OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zona volcànica de l'Empordà

La zona volcànica de l'Empordà està formada per una cinquantena d'afloraments basàltics i de traquites que es van crear fa uns 6-14 milions d'anys. Se situen a les comarques de l'Alt i Baix Empordà, els de major importància als voltants de la Bisbal d'Empordà, Rupià, Vilacolum i Arenys d'Empordà. Els afloraments de traquites són excepcionals per la seva composició evolucionada pel refredament de magmes durant un procés de diferenciació magmàtica. Els volcans de la zona volcànica de l'Empordà van ser els primers a formar-se del camp volcànic català, anteriors als de la Selva (7,9-1,7 Ma) i la Garrotxa (0,7-0,01 Ma).

## Referències

* ↑ Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa «El vulcanisme. Guia de camp de la Zona volcànica de la Garrotxa». Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa, 2001. Arxivat de l'original el 2021-09-22 [Consulta: 9 agost 2022].
* ↑ Folch i Duran, Arnau; Martí i Molist}, Joan; Planagumà i Guàrdia, Llorenç. Estimats volcans. El vulcanisme, del Pacífic a la Garrotxa. Mètode. Universitat de València, 2018. ISBN 978-84-9133-143-8.
# Marc Egnaci Rufus

Marc Egnaci Rufus (llatí: Marcus Egnatius Rufus) va ser un magistrat romà que va viure al segle i aC. Formava part de la gens Egnàcia, una gens romana d'origen samnita.
Va ser edil l'any 20 aC i es va fer molt popular quan va extingir uns focs amb l'ajut dels seus propis servidors. L'any següent va obtenir el càrrec de pretor, en oposició a la llei de terminis entre magistratures. Animat per aquest èxit va voler ser cònsol el 18 aC, però el cònsol Gai Senti Saturní va refusar acceptar-lo com a candidat. Llavors va entrar en un complot per assassinar August i ocupar el poder però descoberta la trama, va ser empresonat i executat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/681?rgn=full+text;view=image;q1=Rufus%2C+Egna+tiusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 673-674. ]
# Bolxoi Iugan

El Bolxoi Iugan o Gran Iugan (rus: Большо́й Юга́н) és un riu de Rússia, a Sibèria Occidental. Té una llargària de 1.063 km, és afluent per l'esquerra del riu Obi.

## Geografia

El riu flueix al sud-oest del districte autònom de Khàntia-Mànsia. Té una conca de 34.700 km², i neix a la part occidental de la regió dels aiguamolls de Vassiugan, d'on flueix en direcció general cap al nord. El seu curs és molt sinuós i ric en meandres. Travessa una regió bastament plana, formada sobretot per aiguamolls i llacunes. Desemboca en un braç lateral de l'Obi.
El riu es glaça d'octubre a començaments de maig. No passa per cap vila habitada d'importància.

## Referències

* 1 2 3 4 Gran Enciclopedia Soviética (en rus)
# Hyphessobrycon catableptus

Hyphessobrycon catableptus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Essequibo.

## Referències

* ↑ «Hyphessobrycon catableptus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Savona (desambiguació)

«Savona» té aquests significats:
* Savona, municipi italià a la regió de la Ligúria i a la província de Savona.
* Província de Savona, província de la regió de Ligúria dins Itàlia.
* Savona (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
* Schistura savona, espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
# The Devil and Father Amorth

The Devil and Father Amorth és una pel·lícula documental del 2017 dirigida per William Friedkin que mostra el novè exorcisme d'una dona italiana anomenada "Cristina" en el poble de Venafro, aquesta vegada oficiat pel Pare Gabriele Amorth, el dia que fa 91 anys.

## Repartiment

* Gabriele Amorth: ell mateix
* Robert Barron: ell mateix
* William Friedkin: ell mateix

## Producció

Mark Kermode, un crític de cinema britànic i admirador per molts de temps de Friedkin, va ser convidat per ajudar en la narració.

## Estrena

La pel·lícula es va presentar al Festival Internacional de Cinema de Venècia el 31 d'agost de 2017. Va tenir una àmplia estrena als Estats Units el 20 d'abril de 2018.

## Rebuda

* "És sens dubte una curiositat per a conversos en lloc d'una exploració substancial que anhelarien els escèptics (inclòs jo), però dona bastants coses (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)".
* "El veritable tema de 'The Devil and Father Amorth' és fins a quin punt la gent creu que aquest exorcisme és real (...) Mostra fins a on arriba la mística sobre el dimoni".
* "Documental decididament carrincló".

