OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mares veritables

Mares veritables (朝が来る, Asa ga Kuru) és una pel·lícula dramàtica japonesa del 2020 dirigida per Naomi Kawase. Va ser seleccionada per ser exhibida al Festival de Canes 2020. Està basada en una novel·la del 2015 de Mizuki Tsujimura. El juny de 2020, el Festival Internacional de Cinema de Toronto va anunciar que la pel·lícula formaria part de l'edició d'aquell any. Va ser seleccionada com a candidata japonesa a la millor pel·lícula de parla no anglesa als 93ns Premis Oscar, però no va ser nominada. S'ha doblat al català.

## Referències

* ↑ «Cannes Film Festival Reveals 2020 Lineup: Wes Anderson, Steve McQueen, Kate Winslet & Pixar». Deadline, 03-06-2020. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Cannes selects lineup for 2020 edition after 'physical' festival shelved». The Guardian, 03-06-2020. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «The films of the Official Selection 2020». Cannes. [Consulta: 5 juny 2020].
* ↑ Schilling, Mark. «Japan's Naomi Kawase Starts Shooting 'Morning'». Variety, 30-05-2019. [Consulta: 5 juny 2020].
* ↑ «TIFF 2020: September 10–19». Toronto International Film Festival. [Consulta: 24 juny 2020].
* ↑ «河瀬監督「朝が来る」が日本代表 米アカデミー賞選考に出品». Toonippo, 29-10-2020. Arxivat de l'original el 31 d’octubre 2020. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ Frater, Patrick. «Kawase Naomi's 'True Mothers' Set as Japan's Oscar Nominee». Variety, 29-10-2020. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Mares veritables - El cinema de La 2». RTVE Play Catalunya, 02-05-2023. [Consulta: 7 maig 2023].
# Maria José Elices Marcos

Maria José Elices Marcos (Alba de Tormes, província de Salamanca, 1963) és una política catalana d'origen lleonès, senadora per Tarragona en la VIII Legislatura.

## Biografia

Diplomada en màrqueting, és vocal del Comitè Executiu de la Cambra Oficial de Comerç i Indústria de Tarragona i de la Confederació Empresarial de Tarragona, i vicepresidenta de la Societat d'Estudis Econòmics de Tarragona.
Militant del PSC-PSOE, del 1999 al 2007 va ser consellera de Tarragona. També va ser Consellera de l'Empresa Municipal de Desenvolupament Econòmic (1999-2003) i consellera del Port de Tarragona (1999-2000). Consellera d'Espimsa (1999-2003) i directora comercial d'Empresa de Serveis i Logística. El 2004 fou escollida senadora de la circumscripció de Tarragona per l'Entesa Catalana de Progrés a les eleccions generals espanyoles de 2004.
El 2009 es va veure embolicada en una polèmica per la seva vinculació amb la fundació Maia, acusada de cercar subvencions públiques per a l'agència de detectius Método 3.

## Referències

* ↑ Una ex senadora del PSC, en una fundación de 'Método 3', e-noticies, 6 d'octubre de 2009
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Método 3 trató de captar subvenciones de Aído, La Vanguardia, 12 de març de 2013
# Marc Juni Silà (pretor)

Marc Juni Silà (en llatí Marcus Junius Silanus) va ser un magistrat romà al que els habitants de Neàpolis van posar al front de la ciutat en la Segona Guerra Púnica (216 aC) en la defensa contra Hanníbal. Formava part de la gens Júnia i portava el cognomen de Silà.
L'any 212 aC va ser pretor i va obtenir Etrúria com a província on principalment va recollir gra. L'any 210 aC va acompanyar a Publi Corneli Escipió Africà Major a Hispània i va servir amb distinció, especialment en una victòria sobre Hannó i Magó Barca a Celtibèria l'any 207 aC. Escipió li va deixar el comandament avançat el 207 aC quan va sortir d'Hispània, fins a l'arribada del seu successor, comandament en el que va substituir a Gai Claudi Neró
Va acabar el seu mandat i va exercir altres càrrecs fins que el 196 aC va morir en una batalla lliurada contra els gals bois, a les ordes del cònsol Marc Claudi Marcel.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 819.
# Malevil (pel·lícula)

Malevil és una pel·lícula post-apocalíptica francesa del 1981 dirigida per Christian de Chalonge. És l'adaptació de la novel·la de ciència-ficció de 1972 Malevil de Robert Merle.

## Trama

La pel·lícula té lloc en un petit poble anomenat "Malevil" al centre de França. A causa d'un problema administratiu, l'alcalde, el farmacèutic, els agricultors, els comerciants i altres vilatans assisteixen a una reunió al gran celler del castell local en un bonic dia assolellat de finals d'estiu. No obstant això, mentre té lloc la reunió, la ràdio s'apaga de cop. Moments després, es produeixen explosions enormes seguides de flaixos llargs i violents. El soroll, la calor excessiva i la humitat fan que tothom al celler quedi inconscient.
Els supervivents es desperten per trobar un món cremat on gairebé no queda res. Comencen una nova vida enfrontats a l'aïllacionisme i la violència.

## Repartiment

* Michel Serrault: Emmanuel Comte
* Jacques Dutronc: Colin
* Jean-Louis Trintignant: Fulbert
* Jacques Villeret: Momo
* Robert Dhéry: Peyssou
* Hanns Zischler: el veterinari
* Penelope Palmer: Evelyne
* Jean Leuvrais: caderner
* Emilie Lihou: La Menou
* Jacqueline Parent: Cathy
* Eduard Linkers: Fabrelatre
* Marianik Revillon: Emma
* Guy Saint-Jean: un policia
* Bernard Waver: un policia
* Reina Bartève: Judit
* Michel Berto: Baby007

## Producció

El guió està basat en la novel·la de 1972 Malevil de l'escriptor de ciència-ficció francès Robert Merle. Tot i utilitzar els personatges del llibre, la trama es desvia gairebé completament del llibre. També es va utilitzar un final diferent a la pel·lícula. Merle, que creia que l'esperit de la seva novel·la havia estat tergiversat, va demanar que el seu nom no s'esmentés als crèdits. En canvi, la pel·lícula afirma que la pel·lícula només es va inspirar en la novel·la Malevil.
El rodatge es va realitzar en exteriors del departament de l'Avairon, al castell de Les Bourines à Bertolena, a La Glèisa de Severac, així com al departament de l'Erau a Lo Cailar i a Sant Tibèri.

## Referències

* ↑ Malevil a radiotimes.com
* ↑ Malevil a Lieux de Tournage
# Maria Magdalena (pel·lícula)

Maria Magdalena és una pel·lícula dramàtico-històrica del 2018 de Garth Davis.

## Argument

L'any 33 dC, quan Judea estava sota el control de l'Imperi Romà, una dona anomenada Maria d'un petit vilatge, Magdala, comença a seguir Jesús de Natzaret i la primera comunitat de cristians. Això causa un conflicte amb els altres deixebles, la majoria homes, entre els quals destaca Sant Pere. Maria segueix Jesús durant el seu camí fins a la Crucifixió. Dies després, és testimoni de la seva Resurrecció. Al final, Pere l'accepta com a fidel seguidora de Jesús i acaba aprovant la seva versió sobre la resurrecció del Messies, animant els altres apòstols a acceptar el seu missatge.
En els crèdits del final de la cinta se subratlla la importància de Maria Magdalena, fins al punt de fundar a Galilea una comunitat cristiana amb altres dones seguidores que podria considerar-se un embrió de la futura església cristiana. És acceptada també com una de les seguidores de Jesús que estava entre els dotze apòstols vivint en comunitat juntament amb ells i altres dones. Igualment s’esmenta la proclamació a l’any 2016 del papa Francesc com a Apostolorum apostola (apòstol dels apòstols). També s’esmenta que l'església primitiva va identificar a la Magdalena erròniament com una prostituta, una creença totalment no fonamentada.

## Repartiment

* Rooney Mara: Maria de Magdala
* Joaquin Phoenix: Jesús de Natzareth
* Chiwetel Ejiofor: Pere
* Tahar Rahim: Judes Iscariot
* Denis Ménochet: Daniel, germà de Maria
* Sarah-Sofie Boussnina: Marta, amiga de Maria
* Hadas Yaron: Sara
* Lubna Azabal: Susanna
* Lior Raz: líder de la comunitat de Magdala
* Ryan Corr: Josep
* Tchéky Karyo: Elisha, pare de Maria
* Uri Gavriel: Felip
* Irit Sheleg: Maria, mare de Jesús
* David Schofield: Tomàs
* Charles Babalola: Andreu
* Tawfeek Barhom: Jaume
* Zohar Strauss: Joan
* Michael Moshonov: Mateu
* Ariane Labed: Raquel
* Theo Theodoridis: Llàtzer

## Producció

La pel·lícula es va rodar a Roma i en diversos llocs del sud d'Itàlia, incloent Matera a Basilicata, Gravina in Puglia a Apulia, Trapani a Sicília i Nàpols a Campània.

## Referències

* ↑ «Finalmente apostola[Lucetta Scaraffia, 11 giugno 2016]». [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Què diu la Bíblia sobre Maria Magdalena?». [Consulta: 17 juny 2023].
* ↑ «Le riprese del film Mary Magdalene tra le bellezze del Sud» (en anglès americà), 12-04-2018. [Consulta: 17 juny 2023].
# Mallorca Championships

El Torneig de Mallorca, conegut oficialment com a Mallorca Championships, és un torneig tennístic professional que es disputa anualment a les pistes de gespa del Mallorca Country Club a Santa Ponça, Calvià, Espanya. Pertany a les sèries 250 del circuit ATP masculí. Se celebra cada any al mes de juny i s'utilitza com a preparació del torneig de Wimbledon.

## Palmarès
### Individual masculí

| Any | Campió | Finalista | Resultat |
| 2024 | Alejandro Tabilo | Sebastian Ofner | 6−3, 6−4 |
| 2023 | Christopher Eubanks | Adrian Mannarino | 6−1, 6−4 |
| 2022 | Stéfanos Tsitsipàs | Roberto Bautista Agut | 6−4, 3−6, 7−6(2) |
| 2021 | Daniïl Medvédev | Sam Querrey | 6−4, 6−2 |

### Dobles masculins

| Any | Campions | Finalistes | Resultat |
| 2024 | Julian Cash Robert Galloway | Diego Hidalgo Alejandro Tabilo | 6−4, 6−4 |
| 2023 | Yuki Bhambri Lloyd Harris | Robin Haase Philipp Oswald | 6−3, 6−4 |
| 2022 | Rafael Matos David Vega Hernández | Ariel Behar Gonzalo Escobar | 7−6(5), 6−7(6), [10−1] |
| 2021 | Simone Bolelli Máximo González | Novak Đoković Carlos Gómez Herrera | Renúncia |

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (castellà)
* Perfil del torneig a l'ATP (anglès)
Mallorca :
2021
2022
2023
2024 :
# Mas Gamarús

El Mas Gamarús és un mas que hi ha al terme municipal d'Espolla a uns 10 km al nord del nucli urbà, al costat de la riera de Sant Genís i al bell mig de la Serra de l'Albera. El mas havia estat propietat de marquès de Camps, que durant la dècada de 1980 se'l va vendre. Fou habitat fins a la segona meitat del segle xx. Posteriorment quedà abandonat i actualment està en ruïnes.
Prop del mas es va descobrir un dolmen que porta el seu nom

## Referències

* ↑ «Mas Gamarús | enciclopèdia.cat». [Consulta: 13 agost 2018].
# Mas Gatielles

El Mas Gatielles és una masia de Serinyà (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia de planta rectangular amb teulada a dues aigües amb el carenat perpendicular a la façana principal. Es compon de tres plantes separades entre elles per una motllura, i golfes. A la façana principal, de composició simètrica i orientada al sud, s'observa que a la planta baixa hi ha tres arcs escarsers, distribuïts de forma simètrica. La porta d'entrada, que dona accés a un espaiós vestíbul, és de llinda arquejada amb brancals bisellats, i té una inscripció amb la data 1887 i les inicials FC. La primera i la segona planta, simètriques, es distribueixen al llarg de vuit arcs, lleugerament rebaixats, sostinguts per pilars d'obra de secció quadrada. Les baranes tenen detalls ornamentals a base de formes corbes i espirals. En una de les finestres de la cara de tramuntana hi ha gravada la data 1778. A la vora de la masia, cap al nord, es troba la font de les Gatioses, una de les nombroses fonts que ragen a la contrada, que té una mina d'aigua, d'obra de rajola.

## Història

El topònim Gatielles se cita per primera vegada en un document del 1181. En un document posterior datat el 1197, apareix la signatura d'un individu anomenat G. de Gatielles. La masia actual no conserva cap vestigi visible d'aquesta època, i l'aparença actual correspon, com indiquen els seus elements arquitectònics, als segles XVII i XIX. A la façana sud es conserva un plafó commemoratiu amb la legenda "CASA N. 1 DEL DISTRITO DEL VALL DE BAYÓ RENOVADA POR FRANCISCO CLAPAROLS EN EL AÑO 1888".

## Referències

* 1 2 «Mas Gatielles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Maruina jezeki

Maruina jezeki és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Etimologia

El seu nom científic honora la figura del Dr. Jan Jezek per les seues contribucions a l'estudi dels psicòdids.

## Descripció

* El mascle adult fa 1,47 mm de llargària des del tòrax fins a l'extrem posterior de l'abdomen.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Brasil, incloent-hi Bahia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Three New Species of Maruina (Müller) (Diptera, Psychodinae) from Brazil (anglès)
* ↑ Resultados do Projeto "Inventário de Diptera no Estado da Bahia: diversidade de espécies de Psychodidae (Diptera) na Mata Atlântica" Arxivat 2008-09-25 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Maruina lanceolata

Maruina lanceolata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: el Canadà i els Estats Units (Califòrnia, Washington, Nevada, Arizona, Texas i Nou Mèxic).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Downes, J. A., 1972. Canadian records of Phlebotornous uexator, Trichornyia nuda, and Maruina lanceolata (Diptera: Psychodidae). Canadian Entomologist, 104:1135-1136.
* ↑ Jerry A. Powell, Charles L. Hogue, 1980. California Insects. Vol. 44 de California Natural History Guides. University of California Press. ISBN 0520037820. «Enllaç».
* ↑ Robert Leslie Usinger, 1956. Aquatic insects of California: with keys to North American genera and California species. University of California Press. ISBN 0520012933. «Enllaç».
* ↑ Bonnie Birkemeier Hall, 1956. The biology of Maruina lanceolata (Kincaid) (Diptera-Psychodidae): with special reference to the population in Wildcat Creek, Contra Costa County, California. University of California, Berkeley. «books.google.cat».
* ↑ Bowles, David E., 1999. The occurrence of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae) in Texas. Insecta Mundi. Núm. 324. «Enllaç».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic Dipteran Species and Synonyms Arxivat 2012-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Quate, L. W. i W. W. Wirth, 1951. A taxonomic revision of the genus Maruina (Diptera: Psychodidae). Wasmann Journal of Biology, 9: 151-166.

## Enllaços externs

* BugGuide (anglès)
# Maruina duckhosei

Maruina duckhosei és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Mark Vicente

Mark Vicente (Johannesburg, Sud-àfrica, 20 de juny de 1965) és un director de fotografia sud-africà. Va viure a Portugal, Brasil, Canadà i EUA.
Va estudiar cinematografia, escenografia, il·luminació teatral, produccions de ràdio i televisió i música. Després de treballar com a càmera de notícies, va gravar vídeos musicals i anuncis publicitaris. Va participar com a càmera al musical Sarafina! amb Whoopi Goldberg. El 1992 va tenir l'oportunitat d'anar a Hollywood i va fer una pel·lícula per a Disney, Father Hood, amb Partick Swayze.
Es va quedar als EUA i va fer 14 llargmetratges més, incloent Slow Burn. L'any 2000 va dirigir anuncis i documentals.
El 2005 va ser director i càmera de I tu, què saps? . El mateix any es va introduir a la secta NXIVM per tal de rodar el documental The Vow, emès per la cadena HBO Max.

## Referències

* ↑ 'El juramento': Mark Vicente y Bonnie Piesse, ex miembros de la secta NXIVM, intentan ayudar a las víctimas, Esquire, 5 de setembre de 2020
* ↑ Mark Vicente de la serie documental "The Vow" habla sobre como fue salir del infierno a El País

## Enllaços externs

* Web de Mark Vicente
# Fabrizio Bajec

Fabrizio Bajec, (Itàlia, 1975) és un poeta i dramaturg que actualment viu a París. És traductor d'autors anglòfons i francòfons com William Cliff i Adam Rapp. El 2005 es va doctorar en Llengua i literatura francesa amb una revisió del cànon autobiogràfic a la Universitat de Viterbo (Itàlia). És autor dels llibres següents: Corpo nemico, de l'«Ottavo quarderno italiano di poesia contemporanea» (Marcos y Marcos, 2004), Gli ultimi (Transeuropa, 2009), Entrare nel vuoto (Con-fine, 2011), Entrer dans le vide (Editions du Fram, 2012), Loin de Dieu, près de toi / Con te, senza Dio (L'Âge d'Homme, 2013). Ha escrit diverses obres de teatre que han estat representades a Itàlia, entre les quals destaca Rage (2009), interpretada també en el Teatre Nacional de Brussel·les pels alumnes de l'escola de cinema Insass. Entre el 1999 i el 2006 ha format part de la redacció de l'Annuario di poesia, una revista de crítica militant.

## Referències

* ↑ «Fabrizio Bajec». web. Kosmopolis 2015 (CCCB). [Consulta: 5 novembre 2015].
# Cargolet dels canyons

Catherpes mexicanus és una espècie d'ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae) i única espècie del gènere Catherpes. En diverses llengües rep el nom de "caragolet de les gorges" (Anglès: Canyon Wren. Francès: Troglodyte des canyons).

## Descripció

* Petit ocell amb 14 - 15 cm de llarg. Bec llarg, prim i corbat de color negre. Potes negres.
* Plomatge marró per les parts superiors. Carpó i cua rogenc. Gola i pit blanc. Abdomen marró.

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides obertes, turons rocosos i gorges d'Amèrica del Nord, al sud de la Colúmbia Britànica, meitat occidental dels Estats Units i la major part de Mèxic, fora de la costa del Carib.

## Subespècies

S'han descrit 8 subespècies:
* C. m. cantator Phillips AR, 1966. Sud-oest de Mèxic.
* C. m. conspersus Ridgway, 1873. Sud-oest dels Estats Units i nord-oest de Mèxic.
* C. m. croizati Phillips AR, 1986. Sud de Baixa Califòrnia.
* C. m. griseus Aldrich, 1946. Sud-oest del Canadà i nord-oest dels Estats Units.
* C. m. meliphonus Oberholser, 1930. Nord-oest de Mèxic.
* C. m. mexicanus (Swainson, 1829). Centre i sud de Mèxic.
* C. m. pallidior Phillips AR, 1986. Nord i oest dels Estats Units.
* C. m. punctulatus Ridgway, 1882. Est de Califòrnia.

## Referències

* ↑ Catherpes mexicanus a Integrated Taxonomic Information System Rev. 21/01/2014 (anglès)
* J.A.MacMahon (1997) Deserts p 599, National Audubon Society Nature Guides, A.A. Knopf Inc, ISBN 0-394-73139-5
# Estats Shan

Els Estats Shan són 34 estats de l'Estat Shan de Myanmar, dirigits per prínceps (sawpwas o saofas) fins al 1959 i repúbliques federades des del 1959. Els estats Shan reben el nom de l'ètnia shan, poble que pertany al grup dels tais. Entre certs grups que s'identifiquen com a tai, el nom del regne de "Siam" (amb un significat ample i un xic mític) ha donat origen a altres versions del mateix nom com Shan o Assam.

## Història

Els shan van ser independents, però tributaris, de Birmània fins al 1886. Del 1886 al 1887 es van confederar i van resistir als britànics que finalment van imposar el protectorat. El 1922 es va constituir sota sobirania britànica una federació d'estats Shan que fou dotada amb una bandera nacional blava amb un tigre o drac groc al centre sobre set flames blanques. El 1946 van quedar integrats en una administració fronterera separada de Birmània i a la Conferència de Panglong l'11 de febrer de 1947 van decidir unir-se a Birmània amb dret d'autodeterminació al cap de deu anys. Negat aquest dret el 1957, els prínceps van abdicar en el govern electe (1959), i es va iniciar la rebel·lió nacional, que encara segueix. El principal exèrcit Shan, la Mong Tai Army, es va rendir el 1996.

## Llista d'estats

Els estats teòrics són actualment 34:
* Kengtung
* Hsipaw
* Hsenwi (Hsenwi del nord)
* Taupeng
* Mongmit
* Hsenwi del sud (Mongyai)
* Manglun
* Kokang
* Kehsi Mansam
* Mongkung
* Laikha
* Mongnawng
* Mongshu
* Mongnai
* Mongpan
* Mawkmai
* Mongpawn
* Hopong
* Namkhok
* Wanyin
* Hsatung
* Yawnghwe
* Mongpai
* Samkha
* Sakoi
* Hsamongkham
* Pwela
* Pindaya
* Yengnan
* Pinhmi
* Kyone
* Loilong
* Lawksawk
* Maw

## Vegeu també

* Karenni
# Niccolò II Correggio

Niccolò II Correggio el pòstum era fill de Niccolò I Correggio i va succeir al seu pare (mort el 1449) quan va néixer pòstumament el febrer de 1450. Va ser comte sobirà de Correggio i del Sacre Imperi Romà per investidura concedida per l'emperador a Modena el 18 de maig de 1452. Va ser també comte de Castellazzo (en feu del duc de Milà, gener 1481) però en va ser desposseït el 1495. Va ser senyor de Campagnola, Rossena i Fabbrico.
Patrici de Parma i Venècia i cavaller imperial armat a Modena el 18 de maig de 1452. Va obtenir del duc de Milà el privilegi de quartejar el seu blasó amb el dels Visconti i portar el cognom Correggio Visconti (gener del 1481).
Capità de l'exèrcit de Venècia (febrer del 1475) va passar al servei de Milà (setembre de 1475). Capità de l'exèrcit del duc de Ferrara (1479), del duc de Milà (gener del 1481), conseller del duc de Milà (1481). Capità de l'exèrcit del Papa (abril del 1486)
Ambaixador milanès davant el Papa (1492).
Va morir a Ferrara el febrer del 1508. Es va casar el 1472 amb Cassandra Colleoni amb la que va tenir cinc fills: Giangaleazzo Correggio Visconti, Beatrice, Eleanora, Cornèlia i Isotta.
# Baldriga de Tasmània

La baldriga de Tasmània (Puffinus tenuirostris) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, que habita al Pacífic Sud, migrant fins a l'hemisferi nord durant l'hivern austral. Cria a les illes de l'Estret de Bass i a la costa sud-est d'Austràlia.
# Baldriga del Pacífic

La baldriga del Pacífic (Ardenna pacifica) és una espècie d'ocell de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics que habita als oceans Pacífic i Índic, entre els 35° S i els 35° N, criant a illes petites del Japó, les illes Revillagigedo, les Hawaii, les Seychelles i illes properes a Austràlia Occidental.
# Ateca

Ateca és un municipi de l'Aragó, situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Calataiud. És una ciutat mudèjar que apareix al Cantar del Mío Cid i està situada a la vall del riu Jalón.

## Fills il·lustres

* Martí d'Ateca ([...?]-1306) dominic.
# Museu d'Art Tokugawa

El Museu d'Art Tokugawa (徳川美術館, Tokugawa Bijutsukan) és un museu privat de Nagoya, Japó. La seva col·lecció conté més de 12.000 obres, que inclouen espases, armadures, vestits i màscares Noh, mobles lacats, ceràmica xinesa i japonesa, cal·ligrafia, i pintures de les dinasties xineses Song i Yuan (960-1368).
La més important i valuosa de les peces són tres rotlles il·lustrats del període Heian del Genji Monogatari, datats de l'any 1130.

## Bibliografia

* The Tokugawa Art Museum. The Tokugawa Art Museum, 1988. ASIN B000VQ5F9O.
* Shogun Age Exhibition Committee. The Shogun Age Exhibition From The Tokugawa Art Museum, 1985. ASIN B000UDO9BS.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Museu d'Art Tokugawa
* Pàgina oficial del Museu
# Aurelio León Rovira

Aurelio León Rovira (Barcelona, 13 d'agost de 1915 - Cornellà de Llobregat, 30 de juny de 1968) fou un futbolista català de les dècades de 1930 i 1940.

## Trajectòria

Jugava a la posició de mig centre. Començà la seva carrera a la UE Sants. Durant la temporada 1935-36 fitxà pel CE Sabadell que jugava a la Segona Divisió espanyola. Abans d'acabar la temporada passà al Vic FC, i el 1937, en plena Guerra Civil, al FC Barcelona. Amb el Barça jugà a primera divisió a començament de la dècada de 1940. Després marxà a Cadis, per jugar al Cadis CF i a l'Hércules de Cadis. Finalitzà la seva carrera novament a Catalunya, a les Terres de l'Ebre (CD Tortosa i CD La Cava), i finalment al Gràcia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 «Fitxa de León». cadistas1910. Arxivat de l'original el 2016-08-14. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «En Sans». Mundo Deportivo, 31-07-1933. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «El medio sansense León al Sabadell». Mundo Deportivo, 30-11-1935. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ «Primera B». Mundo Deportivo, 31-10-1937. [Consulta: 7 maig 2016].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol