OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ferrocarril de Gaza

El ferrocarril de Gaza és un ferrocarril de via estreta de 762 mm d'ample que opera al sud de Moçambic des de Xai-Xai (antiga Villa de João Belo) per la intersecció de Manjacaze (53 km) amb ramals a Chicomo (37 km) i Mauela (50 km). Va ser construït l'any 1900 per al transport de passatgers i anacards. Amb els ramals, la seva longitud total era de 140 km. El ferrocarril utilitzava algunes petites locomotores de vapor estatunidenques, incloent una Baldwin 2-8-0 construïda el 1925, una Baldwin 0-6-2 i una Alco 2-6-0. En 2000 parts de la línia de ferrocarril van ser arrossegades per les inundacions i el ferrocarril no ha estat utilitzat des de llavors.

## Referències

* 1 2 Travel Guide to Maputo and Southern Mozambique - by Bridget Hilton-Barber
* ↑ Steam in Mocambique, August/September 1999
* ↑ Durrant, A.E., A.A. Jorgensen, C.P. Lewis. Steam in Africa, London, 1981, Hamlyn.

## Vegeu també

* Transport a Moçambic
# Ferrocarril Transasiàtic

El Ferrocarril Transasiàtic (conegut internacionalment amb el nom anglès de Trans-Asian Railway i les seves sigles TAR) és un projecte per crear una xarxa integrada de transport de mercaderies per ferrocarril a través d'Europa i Àsia. El TAR és un projecte de la Comissió Econòmica i Social per a l'Àsia i el Pacífic de les Nacions Unides (UNESCAP).
Aquest projecte es va iniciar a la dècada del 1960, amb l'objectiu d'establir un enllaç ferroviari continu, al llarg de 14.000 km, entre Singapur i Istanbul (Turquia), amb possibles connexions posteriors a Europa i Àfrica. En aquella època, el transport marítim i aeri no estava tan desenvolupat com ara, i el projecte prometia reduir significativament el temps i els costos del transport de mercaderies entre Europa i Àsia. El projecte del TAR es va veure entrebancat per diversos obstacles de tipus polític i econòmic fins ben bé el començament de la dècada del 1980. A la dècada del 1990, però, el final de la guerra freda i la normalització de les relacions entre alguns estats van tornar a posar a l'ordre del dia el projecte de creació de la xarxa ferroviària a través del continent asiàtic.
El TAR s'ha vist com una manera de donar sortida als grans increments del comerç internacional entre els estats eurasiàtics i de facilitar el creixent intercanvi de béns entre aquests països. És també una manera d'afavorir les economies i l'accessibilitat d'estats sense sortida al mar com poden ser Laos, l'Afganistan, Mongòlia i les repúbliques de l'Àsia central.
La major part de la xarxa ferroviària ja existeix, tot i que encara n'hi ha trams significatius per fer. Un gran repte en aquest sentit són les diferències d'ample de via (és a dir, la distància entre rails) que hi ha arreu d'Euràsia. Al continent hi ha quatre amples de via principals: una gran part d'Europa, igual que Turquia, l'Iran la Xina i les dues Corees, fan servir el de 1.435 mm, conegut com a ample internacional; Finlàndia, Rússia i les antigues repúbliques soviètiques usen un ample de via de 1.520 mm; la major part dels ferrocarrils de l'Índia, el Pakistan, Bangladesh i Sri Lanka n'usen un de 1.676 mm, mentre que al sud-est d'Àsia utilitzen l'ample de via mètric, en què els rails tenen una separació d'1 metre. Segons ha estat projectat, el TAR no requerirà modificar l'ample de via que fa servir cada un dels estats que travessi, ja que a tal efecte es construiran uns dispositius mecànics per traslladar els contenidors de mercaderies d'un tren a l'altre en els punts on canvïi l'amplària de les vies.
L'any 2001, eren quatre els corredors que es considerava que formaven part del projecte del TAR:

## Enllaços externs

* El Ferrocarril Transasiàtic Arxivat 2005-02-15 a Wayback Machine. (anglès)
# Ferrocarril d'Alaró