## Referències

* ↑ Friedkin, William «The Devil and Father Amorth: Witnessing “the Vatican Exorcist” at Work» (en anglès). HWD.
* ↑ kermodeandmayo. «Kermode Uncut: Talk Of The Devil», 23-03-2018. [Consulta: 23 octubre 2018].
* ↑ «William Friedkin on Twitter». Twitter.
* ↑ Collin, Robbie «The Devil and Father Amorth, Venice Film Festival review: William Friedkin's exorcist documentary doesn't give the Devil his due» (en anglès). The Telegraph, 31-08-2017. ISSN: 0307-1235.
* ↑ Gleiberman, Owen «Film Review: William Friedkin's ‘The Devil and Father Amorth’» (en anglès). Variety, 21-09-2017.
* ↑ Yañez, Manu «William Friedkin documenta exorcismes reals a 'The devil and father Amorth'». Diari ARA, 26-07-2018.
# Les Pujades (Castellterçol)

Les Pujades és una masia del terme municipal de Castellterçol, al Moianès.
Està situada al sud de la vila de Castellterçol, a l'extrem meridional del terme, prop del límit amb Gallifa. És al sud-est de Sant Julià d'Úixols, parròquia a la qual pertanyia.

## Enllaços externs

* Les Pujades en el s.eu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya]
# Zonació (mineralogia)

En mineralogia, la zonació és una textura desenvolupada en solucions sòlides de minerals i caracteritzada òpticament pels canvis en el color o en l'angle d'extinció del mineral des del nucli fins a l'exterior. Aquesta zonació òptica és un reflex de la zonació química en el mineral. Per exemple, una plagioclasa pot ser zonada des d'un nucli ric en calci a un ric en sodi. La zonació resulta de la capacitat del mineral per mantenir l'equilibri químic amb el magma durant un refredament ràpid; la zonació representa una imatge congelada de les reaccions contínues d'aquest mineral.
La zonació pot ser de tres tipus:
* Zonació normal, on el mineral es zonat degut a la formació del nucli a alta temperatura i la formació de l'exterior a baixa temperatura.
* Zonació inversa, on el mineral es zonat degut a la formació del nucli a baixa temperatura i la formació de l'exterior a alta temperatura, a l'inrevés que la normal.
* Zonació oscil·latòria, on la química del mineral oscil·la contínuament entre composicions d'alta i de baixa temperatura que van des del nucli fins a l'exterior.
Els dos primers tipus de zonacions s'apliquen principalment als feldespats plagioclasa.

## Referències

* AILSA ALLABY i MICHAEL ALLABY. «Crystal zoning». A Dictionary of Earth Sciences, 1999. [Consulta: 16 març 2016].
# Marokita

La marokita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom del Marroc (Maroc en francès), en ser el primer mineral descobert en aquest país.

## Característiques

La marokita és un òxid de fórmula química CaMn₂$^{3+}$O₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic formant cristalls prismàtics de fins a 5 centímetres, aplanats en {010}; també pot ser fibrosa, en grups densos. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la marokita pertany a «04.AB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 3:4 i similars, amb cations de mida mitja i gran» juntament amb la dmitryivanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits d'òxid de manganès hidrotermals. Sol trobar-se associada a altres minerals com: jouravskita, hausmannita, braunita, criptomelana, pirolusita, crednerita, dolomita, barita, calcita o òpal. Va ser descoberta l'any 1963 a la mina Tachgagalt, a la província d'Ouarzazate (Souss-Massa-Draâ, Marroc). També ha estat descrita a la mina de plata Candelaria (Nevada, Estats Units), a la pedrera Caspar (Renània-Palatinat, Alemanya) i a diverses mines del Cap Septentrional (Sud-àfrica).

## Referències

* ↑ «Marokite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 abril 2016].
* 1 2 «Marokite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 abril 2016].
# Lieja-Bastogne-Lieja 1988

La Lieja-Bastogne-Lieja 1988 fou la 74a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 17 d'abril de 1988, sobre un recorregut de 260 km.
El vencedor final fou el neerlandès Sean Kelly, que s'imposà a Michel Dernies i Robert Millar.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Adrie van der Poel | PDM-Ultima-Concorde | 6h 42' 00" |
| 2 | Michel Dernies | Lotto-Vlaanderen-Jong-MBK-Merckx | m. t. |
| 3 | Robert Millar | Fagor-MBK | m. t. |
| 4 | Steven Rooks | PDM-Ultima-Concorde | + 34" |
| 5 | Sean Kelly | KAS-Canal 10 | + 45" |
| 6 | Luc Roosen | Roland-Colnago-Citroen | m. t. |
| 7 | Charly Mottet | Système U | m. t. |
| 8 | Rolf Sørensen | Ariostea-Gres | m. t. |
| 9 | Phil Anderson | TVM-Van Schilt | m. t. |
| 10 | Martin Earley | KAS-Canal 10 | m. t. |

## Referències

* «Cyclisme - Liège - Bastogne - Liège - 1988» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 28 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
# Huty

Huty és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1545.
# Savonlinna

Savonlinna (en suec Nyslott) és un municipi de Finlàndia que forma part de la regió de Savònia del Sud, a les ribes del llac Saimaa. És una ciutat molt turística i coneguda gràcies al Castell d'Olavinlinna, un dels més ben conservats del país i en el qual s'hi celebra cada any un important festival d'òpera.

## Agermanaments

* Selfoss Islàndia
* Detmonld Alemanya
* Arendal Noruega
* Kalmar Suècia
* Torjok Rússia
* Silkeborg Dinamarca
# Torre Hamrija

La Torre Ħamrija originalment coneguda com Torre della Pietra Nigra (maltès: anglès: Torri tal Hajra s-Sewda) i també coneguda localment com a Torri ta Rsejjen, és una petita torre de vigilància a Qrendi, Malta. Es va completar l'any 1659 dins del conjunt de la dotzena de torres De Redin. La torre va ser restaurada per Heritage Malta i ara es troba en bon estat.

## Història

La torre Hamrija es va construir l'any 1659 en un penya-segat de la costa sud-oest de Malta, en l'emplaçament d'un antic lloc de vigilància medieval. Es troba entre Ghar Lapsi, que forma part de Siġġiewi, i Wied iz-Żurrieq, que forma part de Qrendi. Des de la torre, es pot veure l'illot de Filfla. La torre es troba a pocs centenars de metres de dos llocs de temples del Neolític, Mnajdra i Hajar Qim, encara que aquests encara no s'havien descobert quan es va construir.
L'estructura de la torre és semblant a la de les altres torres De Redin, de base quadrada amb dos pisos. L'entrada és a la planta superior, a on s'hi accedeix per una escala retràctil.
La torre més propera del conjunt de torres De Redin és la Torre Sciutu, al sud-est. La torre Hamrija és l'última torre de la costa sud-oest, de manera que no té cap altra torre a la seva línia de visió. Originalment estava armada amb un canó de 3 lliures i un canó de ½ lliura, que s'utilitzaven principalment per fer senyals a les altres torres.

## Actualment

La torre va ser restaurada recentment i reconstruïda parcialment després de l'ensorrament de parts dels seus revestiments exteriors. Aquestes obres van suposar la reconstrucció de l'escala de cargol, juntament amb el fust i el parapet. Ara forma part del parc arqueològic de Hajar Qim i Mnajdra, que inclou els temples, la torre, un monument a Sir Walter Congreve, un centre de visitants i els voltants.

## Referències

* ↑ Grajjet Malta - The Third Book (en maltese). 4. Departament d'Educació, 2006, p. 81.
* ↑ Pace, Karmenu «d'agost de 2015 L-Msajad» (en maltès). L-Imnara. Għda tal-Folklor, vol. 9, 2, 2009, pàg. 96.
* ↑ Zammit, Vincent «Fortificacions a l'edat mitjana». Civilització, pàg. 33.
* ↑ Bonnici, Alan C. «A Walk al llarg de la costa sud-oest de Malta». AlanBonnici.com. [Consulta: 30 maig 2015].
* ↑ Heritage Books (subsidiària de Midsea Books Ltd). Hajjar Qim & Mnajdra Prehistoric Temples - Qrendi, 2010. ISBN 9789993273172.
# Le Menuet lilliputien

Le Menuet lilliputien és un curtmetratge mut francès de 1905 dirigida per Georges Méliès. La pel·lícula, de la qual només se'n conserven fragments de 50 segons, presentava a Méliès com a mag fent que figures de cartes cobren vida en miniatura.

## Trama

Un mag transforma una estàtua de marbre en una dona viva, que actua com a assistent. Ella posa un paquet de cartes de joc en una caixa de vidre; quatre cartes (el rei de piques, la reina dels cors, la reina de les maces i el rei dels diamants) surten del paquet a les mans del mag. Quan el mag posa les quatre cartes en una plataforma, els reis i les reines que hi apareixen cobren vida com a persones diminutes i ballen un minuet. A continuació, els reis i les reines tornen als seus llocs a les cartes. El mag agafa les cartes i les fa desaparèixer, i ell i el seu assistent prenen un arc.

## Producció

Méliès és el mag de la pel·lícula, que reutilitza attrezzo i vestuari de Les Cartes vivantes, una pel·lícula que havia fet a principis d'any. Al seu torn, va reutilitzar l'efecte de la superposició de persones de diferents mides en una pel·lícula estrenada l'any següent, Les Affiches en goguette. Els efectes especials es van crear mitjançant escamoteigs i exposició múltiple.

## Llançament i supervivència

Le Menuet lilliputien va ser venut per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 690 al 692 als seus catàlegs. S'ha conservat una impressió de la pel·lícula a la Filmoteca Espanyola de Madrid, amb un exemplar en poder de la família Méliès; la impressió conté gran part de l'acció, però li falta el final i una part de la transformació de l'estàtua. Un fragment restaurat pel conservador de pel·lícules David Shepard, i publicat en vídeo casolà el 2008, conté només l'acció des del ball de les cartes fins al final. La pel·lícula en la seva forma completa es suposa perduda.

## Referències

* ↑ Méliès, Georges (1905), Complete Catalogue of Genuine and Original "Star" Films, New York: Geo. Méliès, p. 72, <http://rucore.libraries.rutgers.edu/rutgers-lib/26311/>
* 1 2 Méliès, Georges (2008), Georges Méliès: First Wizard of Cinema, Los Angeles: Flicker Alley, ISBN 1893967352
* 1 2 3 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, p. 219, ISBN 2903053073
* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 176, ISBN 9782732437323

## Enllaços externs

* Le Menuet lilliputien a YouTube
# Magnus Bäckstedt

Magnus Bäckstedt (Linköping, Östergötland, 30 de gener de 1975) és un ciclista suec, que fou professional entre 1996 i 2013. Els seus majors èxits esportius foren la París-Roubaix de 2004 i una etapa del Tour de França de 1998, sent el primer ciclista suec en aconseguir-ho ambdues fites.
A començament de 2009 va decidir retirar-se de l'equip Garmin-Slipstream per tal de dedicar-se al nou equip suec MagnusMaximusCoffee.com, en el qual fa de cofundador, director i patrocinador

## Palmarès

* 1995
** Vencedor de 2 etapes al Boland Bank Tour
* 1996
** 1r al Boland Bank Tour i vencedor de 2 etapes
* 1997
** 1r al Gran Premi d'Isbergues
* 1998
** 1r al Duo Normand (amb Jérôme Neuville)
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
* 2002
** 1r a Le Samyn
* 2003
** Campió de Suècia de contrarellotge
** 1r de l'Intergiro al Giro d'Itàlia
* 2004
** 1r a la París-Roubaix
* 2007
** Campió de Suècia en ruta

### Resultats al Tour de França

* 1998. 70è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1999. Abandona (12a etapa)
* 2000. 123è de la classificació general
* 2004. Abandona (11a etapa)
* 2005. Abandona (16a etapa)
* 2006. Abandona (14a etapa)
* 2008. Fora de control (7a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 111è de la classificació general
* 2006. 111è de la classificació general
* 2007. 128è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 71è de la classificació general. 1r de l'Intergiro
* 2004. No surt (15a etapa)
* 2008. No surt (10a etapa)

## Referències

* ↑ Backstedt, première victoire d'étape pour un Suédois a humanite.fr (1 d'agost de 1998) (francès)
* ↑ Cyclisme. Le chemin de croix d'un vainqueur suédois méconnu a humanite.fr (12 d'abril de 2004) (francès)
* ↑ "Otroligt!" Bäckstedt gets his dream win in Roubaix a cyclingnews.com (11 d'abril de 2004) (anglès)
* ↑ Paris Roubaix winner Backstedt bows out Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine. a cyclingnews.com (7 de febrer de 2009) (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de Magnus Bäckstedt a sitiodeciclismo.net
# Lieja-Bastogne-Lieja 1995

La Lieja-Bastogne-Lieja 1995 fou la 81a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 16 d'abril de 1995, sobre un recorregut de 261,5 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 1995. El suís Mauro Gianetti (Polti-Granarolo-Santini) s'imposà en solitari en l'arribada a Ans, amb quinze segons d'avantatge per davant d'un quartet trio perseguidor que arribà 15 segons rere seu. Els italians Gianni Bugno (MG Maglificio-Technogym) i Michele Bartoli (Mercatone Uno-Saeco-Magniflex) acabaren segon i tercer respectivament.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mauro Gianetti (SUI) | Polti-Granarolo-Santini | 6h 38' 25" |
| 2 | Gianni Bugno (ITA) | MG Maglificio-Technogym | + 15" |
| 3 | Michele Bartoli (ITA) | Mercatone Uno-Saeco-Magniflex | + 15" |
| 4 | Laurent Jalabert (FRA) | Once | + 15" |
| 5 | Francesco Casagrande (ITA) | Mercatone Uno-Saeco-Magniflex | + 1' 24" |
| 6 | Lance Armstrong (USA) | Motorola Cycling Team | + 3' 04" |
| 7 | Claudio Chiappucci (ITA) | Carrera-Tassoni | + 4' 45" |
| 8 | Rolf Sørensen (DEN) | MG Maglificio-Technogym | + 4' 45" |
| 9 | Heinz Imboden (SUI) | Refin-Mobilvetta | + 4' 45" |
| 10 | Maarten den Bakker (NED) | TVM-Polis Direct | + 10' 10" |

## Referències

* 1 2 3 4 (italià) «81a edizione Liège-Bastogne-Liège (1995)». museociclismo.it. [Consulta: 28 abril 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
# Burtsovsxina

Burtsovsxina (en rus: Бурцовщина) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2000 tenia 3 habitants. Pertany al districte de Gdov.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Huub Duyn

Huub Duyn (Onderdijk, Medemblik, 1 de setembre de 1984) és un ciclista neerlandès, professional des del 2003 i actualment a l'equip Vérandas Willems-Crelan.

## Palmarès

* 2006
** 1r al París-Tours sub-23
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Monts et Châteaux
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Barrages
** Vencedor d'una etapa de la Ronde van Vlaams-Brabant
* 2017
** 1r a la Rad am Ring

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Semei

Semei (en llengua kazakh: Семей), anomenada Semipalàtinsk fins a l'any 2007, és una ciutat del Kazakhstan. Té uns 300.000 habitants.
Està situada a la vora del riu Irtix, al nord-est de la província anomenada Kazakhstan oriental prop de la frontera amb Sibèria, al voltant de 1.000 km al nord de la capital Almati i a uns 700 km al sud-est de la ciutat russa d'Omsk.

## Història

El 1718 es va fer el primer assentament quan els russos hi construïren un fortí prop de les runes d'un monestir budista que tenia set parts d'on ve el nom en rus de la ciutat, Semipalàtinsk = ciutat de les set cambres. Després d'una inundació, el 1778 es va traslladar el fortí a uns 18 km del lloc inicial. La ciutat començà a créixer al seu voltant del fortí i un segle més tard es beneficià del pas del ferrocarril del Turquestan a Sibèria, ja que es va convertir en el punt més important en el pas entre l'Àsia central i Sibèria.
Entre 1917 i 1920, va ser la capital de l'autonomia no reconeguda anomenada Autonomia Alaix que es va formar durant la guerra civil russa va ser reconquerida per l'exèrcit Roig el 1920. El 1949 un lloc estepari a uns 150 km d'allí va ser escollit pels soviètics per les proves amb la bomba atòmica i fins a 1989 s'hi van fer un total de 456 proves nuclears.
# William Henry Brooke

William Henry Brooke, nascut el 1772, era fill del pintor Henry Brooke i un nebot de Henry Brooke, l'autor de A Fool of Quality. Va exposar retrats i temes figura a la Royal Academy of Arts sovint entre 1810 i 1826, però és més conegut per les seves il·lustracions per a llibres de Moore's 'Irish Melodies,' Walton's 'Angler,' Keightley's 'Mythology,' i altres obres. Va morir a Chichester el 1860.

## Referències

* ↑ "BROOKE, William Henry" in Bryan's Dictionary of Painters and Engravers
# Martine Leibovici

Martine Leibovici és filòsofa, professora emèrita de la Universitat Paris Diderot-Paris 7 i membre del Laboratori de Canvi Social i Polític de la mateixa universitat. És una gran coneixedora de l'obra de la filòsofa Hannah Arendt i ha publicat sobre ella diversos llibres, entre els quals Hannah Arendt, une Juive. Expérience, politique et histoire (Desclée de Brouwer, 1998); Hannah Arendt y la tradición judía. El judaísmo a prueba de la secularización (UNAM, 2005)i més recentment, amb Anne-Marie Roviello, Le pervertissement totalitaire. La banalité du mal selon Hannah Arendt (Paris, Klimé, 2017). Autora també del llibre Autobiographies de transfuges. Karl Philipp Moritz, Richard Wright, Assia Djebar (Le Manuscrit, 2013), publica regularment articles sobre autors com Emmanuel Lévinas, Simone Weil o Jacques Derrida.

## Referències

* ↑ «Martine Leibovici | CCCB». [Consulta: 20 desembre 2017].