OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ricard Vives i Sabaté

Ricard Vives i Sabaté (Reus, 19 de juliol de 1907 - Vilanova i la Geltrú, 1995) va ser un impressor i gravador català
El seu pare, reusenc, exercia de mestre a Les Borges Blanques, però va decidir tenir el seu fill a Reus. Al cap de poc del naixement, tornà a Les Borges, on Ricard passà la infància. Als 11 anys la família es traslladà a Vilanova i la Geltrú, d'on ja no se'n mourien. Estudià dibuix i magisteri a Barcelona, i exercí un temps de mestre a l'Hospitalet de Llobregat. Encara que tenia afició a la poesia i a la música, es dedicà a la xilografia, art que dominava, ja que era un excel·lent dibuixant. Va conèixer les tècniques xilogràfiques antigues dels llibres manuscrits i dels incunables, i s'especialitzà en el gravat en testa. Va destacar sobretot en l'edició de goigs, i en realitzà les xilografies de més d'un miler, n'edità reculls i en feu exposicions. Va col·laborar amb Lluís Solé i Sabarís en diversos treballs cartogràfics, realitzant els dibuixos de plànols. Va tenir cura de l'edició facsímil de l'Atles Català de 1375. Treballà amb premses manuals, seguint tècniques antigues, cosa que li donà prestigi entre els impressors artesans. De entre les seves publicacions destaca Les Belles estampes xilogràfiques catalanes, un recull en cinc carpetes que mostra l'art de la xilografia.
L'escriptor Xavier Garcia i Soler li va fer una biografia: Ricard Vives i Sabaté. Una vida per als goigs. Vilanova i la Geltrú, 1991.

## Referències

* 1 2 Garcia i Soler, X. «Ricard Vives i Sabaté». [Consulta: 23-XII-2014].
* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 687.

## Enllaços externs

* «Ricard Vives i Sabaté». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Cheles

Cheles és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Chaunte Howard

Chaunte Howard (Califòrnia, Estats Units, 12 de gener de 1984) és una atleta estatunidenca, especialista en la prova de salt d'altura, en la qual ha aconseguit ser subcampiona mundial en 2005.

## Carrera esportiva

Al Mundial de Hèlsinki 2005 va guanyar la medalla de plata en salt d'altura, amb una marca de 2.00 metres, que va anar la seva millor marca personal, quedant en el podi després de la sueca Kajsa Bergqvist que va saltar 2.02 metres, i per davant d'una altra sueca Emma Green.
Tres anys després, va aconseguir la medalla de bronze en la mateixa prova a les Olimpíades de Pequín 2008.

## Referències

* ↑ «Chaunte Howard». [Consulta: 27 novembre 2017].

## Enllaços externs

* IAAF, perfil de Chaunte Howard
* Chaunte Howard - USA T&F Arxivat 2011-07-09 a Wayback Machine.
# Christos Georgiou

Christos Georgiou, nascut el 1966 a Londres, Gran Bretanya, és un director de cinema , guionista i productor de cinema anglès d’origen grecoxipriota. Va estudiar cinema a Leeds i Wroclaw.

## Filmografia

* (2008) - Mikro eglima
* (2008) - Steps (sèrie de televisió)
* (2007-2008) - Oi istories tou astynomou Beka (sèrie de televisió)
* (2005-2006) - 10i entoli (sèrie de televisió)
* (2004) - Visions of Europe
* (2003) - Magic Grandad (sèrie de televisió)
* (2001) - Kato apo t' astra
* (1996) - I vaftisi
* (1992) - Ta heria tis giagias

## Referències

* ↑ Christos Georgiou a l'IFF
* ↑ Christos Georgiu a clproductions.gr
* ↑ Christos Georgiou a Cineuropa,org
# Roberto Conti

Roberto Conti (Faenza, província de Ravenna, 16 de desembre de 1964) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre el 1986 i el 2003.
En els seus inicis va destacar com a escalador, aconseguint la classificació dels joves del Giro d'Itàlia de 1987. Més tard passà a ser un home d'equip, sent un dels millors gregaris de Marco Pantani, primer, i més tard de Mario Cipollini. En el seu palmarès sols trobem dues victòries, una etapa del Tour de França de 1994 i el Giro della Romagna de 1999. En les setze participacions en el Giro va dur 14 dies la maglia rosa i finalitzà dues vegades entre els 10 primers del Tour de França.

## Palmarès

* 1987
** 1r de la Classificació dels joves del Giro d'Itàlia
* 1994
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1999
** 1r al Giro della Romagna

### Resultats al Tour de França

* 1990. 18è de la classificació general
* 1991. 29è de la classificació general
* 1992. 84è de la classificació general
* 1993. 14è de la classificació general
* 1994. 6è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1995. Abandona (2a etapa)
* 1996. Abandona (pròleg)
* 1997. 10è de la classificació general
* 1998. 60è de la classificació general
* 1999. Abandona (9a etapa)
* 2000. 16è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1987. 15è de la classificació general. 1r de la Classificació dels joves
* 1988. 33è de la classificació general
* 1989. 12è de la classificació general
* 1990. 29è de la classificació general
* 1991. 42è de la classificació general
* 1992. 9è de la classificació general
* 1994. 19è de la classificació general
* 1995. 89è de la classificació general
* 1997. 18è de la classificació general
* 1998. 29è de la classificació general
* 2000. 44è de la classificació general
* 2001. 55è de la classificació general
* 2002. 79è de la classificació general
* 2003. 56è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. 26è de la classificació general

## Referències

* ↑ «CONTI Roberto». [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Roberto CONTI» (en italià). [Consulta: 3 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Roberto Conti a sitiodeciclismo.net
# Pedro de Noguera

Pedro de Noguera (Barcelona, c. 1580 – Lima, c. 1660) fou un escultor del barroc espanyol d'origen català, considerat un dels màxims exponents del barroc hispanoamericà del segle xvii. Format a Sevilla, el 1619 se'n va anar a viure al Virregnat del Perú on va contreure matrimoni. S'hi va establir a Lima.

## Obres

* Cadirat del cor de la Catedral de Lima.
* Retaule major per a l'església de Sant Francesc a El Callao.

## Referències

* ↑ Ibáñez Martín, José «La obra de los escultores españoles en el Virreinato del Perú» (pdf) (en castellà). Boletín de la Real Academia de Bellas Artes de San Fernando, 5, 2011. Arxivat de l'original el 2021-01-18 [Consulta: 28 gener 2021].
# Gangrena de Fournier

La gangrena de Fournier és un tipus de fasciïtis necrosant o gangrena que afecta el perineu. Es produeix amb freqüència en els homes d'edat avançada, però també pot ocórrer en dones i nens. És més probable que passi en diabètics, alcohòlics, o amb persones amb trastorns del sistema immunitari.
Va ser descrita per primera vegada per Baurienne en 1764 i porta el nom d'un venereòleg francès, Jean Alfred Fournier, després de cinc casos que es presenten en conferències clíniques el 1883.
# Neith (satèl·lit)

Neith és el nom donat a un objecte celeste observat per primera vegada per Giovanni Cassini el 1672, i que durant uns anys es va creure que era un satèl·lit natural de Venus. Actualment se sap amb certesa que aquest satèl·lit no existeix.
El 1672, Cassini va observar un petit objecte prop de Venus. Llavors no en va fer gaire cas però quan el va tornar a observar el 1686 va anunciar formalment el descobriment d'un possible satèl·lit de Venus. L'objecte va ser vist per molts altres astrònoms durant un llarg període: James Short el 1740, Andreas Mayer el 1759, Joseph Louis Lagrange el 1761 i Christian Horrebow el 1768. Fins i tot en una ocasió es va observar un petit punt que seguia a Venus durant un trànsit de Venus per davant del Sol. D'altra banda, molts altres astrònoms no van observar cap satèl·lit durant les seves observacions de Venus, inclòs William Herschel el 1768.
Cassini va observar que el diàmetre de Neith era igual a una quarta part del de Venus. El 1761, Lagrange va anunciar que el pla orbital de Neith era perpendicular a l'eclíptica, i el 1777 va estimar que el seu període orbital era d'11 dies i 3 hores. Ell esperava que el satèl·lit seria vist durant el trànsit de Venus per davant del Sol que havia de tenir lloc l'1 de juny de 1777.
El 1766 el director de l'Observatori de Viena va especular que les observacions del satèl·lit eren, en realitat, il·lusions òptiques: la imatge brillant de Venus es reflectia a l'ull i retornava al telescopi creant una petita imatge secundària. El 1884, M. Hozeau, antic director de l'Observatori Reial de Brussel·les va suggerir que la "lluna" era en realitat un planeta que orbitava el Sol cada 283 dies. Aquest planeta estaria en conjunció amb Venus cada 1.080 dies cosa que quadrava amb les observacions registrades. Hozeau va ser també el primer a donar el nom de "Neith" a l'objecte. Neith era una deessa de la mitologia egípcia.
L'any 1887, l'Acadèmia Belga de Ciències va publicar un article que estudiava cada observació registrada de Neith. La conclusió determinava que la majoria de les observacions es podien explicar per estrelles que es trobaven a prop de Venus, com per exemple, Chi Orionis, M Tauri, 71 Orionis, Nu Geminorum i Theta Librae.

## Referències

* Schlyter, Paul. «Neith, the Moon of Venus, 1672-1892» (en anglès). Views of the Solar System. [Consulta: 6 novembre 2014].
# Jalia Amraji

Jalia Amraji fou un petit estat tributari protegit del districte d'Undsarviya, al Kathiawar, província de Gujarat, presidència de Bombai, a uns 15 km al sud-oest de Palitana. Estava format per un sol poble amb un únic tributari. La població el 1881 era de 608 habitants.
El thakur era un sarvija rajput. Els ingressos s'estimaven en 220 lliures de les que 12 es pagaven al Gaikwar de Baroda i 16 al nawab de Junagarh.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Joan Sardà i Farriol

Joan Sardà i Farriol (Igualada, 1901 - Reus, 1972) va ser un empresari igualadí.

## Biografia

Durant la Guerra Civil la seva fabrica la van col·lectivitzar però va poder seguir com un dels cooperativistes i la va recuperar al final de la guerra i va guanyar molts diners, es diu que valent-se de la usura. Es va separar de la seva dona (en un temps que no es feia) i es va ajuntar amb una altra dona. Va comprar un gran mas al nord de Reus, el Mas de Mainer, que havia estat dels Boule i heretat pels Mayner. Sardà li va donar el nom de Mas Niloga que eren les primeres lletres del nom i els cognoms de la seva enamorada (Nieves López García). Aquest mas va donar lloc al Barri Niloga de Reus.
L'arquitecte reusenc Miquel Aragonès va ser l'arquitecte i promotor del barri, i en va fer un. projecte l'any 1962. Era una gran illa de 180x120 m, tocant al Reus Deportiu, i va dissenyar sis blocs de deu plantes, orientats d'est a oest. Cada planta té dos habitatges, i totes les habitacions són exteriors. Els blocs estan separats per una extensa zona de vegetació. Posteriorment es van afegir quatre blocs més, de només quatre plantes, però sense ascensor. I encara més tard es va ocupar la zona verda amb un gran aparcament subterrani, i es van construir quatre torres de deu plantes.
Joan Sardà era diabètic i va establir una fundació contra la malaltia, la Fundació Sardà Farriol, que el 2008 es va convertir en Acció Sardà Farriol.
Va morir a Reus, a la seva finca, on passava temporades, llegant la seva immensa fortuna a la ciutat d'Igualada que va instituir un premi amb el seu nom. Tant la ciutat d'Igualada com la de Reus li van dedicar un carrer

## Referències

* ↑ Amigó Anglès, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis reusencs, 1988, p. 389. ISBN 8486387655.
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus, vol. o1: camí de Castellvell. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 21. ISBN 9788409559305.
* ↑ «Neix Acció Sardà Farriol». Hospital Clínic de Barcelona. [Consulta: 19-X-2014].
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 140. ISBN 9788497916929.
# Javier Rioyo Jambrina

Javier Rioyo Jambrina (Madrid, 20 d'octubre de 1952) és un periodista, guionista i director de cinema espanyol.

## Biografia

És llicenciat en Ciències de la Informació i ha realitzat estudis en Ciències Polítiques, Sociologia i Filologia. D'estudiant milità a la Lliga Comunista Revolucionària. El 1980 ingressa a Radio Nacional de España i posteriorment ha estat presentador i director de programes culturals a Canal+, TVE, i Antena 3. Influït per Basilio Martín Patino i Jaime Chávarri, es va introduir en el món del documental. El 1997 va dirigir amb José Luis López-Linares el documental Asaltar los cielos, pel que va rebre un dels premis Ondas 1997 i un dels Premis Turia. Amb López Linares dirigiria els documentals Lorca, así que pasen cien años (1998), A propósito de Buñuel (2000), i Extranjeros de sí mismos (2000), que fou nominada al Goya a la millor pel·lícula documental. El 2012 va dirigir el curtmetratge Un cineasta en La Codorniz que fou nominada al Goya al millor curtmetratge documental. El 2004 col·laboraria com a tertulià al programa de televisió Extravagario.
El 2011 fou nomenat del centre de l'Institut Cervantes de Nova York en substitució d'Eduardo Lago. Va ocupar el càrrec fins a setembre de 2013, quan fou substituït per Ignacio Olmos. El 2014 fou nomenat responsable del centre de l'Institut Cervantes a Lisboa El febrer de 2019 deixà el càrrec i passà a dirigir el centre de Tànger de la mateixa institució.

## Filmografia

* Asaltar los cielos (1997)
* Lorca, así que pasen cien años (1998)
* A propósito de Buñuel (2000)
* Extranjeros de sí mismos (2000)
* Un instante en la vida ajena (2003)
* Alberti para caminantes (2003)
* Il miracolo Spagnuolo (2004)
* Alivio de luto (2005)
* Tánger, esa vieja dama (2007)
* Cuando Hollywood estaba en la Gran Vía (2010)
* Un cineasta en La Codorniz (2012)

## Referències

* ↑ Currículum al web de l'Institut Cervantes
* ↑ Javier Rioyo: «La Transición, para la mierda de país del que veníamos, fue casi modélica», entrevista a jotdown.es
* ↑ Los Ondas premian la tolerancia y la convivencia, El País, 30 d'octubre de 1997
* ↑ Extranjeros de sí mismos al web dels Goya
* ↑ Un cineasta en La Codorniz al web dels Premis Goya
* ↑ Javier Rioyo dirigirá el Cervantes en Nueva York, El País, 30 d'abril de 2011
* ↑ El Cervantes releva a Javier Rioyo como director del Instituto en Nueva York, ABC, 30 de setembre de 2013
* ↑ Javier Rioyo: «Queremos potenciar actividades en torno al Camino portugués», La Voz de Galicia, 2 d'octubre de 2015
* ↑ Veintiún centros del Instituto Cervantes cambian de responsable, La Vanguardia, 12 de febrer de 2019

## Enllaços externs

* Articles de Javier Rioyo a El País
# Javier Ruiz Caldera

Javier Ruiz Caldera (Viladecans, 1976) és un director de cinema català. És conegut sobretot per la seva primera pel·lícula Spanish Movie de 2009. També ha dirigit altres llargmetratges com Promoció fantasma de 2012, 3 noches de bodas de más de 2013 fins a una adaptació de la sèrie d'historietes Anacleto: Agent secret de Manuel Vázquez el 2015.

## Referències

* ↑ Martínez, Beatriz «Javier Ruiz Caldera: «No queríamos hacer un ejercicio nostálgico»». El Periódico, 04-09-2015.
* ↑ «Javier Ruiz Caldera». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Leptopelis xenodactylus

Leptopelis xenodactylus és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Sud-àfrica i, possiblement també, a Lesotho.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Minter, L., Channing, A., Schiøtz, A. & Harrison, J. 2004. Leptopelis xenodactylus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Corigliano Calabro

Corigliano Calabro és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Cosenza. L'any 2005 tenia 38.739 habitants. Limita amb els municipis d'Acri, Cassano allo Ionio, Longobucco, Rossano Calabro, San Cosmo Albanese, San Demetrio Corone, San Giorgio Albanese, Spezzano Albanese, Tarsia i Terranova da Sibari.

## Fills il·lustres

* Vincenzo Valente (1855-1921) compositor.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Pasqualina Straface | Centredreta |
# Barànovo

«Barànovo» té aquests significats:
* Barànovo (Tomsk), població de l'óblast de Tomsk, a Rússia
* Barànovo (Lípetsk), població de l'óblast de Lípetsk, a Rússia
* Barànovo (Kursk), població de l'óblast de Kursk, a Rússia
# BMW Z4

El BMW Z4 és un automòbil esportiu produït pel fabricant alemany BMW, successor del BMW Z3. Va ser llançat al mercat a la tardor de 2002 i la seua producció es va iniciar en el 2003.
Està disponible en carrosseries cupè i descapotable, amb un motor de gasolina quatre cilindres en línia de 2.0 litres de cilindrada i 150 CV de potència màxima, o sis cilindres de 2.2 litres i 170 CV, 2.5 litres i 192 CV, i 3.0 litres i 265 CV, tots ells amb injecció de combustible. Existeix amb caixes del canvi manuals i automàtiques de cinc i sis velocitats.
Possiblement isca una versió en 2009 de 306 CV usant el motor de 6 cilindres en línia bi-turbo del 135i i el 335i, i altra amb un motor V8 de l'M3 solament per a la variant Z4 M.
La seua carrosseria cupè té el codi I86 i I85 al convertible.

## Enllaços externs

* Km77.com: BMW Z4
# Rudy Riou

Rudy Riou (nascut el 22 de gener de 1980 a Béziers) és un porter de futbol francès qui actualment juga pel Sporting Charleroi en la Ligue Pro belga.

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial Arxivat 2008-10-13 a Wayback Machine.
* OM Profile Arxivat 2014-03-12 a Wayback Machine.
# Rudy Rogiers

Rudy Rogiers (Wetteren, 17 de febrer de 1961) va ser un ciclista belga, professional del 1983 al 1992. Com a amateur va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de ruta de 1981 per darrere del soviètic Andrei Vedérnikov.

## Palmarès

* 1982
** 1r a la Volta a Bèlgica amateur
** 1r a la París-Roubaix amateur
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Hainaut Occidental
* 1985
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque

### Resultats al Tour de França

* 1983. 67è de la classificació general
* 1984. Fora de control (18a etapa)
* 1985. 70è de la classificació general
* 1986. 104è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. 104è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1992. 123è de la classificació general

## Referències

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
# Centre Regionalista Valencià

Centre Regionalista Valencià (CRV) fou el nom que adoptà la societat València Nova el 1908 quan intentà dur a la pràctica la creació d'una Solidaritat Valenciana, a l'estil de la Solidaritat Catalana, després de la Primera Assemblea Regionalista Valenciana del 1907. El seu secretari fou Miquel Duran i Tortajada. No reeixí en el seu projecte per l'oposició aferrissada del blasquisme i per la manca de suport popular.

## Referències

* ↑ Terra valenciana : publicació del Centre Regionaliste: Any I Número 1 - 21 juny 1908
* ↑ «Centre Regionalista Valentí | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 octubre 2020].
# José Galán Barba

José Galán Barba (Sanlúcar de Barrameda, 16 de juliol de 1973) és un exfutbolista professional andalús, que ocupava la posició de defensa.
Va començar a destacar a l'Atlético Sanluqueño de la seua ciutat natal. El 1995 passa a la UD Melilla, i a l'any següent ingressa al filial del Reial Betis. La temporada 97/98 debuta a la Segona Divisió amb el Xerez CD, tot jugant 37 partits.
El Xerez baixa a Segona B, però el defensa continua a la categoria d'argent en fitxar pel Recreativo de Huelva. Després d'una discreta primera campanya, Galán va ser titular amb els onubencs entre 1999 i 2002, rematat per l'ascens a primera divisió. A la màxima categoria, només va aparèixer en nou ocasions, i el Recreativo va baixar. La temporada 03/04, de nou a Segona, hi jugaria 16 partits.
El 2004 deixa el Recreativo i marxa a la UD Almeria, també de Segona. A partir del 2005, el defensa ha militat en equips andalusos de categories més modestes: Algeciras CF de Segona B (05), i ja en categories no professionals, Chiclana (05/06), Arcos i San Roque de Lepe, on arriba el gener de 2008.

## Referències

* ↑ «Galán». BD Futbol. [Consulta: 28 desembre 2023].
# Roskva

Roskva és un cràter sobre la superfície del planeta nan Ceres, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 60.23 ° de latitud nord i 335.57 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 22 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el quatre de desembre del 2015 i fa referència a Röskva, divinitat que representa els camps amb la collita madura de la mitologia nòrdica.

## Referències

* ↑ "Roskva". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Leach, Marjorie. ABC-CLIO. Guide to the Gods, 1992.
# Chalcostigma

Chalcostigma és un gènere d'ocells de la subfamília dels lesbins (Lesbiinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae). Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere conté cinc espècies:
* colibrí de cua metàl·lica irisat (Chalcostigma herrani).
* colibrí de cua metàl·lica bronzat (Chalcostigma heteropogon) (Boissonneau, 1839) habita zones obertes dels Andes al nord-est de Colòmbia i oest de Veneçuela.
* colibrí de cua metàl·lica olivaci (Chalcostigma olivaceum) (Lawrence, 1864)habita zones obertes dels Andes del centre del Perú i oest de Bolívia.
* colibrí de cua metàl·lica cap-roig (Chalcostigma ruficeps) (Gould, 1846) habita boscos dels Andes del sud de Colòmbia, sud-est de l'Equador, est del Perú i oest de Bolívia.
* colibrí de cua metàl·lica de Stanley (Chalcostigma stanleyi) (Lawrence, 1864) habita zones obertes dels Andes de l'Equador, el Perú i oest de Bolívia.

## Notes

* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.03/10/2013
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.03/10/2013
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.03/10/2013
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.03/10/2013
* Chalcostigma heteropogon
* Chalcostigma olivaceum
* Chalcostigma ruficeps
* Chalcostigma stanleyi
# Chalepus pusillus

Chalepus pusillus és una espècie de coleòpter de la família dels crisomèlids. Va ser descrit científicament per primera vegada el 1910 per Weise.