OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Horizocerus

Horizocerus és un gènere d'ocells de la família dels buceròtids (Bucerotidae). Aquests calaus habiten la selva humida d'africana.

## Taxonomia

Les seues espècies eren ubicades en el passat a diferents gèneres (Tropicranus, Tockus, Berenicornis) fins que les dues espècies es van assignar a Horizocerus, arran els treballs de González et al. 2013:
* calau crestablanc (Horizocerus albocristatus).
* calau nan (Horizocerus hartlaubi).
Modernament, en algunes classificacions, s'han separat cada una de les dues espècies en dues, quedant dividit el gènere en quatre espècies:
* calau crestablanc occidental (Horizocerus albocristatus).
* calau crestablanc oriental (Horizocerus cassini).
* calau nan oriental (Horizocerus granti).
* calau nan occidental (Horizocerus hartlaubi).

## Referències

* ↑ Juan Carlos T.González, Ben C.Sheldon, Nigel J.Collar i Joseph A.Tobias. A comprehensive molecular phylogeny for the hornbills (Aves: Bucerotidae). 2013. Molecular Phylogenetics and Evolution. Volum 67, 2, Pag 468-483
# Santpous

Santpous, de vegades anomenat en singular, Santpou, és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, dins del territori de l'antic terme d'Aramunt, al Pallars Jussà.
Està situada al nord-oest de les Eres d'Aramunt, al voltant de Casa Carlà. És al nord-oest del Serrat de Narçà, al nord-est de Cal Caputxí i a llevant de la Borda de l'Andreu, a llevant de la Carretera d'Aramunt. El seu nom està relacionat amb el del barranc de Sant Pou, situat una mica més al sud d'aquesta partida.
Consta d'unes 18,5 hectàrees (18,5990) de terres de conreu, amb predomini de les de secà, tot i que en conté algunes de regadiu.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 15 juny 2010].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Liu Huanyuan

Liu Huanyuan (19 de març de 1983) és una esportista xinesa que va competir en judo, guanyadora de dues medalles d'or als Jocs Asiàtics els anys 2006 i 2010, i una medalla d'or al Campionat Asiàtic de Judo de 2003.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2006 | Doha ( Qatar) | 1 | Oberta |
| 2010 | Canton ( R.P. de la Xina) | 1 | Oberta |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2003 | Jeju ( Corea del Sud) | 1 | +78 kg |

## Referències

* ↑ Liu Huanyuan en Judoinside.com (anglès)
# Zeitung vum Lëtzebuerger Vollek

Zeitung vum Lëtzebuerger Vollek és un diari luxemburguès publicat pel Partit Comunista de Luxemburg. Zeitung vum Lëtzebuerger Vollek va néixer el 1946 i es va publicar en alemany. Va rebre 353.281 euros en la subvenció de la premsa estatal, el 2009. La 2004 va tenir un tiratge de 1.000 còpies.

## Referències

* ↑ «Media». Grand Duchy of Luxembourg. [Consulta: 14 novembre 2014].
* ↑ Romain Kohn. «Luxembourg». A: Ana Karlsreiter. Media in Multilingual Societies. Freedom and Responsibility. Vienna: Organization for Security and Co-operation in Europe, 2003 [Consulta: 22 gener 2015].
* ↑ «Ministère d'État». Service Information et Press, 2009. [Consulta: 20 novembre 2010].
* ↑ Mario Hirsch. «Luxembourg». A: The Media in Europe. London: Sage, 2004, p. 140. ISBN 978-0-7619-4132-3.

## Enllaços externs

* Zeitung vum Lëtzebuerger Vollek - Lloc web oficial
# Les cendres d'Àngela

Les cendres d'Àngela (títol original en anglès Angela's Ashes) és una novel·la autobiogràfica de l'any 1996 escrita pel professor i escriptor estatunidenc Frank McCourt. Fou guardonada amb el Premi Pulitzer del 1997. Forma part de la trilogia de llibres autobiogràfics de McCourt, completada amb I tant i El Professor.

## Sinopsi

Nascut a Brooklyn, Nova York el 1930, McCourt és el fill gran de Malachy i Angela McCourt. Seguidament naixeran Malachy el 1931, els bessons Oliver i Eugene el 1933, i una germana, Margaret, el 1934. Després de la mort de la seva germana Margaret, quan només tenia poques setmanes de vida, els seus pares decideixen tornar a Irlanda, el seu país d'origen. Els bessons moren després d'un any i només sobreviuran el Frank i el Malachy i dos germans més joves, Michael (1936) i Alphie (1940).
La família viu en una casa vella, plena de puces, brutícia i compartint una comuna amb tots els veïns del carrer. Tot i que el seu pare els ensenya històries infantils i cançons patriòtiques irlandeses, és un alcohòlic i rarament porta diners a casa, ja que se'ls gasta tots en la beguda. De vegades Frank i els seus germans han de buscar trossos de carbó o torba per a combustible, o robar pa per sobreviure.
Ell i els seus germans assisteixen regularment a l'escola catòlica de la ciutat, on són alliçonats amb la rectitud i duresa dels mossens de l'època. Tot i el clima humit i fred de Limerick, només tenen un joc de roba, sabates adobades i cap abric. Frank desenvolupa conjuntivitis de febre tifoide i crònica, i va haver de ser hospitalitzat.
Quan ja és un adolescent aconsegueix treballar primer de carboner i després de repartidor de telegrames, la qual cosa li permet descobrir el primer amor i estalviar diners per a poder fer el viatge tan anhelat a Amèrica i emigrar com tants altres irlandesos.
El relat acaba mentre navega cap a Poughkeepsie, Nova York, per començar una vida nova a l'edat de dinou anys i convertir-se en un professor d'institut de llengua anglesa.

## Traduccions al català

* McCourt, Frank. Les Cendres d'Angela. Traducció: Eduard Castanyo. Alzira: Editorial Bromera. ISBN 9788498248128.

## Referències

* ↑ 324cat. «Mor Frank McCourt, l'autor de "Les cendres d'Angela"», 20-07-2009. [Consulta: 5 maig 2024].
* ↑ «The 1997 Pulitzer Prize Winners: Biography or Autobiography». The Pulitzer Prizes. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ Lago, Eduardo «"El profesor' es la entrega más difícil de mis tres libros autobiográficos"» (en castellà). El País [Madrid], 17-05-2006. ISSN: 1134-6582.
# Benzoilurees

Les benzoilurees són compostos químics amb la fórmula C₈H₈N₂O₂. Són derivats de N-benzoil-N′-fenilurea.
Són més coneguts pel seu ús com insecticida o acaricides. Inhibeixen la síntesi de la quitina en el cos de l'insecte després que el producte químic s'hagi ingerit, actuant com reguladors del creixement dels insectes.
Hi ha diversos compostos en aquesta categoria, entre ells: flucicloxuron, flufenoxuron, hexaflumuron, lufenuron, novaluron, noviflumuron, teflubenzuron, triflumuron, diflubenzuron i clorfluazuron. El Lufenuron és el compost actiu en el control de les puces dels animals domèstics com són els gats i els gossos.

## Toxicitat ambiental

En la fumigació amb aquests tipus d'insectes l'efecte és d'ampli espectre i també actuen contra els insectes beneficiosos i pol·linitzadors com les abelles. A més també afecten els depredadors naturals.
La benzoilurea flufenoxuron (els noms comercials inclouen Cascade i Tenopa, ambdós fabricats per l'empresa BASF) va ser prohibit a tota la Unió Europea l'any 2011 en particular degut al seu elevat potencial de bioacumulació a la cadena alimentària i d'alt risc per al organismes aquàtics.

## Referències

* ↑ UE. «Reglamento de Ejecución (UE) No 942/2011 de la Comisión por el que se establece la no aprobación de la sustancia activa flufenoxurón», 22-09-2011. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ BASF. «BASF Crop Protection España: Cascade», 2012. Arxivat de l'original el 2012-07-16. [Consulta: 8 maig 2012].
* ↑ FSC. «Orientación sobre la aplicación de la política de pesticidas» (en inglés), 01-05-2007. [Consulta: 8 maig 2012].
# Horitzó artificial

Un horitzó artificial o indicador d'actitud és un instrument de vol present en gairebé totes les aeronaus que indica al pilot la posició de l'horitzó respecte del pla horitzontal de l'aeronau. Consisteix en un giroscopi amb dos graus de llibertat que té l'eix propi alineat amb l'eix vertical local per un sistema erector. El giroscopi es posa a zero abans de l'enlairament i conserva aquesta posició fixa en l'espai independentment dels moviments de l'aeronau. Així doncs, permet mesurar l'angle entre l'eix de l'aeronau i l'eix horitzontal, que correspon al capcineig, i l'eix vertical, que correspon al balanceig.

## Referències

* ↑ «Horitzó artificial». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Schübelbach

Schübelbach és un municipi del cantó de Schwyz, situat al districte de March.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Zlata (cràter)

Zlata és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim serbocroat aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Zlata». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Marc Emili Escaure

Marc Emili Escaure és el nom dels següents personatges:
* Marc Emili Escaure (cònsol), cònsol el 115 aC i el 107 aC
* Marc Emili Escaure (governador), governador de Síria i Sardenya
* Marc Emili Escaure (pompeià), militar romà
# Les cent i una nits

Les cent i una nits (títol original: Les Cent et Une Nuits de Simon Cinéma) és una pel·lícula franco-britànica estrenada el 1995, dirigida per Agnès Varda. Ha estat doblada al català.

## Argument

El senyor Cinema és gairebé centenari, viu sol a la seva immensa vila i perd la memòria. Creu ser el cinema tot sol i contracta la jove i bella especialista Camille per revifar la seva memòria, que flaqueja, i per contar-li històries sobre els films que ha dirigit.
Per ella, fer cinema té sentit i, amb la finalitat d'ajudar el seu enamorat Mica a rodar el seu primer film, decideix ordir un complot per embutxacar-se l'herència de M. Cinema, ja que el besnet i únic hereu ha desaparegut. Els joves decideixen que Vincent, recentment tornat de l'Índia, té el perfil somniat per ser l'impostor. M. Cinema està content de trobar l'últim de la seva família. Però no té intenció de morir.

## Repartiment

* Michel Piccoli: Simon Cinema
* Marcello Mastroianni: L'amic italià
* Henri Garcin: Firmin, el majordom
* Julie Gayet: Camille Miralis
* Mathieu Demy: Camille
* Emmanuel Salinger: Vincent
* Anouk Aimée: Anouk, en flaix-back
* Fanny Ardant: La estrella que roda de nit
* Jean-Paul Belmondo: Professor Bébel
* Romane Bohringer: La jove filla en violeta
* Sandrine Bonnaire: La vagabunda
* Jean-Claude Brialy: El guia japonès
* Patrick Bruel: El primer orador
* Alain Delon: Alain Delon, en visita
* Catherine Deneuve: L'estrella fantasma
* Robert De Niro: El marit de l'estrella fantasma en creuer
* Gérard Depardieu: Gérard Depardieu, de visita
* Harrison Ford: Harrison Ford a Hollywood
* Denis Sebbah: Robert
* Gina Lollobrigida: L'esposa mèdium del professor Bébel
* Jeanne Moreau: La primera ex-esposa de M. Cinema
* Hanna Schygulla: El segon ex-esposa de M. Cinema
* Sabine Azéma: Sabine / Irène
* Jane Birkin: La que diu radin
* Arielle Dombasle: La cantant a la Garden-party
* Stephen Dorff: Un actor mut a Hollywood
* Andréa Ferréol: La sorpresa
* Daryl Hannah: Una actriu muda a Hollywood
* Jean-Pierre Kalfon: El primer Jean-Pierre
* Jean-Pierre Léaud: El segon Jean-Pierre
* Emily Lloyd: Una actriu muda a Hollywood
* Assumpta Serna: Una actriu muda a Hollywood
* Martin Sheen: Un actor mut a Hollywood
* Harry Dean Stanton: Un actor mut a Hollywood
* Daniel Toscan del Plantier: El segon orador
* Isabelle Adjani: (imatges d'arxiu a Canes)
* Jean-Hugues Anglade: (imatges d'arxiu)
* Daniel Auteuil: (imatges d'arxiu)
* Clint Eastwood: (imatges d'arxiu)
* Virna Lisi: (imatges d'arxiu a Canes)
* Maximilien Maussion: El petit clap
* Salomé Blechmans: La petita Lili
* Carole Benoit: La Nïmoise, la criada acròbata
* Francisco Rabal: La veu de Luis Buñuel

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquest film presenta una plèiade d'actors, alguns no hi seran al muntatge final :
** Françoise Arnoul
** Maurici Baquet
** Blanchette Brunoy
** Leslie Caron
** Paulette Dubost
** Chiara Mastroianni
** Mila Parély
** Casa-França Pisier
** Catherine Rouvel

## Premis

1995: Festival de Berlín: Secció oficial de llargmetratges

## Referències

* 1 2 «Les cent i una nits». esadir.cat.
* ↑ «Les Cent et Une Nuits». Allociné.
# Benzofenona

La 'benzofenona' és una cetona aromàtica. És un compost important en fotoquímica orgànica, perfumeria i com a reactiu en síntesi orgàniques. És una substància blanca cristal·lina, insoluble en aigua i amb olor de roses. El seu punt de fusió és de 49 °C i el seu punt d'ebullició de 305-306 °C.
La benzofenona actua com a filtre per a les radiacions UV, ja que és capaç d'absorbir-los (promovent els seus electrons a un estat excitat) i dissipar en forma de calor (en tornar els seus electrons a l'estat fonamental). Això és possible pel fet que la benzofenona té els seus estats de singlet i triplet energètica-ment molt junts.
A causa d'aquesta propietat, la benzofenona s'utilitza en productes com ara perfums i sabons per evitar que la llum ultraviolada degradi l'olor i el color d'aquests productes. També s'utilitza com a component de protectors solars i es pot afegir en els plàstics d'embalatge perquè aquests bloquegin els raigs UV protegint el producte a l'interior.

## Síntesi
### Acilació de Friedel-Crafts

La benzofenona pot ser sintetitzada mitjançant una acilació de Friedel-Crafts entre el benzè i el clorur de benzoíl en presència d'un àcid de Lewis com el AlCl $_3$.

### Addició de tetraclorur de carboni seguit d'hidròlisi

També pot ser sintetitzada per addició de tetraclorur de carboni en presència de AlCl $_3$ a baixa temperatura, posteriorment s'hidrolitza el diclor difenil metà obtingut escalfant en presència d'aigua.

## Referències

* ↑ McMurry, John. «Química del benzè: Substitució electrofílica aromàtica». A: Química Orgànica. 6. Thompson, 2004, p. 538-539. ISBN 970-686-354-0.
* ↑ benzofenona. Procediment experimental per a la síntesi de benzofenona.
Vaig veure: Benzophenon
# Hyphessobrycon boulengeri

Hyphessobrycon boulengeri és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques fluvials costaneres de Rio Grande do Sul (Brasil).

## Referències

* ↑ «Hyphessobrycon boulengeri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Nion, H., C. Rios i P. Meneses 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, DINARA, Infopesca.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Schüpfheim

Schüpfheim és un municipi del cantó de Lucerna (Suïssa), cap del districte d'Entlebuch.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# The Pinery

The Pinery és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 7.253 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, The Pinery tenia 7.253 habitants, 2.363 habitatges, i 2.133 famílies. La densitat de població era de 349,6 habitants per km².
Dels 2.363 habitatges en un 49,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 84,8% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 9,7% no eren unitats familiars. En el 7,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,07 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 32,9% de 45 a 60 i un 4,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 105.187 $ i la renda mediana per família de 108.256 $. Els homes tenien una renda mediana de 79.255 $ mentre que les dones 42.835 $. La renda per capita de la població era de 43.065 $. Entorn del 0,4% de les famílies i el 0,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- The Pinery». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- The Pinery». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Zorita de los Canes

Zorita de los Canes és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Marc Ebuci Helva (pretor)

Marc Ebuci Helva (llatí: Marcus Aebutius Helva) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Ebúcia i era de la família dels Ebuci Helva, d'origen patrici.
Va ser pretor l'any 168 aC. Acabat el seu període anyal va rebre el govern de la província de Sicília.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLIV,17
# Bolxoi Santxur

Bolxoi Santxur (en rus: Большой Санчур) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 111 habitants. Pertany al districte municipal de Mélenki.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Hyphessobrycon columbianus

Hyphessobrycon columbianus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 34.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Acandi (Colòmbia).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Selecció catalana de touch rugbi masculina

La selecció catalana de touch rugbi masculina és el combinat esportiu de touch rugbi en categoria masculina, que disputa competicions internacionals oficials sota la jurisdicció de l'Associació Catalana de Touch (ACT), entitat reconeguda per la Federació Internacional de Touch (FIT) des del setembre de 2009.
La selecció catalana masculina va debutar a la Mainland Cup 2013. Aquesta competició internacional es va disputar a Viena (Àustria) del 13 al 14 de juliol amb la presència de seleccions com la de França, Espanya, Alemanya, Hongria, Països Baixos o Suïssa.

## Referències

* ↑ «Un toc de reconeixement». Avui, 08-09-2009 [Consulta: 21 juny 2011]. Arxivat 2012-03-05 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-03-05. [Consulta: 21 juny 2011].
* ↑ «La selecció catalana de rugbi touch rep el reconeixement per poder competir a nivell internacional». Esport3, 08-09-2009.
* ↑ «El rugbi touch, divuitè reconeixement internacional». Esport Català, 08-09-2009 [Consulta: 21 juny 2011]. Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 21 juny 2011].
* ↑ «La Selecció Catalana de touch prepara la Mainland Cup».

## Enllaços externs

* Associació Catalana de Touch Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine.
# Tercera edat

«Tercera edat» té aquests significats:
* Tercera edat del sol, període històric a l'obra de John R.R. Tolkien
* Tercera edat, període de la vida d'una persona caracteritzat per haver entrat a la jubilació, vegeu gent gran
* Partit de la Tercera Edat, partit polític luxemburguès
# Les Piques (Olivella)

Les Piques és una masia d'Olivella inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una construcció de planta baixa i pis, que en certs aspectes es diferencia força de les altres construccions que es troben localitzades al Garraf. Cal remarcar-hi l'important arc de pedra amb dovelles de la porta d'entrada i la sèrie de finestres amb dovelles de pedra tant en els muntants com en la llinda, aquesta última emmotllurada. La coberta de l'edifici és a una i dues vessants.

## Història

Les Piques és una antiga masia documentada des del 1382. Va ser propietat de la família Raventós des de mitjan segle xvi fins al 1875, quan va ser venuda a "l'americano" Pere Domènech, de Sitges, que també tenia la Plana Novella. Quan aquest feu fallida passà a ésser propietat de la raó social Montaner i Simón. Va ser refeta el 1782 i al segle xx va quedar del tot enrunada. El 2003 es va rehabilitar com a segona residència respectant les restes de l'antic mas.

## Vegeu també

* El Corral Nou, masia propera que ha estat d'alguns dels propietaris de les Piques.

## Referències

* 1 2 «Les Piques». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].