OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abd Al·lah ibn Ismaïl

Abd Al·lah ibn Ismaïl (1678 - 1757, Sultan Abu Abbas Mulay Abd Allah ibn Ismail al-Samin, àrab: عبد الله بن إسماعي) fou soldà de la dinastia alauita del Marroc per sis vegades entre 1729 i 1757. Segons els historiadors va ser enderrocat fins a cinc vegades i sempre tornat a cridar al poder fins que va morir essent soldà. La seva capital fou de vegades a Meknes i d'altres a Dar Dbibagh prop de Fes. Era fill de Mulay Ismail.
Va succeir el seu germanastre Mawlay Ahmad al-Dhahabi ben Ismail el 5 de març de 1729, quan els Abid al-Bukhari (exèrcit de negres creat pel seu pare Mawlay Ismail) el van portar al poder a petició de la seva mare; va entrar a Fes el 31 de març del 1729. els seus germans Ahmad al-Dhahabi i Mulay Abd al-Malik ibn Ismail li van disputar el poder durant dos anys. Va sufocar la revolta de la ciutat de Fes després d'un setge de 6 mesos i va fer una campanya a l'Atles central que va fracassar, essent llavors enderrocat pels abid a Meknes (28 de setembre de 1734; va fugir (29 de setembre de 1734) cap al Wadi Nun on vivia la tribu de la seva mare els gish o djaysh del grup Udaya. El seu germà Ali al-Aradj va ser proclamat soldà.
El 12 de maig del 1736 el seu germà fou deposat i fou cridat de nou al poder assolint el poder dia 23 de maig, però enderrocat altre al cap de pocs mesos pels Abid al-Bukhari el 8 d'agost de 1736, i es va refugiar amb els amazics Ayt Idrasan. Fou proclamat el seu germà Muhammad ben al-Arabiyya, i més tard un altre germà, Mawlay al-Mustadi.
El febrer de 1740 fou cridat un altre cop al poder i va haver de lluitar contra Al-Mustadi que s'havia aliat al governador de Tànger Ahmad al-Riff; poc temps després, el 13 de juny de 1741, els Abid al-Bukhari el van deposar i van portar al poder a un germà, Zayn al-Abidin ibn Ismail. Amb l'ajut de grups amazics de l'Atles central i mitjà va recuperar el poder al cap de pocs mesos encara el 24 de novembre de 1741. Altre cop fou enderrocat pels Abid al-Bukhari el 3 de febrer de 1742, i proclamat el seu germà Mulay al-Mustadi ibn Ismail. Però fou cridat per cinquena vegada al tron el maig de 1743. Llavors va derrotar Al-Mustadi i Al-Riff i va començar a pacificar el país.
El Juliol de 1747 fou deposat i va ser proclamat per tercera vegada el seu germà Mulay al-Mustadi ibn Ismail que al seu torn fou deposat l'octubre de 1748 i Mulay Muhammad III ibn Abd Allah, governador de Marràqueix posat al tron, però aquest quan va tenir el control, va restaurar per sisena vegada al seu pare, que llavors va governar fins a la seva mort el 10 de novembre del 1757 a Dar Iddibibag. Va deixar dos fills i una filla.

## Períodes de govern

* 1729-1734
* 1736
* 1740-1741
* 1741-1742
* 1743-1747
* 1748-1757

## Referències

* Genealogia
* Caps d'estat

## Bibliografia

* Tourneau, R. le. «ʿAbd Allāh b. Ismāʿīl». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 29 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/abd-allah-b-ismail-SIM_0052>
# Portada/article abril 7

Tot i ser més petit que altres dromeosàurids com Deinonychus o Achillobator, aquest dinosaure de la mida d'un gall dindi compartia molts trets anatòmics amb ells. Era un carnívor bípede i emplomallat, amb una cua rígida i llarga, i una gran urpa en forma de falç a cada pota posterior, que es creu que era utilitzada per matar les seves preses.

## Velociraptor

Velociraptor és un gènere de dinosaure teròpode dromeosàurid que existí, aproximadament, entre fa 83 i 70 milions d'anys, durant el Cretaci superior. Actualment només se'n reconeixen dues espècies, tot i que se n'hi assignaren altres en el passat. L'espècie tipus és Velociraptor mongoliensis; se n'han trobat fòssils a Mongòlia Interior i Exterior, al centre d'Àsia. Una segona espècie, Velociraptor osmolskae, fou descrita el 2008 a partir de material cranial trobat a la Mongòlia Interior.
Tot i ser més petit que altres dromeosàurids com Deinonychus o Achillobator, aquest dinosaure de la mida d'un gall dindi compartia molts trets anatòmics amb ells. Era un carnívor bípede i emplomallat, amb una cua rígida i llarga, i una gran urpa en forma de falç a cada pota posterior, que es creu que era utilitzada per matar les seves preses.
Velociraptor, a vegades abreujat a "raptor", és un dels gèneres de dinosaure més familiars al gran públic a causa del seu paper prominent a la saga de pel·lícules de dinosaures Parc Juràssic.
# Gruix del núvol

El gruix del núvol o extensió vertical del núvol, és la distància entre la base del núvol i el cim del núvol. Tradicionalment s'expressa ja sia en metres, o com a diferència de pressió hectopascals (hPa, equivalent a mil·libar).

## Mesurement

El gruix del núvol no es mesura directament sinó com mesuraments separats de les altituds de la base i del cim del núvol.

## Importància en meteorologia i clima

El gruix del núvol sovint està relacionat amb la intensitat de la precipitació atmosfèrica generada per un núvol. Per exemple, els núvols cumulonimbes es poden desenvolupar verticalment a través d'una part important de la troposfera i sovint resulten en tempestes de llamps i trons i forts ruixats. En canvi, el núvols prims (com per exemple, els cirrus) no generen cap precipitació a la superfície de la Terra.
Per a una exposició de l'impacte dels núvols en el clima, vegeu: IPCC Third Assessment Report, en particular el capítol 7.2.

## Referències

* ↑ Huschke, Ralph E. «Cloud height». A: Glossary of Meteorology. 2a edició. American Meteorological Society, 1970 [Consulta: 24 agost 2013].
# Sharpsburg

«Sharpsburg» té aquests significats:
* Sharpsburg (Carolina del Nord)
* Sharpsburg (Geòrgia)
* Sharpsburg (Iowa)
* Sharpsburg (Kentucky)
* Sharpsburg (Maryland)
* Sharpsburg (Pennsilvània)
# Volta da Ascensión

La Volta da Ascensión era una cursa ciclista per etapes que es disputa pels voltants de Santiago de Compostel·la (Galícia). Tenia categoria amateur i només l'edició de 2008 va formar part de l'UCI Europa Tour.
Creada el 1975, fins dos anys després la classificació va ser individual.

## Palmarès

| Any | Guanyador | Segon | Tercer |
| 1975 | Almogavares de Cataluña | Teka de Santander | C.I.P.I.S.A. de Valladolid |
| 1976 | Lugones de Asturias | Hernán Orbegozo de Guipúzcoa | Fico Riego Lomba de Galicia |
| 1977 | Carlos Machín | Alfonso Blanco | José Luís Blanco |
| 1978 | Fortunato Greciano | José Antonio Cabrero | Faustino Cueli |
| 1979 | José Luís Rodríguez Inguanzo | Vicente Iza | Fabián García |
| 1980 | Fabián García | Ángel Ocaña | Andrés Mira |
| 1981 | Julián Gorospe | Eduardo González Salvador | Aladino García |
| 1982 | Arsenio González | Evaristo Portela | Rufino Alonso Cristóbal |
| 1983 | Camilo Figueroa | Evaristo Portela | José del Ramo |
| 1984 | José Luís Blanco | Francisco Javier Rodríguez | Camilo Figueroa |
| 1985 | Rufino Alonso Cristóbal | Manuel Antonio de Sa Correia | Isaac Lisaso |
| 1986 | Isidro Araujo | Xavier Landa | Argimiro Blanco |
| 1987 | Gonzalo Aguiar | Jesús Losada | Pedro Merayo |
| 1988 | Miguel Ángel Serrano | José Luís Izaguirre | Arturo Geriz |
| 1989-1990 | No disputada |
| 1991 | Soren Petersen | José Ángel Vidal | Marco Antonio Rodrigo |
| 1992-2006 | No disputada |
| 2007 | José Luís Ruíz Cubillo | Sergio Herrero | Óscar Laguna |
| 2008 | Pablo de Pedro | José Baños | Francisco Torrella |
| 2009 | Rafael Rodríguez Segarra | Álvaro García | David Gutiérrez Gutiérrez |

