OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer Bonaire (Sant Mori)

El Carrer Bonaire és un carrer al municipi de Sant Mori (Alt Empordà) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Sant Mori és un petit poble rural dedicat a l'agricultura i la ramaderia, format per dos nuclis construïts sobre dos turons veïns, separats uns 300 metres: El nucli antic o també anomenat barri del Castell, i l'extramurs o barri d'es Puig, ubicat més al nord. El conjunt de cases del carrer Bonaire foren bastides sobre el turó d'es Puig, i no han sofert alteracions notables, respectant l'essència de les velles construccions en les diferents restauracions. La cronologia d'aquestes cases és molt àmplia, des del segle xviii al segle xx.
Situades dins del nucli urbà de la població de Sant Mori, a la part nord del terme i del nucli antic, delimitat pels carrers del Puig, del Pou, Roquetes, de les Escoles i Pujada de la Creu.
El conjunt d'edificis que configuren el traçat del carrer Bonaire, a banda i banda de la via, es tracta de cases entre mitgeres, formades per dos o tres cossos adossats, amb les cobertes de dues vessants de teula i distribuïdes en planta baixa i un o dos pisos. Presenten finestres rectangulars, en alguns edificis emmarcades amb carreus i en altres bastides amb maons. A la planta baixa acostumen a tenir un gran portal d'arc rebaixat d'accés a l'interior, normalment bastit amb maons. Alguns edificis han estat reformats i d'altres mantenen el caràcter genuí de la construcció original. Els edificis estan bastits amb pedra sense desbastar i abundant morter de calç. Les refeccions són bastides amb maons i els paraments, en molts casos, estan arrebossats.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Carrer Bonaire». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Michael Winner

Michael Winner (Hampstead, Londres, Regne Unit, 30 d'octubre de 1935 − Kensington, Londres, 21 de gener de 2013) va ser un director de cinema anglès, realitzador de diverses pel·lícules de Charles Bronson durant les dècades dels 70 i 80.

## Trajectòria artística

Interessat pel cinema des de ben jove, Winner va realitzar curtmetratges i llargmetratges al Regne Unit des de finals dels 50. Va cridar després l'atenció de Hollywood, on va debutar al començament de la dècada de 1970. En aquesta època, va aconseguir sobretot celebritat com a director de cinema d'acció, especialment per les seves col·laboracions amb Charles Bronson. Amb aquest, va rodar el primer i tercer fulletó de la sèrie Death Wish, entre d'altres. Dins d'altres gèneres, va realitzar el film terrorífic La sentinella, l'adaptació d'Agatha Christie Cita amb la mort o la comèdia Atracament a faldilla armada.

## Filmografia

* Shoot to Kill (1960)
* Some Like It Cool (1961)
* Out of the Shadow (1961)
* Play it Cool (1962)
* The Cool Mikado (1962)
* West 11 (1963)
* The System (1964)
* You Must Be Joking! (1965)
* The Jokers (1967)
* Hannibal Brooks (1969)
* The Games (1970)
* En nom de la llei (Lawman) (1971)
* Els últims jocs prohibits (The Nightcomers) (1972)
* Chato l'apatxe (Chato's Land) (1972)
* Fredament ... sense motius personals (The Mechanic) (1972)
* Scorpio (Scorpio) (1973)
* Amèrica violenta (The Stone Killer) (1973)
* El justicier de la ciutat / El venjador anònim (Death Wish) (1974)
* Won Ton Ton, el gos que va salvar Hollywood (Won Ton Ton, the Dog Who Saved Hollywood) (1976)
* La sentinella (The Sentinel) (1977)
* La gran dormida (The Big Sleep) (1978)
* El poder del foc (Firepower) (1979)
* El venjador anònim 2 / Jo sóc la justícia (Death Wish 2) (1982)
* The Wicked Lady (1983)
* Scream for Help (1984)
* El justicier de la nit (Death Wish 3) (1985)
* Cita amb la mort (Appointment With Death) (1988)
* Atracament a faldilla armada (Bullseye!) (1990)
* Dirty Weekend (1993)
* Parting Shots (1999)