El ferrocarril d'Alaró, o tramvia d'Alaró, fou una línia fèrria mallorquina creada per la "Sociedad del Ferrocarril de Alaró" que unia aquest poble amb l'estació de Consell-Alaró de la línia Palma-Inca, amb la qual coordinava els horaris. El trajecte recorria 3,4 km i superava un desnivell de 50 m sobre una via de 914 mm. La línia va estar activa entre el març de 1881 i 1941.
Els primers anys, no havent pogut vendre totes les accions, la companyia es va haver de conformar amb un sistema de tracció animal, el qual estirava en direcció a Alaró i en sentit contrari, les bèsties anaven fermades darrere de les unitats, ja que davallava per gravetat. El trajecte s'efectuava en uns 15 minuts. L'any 1922 la línia es va motoritzar amb dues màquines model Campagne propulsades per un motor de gasolina de 4 cilindres i 18 cavalls de potència, semblant a la que feien servir els tramvies de Palma, la velocitat del trajecte no es va veure modificada per aquesta innovació.
El tren transportava passatgers i càrrega, especialment carbó de les mines d'Alaró i pedra viva del mateix poble, activitats extractives que disposaven d'una via secundària d'accés directe a les seves instal·lacions. Cap a l'any 1944 o 1945, la línia va ser reposada per la companyia Ferrocarriles de Mallorca, titular de la de Palma-Inca, destinant-la exclusivament al transport de carbó, la línia fou definitivament desballestada l'any 1951.
Actualment és possible identificar part de l'esplanació per on transcorria i dels edificis de l'estació d'Alaró.

## Bibliografia

* Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 289. ISBN 84-8661702-2.
* Canyellas Serrano, Nicolau. El Ferrocarril a Mallorca, la via del progrés. Palma: Edicions Documenta Balear, 2001. ISBN 84-95694-17-4.
# Yuya Osako

Yuya Osako (Kaseda (avui Minamisatsuma), Prefectura de Kagoshima, Japó, 18 de maig de 1990) és un futbolista japonès. Ha disputat 6 partits amb la selecció del Japó.
El 12 de maig de 2014 s'anuncià la seva inclusió a la llista de 23 jugadors de la selecció japonesa per disputar el Mundial de 2014 al Brasil. Els dorsals van ser anunciats el 25 de maig.

## Referències

* ↑ Japan National Football Team Database
* ↑ National Football Teams
* ↑ «World Cup 2014: Kagawa and Yoshida in Japan squad». BBC Sport, 12-05-2014. [Consulta: 12 maig 2014]. (anglès)
* ↑ «SAMURAI BLUE Squad numbers announced for 2014 FIFA World Cup Brazil». Japan Football Association, 25-05-2014 [Consulta: 26 maig 2014]. (anglès)
# Forn de calç de la Cala Jugadora

El Forn de calç de la Cala Jugadora és una obra de Cadaqués (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Restes de l'estructura arquitectònica del que fou un forn de calç, situat al Racó dels Barrilers de la Cala Jugadora.
Es tracta d'una construcció de planta circular bastida amb blocs de pedra i morter, amb una obertura o boca per on s'introduïa la llenya.
Es troba enderrocat i parcialment cobert per la vegetació circumdant.

## Història

Informació proporcionada pels Agents Rurals: Fitxa F30 1630 (Novembre, 2014)

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de calç de la Cala Jugadora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 octubre 2017].
# Forn de calç de la Riera

El Forn de calç de la Riera és una obra de Santa Maria d'Oló (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El forn es troba allunyat de la casa de la Riera, prop del camí que porta al mas. La planta és circular, d'uns 5 m de diàmetre, per 7 m de profunditat. L'accés és al costat del camí i el recinte del forn està excavat en un marge que dona en aquest camí. És construït en pedra de petites dimensions però força regular i ben tallada.
L'entrada s'aconsegueix mitjançant un cos avançat construït en pedra de forma rectangular on hi ha un petit passadís d'un metre d'amplada aproximadament, construït en maó i de 3 m de profunditat que condueix a l'interior del forn.

## Història

El forn es va construir dins la propietat del mas de la Riera. La seva utilització com a forn data de finals de segle passat i es va utilitzar fins poc després de la darrera guerra civil.
Sembla un petit pou de glaç reaprofitat, ja que les mides interiors són desproporcionades segons les habituals d'un forn de calç. Aquesta suposició queda avalada per les diferències de textures de la paret frontal (segle XIX) i de la de l'interior (XVIII).

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de calç de la Riera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
# Francesco Calogero

Francesco Calogero (Fiesole, 6 de febrer de 1935) és un físic italià, actiu en la comunitat de científics preocupats pel desarmament nuclear.

## Biografia

És fill del filòsof Guido Calogero. Després que el seu pare va ser condemnat a l'exili nacional per la policia feixista, Francesco Calogero va passar més d'un any (1942) a Scanno, un petit poble italià. Després de la Segona Guerra Mundial, Calogero va graduar "laurea en fisica" cum laude a la Universitari de Roma La Sapienza, al febrer de 1958. Es va convertir en professor de Física Teòrica, a la mateixa universitat el 1976.

## Recerca de física

Les publicacions científiques de Calogero en anglès inclouen quatre llibres i uns 400 documents (aproximadament la meitat amb els coautors). La seva principal investigació es refereix als problemes integrables de molts cossos. Diversos models de diversos cossos solubles i les equacions diferencials parcials d'evolució no lineal es nomenen després de Calogero en la literatura de física matemàtica. També va formular la conjectura de Calogero, on el comportament quàntic és causat pel component estocàstic del camp gravitatori local a causa de la component caòtica del moviment de totes les partícules de l'Univers a causa de la seva interacció gravitatòria mútua.

## Activisme de pau

Calogero va exercir com a Secretari General de les Pugwash Conferències damunt Ciència i Afers Mundials des de 1989 fins 1997 i des de 1997 fins 2002 com a President del Consell Pugwash, del qual encara és membre "ex-officio". Va publicar (en italià i anglès - alguns amb coautors) prop de 400 articles i diversos llibres sobre qüestions mundials.
Va ser membre de la Junta de Govern de l'Institut Internacional d'Estudis per a la Pau d'Estocolm de 1982 a 1992.
Va acceptar en nom de Pugwash el premi Nobel de la Pau de 1995, atorgat conjuntament a Pugwash i a Joseph Rotblat (Oslo, 10 de desembre de 1995).

## Vegeu també

* Equació de Calogero–Degasperis–Fokàs

## Referències

* ↑ Gaeta, Giuseppe «On the Cosmological Implications of the Calogero Conjecture». Modern Physics Letters A, 15, 20, 2000, p. 1329–1339. DOI: 10.1142/S0217732300001614.
* ↑ Members of the Governing Board 1966 to 2006 Arxivat 2009-09-04 a Wayback Machine., Stockholm International Peace Research Institute, retrieved 2010-01-30.
* ↑ Abrams, Irwin. The Nobel Peace Prize and the laureates: an illustrated biographical history, 1901-2001. Science History Publications/USA, 2001, p. 311. ISBN 978-0-88135-388-4.
# Águeda e Borralha

Águeda e Borralha (oficialment: União das Freguesias de Águeda e Borralha) és una freguesia ("parròquia civil") del municipi d'Àgueda, districte d'Aveiro, Portugal. La població el 2011 era de 13.576 habitants, en una superfície de 36,03 km².
La freguesia es va establir el 2013 fusionant les freguesies d'Águeda i Borralha.

## Referències

* ↑ «Águeda e Borralha» (en portuguese). cm-agueda.pt. Câmara Municipal de Águeda. Arxivat de l'original el 4 de febrer 2014. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ Instituto Nacional de Estatística (INE), Census 2011 results according to the 2013 administrative division of Portugal
* ↑ «Áreas das freguesias, concelhos, distritos e país». Arxivat de l'original el 2018-11-05. [Consulta: 6 març 2021].
* ↑ Assembly of the Republic. «Lei n.º 11-A/2013 de 28 de janeiro» (en portuguese). Diário da República, 28-01-2013. [Consulta: 9 febrer 2014].
# Flagey-Rigney

Flagey-Rigney és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 73 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Flagey-Rigney era de 73 persones. Hi havia 36 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 1 estava desocupat. 40 eren cases i 1 era un apartament. Dels 35 habitatges principals, 29 estaven ocupats pels seus propietaris i 6 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 8 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Flagey-Rigney el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 31 eren actives i 16 eren inactives. De les 31 persones actives 29 estaven ocupades (17 homes i 12 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 16 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Flagey-Rigney hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Flagey-Rigney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Flagey-Rigney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Frontera entre Malawi i Zàmbia

La frontera entre Malawi i Zàmbia és una frontera internacional que separa Zàmbia i Malawi a l'Àfrica oriental que té una orientació nord-sud de 837 kilòmetres estesa gairebé paral·lela al llac Malawi. Separa l'est de Zàmbia (regions Nord i Est) del territori de Malawi (regions Nord i Central). Al nord, al passatge del riu Songwe, forma un trifini Malawi-Zàmbia-Tanzània. A l'extrem sud el trifini entre ambdós estats i Zimbàbue. Passa per les proximitats de la muntanya Nyika i de la ciutat de Chipata a Zàmbia.
Ambdós països (Malawi - antiga Nyasalàndia; Zàmbia - antiga Rhodèsia del Nord) formaren part, junt amb Zimbàbue (antiga Colònia de Rhodèsia del Sud), un conjunt de possessions de l'Imperi Britànic, la Federació de Rhodèsia i Nyasalàndia des de 1953. Ambdues van obtenir l'autonomia en 1963 i es van independitzar en 1964, data en què es va establir la frontera.

## Referències

* ↑ Malawi and Zambia struggle to mark their border, Deutsche Welle, 9 de juliol de 2009

## Enllaços externs

* The adequacy of international boundary pillars, case of Malawi-Zambia border at Jenda per Innocent Makoza
# Font Negra (Berga)

La Font Negra és una obra de Berga protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'aprofitament de la font Negra és documentat des d'antic i encara en l'actualitat, el seu abundós cabal és aprofitat per l'abastament d'aigua a la ciutat de Berga. Malgrat tot, algunes èpoques la seva aigua ha estat considerada no potable, la qual cosa ha ocasionat conflictes degut a la gran popularitat que té i a la gran quantitat de gent que, tot i les prohibicions, hi va a buscar aigua habitualment.
La font Negra no es veu des de la carretera; cal agafar un trencant que hi ha a l'esquerra de la carretera que puja cap al santuari de Queralt, uns 300 metres abans d'arribar al trencant que mena als Rasos de Peguera. La font es troba allí, a la mateixa paret que sosté la carretera. És la font més abundosa de totes les de la conca de la riera de Metge. Els paratges que l'envolten estan habilitats amb taules i bancs, per la qual cosa són molt freqüentats; especialment als mesos d'estiu.

## Referències

* 1 2 «Font Negra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Font Minoica

La Font Minoica és una font pública monumental del jaciment arqueològic de l'antiga illa de Delos (Cíclades, Grècia). La tallaren en la roca, i es troba darrere de l'Estoa d'Antígon, fora del tèmenos del Santuari d'Apol·lo de l'illa de Delos. La font estava dedicada al culte a les Nimfes.

## Descripció

En el segle vi abans de la nostra era, la font estava coberta per un edifici quadrat amb sostre de quatre aigües i parets en tres costats. El van construir amb filades de granit i gneis. Una façana monumental al costat sud donava accés a la font per un pòrtic revestit amb columnetes dòriques. Nou graons conduïen al nivell de l'aigua. Una prima columna dòrica s'alçava al tercer graó inferior per a sostenir el sostre. La columna segueix dempeus i la font encara s'ompli d'aigua.

## Decoració

Quan se'n feren reparacions a mitjan segle II abans de la nostra era, la font estava decorada amb un fresc que representava un déu riu amb tres nimfes. La inscripció dedicava la font a les Nimfes Minoiques. Una estela amb una inscripció que data del segle V regulava l'ús de la font així: «No renteu, nadeu ni llenceu femta a la deu sagrada». Els infractors havien de pagar una multa.

## Referències

* ↑ Langford-Verstegen, L.C.; Betancourt; Davaras; Stravopodi. Hagios Charalambos: A Minoan Burial Cave in Crete: II. The Pottery. INSTAP Academic Press (Institute for Aegean Prehistory), 2016, p. 122 (Prehistory Monographs). ISBN 978-1-62303-402-3.
* ↑ Hadjidakis, P.J. Delos. Eurobank Ergasias, 2003.
* ↑ Constantakopoulou, Christy. Aegean Interactions: Delos and its networks in the Third Century. Oxford University Press, 2017, p.107.
* ↑ «ID 69 - PHI Greek Inscriptions» (en anglés). Arxivat de l'original el 2 de setembre de 2018. [Consulta: 1r setembre 2018].
# Font del Pericó d'en Canal

La Font del Pericó d'en Canal es troba al Parc de la Serralada Litoral, la qual és una font moderna sense cap encant especial, però molt ben feta.

## Descripció

L'aigua es recull en tres piques, a diferent nivell, que segueixen el pendent. Davant seu, a l'altra banda de la pista, hi ha un pi i un xiprer solitaris que de lluny ja ens assenyalen la font. Damunt de la font podem observar la boca de la mina que l'abasteix.

## Observacions

En aquest indret hi havia la vinya d'en Canal i també una font molt més senzilla (només una pica) anomenada d'en Vadó. No en queden rastres, de la font antiga, i no se sap si estava on es troba la font actual. L'ADF de Teià fa un seguiment dels cabals de diverses fonts del municipi per tal de mantindre diversos punts d'emmagatzematge d'aigua per fer-los servir en l'extinció d'incendis forestals. En el control efectuat durant la darrera setmana del mes de juny del 2015 es va establir que el cabal d'aquesta font era de 1.526 litres al dia.

## Accés

És ubicada a Teià: situats a la bifurcació de pistes de darrere el cementiri de Teià, pugem uns 470 metres per la pista que s'enfila en direcció nord cap a Sant Mateu. Coordenades: x=443855 y=4595299 z=234.

## Referències

* 1 2 3 4 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 122.
* ↑ Control de cabals de les fonts de l'ADF - ADF Teià Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* Wikiloc (català)
* Les fonts de Teià (català)
# Floatstone

Un floatstone és una roca calcària constituïda per elements al·lòctons calcaris de mida superior als 2 mm. Es caracteritza per presentar una estructura de suport de fang calcari. Es tracta d'un paraconglomerat calcari i es podria dir que és l'anàleg del wackestone en gra groller. Forma part de la classificació de Dunham per a les roques carbonàtiques.

## Referències

* ↑ Dunham, R.J. (1962). Classification of carbonate rocks according to depositional texture. In Ham, W. E.. Classification of carbonate rocks. American Association of Petroleum Geologists Memoir. no. 1, pp. 108-121.
* ↑ «Diccionari de geologia». [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Rock Library | Imperial College London» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-03-07. [Consulta: 6 març 2017].
# Floc

* Per altres significats vegeu Floc (desambiguació).
S'anomena floc la vela de tallant de forma triangular que va envergada a un estai de proa. El caient de proa s'enverga a l'estai mitjançant garrutxos, mosquetons o mitjançant un mecanisme enrotllador.
En els velers esportius moderns, hom pot distingir entre un floc i un gènova atenent la seva geometria i la seva superfície: un gènova té major superfície que un floc; d'altra banda, el floc té forma de triangle rectangle, mentre que un gènova la té més aviat de triangle isòsceles. Altrament, tant els flocs com els gènoves es classifiquen segons la superfície i el gramatge del material amb què estan confeccionats; així, hom distingeix els gènoves i flocs pesants, de menor superfície i més robustos (emprats quan els vents són forts) dels gènoves i flocs lleugers, de major superfície i menys robustos per a vents fluixos.
Els velers d'una certa portada (bricbarca, bergantí, pailebot, etc.) solen dur diversos flocs, que es fermen al bauprès o al botaló pel puny d'amura, i al trinquet pel puny de pena. En aquests casos cadascun dels flocs duu un nom diferent: floc volant, petifloc, floc, contrafloc i trinqueta.

## Vegeu també

* Angles del vent
* Eixàrcia
* Pal (nàutica)
* Cofa
Viccionari
# Fold

* Per a altres significats, vegeu «fold escocès».
Fold és una instrucció d'unix emprada per a fer més llegible un arxiu amb línies llargues, en un terminal d'amplada limitada. La majoria de terminals d'unix tenen una amplada de pantalla de 80 columnes per defecte i per tant, la lectura d'arxius amb línies llargues pot ser fins i tot irritant. La instrucció fold insereix un salt de línia cada N caràcters, si no troba un salt de línia abans d'aquest punt. Si inserim el modificador -w, es pot especificar la llargada màxima de línia. A tall d'exemple, per limitar un arxiu anomenat file.txt a un màxim de 30 caràcters per línia, hom pot emprar la següent instrucció:

## Referències

* ↑ Linux and Unix fold command a computerhope.com
* ↑ Linux and Unix fold command tutorial with examples

## Vegeu també

* awk

## Enllaços externs

* Manual de 'fold'
# Frare de Meyer

El frare de Meyer (Philemon meyeri) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Frare de Meyer». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Frare de Nova Bretanya

El frare de Nova Bretanya (Philemon cockerelli) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes de Rooke i Nova Bretanya a l'arxipèlag de Bismarck.

## Referències

* ↑ «Frare de Nova Bretanya». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Frare de Timor

El frare de Timor (Philemon inornatus) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Timor, a les Illes Petites de la Sonda

## Referències

* ↑ «Frare de Timor». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Fàbia

«Fàbia» té aquests significats:
* Grups humans:
** Gens Fàbia, família romana patrícia
** Fàbia (tribu), una de les 35 famílies amb dret a vot a Roma
* Biografies:
** Fàbia Major filla del patrici Marc Fabi Ambust
** Fàbia Menor filla del patrici Marc Fabi Ambust