OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Formació de compromís

La formació de compromís, a vegades denominada formació transaccional, és un concepte de la psicoanàlisi per a designar les produccions de l'inconscient destinades a fer que els continguts reprimits (per exemple, representacions i desigs pertorbadors) siguen admesos en la consciència. És una formació que deforma aquests continguts, els disfressa per burlar-ne la barrera de la defensa, i els transforma en una cosa que és el millor compromís possible entre la satisfacció del desig inconscient i les exigències defensives.
Els símptomes neuròtics, però també altres manifestacions no patològiques com els somnis o els actes fallits són exemples de formacions de compromís. En general es tracta de qualsevol manifestació resultat d'una transacció i que constituïsca una manera de retorn d'allò reprimit.
   El concepte l'introduí Sigmund Freud el 1896 en el context de la seua anàlisi de les psiconeurosis de defensa, en particular, del mecanisme de la neurosi obsessiva. En referir-se al retorn d'allò reprimit, assenyala que

## Compromís i formació de símptomes

Aquesta idea del símptoma com a resultat d'un conflicte és mantinguda per Freud en tota la seua obra. En les Conferències d'introducció a la psicoanàlisi publicades el 1916 i 1917 (és a dir, després de L'inconscient i altres Treballs sobre metapsicologia) afig una explicació per a la resistència del símptoma, i assenyala que aquesta es deu al fet que el símptoma és un producte en què s'uneixen forces molt contràries en conflicte, i es «reconcilien» en un compromís. Així el símptoma seria sostingut des d'ambdues parts, almenys mentre els convé a ambdues, i per això tindria aquesta força perseverant tan poderosa.

## Referències

* ↑ Laplanche, Jean; Pontalis; Bajo al dirección de Daniel Lagache. Traducció del francés de Fernando Gimeno Cervantes. Diccionario de psicoanálisis. Buenos Aires: Paidós, 1996, p. 161. ISBN 978-950-12-7321-2.
* ↑ Freud, Sigmund (1995) [1896]. Nuevas puntualizaciones sobre las psiconeurosis de defensa [Weitere Bemerkungen über die Abwehr-Neuropsychosen]. En O.C., Vol. III. Traducció directa de l'alemany de José L. Etcheverry (6a reimpressió, 2a edició). Buenos Aires: Amorrortu Editores S. A. p. 170. ISBN 950-518-579-0.
# Sant Cristòfol de la Vall (església)

Sant Cristòfol de la Vall és una església de Gavet de la Conca (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat a la plaça del poble. Església d'una sola nau amb volta és de creueria, de tres trams separats per arcs torals. La coberta és de teula a doble vessant. A la façana principal hi ha la porta principal d'arc de mig punt i adovellada, per sobre hi ha un rosetó i, coronant la façana, un campanar d'espadanya de dos ulls. Al mur nord s'observen espitlleres botzinades d'arc de mig punt.
L'interior està pintat de blanc i a l'absis i a les dues capelles laterals hi ha unes pintures del segle xix, amb la inscripció: ANY 1860. Es guarda una pica beneitera.

## Història

Sufragània de l'església de Llimiana.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Cristòfol de la Vall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Ca l'Horta del Molí

Ca l'Horta del Molí és una obra del municipi de Brunyola i Sant Martí Sapresa (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici aïllat de tres plantes, estructura basilical i cobertes de doble vessant, de dos nivells, a laterals. La casa està formada per un conjunt d'edificacions al voltant de la casa original. Les façanes són arrebossades i les obertures, rectangulars, a excepció de les arcades de la nau lateral adossada i les arcades rebaixades de la galeria del segon pis, a la façana principal.
El portal principal és emmarcat de pedra calcària i conté una llinda horitzontal i monolítica.
A les parets de la façana existeixen restes de dos rellotges de sol pintats.
Els ràfecs són de dues fileres, una de rajola i una de teula.
Prop de la casa encara es conserva una bassa del segle xix, que recollia aigua de la resclosa de la riera del Congost

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca l'Horta del Molí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].

### Bibliografia

* Llinàs i Pol, Joan; Merino i Serra, Jordi; El Patrimoni de la Selva: inventari històric, artístic i arqueològic dels municipis de la Comarca, 1998-2001
* TEIXIDOR i PALAU, R.; Brunyola de Castell a Poble i de baronia a municipi., 2006
# Ardaixir Babakan

Ardaixir Babakan fou un districte musulmà (ostan) format al segle vii al sud de Bagdad a l'oest del Tigris amb capital a Weh-Ardašīr (àrab Bahrasir) ciutat fundada pel rei Ardashir I a l'altre costat de Ctesifont; el districte tenia cinc subdistrictes (tassudj o tasug): Weh-Ardašīr, Rumaqan, Kuta, Nahr Dorqit, i Nahr Jawbar. Fou aviat incorporat al districte d'Arz Babel però després restablert en el califat d'Alí ibn Abi Tàlib.

## Bibliografia

* M. G. Morony, Iraq after the Muslim Conquest, Princeton, 1984.
# Torneig Comte de Godó 2010

El torneig Comte de Godó 2010, també conegut com a Barcelona Open Banco Sabadell 2010, és una competició tennística que es juga sobre terra batuda i que pertany a les sèries 500 de l'ATP. És la 58a edició del torneig es va celebrar 15 i el 22 d'abril del 2010 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| | G. García-López | 4 | 4 | |
| 13 | T. Bellucci | 6 | 6 | | 13 | T. Bellucci | 4 | 0 | |
| Q | S. Bolelli | 0 | 0 | r | 8 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| 8 | D. Ferrer | 6 | 3 | | | | | | | 8 | D. Ferrer | 7 | 5 | 1 |
| Q | A. Ramos-Viñolas | 1 | 3 | | | | | | | 5/WC | F. Verdasco | 6$^3$ | 7 | 6 |
| | E. Gulbis | 6 | 6 | | | E. Gulbis | 2 | 6$^4$ | | | | | | |
| 11 | J. Melzer | 6 | 6¹ | 3 | 5/WC | F. Verdasco | 6 | 7 | | | | | | |
| 5/WC | F. Verdasco | 3 | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 5/WC | F. Verdasco | 6 | 4 | 6 |
| 7 | J.C. Ferrero | 6² | 6 | 6$^4$ | | | | | | | | | | | 2 | R. Söderling | 3 | 6 | 3 |
| | T. de Bakker | 7 | 3 | 7 | | T. de Bakker | 6 | 3 | 6 | | | | | |
| 15 | N. Almagro | 7 | 1 | 4 | 3 | J-W. Tsonga | 4 | 6 | 3 | | | | | |
| 3 | J-W. Tsonga | 5 | 6 | 6 | | | | | | | T. de Bakker | 1 | 4 | |
| LL | I. Navarro | 3 | 6$^7$ | | | | | | | 2 | R. Söderling | 6 | 6 | |
| | E. Schwank | 6 | 7 | | | E. Schwank | 2 | 3 | | | | | | |
| 16 | F. López | 3 | 2 | | 2 | R. Söderling | 6 | 6 | |
| 2 | R. Söderling | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre doble masculí

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 6$^0$ | 6 | [10] |
| | Nicolás Almagro Marc López | 7 | 2 | [4] | 1 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 6 | 3 | [10] |
| | Julian Knowle Andy Ram | 7 | 7 | | | Julian Knowle Andy Ram | 4 | 6 | [7] |
| | Christopher Kas Jürgen Melzer | 6$^4$ | 5 | | | | | | | 1 | Daniel Nestor Nenad Zimonjić | 4 | 6 | [10] |
| | Lleyton Hewitt Mark Knowles | 7 | 6 | | | | | | | | Lleyton Hewitt Mark Knowles | 6 | 3 | [5] |
| | Guillermo García-López Albert Montañés | 6$^3$ | 3 | | | Lleyton Hewitt Mark Knowles | 6 | 3 | [10] |
| 8 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 6 | 6 | | 8 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 2 | 6 | [7] |
| 2 | Bob Bryan Mike Bryan | 4 | 4 | | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre doble masculí PDF
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP World Tour 2010
< 2009
2011 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Diamang

Diamang era una empresa explotadora de mines de diamants a Angola. Diamang Companhia de Diamantes de Angola fou creada el 16 d'octubre de 1917 pels inversors financers de la metròpoli colonial d'Angola, Portugal, i també de Bèlgica, Estats Units, Gran Bretanya i Sud-àfrica. L'empresa es va dissoldre formalment el 17 de febrer de 1988.

## Història

El 6 de juny de 1918, els drets miners de la Companhia de Pesquisa Mineira de Angola (PEMA), que es va formar el 6 de setembre de 1912, van ser transferits a Endiama. PEMA va obtenir aquests drets miners el 31 de març de 1913. El 4 de desembre de 1920, l'Alt Comissionat per a Angola va signar un contracte amb Endiama, que li atorgava a l'empresa drets exclusius de prospecció i mineria de diamants.
El 28 de febrer de 1970, Diamang i De Beers Consolidated formaren la joint venture Condiama per la comercialització de diamants.
Després que Angola assolís la independència, la major part del capital d'Endiama va ser nacionalitzat, pels decrets 61/77 del 24 d'agost de 1977, i 255/79 del 11 de desembre de 1979. Entre 1978 i 1986, l'empresa britànica MATS va gestionar i prestar servei operacions de Diamang.
La mineria de diamants a Angola i les operacions de Diamang van ser interrompudes severament per la Guerra Civil angolesa, on UNITA, després de perdre el suport directe del règim de Sud-àfrica, va finançar les seves operacions mitjançant el llançament de diamants sense tallar per a armes, fet sancionat per la resolució 1173 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides i les resolucions posteriors.

## Vegeu també

* Mineria d'Angola#Diamants

## Referències

* «História da ENDIAMA E.P». ENDIAMA - Empresa Nacional de Diamante de Angola, EP, 2012. Arxivat de l'original el 6 d’abril 2012. [Consulta: 29 maig 2012].
* Diamang - A Dupla Face do Colonialismo Português, Revista História, por Jorge Varanda, Jornal de Noticias, n. 8, 2017
* Diamang. 100 anos da maior empresa do império português: racismo, abusos e trabalhos forçados, por Maria José Oliveira, Observador, 29 Outubro 2017
# Salome (Arizona)

Salome és una concentració de població designada pel cens del Comtat de La Paz a l'estat d'Arizona (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2000 Salome tenia 1.690 habitants, 780 habitatges, i 502 famílies La densitat de població era de 23,8 habitants/km².
Dels 780 habitatges en un 16,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,63.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,3% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 15,9% entre 25 i 44, un 29,3% de 45 a 60 i un 33,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.866 $ i la renda mediana per família de 24.805 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.500 $ mentre que les dones 21.786 $. La renda per capita de la població era de 12.872 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 23,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salome». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Les grans banyistes

* Per a altres significats, vegeu «Les grans banyistes (Cézanne, Londres)».
Les grans banyistes és una pintura a l'oli realitzada per Auguste Renoir entre 1884 i 1887 i que actualment s'exposa al Museu d'Art de Filadèlfia.
Aquesta gran pintura, que realitza poc després del seu retorn d'Itàlia, marca una etapa important a l'obra de Renoir. S'inspira en una escultura de François Girardon (El Bany de les Nimfes, 1672, baix relleu de plom realitzat per a una font del parc de Versalles), però havia estat igualment influït per les obres d'Ingres i, sobretot, pels frescs de Rafael, de l'artista del qual es va impregnar al llarg del seu viatge a Itàlia. Aquests dos grans artistes influiran des de llavors en la manera de pintar i de dibuixar de Renoir, que a partir de llavors pintarà d'una manera més disciplinada i més clàssica. Renúncia a pintar a l'aire lliure i nus femenins, que era fins llavors l'essència de la seva pintura.
Els braços, les cames o els pits són dibuixats a la perfecció, sense enfrontar-se al color com apreciem clarament al paisatge, tractat fins i tot amb una pinzellada ràpida i vigorosa. La sensualitat que transmeten les models porten a la memòria a Rubens o a Ticià, mestres admirats per Renoir.
Les dues principals models són Aline Charigot, en primer pla, que va ser una de les seves principals models, i Suzanne Valadon, la rossa, mare de Maurice Utrillo.
# Koichi Tohei

Koichi Tohei (藤平光一), (Shitaya, gener de 1920 - 19 de maig de 2011) fou un mestre d'aikido (10è dan), fundador de la Ki Society i del seu estil, el Shin Shin Toitsu Aikido (aikido amb el cos i l'esperit unificat, a vegades anomenat« Ki Aïkido »). La Ki Society és també coneguda amb el nom de Ki no Kenkyukai, (Societat internacional del ki).
# Camins empedrats de Cal Trist a la Bauma del Samuntà

Els Camins empedrats de Cal Trist a la Bauma del Samuntà és una obra de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Camí que venint des de cal Trist va resseguint la riera d'Hortons fins a arribar a les cases del Samuntà, confonent-se alguns cops amb la pròpia riera. El camí es troba, en alguns trams empedrat i, en altres, la roca mare li fa de paviment.
El camí va en direcció al nucli del Samuntà, que conserva un petit conjunt de construccions i masos que segueixen la tipologia tradicional. També dona accés a la Balma del Samuntà, jaciment arqueològic conformat per una petita cavitat de pedra on es varen localitzar restes òssies.

## Referències

* 1 2 «Camins empedrats de Cal Trist a la Bauma del Samuntà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Ardaixir

Ardaixir o Ardashir és el nom dels següents personatges:
* Ardaixir Sacanxa, rei dels saces o de Sacastene (Sistan)
* Ardaixir I primer rei de la dinastia sassànida (227-242)
* Ardaixir II, rei sassànida de Pèrsia del 379 al 383.
* Ardaixir III, rei sassànida que va governar del 628 al 629.
# Tony Gaze

Tony Gaze va ser un pilot de curses automobilístiques australià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Tony Gaze va néixer el 3 de febrer del 1920. Va ser també un destacat pilot aeri a la II Guerra Mundial.

## A la F1

Va debutar a la tercera temporada de la història del campionat del món de la Fórmula 1, la corresponent a l'any 1952, disputant el 22 de juny el GP de Bèlgica, que era la tercera prova del campionat.
Tony Gaze va arribar a participar en quatre curses puntuables pel campionat de la F1, totes dins de la temporada 1952.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1952 | Tony Gaze | HWM | Alta | SUI | 500 | BEL 15 | FRA | GBR Ret | ALE Ret | HOL | ITA NVQ | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Don Quijote (missió espacial)

Don Quijote va ser una proposta de missió espacial, ideada per l'Agència Espacial Europea (ESA). Tenia per objectiu provocar un impacte en un asteroide amb un projectil i desviar-ne la seva trajectòria. El projecte incloïa el llançament d'un coet, un projectil i una sonda d'observació.

## Referències

* 1 2 «Don Quixote concept». ESA. Arxivat de l'original el 2011-09-04. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ «Sancho study: designing the minimum Earth escape spacecraft». ESA, 18-08-2011. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2011. [Consulta: 10 febrer 2013].

### Bibliografia

* Gil-Fernández, J.; Panzeca, R.; and Corral, C. «Impacting small Near Earth Objects». Advances in Space Research, 42, 8, 15-10-2008, pàg. 1352. Bibcode: 2008AdSpR..42.1352G. DOI: 10.1016/j.asr.2008.02.023.

## Enllaços externs

* ESA News: ESA selects targets for asteroid-deflecting mission Don Quijote. ESA PR 41-2005.
Agència Espacial Europea :
# Salom

«Salom» té aquests significats:
* Şalom, diari setmanal de la comunitat jueva de Turquia, fundat a Istanbul el 1947
* Toponímia:
** Salom (Corresa), municipi francès al departament de Corresa (regió del Llemosí)
** Salom, entitat de població de Santa Cristina d'Aro
** Cal Salom, casa del segle xix del Prat de Llobregat
** Puig Salom, muntanya del municipi de Llagostera a la comarca del Gironès
* Biografies:
** Abram Salom (Tàrrega, segle XV), metge jueu
** Aina Maria Salom i Soler (Palma, 1953), política mallorquina del Partit Socialista de les Illes Balears
** David Salom Fuentes (Palma, 1984), pilot de motociclisme mallorquí
** Elisabet Salom Pons coneguda com a Bet Salom (Maó, 1989), gimnasta menorquina
** Jaume Salom i Vidal (Barcelona, 1925 - Sitges, 2013), dramaturg
** Josep Maria Salom (Sineu, Mallorca, 1940), polític
** Lluís Jaume Salom Horrach, conegut com a Lluís Salom (Palma, 1991 - Sant Cugat del Vallès, 2016), pilot de motociclisme mallorquí
** Maria Salom Coll (Inca, 1967), política mallorquina
** Pere Salom i Morera (Sabadell, 1883 ?), escriptor i poeta
# Les guardianes

Les guardianes (francès: 'Les gardiennes') és una pel·lícula de drama dirigida i escrita per Xavier Beauvois. Va tenir un reconeixement en la secció del Festival Internacional de Cinema de Toronto.

## Sinopsi

Any 1915, en plena I Guerra Mundial. Els homes estan en el front i les dones s'han quedat per defensar les terres. Hortense, una mare de família treballadora sense límits, emplea en la seva granja a Francine, una jove de l'assistència pública, perquè li ajudi en el treball, ja que Solange, la filla, es nega a fer-ho. Les dues dones es van a portar bé des del primer moment.

## Repartiment

* Nathalie Baye com Hortense
* Iris Bry com Francine
* Laura Smet com Solange
* Cyril Descours com Georges
* Gilbert Bonneau com Henri
* Olivier Rabourdin com Clovis
* Nicolas Giraud com Constant

## Premis

* 2017: Festival de Mar del Plata: Selecció oficial llargmetratges a concurs
* 2017: Festival de Sevilla: Secció Oficial
* 2017: Premis Lumiere (Iris Bry) / pendent

## Referències

* ↑ «Toronto Film Festival 2017 Unveils Strong Slate». Deadline. [Consulta: 25 juliol 2017].
# Koi no Tsumi

Koi no Tsumi (恋の罪), comercialitzada internacionalment com a Guilty of Love és una pel·lícula de thriller eròtica romàntica japonesa del 2011 dirigida per Sion Sono. El guió de Sono es basa en una història de Misue Kunizane, que es va inspirar en l'assassinat de Yasuko Watanabe el 1997. La trama segueix dues històries entrellaçades, la primera que implica la investigació d'un assassinat en un districte de l'hotel de l'amor de Tòquio, la segona sobre una dona descuidada (interpretada per l'esposa de Sono, Megumi Kagurazaka) que busca els seus desitjos carnals a través del modelatge nu i la prostitució.
Existeixen dues versions de la pel·lícula: el tall japonès original (144 minuts) i un muntatge internacional (113 minuts). Actualment, el primer no està disponible fora del Japó, França, Alemanya i els Estats Units.

## Argument

Un horrible assassinat esdevé a Maruyama-cho, Shibuya, Tòquio, un districte del hotel de l'amor, on es troba una dona morta en un apartament abandonat. Mentre la policia investiga, la història s'entrellaça amb la d'Izumi, la dona d'un famós novel·lista romàntic la vida del qual sembla només una repetició diària sense romanç. Un dia, per trencar amb la monotonia sense amor, decideix seguir els seus desitjos i accepta una feina com a model nua fent sexe davant la càmera. Aviat es troba amb un mentor i comença a vendre el seu cos a desconeguts, mentre a casa s'amaga darrere de la façana que encara és l'esposa que se suposa que és.

## Repartiment

* Miki Mizuno – Kazuko
* Makoto Togashi – Mitsuko
* Megumi Kagurazaka – Izumi

## Producció

El repartiment compta amb Megumi Kagurazaka, la dona de Sono i una col·laboradora molt habitual seva.

## Recepció

Una ressenya al lloc web The Spinning Image afirma que "Durant aquest examen microscòpic del personatge principal (de la pel·lícula) i com reacciona davant aquest inframón (,) Sion (Sono) va evocar una varietat d'escenes estranyes dissenyades per molestar". Una ressenya a Variety, tot i que elogia la pel·lícula, afirma el que segueix: "La narració kafkiana, que entrellaça les històries de tres dones que lluiten amb sexe per diners i assassinat, s'inspira de nou en fet, però les imatges febrils segueixen sent pròpies del director malgrat un final confús, aquest serà un plaer "Guilty" per als fans i els aficionats al gènere del helmer, tot i que no ampliarà l'atractiu de Sono.”

## Referències

* ↑ «ja:恋の罪 (2011)» (en japanese). Allcinema.net. Stingray. [Consulta: 7 setembre 2011].
* ↑ «Rapid Eye Movies (German distributor)». Arxivat de l'original el 28 March 2013. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ Blair, Gavin J. «Japanese Auteur Sion Sono Hospitalized After Heart Attack» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 07-02-2019. [Consulta: 10 maig 2023].
* ↑ «Guilty of Romance Review (2011)». www.thespinningimage.co.uk. [Consulta: 10 maig 2023].
* ↑ Hoeij, Boyd van. «Guilty of Romance» (en anglès americà). Variety, 19-05-2011. [Consulta: 21 agost 2023].

## Enllaços externs

* Review Arxivat 2 September 2011 a Wayback Machine. at Twitch Film
# Veľké Kozmálovce

Veľké Kozmálovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1322.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «Základné informácie». Arxivat de l'original el 2021-12-19. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Al-Sha'ab CSC Sharjah

L'Al-Sha'ab CSC Sharjah (àrab: نادي الشعب الثقافي الرياضي, Nādī ax-Xaʿab aṯ-Ṯaqāfī ar-Riyāḍī, ‘Club Cultural Esportiu de la Gent’) fou un club de futbol dels Emirats Àrabs Units de la ciutat de Sharjah. El club es fusionà dins Sharjah FC el 2017.

## Palmarès

* Copa del President dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1993
* Supercopa dels Emirats Àrabs Units de futbol:
** 1993
* Segona Divisió dels Emirats Àrabs Units:
    1992–93, 1997–98

## Referències

* ↑ «UAE football shake-up: Three clubs merge to form Shabab Al Ahli Dubai, two to form Sharjah Cultural Club». The National, 16-05-2017.
* 1 2 «United Arab Emirates - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* (àrab) Web oficial Arxivat 2010-09-20 a Wayback Machine.