OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Guerra (Rousseau)

La Guerra és una obra realitzada en oli sobre llenç l'any 1894 pel pintor francès Henri Rousseau.

## Descripció i interpretació

Més de vint anys després del conflicte francoprussià de 1870 i de la Comuna de 1871, Rousseau, encara marcat per aquests esdeveniments, pinta La Guerra. Al centre, un personatge femení fa ganyotes mentre subjecta una espasa i una torxa. Aquesta espècie de Belona, deessa romana de la guerra, munta un cavall que s'assembla més a un monstre híbrid. El sòl fosc està cobert per un munt de cossos, de corbs delectant-se d'aquesta carronya humana. Els arbres semblen calcinats. Els núvols són vermells. Sense cap element anecdòtic o narratiu, Rousseau aconsegueix posar en imatge el drama. L'abundància de les formes esbocinades i sobretot l'elecció dels colors contribueixen en això: el verd de l'esperança està totalment absent; el negre i el vermell, colors del dol i de sang, dominen el quadre.
Entre les fonts possibles de l'obra, una reutilització sembla evident. Es tracta de la postura del cavall, una espècie de "galop volador", que es correspon exactament a la dels cavalls del Derby d'Epsom de Géricault (1821, París, Museu del Louvre). No obstant això, gràcies a la descomposició del moviment mitjançant la fotografia, se sap ja en l'època de Rousseau, que aquesta posició és errònia i que mai es dona en el galop d'un cavall. També es pot citar com a dont "La Nit" de Hodler. En aquest quadre, que va tenir una gran repercussió quan es va mostrar en el Saló dels Artistes Francesos de 1891, els cossos tombats paral·lelament en el plànol del llenç, la gamma acolorida i la presència de la mort, al centre de la composició, són tots els elements que haguessin pogut influir en aquesta obra de Rousseau.

## Exposició i conservació

L'obra es conserva en el Saló dels Independents del Museu d'Orsay des de 1986, encara que des de la seva creació va estar en diverses col·leccions particulars. "La Guerra" va ser rebuda o per sarcasmes, a causa del seu aspecte maldestre, o amb entusiasme, per la seva total independència d'estil. Així mateix, el jove pintor Louis Roy va escriure a Le Mercure de France: "aquesta manifestació ha pogut semblar estranya perquè no evocava cap idea d'alguna cosa ja vista. O és que no és això la seva qualitat principal? [Rousseau] Té el mèrit, escàs avui dia, de ser absolutament personal. Tendeix cap a un art nou...".

## Bibliografia

* Daura Vallier: "Tout l'oeuvre peint de Henri Rousseau", París, 1970.
* Isabelle Compin - Anne Roquebert: "Catalogue sommaire illustré des peintures du Musée du Louvre et du Musée d'Orsay", París, 1986.
* Isabelle Compin - Geneviève Lacambre - Anne Roquebert: "Musée d'Orsay. Catalogue sommaire illustré des peintures", París, 1990
* Dominique Lobstein: "Les Salons au XIXe siècle. Paris, capitale des arts", París, 2006
* Guy Cogeval: "Le Musée d'Orsay à 360 degrés", Paris, 2013

## Referències

* «La Guerra». Musée d'Orsay. 2006. Consultat el 7 d'abril de 2016.
# L'Espluga (Guixers)

L'Espluga és una masia situada al municipi de Guixers, a la comarca catalana del Solsonès. Es troba en molt mal estat de conservació: se n'ha ensorrat el sostre i l'interior ha estat envaït per la vegetació.
# L'Espluga Llonga

L'Espluga Llonga és un paratge del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Serradell.
Està situat al nord-est de Serradell, a l'extrem sud-occidental del Serrat del Ban, damunt i al nord de la llau de la Font, a ponent d'Espluguell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lapis (cràter)

Lapis és un cràter sobre la superfície de (2867) Šteins, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques -31.5 ° de latitud nord i 329.7 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.44 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el nou de maig de 2012 i fa referència al lapislàtzuli, una roca composta per diversos minerals, amb un color blau predominant.

## Referències

* ↑ "Lapis (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Busbey III, Arthur B.; Coenraads, Robert R.; Willis, Paul; Roots, David. Time Life Books. The Nature Company Guides: Rocks and Fossils (en (anglès)), 1996.
# Lapil·lòpsids

Els lapil·lòpsids (Lapillopsidae) són una família extinta de tetràpodes temnospòndils que van viure al començament del període Triàsic, en el que avui és Austràlia i l'Índia. Presentaven un cos compacte i adaptada a un medi ambient terrestre, en contrast amb la majoria dels temnospòndils del Triàsic, els quals s'havien adaptat gairebé exclusivament a un medi aquàtic. Exhibien una inusual convergència evolutiva amb Dissorophidae, un grup de temnospòndils que van viure des de finals del període Carbonífer fins a començaments del Permià.
# Lawrencita

La lawrencita és un mineral de la classe dels halurs, que pertany al grup de la lawrencita. Anomenada així per J. Lawrence Smith, un químic, mineralogista i estudiós dels meteorits nord-americà.

## Característiques

La lawrencita és un halur de fórmula química (Fe$^{2+}$,Ni)Cl₂. Cristal·litza en el sistema trigonal. Segons la classificació de Nickel-Strunz es troba classificada al grup 3.AB. (Halurs simples sense aigua). Comparteix grup amb els següents minerals: Fluorocronita, tolbachita, Sel·laïta, Cloromagnesita, coccinita, Scacchita, Fluorita, Frankdicksonita, Strontiofluorita, Tveitita-(Y), Gagarinita-(Y), Gagarinita-(Ce) i Polezhaevaïta-(Ce).

## Formació i jaciments

S'ha descrit a tots els continents excepte l'Àfrica. Normalment es troba en fissures en meteorits de ferro, també produïda com a producte de sublimació en fumaroles volcàniques.

## Referències

* ↑ «Lawrencite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* Hayes (1845) American Journal of Science: 48: 153.
* Jackson (1845) American Journal of Science: 48: 146.
* Smith (1855) American Journal of Science: 19: 159.
* Smith (1877) American Journal of Science: 13: 214.
* Daubrée (1877) Comptes rendu de l'Académie des sciences de Paris: 84: 69.
* Biltz and Birk (1924) Zeitschrift für anorganische und allgemeine Chemie, Hamburg, Leipzig: 134: 125.
* Ferrari, Celeri, and Giorgio (1929) Rend., Reale accademia nazionale dei Lincei, Rome: 9: 782.
* Pauling (1929) Proceedings of the National Academy of Sciences, Washington: 15: 709.
* Zambonini, Ferruccio (1935) Mineralogia Vesuviana. second edition with Quercigh, 463 pp., Naples: 84.
* Palache, Charles, Harry Berman & Clifford Frondel (1951), The System of Mineralogy of James Dwight Dana and Edward Salisbury Dana Yale University 1837-1892, Volume II: Halides, Nitrates, Borates, Carbonates, Sulfates, Phosphates, Arsenates, Tungstates, Molybdates, Etc. John Wiley and Sons, Inc., New York, 7th edition, revised and enlarged: 40.
* Acta Crystallographica (1963): 846.
# Larisa (Jònia)

Larisa (grec antic: Λάρισα) era una ciutat de la Jònia, al territori d'Efes, a la riba nord del riu Caïstre, que travessava el seu territori fent-lo fèrtil. La ciutat produïa un excel·lent tipus de vi.
Segons Estrabó, estava situada a 180 estadis d'Efes i a 30 de Tral·les, i en el seu temps ja només era un petit poblet, tot i que abans havia estat una polis important. Tenia un temple dedicat a Apol·lo. No s'ha localitzat el lloc on era.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «1. Larissa». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 gener 2021].
# Laringoscopi

Un laringoscopi és un instrument mèdic simple que serveix principalment per examinar la glotis i les cordes vocals.

## Descripció

L'aparell es compon de dues parts:
* Una fulla que serveix per apartar la llengua i l'epiglotis. Al final de la fulla sovint hi ha una font lluminosa (una petita bombeta o un punt de llum de fibra òptica). La fulla pot ser reutilitzable —en aquest cas cal esterilitzar-la després de cada ús— o d'un sol ús.
* Un mànec per manejar l'instrument. En el cas dels laringoscopis de fibra òptica o amb un altre tipus de font lluminosa, el mànec conté al seu interior les piles que alimenten la bombeta o la font lluminosa.
El desenvolupament i la utilització del laringoscopi en la pràctica mèdica es deu en gran part al metge alemany Johann Czermak, si bé la seva invenció original es deu al mestre de cant espanyol Manuel Vicente García.
* Laringoscopi pediàtric, amb lama recta.
* Laringoscopi amb lama de tipus McIntosh.

## Vegeu també

* Diagnòstic mèdic
* Otorrinolaringologia
* Relació metge-pacient

## Referències

* ↑ «Transnasal Flexible Laryngoscopy (TFL)». Arxivat de l'original el 2006-07-17. [Consulta: 15 maig 2012].
* ↑ Photos of Flexible Laryngoscopy and Its Variations(anglès)
# Legon Cities FC

El Legon Cities FC, prèviament Wa All Stars Football Club, és un club de futbol de la ciutat d'Accra (l'antic equip jugava a la ciutat de Wa), Ghana.
El desembre de 2019, el club fou venut i canvià de nom a Legon Cities FC.

## Palmarès

* Lliga ghanesa de futbol:
** 2016
* Uniforme del Wa All Stars

## Referències

* ↑ «Ghana-pedia webpage - Wa All-Stars FC». Arxivat de l'original el 2011-07-26. [Consulta: 20 juliol 2018].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2018-03-15. [Consulta: 14 març 2018].
* ↑ «Wa All Stars renamed to Legon Cities FC ahead of 2019-20 Ghana Premier League | Goal.com». www.goal.com. Arxivat de l'original el 2019-12-28. [Consulta: 29 desembre 2019].
* ↑ «Ghana - List of Champions». rsssf.com.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Legrandita

La legrandita és un mineral de la classe dels arsenats. Va ser descoberta l'any 1932 a la mina "Flor de Peña de Lampazos de Naranjo", a l'estat de Nuevo León, Mèxic. Va ser anomenada així l'any 1932 per Julien Drugman i Max H. Hey, en honor de l'enginyer de mines belga LeGrand, el primer que la va descriure.

## Característiques

La legrandita és un arsenat de zinc hidroxilat i hidratat. La seva fórmula és Zn₂(AsO₄)(OH)·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic i pot trobar-se de manera cristal·lina i prismàtica, generalment en forma d'esprais o gavella. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 4,5, i la seva fractura és concoidal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la legrandita pertany a «08.DC: Fosfats, etc, només amb cations de mida mitjana, (OH, etc.):RO₄ = 1:1 i < 2:1» juntament amb els següents minerals: nissonita, eucroïta, strashimirita, arthurita, earlshannonita, ojuelaita, whitmoreita, cobaltarthurita, bendadaita, kunatita, kleemanita, bermanita, coralloita, kovdorskita, ferristrunzita, ferrostrunzita, metavauxita, metavivianita, strunzita, beraunita, gordonita, laueita, mangangordonita, paravauxita, pseudolaueita, sigloita, stewartita, ushkovita, ferrolaueita, kastningita, maghrebita, nordgauita, tinticita, vauxita, vantasselita, cacoxenita, gormanita, souzalita, kingita, wavel·lita, allanpringita, kribergita, mapimita, ogdensburgita, nevadaita i cloncurryita.

## Formació i jaciments

Apareix com a mineral secundari poc comú de les zones d'oxidació dels jaciments de minerals de zinc i arsènic explotats com a mena de metall de zinc. També s'ha trobat, peròde manera molt rara, en pegmatites de granit. Sol trobar-se associada a altres minerals com: adamita, paradamita, escorodita, smithsonita, renierita, esfalerita, pirita, siderita o farmacosiderita.

## Referències

* ↑ «Legrandite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 octubre 2014].
# La Sagristia (els Masos)

La Sagristia, o barri de la Sagristia, o Mas de la Sagristia és un dels quatre nuclis de població que formen la comuna dels Masos, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'extrem occidental del terme dels Masos, al sud-est de la vila de Prada. Una part d'aquest poble pertany al terme comunal de Prada.

## Etimologia

L'antic Mas de la Sagristia era una propietat del monestir de Cuixà per donació, el 1035, del comte Guifré II de Cerdanya, i rebia el nom pel senyor del lloc, el sagristà del monestir (La Sacrestia, 1358).

## Història

Hom situa en el lloc de la Sacristia l'antic poble de Favars; també hom ha relacionat la Sagristia amb el lloc desaparegut d'Arboça. En el document esmentat del 1035 se cita el nom Favarias i es dona entenent que en aquell moment formava part del terme de Marqueixanes.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «83 - Els Masos». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Coromines, Joan. «Joncet». A: Onomasticon Cataloniae: Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de llengua catalana. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i la Caixa, 1995 (Onomasticon Cataloniae, IV D-J). ISBN 84-7256-825-3.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Els Masos». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ La Sagristia en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Breus notes descriptives Arxivat 2011-09-10 a Wayback Machine. (francès)
* Notes d'història local Arxivat 2012-09-15 a Wayback Machine. (anglès)
# La Sala (Avairon)

La Sala (en francès Decazeville) és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. Fou creat al segle xix sota l'impuls de la revolució industrial i deu el nom a Élie Decazes, duc de Decazes, polític i fundador de la fàbrica que va originar la població.

## Evolució demogràfica

Evolució de la població Ehess i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | - | - | - | 2 715 | 4 154 | 6 323 | 5 938 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 8 842 | 8 620 | 7 106 | 8 710 | 9 547 | 9 625 | 10 702 | 8 871 | 9 634 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 11 536 | 12 961 | 14 144 | 14 089 | 14 261 | 15 210 | 12 365 | 12 138 | 11 510 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 11 855 | 10 532 | 10 231 | 8 804 | 7 754 | 6 805 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1991-2010 | Pierre Gadéa | |
| 2010- | Jean Reuilles | PS |

## Agermanaments

* Utrillas, Aragó
* Coazze (Piemont)

## Personatges il·lustres

* Emma Calvé, cantant de la Belle Époque

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# La fi de la innocència

La fi de la innocència (títol original: The End of Innocence) és una pel·lícula estatunidenca semi-autobiogràfica de 1990 dirigida, escrita i protagonitzada per Dyan Cannon. Ha estat doblada al català. És l'última pel·lícula de Rebecca Schaeffer abans del seu assassinat el 18 de juliol de 1989 i va ser estrenada de forma pòstuma. La fi de la innocència marca el debut cinematogràfic d'Alison Sweeney.

## Argument

Una noia jove està espiritualment destrossada per forces alienes al seu control. Després de patir un col·lapse nerviós, és internada en un asil, on per primer cop és tractada com a ésser humà per un psiquiatre compassiu.

## Repartiment

* Dyan Cannon: Stephanie
** Heather Tadevic: Stephanie (1 any)
** Alison Kruge: Stephanie de 5 anys
** Alison Sweeney: Stephanie (12-15 anys)
** Rebecca Schaeffer: Stephanie (18–25 anys)
* John Heard: Dean
* George Cole: Papà
* Billie Ocell: Senyora Yabledablov
* Michael Madsen: Earl
* Todd Camp: Richard
* Connie Sawyer: Àvia
* Albert Henderson: Avi
* Stephen Meadows: Michael
* Dennis Burkley: Tiny
* Viveka Davis: Mel
* Shaggy Murphy: Ricky

## Referències

* ↑ «La fi de la innocència». esadir.cat.
* ↑ «The End of Innocence». The New York Times.
# La fi del número

La fi del número és un pastel sobre tela realitzat per Pablo Picasso el 1901 a París i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Picasso de Barcelona. Es mostra a la Sala 6 de la col·lecció permanent del museu i està signat –Picasso- a l'angle inferior dret. Forma part de l'Adquisició de la col·lecció privada de Lluís Plandiura de 1932.

## Descripció

Des de molt aviat, Picasso se sent captivat per l'espectacle en general. Un món fascinant ple d'estímuls visuals, reptes i un cabal inesgotable d'inspiració que li ofereix un ric potencial temàtic i cromàtic.
La primera meitat de l'any 1901 a París, Picasso està immers en el món de la festa i la diversió i es deixa seduir per la bohèmia, els cabarets i la decadència dels plaers de la belle époque. Ballarines, cupletistes, cantants, personatges de la nit poblen la seva obra, tractats amb estil àgil i directe.
A La fi del número capta la vedette, probablement Yvette Gilbert, mentre saluda somrient en acabar l'actuació a l'Olympia.
Aquest pastel té un component més pictòric que gràfic, amb una composició i un cromatisme que confirmen una síntesi harmoniosa dels tempteigs del moment. Molt pròxima a aquesta obra Picasso va pintar el mateix any a París el pastel En escena, que es conserva a l'Albright-Knox Art Gallery a Buffalo, Nova York.
El gust per l'espontani i pels temes nocturns l'ha heretat, en bona part, de Toulouse-Lautrec, de qui anys més tard afirmarà: “És a París on vaig adonar-me'n del gran pintor que era Toulouse-Lautrec”.
Picasso manifesta la seva admiració vers l'artista francès en algunes obres com aquesta, mitjançant l'aplicació dels colors llisos i plans i l'arabesc en la línia que contorneja la figura de manera clara i amb gran poder de síntesi i, sobretot, amb un joc airós del canell.

## Referències

* ↑ «Fitxa de l'obra al web del museu». Museu Picasso, 2007. [Consulta: 12 juliol 2011].

## Bibliografia

* Rafart i Planas, Claustre. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1998, p.21. DL B.2.887-1998. ISBN 84-7609-869-3.
# Lance Reventlow

Count Lance von Haugwitz-Hardenberg-Reventlow va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Lance Reventlow va néixer el 24 de febrer del 1936 a Londres, Anglaterra i va morir el 24 de juliol del 1972 a Aspen, Colorado, Estats Units.

## A la F1

Va debutar a la segona cursa de la temporada 1960 (l'onzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 29 de maig del 1960 el GP de Mònaco al Circuit de Montecarlo.
Lance Reventlow va participar en quatre proves puntuables pel campionat de la F1, disputades totes en la temporada 1960 no aconseguint finalitzar cap cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1960 | Reventlow Automobiles Inc. | Scarab | Scarab | ARG | MON NVQ | 500 | HOL NVS | BEL Ret | FRA | | | | | - | 0 |
| 1960 | Cooper Car Company | Cooper | Climax | | | | | | | GBR NVS | POR | ITA | USA | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Lamberville (Sena Marítim)

Lamberville és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 162 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lamberville era de 162 persones. Hi havia 60 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 24 parelles sense fills i 24 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 75 habitatges, 60 eren l'habitatge principal de la família, 10 eren segones residències i 5 estaven desocupats. Tots els 75 habitatges eren cases. Dels 60 habitatges principals, 42 estaven ocupats pels seus propietaris, 15 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 10 tenien tres cambres, 12 en tenien quatre i 38 en tenien cinc o més. 52 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 30 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 104 persones, 80 eren actives i 24 eren inactives. De les 80 persones actives 76 estaven ocupades (42 homes i 34 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 24 persones inactives 7 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Lamberville hi havia 63 unitats fiscals que integraven 169 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.009 €.

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un saló de bellesa.
L'any 2000 a Lamberville hi havia 6 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 201 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lamberville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lamberville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Leptopelis vannutellii

Leptopelis vannutellii és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Etiòpia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Largen, M. & Schiøtz, A. 2004. Leptopelis vannutellii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Leptopelis vermiculatus

Leptopelis vermiculatus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Tanzània.

## Referències

* Howell et al (2004). Leptopelis vermiculatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 17 d'abril del 2008 (en anglès).
* AmphibiaWeb - Leptopelis vermiculatus.
* Global Amphibiam Assessment - Leptopelis vermiculatus. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Amphibian Species of the World: Leptopelis vermiculatus.
# Leptopelis zebra

Leptopelis zebra és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu al Camerun i, possiblement també, a la República del Congo, Guinea Equatorial i Gabon.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. & Schiøtz, A. 2004. Leptopelis zebra. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.