## Bibliografia

* Michael Winner s true crimes
* The Fat Pig Diet
* The Films of Michael Winner, de Bill Harding
* The Winner Guide to Dining and Whining
* Winner s Dinners: The Good, the Bad and the Unspeakable
* Winner Takes All: A Life of Sorts (autobiografia)

## Enllaços externs

* Michael Winner a l'Screenonline del British Film Institute (anglès)
# Salvador Aulet

Salvador Aulet (Barcelona, segle XVIII - Barcelona, 3 de juny de 1809) fou un heroi de la guerra del Francès.
Dependent de comerç i corredor de canvis a la ciutat de Barcelona, fou un dels principals participants en la fracassada Conspiració de l’Ascensió contra els francesos ocupants de Barcelona. Fou capturat, juntament amb el funcionari d'Hisenda Joan Massana, en una emboscada parada pel capità italià Provana de l'exèrcit napoleònic, amb qui havien pactat que obriria les portes de les Drassanes a canvi d'una important quantitat de diners. En concret, Provana els convocà a casa seva per parlar dels preparatius de la conspiració, però a l'habitació del costat hi havia els responsables policials francesos, que els detingueren al moment.
Aulet i Massana foren jutjats i condemnats a mort juntament amb els religiosos Joaquim Pou i Joan Gallifa i el militar Josep Navarro. L'execució tingué lloc a l'esplanada davant de la Ciutadella el 3 de juny de 1809, mitjançant el garrot als dos religiosos i la forca per als tres restants. Quan els francesos abandonaren la ciutat el 28 de maig de 1814, els seus cossos van ser recuperats i es van enterrar en la Capella dels Màrtirs del claustre de la Catedral de Barcelona, monumentalitzada el 1909 amb escultures d'Enric Clarasó.
L'any 1927 a la ciutat de Barcelona se li dedicà un carrer al Barri Gòtic
També el 1941 s'inaugurà el Monument als Herois del 1809 de Josep Llimona a la plaça Garriga i Bachs, a tocar de la Catedral, on Salvador Aulet és una de les cinc persones representades.

## Referències

* ↑ «Salvador Aulet | enciclopedia.cat». [Consulta: 4 maig 2022].
* ↑ «B Nomenclàtor». [Consulta: 21 abril 2022].
# Collada Gran (Espui)

La Collada Gran, és un coll a 2.122,3 msnm del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el seu terme primigeni, del Pallars Jussà.
Està situada a la part oest del terme, al sud-oest d'Espui, al costat de ponent del Tossal de la Collada Gran, i al nord-est del Tossal de la Costa, a la dreta del barranc dels Verdins.
# Argos (portal web)

Argos és un portal web oficial que conté informació oficial relativa al País Valencià. Està gestionat per l'Àrea de Documentació i Anàlisi de Dades de la Presidència de la Generalitat Valenciana.
Serveix principalment perquè els responsables de la Generalitat Valenciana coneguen l'estat del País Valencià. Té una part privada i una pública. Està gestionada amb Typo3-CMS.

## Referències

* ↑ Bejarano-Ballen, Juan Sebastián. Análisis de los altos cargos de la Generalitat Valenciana (Treball de fi de màster), 2017, p. 86.
* 1 2 Castelló Cogollos, 2004, p. 203.

## Bibliografia

* Castelló Cogollos, Lourdes «Argos en Red». Revista valenciana d'estudis autonòmics, 45-46, 2004, pàg. 202-219.
# Peter Naur

Peter Naur (25 d'octubre de 1928-3 de gener de 2016) fou un científic danès pioner en la informàtica i guanyador del Premi Turing el 2005.
La lletra N de la notació BNF, usada en la descripció de la sintaxi de la majoria dels llenguatges de programació, es fa servir en al·lusió al seu cognom. Naur va contribuir a crear el llenguatge de programació ALGOL 60.
En un principi exercí l'astronomia però amb el contacte amb els ordinadors va canviar de carrera cap a la informàtica.
Treballà en el Regnecentralen (institut de computació danès), en l'Institut Niels Bohr i en la Universitat Tècnica de Dinamarca. De 1968 a 1998 treballà com a professor a la Universitat de Copenhaguen.
Peter Naur fa una crítica als mètodes formals de programació. També, pel seu empirisme, crítica l'ús que donen els filòsofs a la lògica per a descriure la ciència. Estén la crítica als psicòlegs que encara es basen en teories del conductisme i el constructivisme en psicologia.
En els darrers anys ha desenvolupat una teoria del pensament humà que ha anomenat "The Synapse-State Theory of Mental Life" (Teoría Sinapsis-Estat de Vida Mental).

## Obra

Naur, P. 2007. Computing versus human thinking. Commun. ACM 50, 1 (Jan. 2007), 85-94. DOI=http://doi.acm.org/10.1145/1188913.1188922

## Referències

* ↑ Peter Naur Dies Aged 87

## Enllaços externs

* Pàgina Web
* bibliografia
# Obama (desambiguació)

«Obama» té aquests significats:

## Persones

* Barack Obama, president dels Estats Units d'Amèrica.
* Ricardo Mangue Obama Nfubea, polític equatoguineà.

## Localitats

* Obama (ciutat), ciutat de la prefectura de Fukui, al Japó
* Obama (poble), antic poble de la prefectura de Nagasaki, al Japó

## Cognoms

* Obama, Ohama o Kohama, cognoms japonesos escrits tots ells 小浜
* Obama, cognom africà de la família de grups ètnics Luo
# Carrer Buida-sacs (Cervera)

El Carrer Buida-sacs és una via pública de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest carrer comunica la plaça Major amb la de Sant Magí. El carrer és estret, llarg i acusa un fort pendent, salvat mitjançant esglaons a trams estrets i iguals i a trams amples, de diferents proporcions. Les cases d'aquest carrer són totes de característiques molt similars: casetes petites, de paredat arrebossat, la major part de dues plantes i poques obertures, amb llindes de fusta (poques de pedra). Els balcons no tenen decoració. Sembla que aquest carrer, un dels més antics de Cervera, era ocupat per la gent de condició més humil.

## Referències

* ↑ «Carrer Buida-sacs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Juana Amalia Rodríguez Hernández

Juana Amalia Rodríguez Hernández (24 de juny de 1955) és una política espanyola membre del PSOE. És diputada per Sevilla des del 4 de gener de 2016 per les XI i XII legislatures.
És llicenciada en Dret i funcionària de la Junta d'Andalusia. Militant del PSOE des de fa més de 30 anys. Ha sigut diputada al Parlament d'Andalusia, en el qual va ser Secretària General de Relacions amb el Parlament i posteriorment Secretària General de Turisme d'Andalusia.
El 20 de desembre de 2015 va ser escollida diputada per Sevilla al Congrés dels Diputats i reelegida en 2016. És Directora General de Defensa de la Competència. És també Portaveu Adjunta de la Comissió de Seguiment i Avaluació dels Acords del Pacte de Toledo, vocal de la Comissió d'Ocupació i Seguretat Social i vocal de la Comissió de Cultura.

## Referències

* ↑ «Rodríguez Hernández, Juana Amalia». [Consulta: 14 setembre 2017].
# Mariano Ortega Martínez

Mariano Ortega Martínez (Esparreguera, Barcelona, 15 d'abril de 1971) és un exjugador i entrenador d'handbol. Jugava en la posició de lateral dret. Mesura 1.89 metres i pesa 87 kg.
Va ser internacional amb la selecció d'handbol d'Espanya, disputant, entre d'altres, els Mundials de Portugal 2003, Tunis 2005 i Alemanya 2007 i els Europeus de Suècia 2002, Suïssa 2006 i Noruega 2008.

## Equips
### Com a jugador

   * BM Valladolid (1992-1996)
   * Caixa Cantàbria (1996-2001)
   * BM Ciudad Real (2001-2005)
   * CAI Aragón (2005-2008)

### Com a entrenador

   * CAI Aragón (2008-2014)
   * SL Benfica (2014-2017)
   * BM Burgos (2017-2018)
   * Selecció d'Aràbia Saudita (2018-2018)
   * AD Ciudad de Guadalajara (2019-Act.)

## Palmarès
### Amb clubs

* 1 Lliga Asobal: 2003-04
* 1 Copa del Rei: 2002-03
* 1 Supercopa d'Espanya: 2004-05
* 4 Copes ASOBAL: 1996-97, 1997-98, 2003-04 i 2004-05
* 3 Recopes d'Europa: 1997-98, 2001-02 i 2002-03

### Amb la selecció espanyola

* Medalla d'or al Mundial de Tunis de 2005.
* Medalla d'or en els Jocs Mediterranis d'Almeria de 2005.
* Medalla d'argent a l'Europeu d'Itàlia de 1998.
* Medalla d'argent a l'Europeu de Suïssa de 2006.
* Medalla de bronze a l'Europeu de Croàcia de 2000.

## Referències

* ↑ «Mariano Ortega Martínez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Sant Miquèl (Erau)

Sant Miquèl (en francès Saint-Michel) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Apud

Apud (del llatí apud, en català en) és un cultisme llatí que s'usa en les referències bibliogràfiques en el sentit de en el text i s'usa en les citacions o notes d'un text per a citar indirectament una obra que apareix citada en una altra.
Es recomana llegir i citar les obres originals. És per això que no es recomana utilitzar amb freqüència les referències apud, perquè se sol restringir a obres de difícil accés, com per exemple textos en llengües que l'autor no entén, documents estranys o textos antics.

## Exemple

    El sociolingüista Lluís V. Aracil (Aracil, 1982, apud Boix i Vila, 1998) va encunyar el concepte de conflicte lingüístic.
Es referencia el llibre d'Aracil, que és citat a l'obra de Boix i Vila.

## Referències

* ↑ Bruno Cunha. Referências: apud, et al., et seq., idem, id., op. cit., passim etc.. Última consulta 30/12/2016.

## Vegeu també

* Ibidem
* Opere citato
* Sic
* Confer
# Piccolo (desambiguació)

«Piccolo» té aquests significats:
* Manga: Personatge de Bola de Drac. Vegeu Cor Petit, Gran Rei dels Dimonis o Cor Petit Jr.
* Música: Piccolo Instrument de vent.
Viccionari
# Oban

* Aquest article tracta sobre la localitat d'Escòcia. Vegeu-ne altres significats a «Oban (Nova Zelanda)».
Oban (en gaèlic escocès, An t-Òban que significa "La petita badia") és una localitat del Consell d'Argyll and Bute, Escòcia, Regne Unit, amb una població de 8.120 habitants segons el cens del Regne Unit de l'any 2001.
Malgrat la seva petita mida, és la ciutat més gran entre Helensburgh i Fort William i durant la temporada turística la ciutat pot arribar als 25.000 habitants. Oban ocupa un bonic assentament al fiord de Lorn. La badia d'Oban és una badia en forma de ferradura gairebé perfecta, protegida per l'illa de Kerrera; més enllà de Kerrera hi ha l'illa de Mull. Al nord hi ha la gran illa allargada de Lismore i les muntanyes de Morvern i Ardgour.

## Referències

* ↑ «Analyser Uv04». Arxivat de l'original el 2011-05-19. [Consulta: 10 maig 2012].
# Casa Cubó (Cassà de la Selva)

La Casa Cubó és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar mitgera, amb cancell d'entrada i dues plantes. Edifici de tres crugies. Les obertures en planta baixa presenten motllures geomètriques mentre que a la planta pis s'utilitzen elements decoratius florals. Cal remarcar l'acabament superior de l'edifici amb un frontó de línies curvilínies. Hi ha un petit sòcol de pedra natural en planta baixa i la resta és arrebossat i pintat.

## Història

L'edifici es troba en el carrer ample que conduïa del centre urbà a l'estació en una zona d'eixamplament urbà.

## Referències

* 1 2 «Casa Cubó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Michel Erhart

Michel Erhart o Michael Erhart (cap a 1440/1445 - 1522, Ulm) Era un escultor de renom que va treballar principalment prop d'Ulm. Va ser un destacat membre de l'escola d'Ulm. Els detalls de les dades de la seva vida són encara molt escassos.
Erhart va viatjar a Constança (Alemanya), i també pels Països Baixos establint-se definitivament cap a 1469 a la ciutat d'Ulm, on es troba documentada la seva obra des del 1469 fins a 1522. Va treballar, igual que més tard els seus fills, Bernhard i Gregor Erhart, al taller Jörg Syrlins. Aleshores li van encarregar el treball per a la realització de l'altar major de la catedral d'Ulm l'any 1474, probablement ja tenia el seu propi taller amb diversos ajudants.

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Michel Erhart» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
# Samana (Panjab)

Samana és una ciutat i municipi del Panjab al districte de Patiala a 30° 10′ N, 76° 11′ E﻿ / ﻿30.16°N,76.19°E﻿ / 30.16; 76.19 a menys de 30 km al sud-oest de Patiala. Consta al cens del 2001 amb una població de 46.509 habitants. La tradició la fa fundada pels samànides. Es va rendir a Muizz al-Din Muhammad de Ghor junt a Sarsuti, Kuhrani, i Hansi el 1192, després de la derrota de Prithwi Raj i fou donada en feu personal a Aybak Kutb al-Din, després sultà. Fou saquejada pel cap sikh Banda Singh Bahadur Bairagi el 1708. Recentment s'hi ha descobert una tomba que correspondria a un tercer germà del novè imam xiïta Ali (del que només es coneixia un germà, Musa).

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Connector de seguretat Kensington

El connector de seguretat Kensington és part d'un sistema antirobatori dissenyat per Kensington Computer Products Group. Està disponible en molts aparells electrònics, particularment els de més valor però de poc pes o grandària. És fet per un forat petit, reforçat metàl·licament, en el qual s'enganxa un cadenat lligat mitjançant un cable que es pot fixar a un objecte fix per així evitar que l'aparell sigui estirat.

## Imatges descriptives

* Forat per al connector
* Connexió
* El connector en si

## Referències

* ↑ «Kensington Laptop Locking Station 2.0 Review» (en anglès). [Consulta: 25 març 2023].
# Arroyo de las Fraguas

Arroyo de las Fraguas és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 19 | 53 | 40 | 42 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Novénkaia (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Novénkaia».
Novénkaia (en rus: Новенькая) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Casa Johan

La Casa Johan és una obra gòtica de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici molt característic de l'època renaixentista situat damunt d'un portal dovellat, amb un escut amb el relleu a la clau de l'arc. Té dues plantes: al primer pis hi ha tres finestres decorades, una de les quals té una llinda amb la data 1549; i la segona planta presenta una porxada feta d'arcuacions seguides.

## Història

En aquesta casa visqué l'apotecari Pere Johan, que era també candeler i pastisser i fabricava neules i torrons que guardava dins de gerres envernissades. Era ell qui emmotllava els exvots de cera en forma de braços, cames, cors i testes d'home i dona que els devots penjaven en capelles i ermites. Aquest edifici estigué en perill d'enrunar-se i fou adquirit per uns bons ciutadans que encarregaren al servei de conservació de monuments de l'antiga Mancomunitat un projecte de restauració, projecte que fou imposat el 1919 al nou propietari de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «Casa Johan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Jurkova Voľa

Jurkova Voľa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1600.
# Mireia Farrés i Bosch

Mireia Farrés i Bosch (Santpedor, 19 de gener de 1980) és una trompetista catalana.
Va començar a estudiar la trompeta als vuit anys. Va obtenir el Premi d'Honor de trompeta i Cambra el 1997, i als 18 anys va marxar a estudiar al New England Conservatory de Boston. Després del seu retorn dels Estats Units, va entrar a formar part de l'Orquestra Ciutat de Granada com a trompeta solista l'any 2001. L'any 2004 va aconseguir la plaça de solista de trompeta a l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. Compagina aquest càrrec amb actuacions esporàdiques fent un duet amb la pianista Mercè Hervada i amb col·laboracions amb la seva parella, el saxofonista Llibert Fortuny. En el camp de la docència, Farrés ha estat professora del Conservatori de Granollers i del Conservatori Superior de Mallorca i actualment exerceix de professora de trompeta de l'Escola Superior de Música de Catalunya. També participa en els stages de les Joves Orquestres de l'Estat (JONC, JONDE...) com a professora, i actua com a solista.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mireia Farrés, trompeta solista». OBC. Arxivat de l'original el 8 de maig 2013. [Consulta: 16 febrer 2013].
* 1 2 «Mireia Farrés». Escola Superior de Música de Catalunya. Arxivat de l'original el 1 de juliol 2012. [Consulta: 16 febrer 2013].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Revista Musical Catalana. [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Revista Musical Catalana. [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ Nadal, Pau «Juventud y experiencia». El País [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ Morgades, Lourdes «Un quart de segle de fidelitat». El País [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ Pérez Senz, Javier «La OBC estrena 'Blau', una obra del compositor Bernat Vivancos». El País [Consulta: 18 febrer 2013].
* ↑ http://www.revistamusical.cat/un-concert-de-lobc-eclectic-i-espectacular/
* ↑ «TEMPORADA OBC. Xostakòvitx: Concert per a piano, trompeta i orquestra en Do menor, op. 35. L'AUDITORI. 24 D'OCTUBRE DE 2014.». Revista Musical Catalana, 28-10-2014. [Consulta: 27 març 2015].

## Enllaços externs

* (anglès) More Mireia Farres. Monette.net
* Agencia Camera Arxivat 2018-09-27 a Wayback Machine.
* Mireia Farrés. Esmuc Arxivat 2020-11-27 a Wayback Machine.
# Saneroïta

La saneroïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor d'Edoardo Sanero (31 de maig de 1901 - 28 de març de 1983), químic i professor de mineralogia de la Universitat de Gènova, a Itàlia. Va passar gran part de la seva carrera reconstruint l'Institut de Mineralogia durant els anys de la postguerra.

## Característiques

La saneroïta és un silicat de fórmula química NaMn$^{2+}$₅[Si₅O$_{14}$(OH)](VO₃)(OH). Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la saneroïta pertany a «09.DK - Inosilicats amb 5 cadenes senzilles periòdiques» juntament amb els següents minerals: babingtonita, litiomarsturita, manganbabingtonita, marsturita, nambulita, natronambulita, rodonita, escandiobabingtonita, fowlerita, santaclaraïta, hellandita-(Y), tadzhikita-(Ce), mottanaita-(Ce), ciprianiïta i hellandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Valgraveglia, que es troba a Reppia, al municipi de Ne, dins la província de Gènova (Ligúria Itàlia). També ha estat descrita en altres mines properes, a la mina Valletta (província de Cuneo, Piemont) i a la mina Fianel (Grisons, Suïssa).

## Referències

* ↑ «Saneroite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 gener 2020].