## Referències

* ↑ «Historia». voltaascension.com. Arxivat de l'original el 22 de maig 2009. [Consulta: 21 febrer 2016].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Joan Santamaria i Monné

Joan Santamaria i Monné (Lleida, 23 d'abril de 1884 - Barcelona, 19 d'abril de 1955) fou un advocat, jutge i escriptor català.
Continuador dels corrents novel·lístics modernistes, la seva obra, de valor desigual, es caracteritza per l'ús desbordant d'una imaginació tendent al grotesc i al macabre, pel seu humor directe i per l'estil plàstic i imatjat fins a l'abarrocament.
Abans de la guerra civil espanyola va escriure diverses novel·les i el primer formulari jurídic català, alhora que col·laborà als diaris i es vinculà a Penya de l'Hotel Colon, al Centre Excursionista de Terrassa, a l'Ateneu Barcelonès i, ja en plena guerra civil, a l'Agrupació d'Escriptors Catalans.
Durant la postguerra va aplegar un grup d'amics per a fer tertúlies a Can Parés (Barcelona) (Joan Ballester i Canals, Rafael Tasis i Marca, Rafael Dalmau i Ferreres, Ferran Soldevila, Ramon Aramon i Serra i altres), que fou anomenada Penya Joan Santamaria, i de la que en fou el principal animador fins a la seva mort. Des d'aleshores es convocaren en honor seu els Premis Joan Santamaria.

## Obres

* Narracions extraordinàries (1915-1925), influïdes per Edgar Allan Poe
* Ma vida en doina (Memòries del Doctor Verdós) (1925)
* La filla d'en Tartarí (1926)
* Quatre titelles i un ninot (1926)
* La filla d'en Tartarí (1926, Premi Fastenrath el 1928)
* Visions de Catalunya (1927-1935), sèrie de reportatges sobre les comarques i les ciutats de Catalunya per a La Publicitat, en tres volums
* L'home de la bata vermella (Jocs Florals de Barcelona de 1933)
* Formulari Jurídic Català (1934)
* Visions de Mallorca (1935)
* Adam i Eva (1936)
* La Roda de la Fortuna (1997), editat pòstumament per l'Institut d'Estudis Illerdencs

## Referències

* ↑ «Joan Santamaria i Monné». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://www.segarra2020.cat/bibliografia.htm Arxivat 2011-07-06 a Wayback Machine.
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals, Sèrie III-Pliques, any 1933, document 109

## Enllaços externs

* «Joan Santamaria i Monné». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Biografia i fragments d'obres de l'autor a "Atles literari de les terres de Girona" Arxivat 2009-10-22 a Wayback Machine.
# Terra franca

La terra franca (en francès i anglès: Loam) és el sòl agrícola compost de sorra, llim, i argila en concentració física relativament equilibrada (un 40-40-20% respectivament). La terra franca generalment conté més nutrients i humus que els sòls sorrencs, l'aigua té una millor infiltració i drenatge que els sols on predomina el llim i són més fàcils de llaurar que els sòls argilosos. La terra franca reté millor la humitat del sòl.
Es considera que la terra franca és la ideal per la jardineria i l'agricultura. Hi ha molts tipus diferents de terra franca, cadascun d'ells amb característiques lleugerament diferents.
Segons les diferents proporcions de sorra, llim i argila hi ha terres franques diferenciades: franco-arenosa, franco-llimosa, franco-argilosa, franco-sorrenca-argilosa, franco-llimosa-argilosa i franca. Els sòls francs poden perdre la seva estructura adequada si es compacten (per exemple pel pas repetit de maquinària pesant), perden o esgoten la seva matèria orgànica o la fracció argila es dispersa.
La terra franca s'ha fet servir tradicionalment en la construcció de les parets de les cases combinada amb palla o altres materials.

## Vegeu també

* Loess

## Referències

* 1 2 Kaufmann, Robert K.; Cutler J. Cleveland. Environmental Science. McGraw-Hill, 2008, p. 318–319. ISBN 0-07-298429-5.
* ↑ B. Rosie Lerner, Purdue University Consumer Horticulture, 01-06-00, "What is Loam?", 03-22-11
* ↑ Gerhard Koch, ["http://www.tbe-euro.com/downloads/SustainableBuildingConference-Austria1.pdf Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. Loam Construction"], 03-22-11

## Enllaços externs

* Residential houses in Austria built with loam and straw Arxivat 2011-07-17 a Wayback Machine.
* Pizza oven built with loam Arxivat 2022-01-26 a Wayback Machine.
# Cinquena República

* Història de França
* Edat antiga
* Prehistòria
* Gàl·lia
* Gàl·lia romana (50 aC – 486 dC)
* Els Francs
* Edat mitjana
* Merovingis (481 – 751)
* Carolingis (751 – 987)
* Capets (987 – 1328)
* Valois (1328 – 1498)
* Edat moderna
* Valois-Orléans (1498 – 1515)
* Valois-Angulema (1515 – 1589)
* Casa de Borbó (1589 – 1792)
* Revolució Francesa (1789 – 1799)
* Segle XIX
* Primera República (1792 – 1804)
* Convenció Nacional (1792 – 1795)
* Directori francès (1795 – 1799)
* Consolat francès (1799 – 1804)
* Primer Imperi (1804 – 1814)
* Restauració (1814 – 1830)
* Revolució de Juliol (1830)
* Monarquia de Juliol (1830-1848)
* Revolució de 1848
* Segona República (1848 – 1852)
* Segon Imperi (1852 – 1870)
* Tercera República (1870 – 1940)
* Comuna de París (1871)
* Segle XX
* Govern de Vichy (1940 – 1944)
* Govern provisional (1944–1946)
* Quarta República (1946 – 1958)
* Cinquena República (1958 – present)
* Cronologia
La cinquena república és el règim republicà en vigor a França des del 4 d'octubre de 1958, regit per la Constitució de 1958.

## Evolució de la situació política
### Transformació de la política del 1958

El 1r de juny de 1958, la investidura del general De Gaulle marca el començament d'una nova etapa de la República francesa. Durant l'estiu de 1958, es va preparant la nova Constitució. Aquest text va establir el sistema de doble volta que dona importància al bipartidisme.

### La guerra d'Algèria

Després de la Segona Guerra Mundial, comença la decadència de l'imperi francès. Quan la guerra d'Indoxina ja estava gairebé acabada, l'exèrcit havia de lluitar contra els rebels algerians.

## Presidents

| No. | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Charles de Gaulle (1890-1970) | 8 de gener de 1959 | 28 d'abril de 1969 | UNR/UDR |
| - | Alain Poher (Primer mandat) (Interinament) (1909-1990) | 28 d'abril de 1969 | 20 de juny de 1969 | CD |
| 2. | Georges Pompidou (1911-1974) | 20 de juny de 1969 | 2 d'abril de 1974 | UDR |
| - | Alain Poher (Segon mandat) (Interinament) (1909-1990) | 2 d'abril de 1974 | 27 de maig de 1974 | CD |
| 3. | Valéry Giscard d'Estaing (*1926) | 27 de maig de 1974 | 21 de maig de 1981 | RI/UDF |
| 4. | François Mitterrand (1916-1996) | 21 de maig de 1981 | 17 de maig de 1995 | PS |
| 5. | Jacques Chirac (*1932) | 17 de maig de 1995 | 16 de maig de 2007 | RPR/UMP |
| 6. | Nicolas Sarkozy (*1955) | 16 de maig de 2007 | 15 de maig de 2012 | UMP |
| 7. | François Hollande (*1954) | 15 de maig de 2012 | 14 de maig de 2017 | PS |
| 8. | Emmanuel Macron (*1977) | 14 de maig de 2017 | en el càrrec | En marche! |
# Primer Imperi d'Haití

El Primer Imperi d'Haití (francès: Empire d'Haïti: Imperi d'Haití: ; haitià Crioll: Anpi un Ayiti) fou un monarquia electiva d'Amèrica del Nord. Haití va ser controlat per França abans de declarar independència l'1 de gener de 1804. El Governador-General d'Haití, Jean-Jacques Dessalines, va crear l'imperi el 22 de setembre de 1804. Proclamant-se Emperador Jacques I, va fer la seva cerimònia de coronació el 6 d'octubre. La constitució del 20 de maig de 1805 marca com s'havia de governar el país que fou partit per sis divisions militars. El general de cada divisió havia de retre comptes directament amb l'emperador o amb el general en camp designat per l'emperador. La constitució fixava que l'emperador tenia la facultat d'elegir el seu successor. La constitució també va prohibir que les persones blanques excepte els alemanys i polonesos naturalitzat poguessin tenir propietats dins l'imperi.
L'Emperador Jacques fou assassinat el 17 d'octubre de 1806. Dos membres de la seva administració, Alexandre Pétion i Henri Christophe, van assumir el poder en dues zones que van resultar dos estats separats: Pétion dirigí la República del sud d'Haití i Christophe dirigí l'Estat del nord d'Haití. 43 anys més tard, el 26 d'agost de 1849, President Faustin Soulouque va restablir un nou Imperi d'Haití que va durar fins al 15 de gener de 1859.

## Referències

* ↑ «Haiti: 1805 Constitution». [Consulta: 11 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Flags of the World: Haiti
* Constitució de l'Imperi d'Haití
* Worldstatesmen
# Guerau VI de Cervelló

Guerau VI de Cervelló (? - Mallorca, 1230) va ser un cavaller català del llinatge dels Cervelló. Era fill de Guillem I de Cervelló i d'Elvira d'Artusela, filla de Ximeno d'Artusela. Morí molt jove, deixant com a hereva la seva filla Felipa. Participà en la Croada contra Al-Mayûrqa en la Host de Guillem II de Bearn i Montcada conjuntament amb el seu oncle Ramon Alemany de Cervelló i de Querol. Ambdós moriren durant la campanya l'any 1230 víctimes de la Pesta que s'escampà per tota l'illa fruit de la podridura dels cossos dels musulmans morts i no enterrats. Fou Baró de Cervelló, el castell de la Roqueta, el castell de Miralles, Aguiló, Gelida, Vilademàger, el Castell de Ferran i La Granada.

## Referències

* 1 2 Miret i Sans, Joaquim. Les cases de Templers y Hospitalers en Catalunya; aplech de noves y documents històrichs. Barcelona Impr. de la Casa Provincial de Caritat, 1910, p.268.

## Enllaços externs

* El Llinatge dels Cervelló
# Disco rojo

Disco rojo és una pel·lícula de ficció criminal de coproducció hispano-portuguesa del 1973 dirigida per Rafael Romero Marchent amb guió de Paul Naschy i Antonio Vilar.

## Sinopsi

Un membre del jet-set mor a Lisboa per sobredosi de drogues. Un periodista intenta passar per xarxes de desinformació per arribar al líder del narcotràfic que actua amb tanta impunitat. Per sorpresa, totes les proves l’apunten cap a una dama de fama immaculada ...

## Repartiment

* Antonio Vilar... Enrique
* Mara Cruz... Olga
* Hugo Blanco... Jorge
* Carlos Romero Marchent ... Luis
* María Elena Arpón ... Mónica
* Rebeca Reyes ... Erika
* María Kosty ... Helen
* Ramón Centenero ... Quinis
* Luís Tito
* Beni Deus ... Comisario
* Eduardo Calvo ... Sandro

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1972 va guanyar el premi al millor director i a la millor actriu (Mara Cruz).

## Referències

* ↑ Disco rojo a decine21.com
* ↑ Disco rojo Arxivat 2020-02-23 a Wayback Machine. a naschy.com
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 245-248

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
* Fotos de la pel·lícula a mundo007.com
# Siegfried Bracke

Siegfried Bracke (Gant, 21 de febrer de 1953) és un polític flamenc militant del partit polític N-VA. Va ser escollit membre de la Cambra de Representants de Bèlgica el 2010. Abans de la seva carrera política va conrear una llarga trajectòria com a periodista de Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie. És partidari de l'orangisme.

## Referències

* ↑ «Chamber of Representatives: cv Siegfried Bracke (Dutch)». Dekamer.be. [Consulta: 24 setembre 2013].
* ↑ http://www.nieuwsblad.be/cnt/nbna12072003_007
# Terra groga

Terra groga (xinès simplificat: 黄土地; xinès tradicional: 黃土地; pinyin: Huáng tǔdì) és una pel·lícula xinesa de 1984, dirigida per Chen Kaige. Està basada en una novel·la de Ke Lan. L'idioma original és el mandarí.
Va ser el debut de Chen Kaige com a director. La notable fotografia de la pel·lícula és de Zhang Yimou. El 27 de març de 2005, en el lliurament de premis del 24è Hong Kong Film Awards va aparèixer una llista de les 100 Best Pictures Motion Chinese, i Terra groga va quedar en quart lloc. Richard James Havis, autor de Changing the Face of Chinese Cinema: An Interview with Chen Kaige ("Canviar la cara del cinema xinès: una entrevista amb Chen Kaige"), va dir que la pel·lícula era la primera pel·lícula xinesa "almenys des de l'alliberament comunista de 1949, per explicar una història més a través d'imatges que de diàlegs".

