa llibertària i fomentant també la causa independentista de Veneçuela.
Entre les seves tasques envers les tropes de la Independència, Cecilia Mujica componia i cantava cançons patriòtiques, cosia divises tricolors i escarapel·les per l'uniforme dels patriotes independentistes i realitzava butlletins a San Felipe incitant a l'emancipació contra les forces reals.
Al declarar-se la "guerra a mort" de Don José Millet, Tinent Realista, es va assetjar San Felipe i capturar a la majoria dels seus habitants, entre ells a Cecilia; sent separada del seu promès i portada a una congost on fou lligada a un tronc per a ser executada. Altres fonts indiquen que la capturaren quan la sorprengueren cantant l'himne patritòtic, tenint uns quaranta anys quan fou condemnada a mort. El matí que fou traslladada al patíbul, anava calmada i callada, amb fermesa davant la seva decisió per la causa. Portava un vestit blau i adornava el pit amb una campaneta de flors. A l'assabentar-se que seria afusellada va donar als soldats que la vigilaven, el seu anell de compromís i una mica del seu cabell, demanant que li fossin lliurats al seu promès aquestes pertinences, així com les seves paraules: "De qui no va tenir la fortuna de ser la seva esposa, però si la glòria d'immolar-se per la Llibertat". A més, les seves últimes paraules van ser: "Visca la terra estimada! Visca la llibertat!". Així fou segons els registres històrics de l'època, provinent probablement dels diaris i informes que les forces realistes portaven amb si.
Cecilia Mujica va ser afusellada al 1813 per les forces realistes, en una zona anomenada Los Zunzunes, a l'actual Yaracuy.

## Referències

* ↑ «Copia archivada», 08-04-2013. Arxivat de l'original el 27 de maig de 2014.
* ↑ Higuera, Gladis «El rol de la mujer en la historia». El Táchira honra a Bolívar, 2010, pàg. 17.
* ↑ http://www.venezuelatuya.com/biografias/heroinas.htm
# Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie

Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD; literalment, Institut Neerlandès per a la Història de l'Art) és el centre d'història de l'art més gran al món i està situat a La Haia. El centre s'especialitza en documentació, arxius i llibres sobre la història de l'art a Occident des de l'edat mitjana fins a l'actualitat. Tot el seu contingut és obert al públic i gran part està digitalitzada i disponible al seu lloc web. L'objectiu principal de la institució és recollir, classificar i fer recerca d'art, especialment sobre la pintura barroca als Països Baixos.
Gràcies a les bases de dades disponibles, el visitant pot indagar la vida de molts artistes de segles passats. La biblioteca té aproximadament uns 450.000 títols, dels quals prop de 150.000 són catàlegs de subhasta. Hi ha unes 3.000 revistes, de les quals 600 hi està subscrit actualment. Encara que gran part del catàleg és en neerlandès, el format de registre estàndard inclou un enllaç a entrades de biblioteca i imatges de treballs coneguts, que inclouen títols tant en anglès com en neerlandès.
L'RKD també gestiona la versió neerlandesa d'Art & Architecture Thesaurus, un tesaurus de termes per a la gestió de la informació sobre art i arquitectura. La versió original és una iniciativa del Museu J. Paul Getty de Malibú (Califòrnia).

## Història

La col·lecció va ser iniciada gràcies al llegat de Frits Lugt, historiador de l'art i propietari d'una important col·lecció de dibuixos i impressions, i de Cornelis Hofstede de Groot, col·leccionador, historiador de l'art i conservador de museus. El seu llegat formà la base tant per a la col·lecció d'art com per a la biblioteca i, actualment, és allotjat en gran part a la Biblioteca Reial dels Països Baixos

## Enllaços externs

* Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie Arxivat 2012-01-25 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Bases de dades (artistes, imatges, literatura) Arxivat 2008-04-06 a Wayback Machine. (neerlandès)
* Versió neerlandesa d'Art & Architecture Thesaurus (neerlandès)
# Rijnwaarden

Rijnwaarden és un municipi de la província de Gelderland, al centre-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 10.992 habitants repartits sobre una superfície de 48,14 km² (dels quals 8,1 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Lingewaard, Duiven i Zevenaar i al sud Millingen aan de Rijn, Kleef i Emmerich am Rhein.

## Centres de població

* Aerdt
* Herwen
* Lobith
* Pannerden
* Spijk
* Tolkamer

## Administració

El consistori consta de 15 membres, compost per:
* Partit del Treball, (PvdA) 3 regidors
* Crida Demòcrata Cristiana, (CDA) 3 regidors
* Kleine Kernen, 3 regidors
* Gemeentebelangen, 3 regidors
* Lijst Lobith-Tolkamer, 3 regidors
# Centre Atòmic Bariloche

El Centre Atòmic Bariloche (castellà: Centro Atómico Bariloche) és un centre de recerca i desenvolupament en física i enginyeria nuclear de la Comissió d'Energia Atòmica Nacional argentina. Com indica el seu nom, es troba a la ciutat de San Carlos de Bariloche. Dins del laboratori es troba també l'Institut Balseiro, un centre de col·laboració entre la Universitat Nacional de Cuyo i la Comissió d'Energia Atòmica Nacional argentina. El centre va obrir el 1955 i el seu primer director fou José Antonio Balseiro. El reactor experimental RA-6 va començar les seves operacions el 1982.

## Activitats

El laboratori es dedica a recerca bàsica i aplicada en física i enginyeria nuclear i mecànica. La recerca bàsica és enfocada a estudis d'energia nuclear. La recerca aplicada ha rebut suport financer dels sectors públic i privat. Les àrees principals de recerca inclouen: materials, neutrons, estudis de termodinàmica i física teòrica.
L'enginyeria nuclear al centre té l'objectiu de desenvolupar la tecnologia atòmica de l'Argentina. La majoria de la recerca aprofita el reactor nuclear experimental RA-6 d'1 MW. Els experiments fets amb el RA-6 inclouen irradiació i activació radioactiva de diversos materials.
Alguns grups de recerca també treballen en millores dels càlculs de reactor i mesures d'actuació i dissenyant dispositius mecànics per a aquestes tasques.
Diverses empreses van començar les seves activitats al centre, com INVAP i ALTEC.

## Referències

* ↑ «Centro Atómico Bariloche» (en castellà), 16-10-2018. [Consulta: 20 maig 2021].

## Enllaços externs

* https://www.argentina.gob.ar/cnea (castellà)
# Rocs de Gairat

Els Rocs de Gairat és una formació muntanyenca al terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic municipi de Claverol. És al vessant sud-occidental de la carena que s'estén al sud-est del poble de Claverol, entre l'extrem nord-oriental de la Serra, i el Tossal de Sant Martí. S'hi origina, cap al sud-oest, el barranc de la Font d'Artic, i cap al nord-oest, el barranc de Claverol. En el seu vessant meridional hi ha les Coves de Gairat.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Catalanoïta

La catalanoïta és un mineral de la classe dels fosfats que fou descobert el 2002 a la Puna de la Província de Salta, a l'Argentina. Presenta la novetat d'ésser el primer fosfat de sodi catalogat d'origen evaporític. És present a les crostes superficials de carbonat de sodi de llacunes salades.
El nom de la catalanoïta prové de l'homenatge al geòleg i economista argentí Luciano R. Catalano (1890 - 1970) que fou pioner de l'estudi dels salars andins i de les seves roques evaporites.
El mineral fou aprovat per la IMA (International Mineralogical Association) amb el codi 2002-008.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la catalanoïta pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: stercorita, mundrabillaita, swaknoita, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, ferrarisita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rhabdofana-(Ce), rhabdofana-(La), rhabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, ardealita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, sincosita, bariosincosita, guerinita i ningyoïta.

## Referències

* ↑ «Catalanoite Mineral Data». webmineral.com. [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ «Catalanoite». mineralienatlas.de. [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ «Catalanoite». mindat.org. [Consulta: 30 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Informació a Webmineral (anglès)
# Celler Cooperatiu de Banyeres

El Celler Cooperatiu de Banyeres és una obra de Banyeres del Penedès (Baix Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És compost per l'alternança de dos cossos junt amb dos magatzems. Ambdues coses (cos i magatzem) són iguals però els de l'esquerra són de construcció més recent. El cos dret, el més antic, presenta una gran portalada d'arc de mig punt, la qual té a cada costat una finestra semicircular. Una cornisa recorre tota la façana a l'alçada de la línia d'impostes de la porta i de les finestres. A la part alta hi ha tres finestres col·locades al bell mig, les quals són d'arc de mig punt i són disposades a diferent nivell. De la línia d'impostes de les esmentades finestres neix també una cornisa que recorre tota l'amplada de la façana. Rematant l'edifici hi ha una estructura lobulada composta per tres lòbuls els quals són separats per quatre pilars exempts. Sobre les finestres superiors hi ha la data de construcció (1918).

## Història

Com al poble veí de Llorenç del Penedès, l'any 1918 es fundà el celler cooperatiu (Sindicat Cambra Agrícola de Banyeres). La seva producció era de 10.000 hectolitres de vi, 85.000 quilos d'ordi i 55.000 d'olives.

## Referències

* 1 2 «Celler Cooperatiu de Banyeres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Celler Cooperatiu de Banyeres». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Gamaliel V

El Rabí Gamaliel V (365-380 AD) (en hebreu: רבן גמליאל החמישי) va ser un patriarca jueu. Gamaliel V era el fill i el successor del patriarca Hillel II. La finalització i la perfecció del calendari jueu en 359 s'atribueix al patriarca Gamaliel V.
Era poc conegut com a mestre de religió, era més conegut com a polític secular. Entre les fonts dels Gueonim, només apareix el seu nom. Però en una carta de 393, Sant Jeroni esmenta que Teodosi I (379-395) havia condemnat a mort al cònsol romà Hesiqui d'Alexandria perquè havia robat els documents del patriarca Gamaliel V.
El còdex de Teodosi, resumeix les lleis romanes de 312 a 438, i esmenta entre d'altres, els edictes imperials de Teodosi I, i simbolitza la llibertat de la religió jueva fins i tot sota el govern de l'Emperador Teodosi I.
A l'edicte número 13 del vuitè capítol del setzè llibre del còdex de Teodosi està escrit: "El privilegi dels servents religiosos jueus només pot gaudir-lo qui està sota el poder del patriarca Gamaliel V". El patriarca jueu a la Terra d'Israel es va enfortir i va competir amb els altres patriarques. El judaisme era una religió lícita. Fins i tot l'Edicte de Tessalònica de 380, que establia la creença en la Santíssima Trinitat com la religió oficial de l'Estat, no s'aplicava als seguidors del judaisme.

## Referències

* ↑ «jewishencyclopedia.com» (en anglès).
Amoraïm :
Zugot • Tanaïm • Amoraïm • Savoraïm • Gueonim • Rixonim • Acharonim :
# Gambusia speciosa

Gambusia speciosa és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Lucinda, P.H.F.: Poeciliidae (Livebearers). planes 555-581. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors): Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Ed. EDIPUCRS, Porto Alegre, Brasil. Any 2003.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Gaby Minneboo

Gabriël "Gaby" Minneboo (Veere, 12 de juny de 1945) va ser un ciclista neerlandès, especialista en el mig fons. Com amateur, va guanyar nou medalles, cinc d'elles d'or, als Campionats del món de l'especialitat.

## Palmarès

* 1973
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
* 1974
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
* 1975
** Campió del Món amateur en mig fons
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
* 1976
** Campió del Món amateur en mig fons
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
** Campió dels Països Baixos amateur en derny
* 1977
** Campió del Món amateur en mig fons
* 1978
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
* 1980
** Campió del Món amateur en mig fons
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons
* 1982
** Campió del Món amateur en mig fons
** Campió dels Països Baixos amateur en mig fons

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Geoda de Pulpí

La geoda de Pulpí, també anomenada geoda de Pilar de Jaravía, és una geoda gegant, entapissada d'enormes cristalls de selenita, una varietat transparent o translúcida de guix. És entre el tercer i quart nivell d'explotació de la Mina Rica, al vessant oriental de la serra del Aguilón, a la pedania de Pilar de Jaravía, terme municipal de Pulpí (Almeria, Andalusia).
La va descobrir el Grup Mineralogista de Madrid al desembre del 1999 i és la segona geoda més gran del món (després de la de Naica) i la més gran d'Europa. Per les condicions ambientals de Naica, la geoda de Pulpí és l'única en el món que es pot visitar sense haver de dur un equipament especial.
La seva formació prové d'un procés mixt carsticohidrotermal pel qual en una primera fase es produí la dissolució de la dolomia i després, en una segona, la formació de cristalls d'algeps gràcies, entre altres factors, a la injecció d'aigües hidrotermals procedents del vulcanisme residual del cap de Gata, que duien dissolts els elements necessaris per al creixement dels cristalls. No hi ha una datació precisa dels cristalls d'algeps de la geoda, però es pensa que els cristalls s'originaren en un lapse entre els 2 milions d'anys i els 60.000 anys.
És la segona geoda més gran del món documentada fins hui, després de la de Naica a Mèxic, i la més gran d'Europa. És un fenomen d'escala mundial les seues dimensions i la transparència i perfecció dels cristalls de guix que l'entapissen per dins, que arriben fins a 2 m de longitud. Ocupa un volum buit de 10,7 m³ (8 m de llarg, per 1,8 m d'ample, per 1,7 m d'alt) i és a 60 m de profunditat a la Mina Rica, antiga mina de ferro, plom i argent de Pilar de Jaravía, a la serra del Aguilón, al terme municipal de Pulpí, i a 3 km de la línia de la costa. Té forma d'embut, amb la part més estreta en forma de L. Els seus cristalls d'algeps tenen una transparència molt alta: si es posa la mà darrere d'un d'aquests, es pot veure al seu través.

## Referències

* ↑ «Revista Medio Ambiente, Consejería de Medio Ambiente», 19-08-2007. Arxivat de l'original el 2007-08-19. [Consulta: 17 agost 2018].
* ↑ Merino, Isidoro. «Dentro de la geoda gigante de Pulpí». EL PAÍS, 05-07-2019. [Consulta: 5 juliol 2019].
* ↑ Palero et al.,2001

## Enllaços externs

* Geoda de Pulpí - Lloc web oficial
# Geodins

Els geodins (Geodiinae) són una subfamília de demosponges marines de l'ordre Astrophorida.

## Gèneres

* Depressiogeodia Cárdenas, Rapp, Schander i Tendal, 2010 (nom temporal)
* Geodia Lamarck, 1815

## Referències

* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
# Geodinàmica

La geodinàmica és una branca de la geologia, que tracta dels agents o forces que intervenen en els processos dinàmics de la Terra. Se subdivideix en:
* Geodinàmica interna o processos endògens: Dels factors i forces profundes de l'interior de la Terra; així com de les tècniques i mètodes especials per al coneixement de l'estructura de les capes més profundes (tècniques geofísica).
* Geodinàmica externa o processos exògens: Dels factors i forces externes de la Terra (vent, aigua, gel, etc.), lligada al clima i a la interacció d'aquest sobre la superfície o capes més externes. Sobre el compendi de metodologies i tècniques que poden emprar-se sobre les "formes del relleu" (geomorfologia), i sobre alguns dels seus agents, com l'aigua (hidrogeologia).
Dintre de la Geodinàmica Interna, la disciplina de la geofísica és la que estudia la dinàmica dels processos que han donat lloc a l'estructura de la Terra, com la convecció en el mantell terrestre. Així com el compendi dels mètodes i tècniques de prospecció i interpretació. Les tècniques geofísiques més freqüentment utilitzades són:
* Anàlisis d'ones sísmiques (Sismologia)..
* Mesures de GPS d'alta precisió.
* Estudis geològics estructurals de camp.
* Datació de mostres rocoses.
* Quantificació de les taxes d'erosió sobre la base del contingut isotòpic en mostres de roca.
* Simulació computacional de processos.
L'avanç més important en el camp de la Geodinàmica Interna ha estat l'acceptació en els anys 1960-1980 del concepte de Tectònica Global (Geotectònica), basat en la teoria de la deriva continental postulada per Alfred Wegener en 1912.