OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dinastia Zapolya

La dinastia Zapolya (En hongarés Szapolyai) de reis d'Hongria la van constituir dos membres d'aquesta família de nobles hongaresos entre els anys 1526 i 1571, en disputa amb l'Emperador Ferran I.

## Membres de la Dinastia

* Joan Zapolya, Rei d'Hongria entre 1526 i 1540. Voivoda del Principat de Transsilvània des de 1511, va ser elegit per part de la noblesa en oposición a l'altre pretenent, l'Emperador Ferran I.
* Joan Segimon Zapolya, Rei d'Hongria entre 1540 i 1571. Fill de l'anterior.

## Altres membres de la família

* Emeric Zapolya, mort en 1487. Germà d'Esteve Zapolya.
* Esteve Zapolya, mort en 1499. Pare del rei Joan Zapolya. Va ser palatí d'Hongria i general del rei Maties Corví.
* Bàrbara Zapolya, morta en 1515. Filla d'Esteve Zapolya i esposa de Segimon I de Polònia.
* Jordi Zapolya, mort en 1526. Fill d'Esteve Zapolya.
# UMF Stjarnan Garðabær

El Ungmennafélagið Stjarnan, també conegut com a UMF Stjarnan Garðabær, és un club esportiu islandès de la ciutat de Garðabær. Té seccions de futbol, handbol, basquetbol, voleibol i gimnàstica.

## Història

El club va ser fundat el 1960. En el seu palmarès destaca la lliga assolida l'any 2014. També ha estat finalista de copa les temporades 2012 i 2013.
El club es va fer famós arreu per les seves celebracions dels gols, que incloïen elaborades coreografies.

## Palmarès
### Futbol

* Lliga islandesa de futbol:
** 2014
* Copa islandesa de futbol:
** 2018
* Segona divisió islandesa de futbol:
** 1989
* Supercopa islandesa de futbol:
** 2015, 2019

### Basquetbol

* Segona divisió d'Islàndia:
** 1994-95

### Voleibol

* Campionat d'Islàndia:
** 2003, 2004, 2006, 2007, 2008

### Handbol

El club ha guanyat nombrosos campionats en categoria masculina i femenina.

## Referències

* ↑ «Iceland - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Iceland - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Lorna Blount «Is This The Best Goal Celebration Ever?». Sky News, 28-07-2010.

## Enllaços externs

* UMF Stjarnan Garðabær - Lloc web oficial
* (islandès) Web oficial del futbol Arxivat 2012-06-15 a Wayback Machine.
# (3174) Alcock

Alcock és l'asteroide número 3174. Va ser descobert per l'astrònom E. Bowell, des de l'observatori de Flagstaff (Arizona, Estats Units), el 26 d'octubre de 1984. La seva designació provisional n'era 1984 UV.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=3174.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 29 gener 2024].
# Centre Espacial d'Uchinoura

El Centre Espacial d'Uchinoura (内之浦宇宙空間観測所, Uchinoura uchū kūkan kansokusho) és un cosmòdrom proper a la vila Japonesa de Kimotsuki, al districte del mateix nom, a la Prefectura de Kagoshima. Abans de l'estbliment de l'Agència Espacial Japones el 2003, era nomenat Centre Espacial de Kagoshima (鹿児島宇宙空間観測所). Abans del coet M-V, tots els satèl·lits científics eren llançats des d'Uchinoura. A més, el centre té antenes per a la comunicació interplanetària.

## Enllaços externs

* Centre Espacial d'Uchinoura Arxivat 2011-03-19 a Wayback Machine.(JAXA Arxivat 2007-03-21 a Wayback Machine.) (anglès)
* Enciclopedia Astronàutica «Kagoshima». (anglès)
* Localització amb Google Maps «Enllaç».
# Penicillium gracilentum

Penicillium gracilentum és una espècie del gènere Penicillium.

## Referències

* 1 2 MycoBank
* ↑ ATCC
* ↑ UniProt
* ↑ J. Sugiyama. Pleomorphic Fungi: The Diversity and Its Taxonomic Implications. Elsevier Press, 2012. ISBN 0444598510.
# Dioplosaure

El dioplosaure (Dyoplosaurus, "llangardaix doblement blindat") és un gènere de dinosaure ancilosàurid que va viure al Cretaci superior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Alberta, Canadà. Va ser anomenat per William A. Parks l'any 1924.

## Enllaços externs

* Dyoplosaurus a the Dinosaur Encyclopedia Arxivat 2009-09-22 a Wayback Machine. (anglès)
* Ankylosauridae a Thescelosaurus.com (anglès)
# Sant Miquel (Gurp)

Sant Miquel és un paratge del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Gurp de la Conca.
Està situat al sud-oest del poble de Gurp i de les Bordes de Seix, en un contrafort meridional de Montibarri, al capdamunt de la llau del Rial. Conté la Borda de Figuera i les restes de l'església romànica de Sant Miquel de Gurp.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Japonolaeops dentatus

Japonolaeops dentatus és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del sud del Japó fins a Taiwan i la Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# (32326) 2000 QO62

(32326) 2000 QO62 és un asteroide del cinturó principal. Posseeix una excentricitat de 0.18615320 i una inclinació de 14.08968º. Va ser descobert el dia 28 d'agost de 2000 pel LINEAR a Socorro Nou Mèxic. Amb un diàmetre estimat de 6 km, és el més gran de la família Juno, a part del mateix Juno.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides

## Referències

* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 febrer 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 maig 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=32326.
* ↑ «32326 2000 QO62» (en anglès). NASA. [Consulta: 23 desembre 2013].
# Ghouazi

Ghouazi (àrab اغوازي) és una comuna rural de la província de Taounate de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 18.081 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Philippe Gomès

Philippe Gomès (Alger, Algèria, 27 d'octubre del 1958) és un polític caldoche de Nova Caledònia. El seu pare era un policia pied-noir que marxà d'Algèria el [1962 cap a Cherbourg-Octeville fins que el 1974 es va instal·lar definitivament a Nova Caledònia. Es llicencià dret a la Universitat de Niça el 1981 i el 1982 va obtenir plaça de funcionari al territori, però la deixà uns anys més tard per a dedicar-se a la política.
El 1984 ingressà al RPCR de Jacques Lafleur i fou ministre de treball durant el govern de Dick Ukeiwé de 1984-1985 i director de l'Agence de développement rural et d'aménagement foncier (ADRAF) el 1986. A les eleccions provincials de Nova Caledònia de 1989 fou elegit diputat per la Província del Sud i alcalde de La Foa, on hi organitzà cada any un festival de cinema. Deixà el càrrec d'alcalde el 2008.
Des del seu càrrec al Congrés de Nova Caledònia fou un dels signants de l'Acord de Nouméa, i com a conseller de treball fou l'artífex de l'acord social de 2001. Després entrà en conflicte amb el seu propi partit i fou un dels que l'abandonà per a fundar Avenir ensemble, partit amb què es va presentar a les eleccions provincials de Nova Caledònia de 2004, que saldà amb una gran victòria. Això li va permetre ser nomenat president del Congrés de Nova Caledònia.
Arran la crisi interna del partit pel suport a la candidatura de Nicolas Sarkozy a les eleccions presidencials franceses de 2007 va marxar del partit per a fundar Calédonie ensemble. A les eleccions provincials de Nova Caledònia de 2009, tot i els bons resultats, fou batut per Reagrupament-UMP i hagué de cedir la presidència provincial a Pierre Frogier, però el 5 de juny de 2009 fou nomenat cap de govern de Nova Caledònia.

## Enllaços externs

* Fitxa de Philippe Gomès al web oficial del Congrés de Nova Caledònia Arxivat 2005-03-19 a Wayback Machine.
| Precedit per: Jacques Lafleur | President de la Província del Sud 2004 - 2009 | Succeït per: Pierre Frogier |
# Seguí

«Seguí» té aquests significats:
* Seguí I comte de Bordeus (778-816)
* Seguí II, comte de Bordeus (després de 819)-845
* Seguí +1022, senyor de Castellar
* Tomeu Seguí Nicolau (Palma, Mallorca, 1962), dibuixant de còmic, il·lustrador i editor
Viccionari
# Vajra

En sànscrit, la paraula vajra significa tant ‘diamant’ com ‘raig’.
* vajra, en el sistema IAST (alfabet internacional de transliteració sànscrita).
* वज्र, en devanagari.
* Etimologia: ‘el dur’ o ‘el poderós'. Representa la duresa del diamant i la força del llampec.

## En l'hinduisme

En l'hinduisme es diu així l'arma d'Indra, que va elaborar amb les mans Vishua Karma (l'artesà i arquitecte dels déus) amb els ossos del rishi Dadhichi. Segons la descripció en el Rigveda (II mil·lenni ae), el text més antic de la literatura de l'Índia, el vajra tenia la forma d'un disc. Més tard en el Purana (primers segles abans de la nostra era) se'l descriu com dos rajos transversals que s'encreuen com una ics. A vegades s'aplica aquest nom a armes semblants usades per diversos déus o éssers sobrehumans, o a qualsevol arma mítica que pot destruir encisos o màgia.
També se l'anomena maniu (‘ira’). Quan està acompanyat per apām (‘aigua’) és un raig d'aigua.
També es diuen vajra els raigs elèctrics que cauen del cel, que es creia que provenien de l'energia centrífuga del vasjra circular d'Indra quan el llançava contra un enemic.
En l'actualitat, el vajra és una arma simbòlica religiosa d'or, consta d'una esfera amb dos lotus als costats, que es perllonguen en cinc o nou raigs, i sempre hi ha un raig central.

## En el budisme

Al Tibet, Bhutan i Nepal, el vajra té forma de campana i s'anomena dorje, que també és el terme comunament usat per al fal·lus.
Se'n pot veure en la representació de moltes deïtats budistes.

## Referències

* 1 2 Segons el Sanskrit-English Dictionary del britànic Monier Monier-Williams (1819-1899).
* ↑ Segons l'Átharva vedá, citat en el Sanskrit-English Dictionary de Monier-Williams.
* ↑ Segons Buddhism in its connexion with brāhmaṇism & hindūism, and in its contrast with Christianity, de Monier-Williams.

## Vegeu també

* Vajrapani
* Vajradhara
# Irmina d'Oeren

Irmina d'Oeren (?- morta entre 704 i 710), fou la cofundadora, junt amb Sant Willibrord i la benefactora de l'abadia d'Echternach el 697. El 698 va esdevenir abadessa del monestir d'Oeren, prop de Trèveris.

## Família

És coneguda per l'acta de fundació de l'abadia d'Echternach a la qual cedeix la meitat d'una vil·la que posseïa en aquesta ciutat. L'altra meitat de la vil·la fou després cedida el 706 per Plectruda, esposa de Pipí d'Héristal i filla del senescal Hugobert, que declarava tenir-la de la successió de Teodard, fill del duc Teotar. Els historiadors estan d'acord a pensar que la vil·la d'Eternach havia estat anteriorment l'objecte d'un repartiment entre el duc Teotar i el seu germà, pare d'Irmina Aquest pare no designat és identificat per consideracions onomàstiques amb sant Teodard, bisbe de Maastricht del 662 al 669.
Una altra acta, datada el 704, fa constar la donació a l'abadia d'Echternach, per la religiosa Immina i les seves filles Attala i Rolanda, de béns situats a Bedelinga procedents dels seus pares. Tradicionalment, aquesta religiosa Immina és identificat a Irmina.
Segons aquests diferents elements i interpretacions, els historiadors consideren generalment que Irmina d'Oeren fou l'esposa d'Hugobert († 697/698), senescal de Clodoveu III el 693 i comte palatí el 697, i que va donar a llum a:
* Attala, identificada amb Adela, abadessa de Pfalzel, esposa d'Odó.
* Rolanda o Chrodelinda, que potser fou l'esposa de Bernari o Guarner (Bernier) i la mare del comte Teodoric, i per aquest l'avantpassat dels Guillèmides.
* Plectruda esposa de Pipí d'Héristal, majordom de palau d'Austràsia, després de Nèustria i de Borgonya.
* Regentruda, casada amb Teodobert o Teodebert, duc de Baviera.
* Bertrada, principal donant en el moment de la fundació de l'abadia de Prüm el 23 de juny de 721, mare de Caribert de Laon, comte de Laon, ell mateix pare de Berta de Laon, la dona de Pipí I el Breu i mare de Carlemany.

## Notes i referències

* ↑ Settipani, 1989, pàg. 38-39.
* ↑ Settipani, 1989, pàgs. 57-58.
* ↑ . Els dos noms poden ser confosos en l'escriptura merovíngia, i Attala seria la mateixa que Adela de Pfalzel, coneguda per ser la germana d'una Regentruda i d'una Plectruda.
* ↑ Settipani, 1989, pàg. 38.
* ↑ Per altres tesis en relació amb la família d'Irmina d'Oeren, vegeu l'article Hugobèrtides

## Bibliografia

* Christian Settipani, Les Ancêtres de Charlemagne, París, 1989, (ISBN 2-906483-28-1).
* Suzanne Martinet, Laon, promontoire sacré. Des druides au IXe siècle, gener de 1994.
* Régine Le Jan, Famille et Pouvoir dans le monde Franc, Publications de la Sorbonne, 1995

## Vegeu també

* Dones a la dinastia merovíngia
# Caves Rovellats

Caves Rovellats és una casa de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Conjunt d'edificacions tancades dins d'un recinte enjardinat, amb baluard, on destaquen dues masses compostes de planta baixa, pis i golfes, amb portals d'entrada d'arc de mig punt adovellats i finestres amb llinda a les obertures, i amb coberta a dues vessants. Capella propera, de nova edificació, i caves subterrànies d'ordenació radial. Magatzems i cellers annexos.

## Referències

* ↑ «Caves Rovellats». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Vajkovce

Vajkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1630.
# Irodouër

Irodouër (en bretó Irodouer, en gal·ló Irodoèrr) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.811 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.177 | 1.236 | 1.258 | 1.211 | 1.286 | 1.384 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995-2001 | Théophile Leforestier | |
| 2001- | Yves Lesvier | |
# Abarema adenophora

Abarema adenophora és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Castell Zakimi

El castell Zakimi (座喜味城, Zakimi jō) és un gusuku (castell o fortalesa de les Ryūkyū) situat a Yomitan, Okinawa, al Japó, i que es troba actualment en ruïnes, amb les muralles i la fonamentació restaurades. Fou construït entre els anys 1416 i 1422 pel comandant militar Gosamaru. La fortalesa té dos espais interiors diferents, cadascun amb una porta en arc. Abans i durant la Segona Guerra Mundial, el castell va ser utilitzat com a punt estratègic per a l'exèrcit japonès, i fou utilitzat per les forces dels Estats Units com a estació de radar després de la guerra.
Algunes de les parets van ser destruïdes per permetre la instal·lació de l'equip de radar, però van ser restaurades a posterioritat. El castell de Zakimi, juntament amb d'altres castells d'Okinawa, va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per a la Unesco l'any 2000 com una part dels «Llocs Gusuku i béns culturals associats del Regne de Ryukyu».

## Referències

* ↑ «Gusuku Sites and Related Properties of the Kingdom of Ryukyu». World Heritage List. UNESCO. [Consulta: 14 maig 2017].

## Bibliografia

* Motoo, Hinago. Japanese Castles. Tòquio: Kodansha, 1986, p. 200 pàgines. ISBN 0-87011-766-1.

## Enllaços externs

* Pagina web de la UNESCO (anglès)
* Panorama del castell de Zakimi Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine. (en anglès)
# Schoenfliesita

La schoenfliesita és un mineral de la classe dels òxids que pertany i dona nom al subgrup de la schoenfliesita. Va ser anomenada l'any 1971 en honor d'Arthur Moritz Schoenflies (1853-1928), professor de matemàtiques de la Universitat de Frankfurt. Les investigacions de Schönflies en la teoria de grups i la topologia van donar com a resultat la prova dels 230 grups espacials. Les seves tècniques d'indexació cristal·logràfica també van facilitar enormement la resolució d'estructures minerals i de cristalls químics.

## Característiques

La schoenfliesita és un hidròxid de fórmula química Mg[Sn(OH)₆]. Cristal·litza en el sistema isomètric. Els seus grans són molt fines i mesuren uns 0.5 μm; també pot aparèixer com a recobriments fibrosos en cassiterita. La seva duresa a l'escala de Mohs és de 4 a 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la schoenfliesita pertany a «04.FC: Hidròxids (sense V o U), amb OH, sense H₂O; octaedres que comparteixen angles» juntament amb els següents minerals: bernalita, dzhalindita, söhngeïta, burtita, mushistonita, natanita, vismirnovita, wickmanita, jeanbandyita, mopungita, stottita, tetrawickmanita, ferronigerita-2N1S, magnesionigerita-6N6S, magnesionigerita-2N1S, ferronigerita-6N6S, zinconigerita-2N1S, zinconigerita-6N6S, magnesiotaaffeïta-6N'3S i magnesiotaaffeïa-2N'2S.

## Formació i jaciments

La schoenfliesita s'ha trobat com a producte d'alteració hidrotermal de fase tardana de hulsita en pedra calcària metasomatitzada, amb contingut de bor, prop del contacte amb un granit intrusiu (Serralada Brooks, Alaska, EUA); i com a fase final mineral de baixa temperatura en dolomia serpentinitzada associada amb skarns amb contingut de W, Sr, B, Be (Districte Pitkäranta, Rússia). Va ser descoberta a la serralada Brooks.

## Referències

* 1 2 3 «Schoenfliesite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 «Schoenfliesite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 25 abril 2018].
# Jaume Vaquer

Jaume Vaquer (Palma, 1966) és un farmacèutic mallorquí que exerceix de crític i editor de còmic, sent en aquest camp un dels majors col·leccionistes privats d'originals d'Europa. És un dels impulsors del projecte del Museu del còmic d'Inca.

## Biografia

Jaume Vaquer va estudiar Farmàcia a Barcelona, on va conèixer a professionals de la indústria del còmic, com Sergi Gras i Miguel G. Saavedra, que llavors treballaven aEdicions Zinco. A través d'ells, va col·laborar amb aquesta editorial i després amb Planeta DeAgostini, aportant articles, traduccions i gestionant les seccions de contacte amb el lector.
El 1992, va començar a comprar còmics originals a través d'una revista especialitzada estatunidenca. La seva primera peça va ser un dibuix de Nick Furia, pel qual va pagar unes 30.000 pessetes.
A Palma, va entaular contacte amb Vicente García i tots dos van fundar en 1994 la revista Dolmen on, sense abandonar la seva feina per a Planeta, va començar a aportar també articles i ressenyes.
Ha exhibit part de la seva ingent col·lecció en diversos festivals de còmic, destacant el de la Corunya, en les edicions del qual de 2009 i 2010 va comissariar sengles exposicions sobre còmic de superherois i tires de premsa, respectivament.

## Referències

* 1 2 OBELLEIRO, Paola (11/08/2009). El Salón del Cómic de A Coruña se rinde a los héroes americanos, "El País".
* 1 2 3 RODRÍGUEZ, Juan Carlos (03/01/2005). Entrevista Jaume Vaquer y Vicente García (I), "Zona Negativa".
* ↑ EFE (15/08/2010). El lucrativo arte de los cómics, "La Opinión A Coruña".
* ↑ BORGES, Luigi Benedicto (24/12/2010). Originales de cómics: El arte del coleccionismo, "El Mundo".
* ↑ MOLEZÚN, Fernando (10/08/2010). Arranca Viñetas desde o Atlántico con una retrospectiva de Eisner, La Voz de Galicia.
# Cecília Metel·la

Cecília Metel·la és el nom dels següents personatges:
* Cecília Metel·la (germana de Metel Numídic), esposa de Luci Licini Lucul·le (pretor) pare del gran general
* Cecília Metel·la (filla de Metel Baleàric), esposa d'Appi Claudi Pulcre.
* Cecília Metel·la (filla de Metel Dalmàtic), esposa de Marc Escaure i de Sul·la.
* Cecília Metel·la (filla de Metel Crètic), filla de Quint Cecili Metel Crètic i esposa de Marc Licini Cras.
* Cecília Metel·la I (filla de Metel Macedònic), filla de Quint Cecili Metel Macedònic casada amb Gai Servili Vàtia i mare de Publi Servili Vàtia Isàuric, cònsol el 79 aC
* Cecília Metel·la II (filla de Matel Macedònic), filla de Quint Cecili Metel Macedònic, casada amb Publi Corneli Escipió Nasica, cònsol l'any 111 aC.
# Grover

«Grover» té aquests significats:
* Grover (Carolina del Nord)
* Grover (Colorado)
* Grover (Wyoming)
* Grover Beach, població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia.
* Grover Hill, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio.
* Stephen Grover Cleveland (1837 – 1908), vint-i-dosè i vint-i-quatrè president dels Estats Units.
* Grover (discs), discogràfica catalana
* Grover (Barri Sèsam), titella del programa Barri Sèsam
# Plans de Villena

Els Plans de Villena era una històrica comarca del País Valencià que actualment està dividida entre les comarques actuals de l'Alt Vinalopó i el Vinalopó Mitjà. Hi formaven part els municipis de Cabdet (actualment a Castella-La Manxa), Asp, Elda, Montfort del Cid, i Petrer (al Vinalopó Mitjà), Salines, Saix, i Villena (a l'Alt Vinalopó). Apareix al mapa de comarques d'Emili Beüt Comarques naturals del Regne de València publicat l'any 1934.
# Districte d'Oberhasli

El districte d'Oberhasli és un dels 26 districtes del Cantó de Berna (Suïssa), té 7843 habitants (cens de 2007) i una superfície de 551 km². El cap del districte és Meiringen està format per sis municipis. Es tracta d'un districte amb l'alemany com a llengua oficial.

## Municipis

| Municipi | Habitants (31. Dez. 2007) | Superfície en km² |
| Gadmen | 250 | 116.4 |
| Guttannen | 316 | 200.7 |
| Hasliberg | 1234 | 41.7 |
| Innertkirchen | 901 | 120.0 |
| Meiringen | 4533 | 40.7 |
| Schattenhalb | 609 | 31.5 |
| Total (6) | 7843 | 551.0 |
# Tetrosa

Les tetroses són monosacàrids (glúcids simples) formats per una cadena de quatre àtoms de carboni. Tenen ja sia un grup funcional aldehid en la posició 1 (aldotetroses) o un grup funcional cetona en la posició 2 (cetotetroses).
* D-Eritrosa
* D-Treosa
* D-Eritrulosa
Les aldotetroses tenen dos centres quirals i 4 diferents estereoisòmers possibles. Hi ha dos estereoisòmers que es presenten de manera natural, els enantiòmers d'eritrosa i treosa. Les cetotetroses tenen un centre quiral i dos possibles estereoisòmers: Eritrulosa (L- i D). Només la forma D ocorre en la natura.

## Referències

* ↑ Thisbe K. Lindhorst. Essentials of Carbohydrate Chemistry and Biochemistry. 1 ed. Wiley-VCH, 2007. ISBN 3527315284.
* ↑ John F. Robyt. Essentials of Carbohydrate Chemistry. 1 ed. Springer, 1997. ISBN 0387949518.