## Argument

Un soldat de l'exèrcit comunista és enviat a les zones rurals per recopilar les cançons populars de to alegre i feliç. El soldat és acollit per una família camperola i s'enamora d'una noia. Quan s'adona que totes les cançons tenen un aire trist i, per tant, no pot complir la seva missió, haurà de reincorporar-se a files.

## Altres crèdits

* Muntatge: Pei Xiaonan.
* Color: Eastmancolor.

## Premis

* 1985 - Millor pel·lícula en el Festival Internacional de Cinema d'Hawaii.
* 1985 - Chen Kaige, Lleopard de Plata al Millor director en el Festival Internacional de Cinema de Locarno i Esment Especial del Jurat.

## Referències

* ↑ «HONG KONG FILM AWARDS' LIST OF THE BEST 100 CHINESE MOTION PICTURES». MUBI. [Consulta: 25 desembre 2010].
* ↑ Havis, Richard James «Changing the Face of Chinese Cinema: An Interview with Chen Kaige». Cineaste, 29, 1, Winter 2003, pàg. 8–11. ISSN: 0009-7004. JSTOR: 41689663.

## Enllaços externs

* http://www.imdb.com/title/tt0087433/
* http://www.timeout.com/film/cast/78420.html Arxivat 2007-06-04 a Wayback Machine.
# Cinquena esmena de la Constitució dels Estats Units

La Cinquena Esmena (en anglès Fifth Amendment) de la Constitució dels Estats Units, la qual forma part de la Carta de Drets dels Estats Units, està relacionada amb el procediment legal. Les seves garanties provenen del Dret Comú Britànic, com es va establir en la Carta Magna el 1215. Per exemple, el Gran Jurat i el "degut procés" (en anglès Due Process).

## Text

El text de la cinquena esmena a la Constitució dels Estats Units diu així:
| « | (català) Cap persona no serà obligada a respondre d'un delicte capital, o altrament infame, llevat de denúncia o acusació d'un gran jurat, excepte en els casos que sorgeixin de les forces terrestres o navals, o de la milícia, quan estiguin realment de servei en temps de guerra o de perill general; ni tampoc cap persona serà posada dues vegades en perill de perdre la vida o algun membre pel mateix delicte; ni tampoc serà compel·lida en cap cas delictiu a ser un testimoni en contra seva, ni tampoc desproveïda de vida, llibertat o propietat sense el degut procés legal; ni tampoc serà la propietat privada requisada per ús públic, sense justa compensació. | (anglès) No person shall be held to answer for a capital, or otherwise infamous crime, unless on a presentment or indictment of a Grand Jury, except in cases arising in the land or naval forces, or in the Militia, when in actual service in time of War or public danger; nor shall any person be subject for the same offence to be twice put in jeopardy of life or limb; nor shall be compelled in any criminal case to be a witness against himself, nor be deprived of life, liberty, or property, without due process of law; nor shall private property be taken for public use, without just compensation. | » |

## Vegeu també

* Constitució dels Estats Units.
* Esmenes a la Constitució dels Estats Units.

## Referències

* ↑ United States Government Printing Office. «Unenumerated Rights --- Fifth Amendment». gpo.gov.

## Enllaços externs

* Constitució dels Estats Units d'Amèrica (en castellà).
# Primer Imperi

«Primer Imperi» té aquests significats:
* Primer Imperi Búlgar, estat búlgar fundat el 632 als territoris propers al delta del Danubi, desintegrat el 1018 després de la seva annexió a l'Imperi Romà d'Orient
* Primer Imperi Francès, període de la dominació de França sobre l'Europa Continental, sota el govern de Napoleó Bonaparte
* Primer Imperi d'Haití, monarquia electiva d'Amèrica del Nord, controlada per França abans de declarar independència el 1804
* Primer Imperi Mexicà, període posterior a la independència de Mèxic en què la forma de govern del país va ser la monarquia constitucional
# Duluth

«Duluth» té aquests significats:
* Duluth (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota.
* Duluth (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia.