OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Geotanca

Una geotanca és un perímetre virtual d'una àrea geogràfica del món real.
Una geotanca pot generar-se dinàmicament com un radi al voltant de la situació d'un punt. O pot ser un conjunt predefinit de límits, com les zones d'assistència a un col·legi o els límits d'un barri. També s'usen geo-tanques digitalitzades a mesura de l'usuari.
Quan l'usuari d'un localitzador d'un servei de localització (LBS), entra o surt d'una geotanca, l'aparell rep una notificació. Aquesta notificació pot contenir informació sobre la localització de l'aparell. La notificació de geotanca pot ser enviada a un telèfon mòbil o a un compte d'email.
El geo-barrat, usat amb serveis de localització de nens, poden notificar als pares quan un nen abandona una àrea designada.
El geo-barrat és un element crític del maquinari i programari telemàtic. Permet als usuaris del sistema dibuixar zones al voltant d'àrees de treball, llocs d'usuaris i àrees segures. Aquestes geo-tanques quan es creuen per un vehicle o persona equipada amb un localitzador poden disparar un avís a l'usuari o operador via SMS o e-mail.
Altres aplicacions inclouen l'enviament d'alertes si roben un vehicle i notificar als guardes quan els animals salvatges entren en zona habitada o granges.
El geo-barrat en un model d'estratègia de seguretat proporciona seguretat a les xarxes d'àrea local sense fils. Això es fa usant límits predefinits, p. ex., l'espai d'una oficina amb els límits establerts per tecnologia de posicionament adjunta a servidors especialment programats. L'espai de l'oficina és una localització autoritzada per als usuaris designats i els aparells mòbils sense fils.

## Vegeu també

* GPS
* GPS Assistit (A-GPS)
* Geocaching
* Geotagging
* Sistema de navegació per a automòbils

## Referències

* ↑ «geotanca». Cercaterm. TERMCAT. [Consulta: 11 novembre 2023].
* ↑ Location systems: An Introduction to the Technology Behind Location Awareness. Morgan & Claypool Publishers, 2008, p. 88. ISBN 9781598295818.
* ↑ «Motorcycle Tracker Updates Every 15 Seconds». Motorcycle USA, 23-01-2009. Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 26 gener 2009].
* ↑ «Kenya's elephants send text messages to rangers». CBS News, 11-02-2009.
* ↑ Hamid Jahankhani, A G Hessami, Feng Hsu: Global security, safety, and sustainability : 5th international conference, ICGS3 2009, London, UK, September 1-2, 2009 : proceedings. ISBN 978-3-642-04061-0

### Bibliografia

* De Lara, Eyal; Anthony LaMarca, Mahadev Satyanarayanan (2008). Location Systems: An Introduction to the Technology Behind Location Awareness. Morgan & Claypool Publishers. p. 88. ISBN 978-1-59829-581-8.
* Anthony .C. Ijeh, Allan .J. Brimicombe, David .S. Preston, Chris .O. Imafidon (2009) Geofencing in a Security Strategy Model: Global Safety and Sustainability. Jahankhani, H. Hessami, A.G. Hsu, F. (Eds.) p.104-111 © Springer-Verlag Berlin Heidelberg 2009. ISBN 978-3-642-04061-0
# Ramón Martín Mateo

Ramón Martín Mateo (Valladolid, 31 d'agost de 1928 − Alacant, 22 de maig de 2014) va ser un professor, escriptor i rector espanyol, catedràtic de dret administratiu a la Universitat d'Alacant.

## Biografia

Va ser autor del primer manual universitari de dret ambiental, àrea que es va desenvolupar primer en els Estats Units i després en Alemanya, i que Ramón Martín Mateo va introduir a Espanya. Era també un especialista destacat en dret local.
Va ser rector de la Universitat del País Basc (1976-1979) i de la Universitat d'Alacant, i va ocupar càrrecs de responsabilitat en l'administració universitària estatal. Expert de les Nacions Unides en diferents projectes durant els anys setanta, també va ser vocal electiu del Consell d'Estat (1990-2003) i vocal del Consell Estatal de l'Aigua (1991). La proposta d'investidura com a doctor honoris causa en la Universitat Rovira i Virgili (URV) neix de la Facultat de Ciències Jurídiques i dels departaments de Dret Públic i de Dret Privat, Processal i Financer. Ramón Martín Mateo va recolzar des dels inicis els estudis de dret ambiental que s'imparteixen en la facultat.

## Obres

Va ser autor d'una quarantena de llibres, i va dirigir 33 tesis doctorals, va rebre nombroses distincions honorífiques i era doctor honoris causa de diferents universitats.
De la seva extensa bibliografia, són obres recents aquestes dos:
* 2007, La gallina de los huevos de cemento. Ed. Civitas. Hi critica la política urbanística de la Comunitat Valenciana.
* 2005, Memorias de un ingeniero social bienhumorado. Ed. Península. Es tracta de les seves pròpies memòries. En aquest llibre qualifica als juristes d'enginyers socials, que treballen perquè es faci justícia amb les persones, defensant-les del mateix poder judicial.

## Referències

* ↑ «Fallece Ramón Martín Mateo, ex rector de la Universidad de Alicante». El País, 22-05-2014.

## Enllaços externs

* Obres de Ramón Martín Mateo a la Biblioteca Nacional d'Espanya
* «Obra de Ramón Martín Mateo» a Dialnet.
# Delaminació

«Delaminació» té aquests significats:
* Delaminació (embriologia), varietat del procés de gastrulació que desemboca en un ectoderma i un endoderma concèntrics.
* Delaminació (geologia), separació de la capa inferior de la litosfera de la placa tectònica a la qual estava unida.
# Praxedis de Roma

Praxedis (Roma, segle II - ca. 160?) va ésser una jove cristiana, màrtir per la fe. És venerada com a santa per diverses confessions cristianes.

## Vida

Se sap molt poc de la seva vida. Segons la tradició, era una jove, filla de sant Pudent de Roma (fill al seu torn de santa Priscil·la), "amic dels apòstols" i germana de santa Pudenciana. Les dues germanes, amb el prevere Pastor i el papa Pius I (140–154), van construir un presbiteri a la casa del seu pare, on començaren a batejar pagans. Pudenciana morí als setze anys, potser martiritzada, i va ésser sebollida amb el seu pare a les catacumbes de Priscil·la, a la via Salaria.
Com a cristiana, tenia cura dels cristians perseguits, els amagava a casa, visitava els empresonats i sebollia els morts. Va morir màrtir un 21 de juliol, sense que se'n sàpiga l'any. Va ésser sebollida amb el seu pare i la seva germana a la via Salaria.

## Historicitat

Tot i que hi ha proves de la vida de Pudent, no n'hi ha de directes de la vida de Praxedis o Pudenciana, i hi ha historiadors que dubten de la veracitat de les fonts. La Gesta de la seva vida és tardana, obra d'un monjo del segle vi, i fantasiosa, la qual cosa fa inversemblant la història. Tot i que es neguen els detalls, és possible que existís realment, i sembla també que Pudenciana no va existir.
Les dues santes es veneraven com a màrtirs al segle vii, amb els noms de Praxedis i Potenciana, i es vinculaven al fundador de l'antiga església del titulus Pudentis o ecclesia Pudentiana. A partir d'aquí, es va creure que Pudent era el Pudent deixeble de Pere apòstol, que va viure al segle i, i Potenciana va esdevenir Pudenciana i es va considerar filla seva i, per tant, Praxedis n'hauria d'ésser la germana i també filla de Pudent. Possiblement, Pudenciana no existí mai, i és una interpretació errònia de la denominació de l'església pudenciana (església de Pudent), que en denominar-se ecclesia sancta Pudentiana va pensar-se, amb el temps, que estava dedicada a una santa, quan "Pudentiana" no era més que un adjectiu.

## El cos de la santa

A s'Almudaina de Palma s'hi guarda el cos de la santa a la capella de santa Aina.
* Pintura d'Antonio Gherardi, s. XVII
* Pintura de Simone Pignoni, ca. 1650 (París, Louvre)
* Santes Agnès, Pudenciana i Praxedis, mosaic del segle ix (Roma, Santa Prassede)
* Cripta de S. Praxedis, amb els sarcòfags

## Veneració

Al lloc on havia estat casa seva i el presbiteri, es va aixecar una església, la de Santa Prassede, on van ésser portades les relíquies quan va ésser reedificada cap a l'any 822 per Pasqual I.

### Veneració a Mallorca

Es deia que Jaume el Conqueridor va portar durant la conquesta de Mallorca unes relíquies de la santa, i que la campanya va tenir èxit, en part, per aquest fet. Com que el rei deixà les relíquies a la ciutat, se'n convertí en la patrona i hi és anomenada Pixedis o Prixedis.

## Notes

* ↑ J. Amades. Costumari català. Barcelona: Salvat, 1950. v. IV, p. 563.

## Vegeu també

* Pudenciana de Roma
* Praxedis

## Enllaços externs

* Catholic Online
* Santi, beati e testimoni. "Santa Prassede".
* Los huesos de Santa Práxedes
# Enric Ferrer

«Enric Ferrer» té aquests significats:
* Enric Ferrer i Rodrigo (Barcelona, 15 de juliol de 1842 - ?) pianista i compositor català.
* Enric Ferrer (músic)
* Enric Ferrer Mir, president de l'Ateneu Hortenc
* Enric Ferrer (periodista), redactor de Solidaridad Obrera (diari)
* Enric Ferrer Solivares, editor
* Enric Ferrer Castelló, motociclista
* Enric Ferrer Busquets, compositor
# Partit Republicà

«Partit Republicà» té aquests significats:
* Partit Republicà dels Estats Units, un dels dos grans partits polítics dels Estats Units
* Partit Republicà d'Albània, partit polític d'Albània fundat el 1991.
* Partit Republicà d'Armènia, partit polític conservador a Armènia fundat el 1990.
* Partit Republicà Autònom Navarrès, creat el 1914 per Gregorio Huder.
* Partit Republicà Català, partit polític independentista català fundat el 2006.
* Partit Republicà Català (1917-1931), partit polític republicà i catalanista que va existir entre 1917 i 1931.
* Partit Republicà Centralista, partit polític espanyol d'ideologia republicana i antifederal fundat el 1887 per Nicolás Salmerón.
* Partit Republicà de Centre, nom que adoptà el Partit Liberal a les illes Balears a partir de 1931.
* Partit Republicà Conservador, partit polític creat en Espanya el gener de 1932 per Miguel Maura.
* Partit Republicà Democràtic Federal, partit polític espanyol amb especial influència als Països Catalans.
* Partit Republicà Democràtic Federal "Regió Catalana", reorganització de diversos sectors federals realitzada a Manresa el 1937.
* El Pacte. Partit Republicà Democràtic Federal de Catalunya, partit polític constituït a Barcelona el 1933.
* Partit Republicà d'Esquerra, partit polític català format el juny del 1935.
* Izquierda Republicana-Partit Republicà d'Esquerres
* Partit Republicà Federal del Baix Empordà, partit polític federal comarcal constituït el 1932.
* Partit Republicà Federal de Mallorca, formació política republicana de Mallorca apareguda el 1868.
* Partit Republicà Gallec, partit polític gallec republicà i autonomista que es fundà el 1929 a La Corunya.
* Partit Republicà de Geòrgia, partit polític de Geòrgia actiu des de 1978.
* Partit Republicà Italià, partit italià fundat a Bolonya el 1895.
* Partit Republicà d'Ordre de Catalunya (Partit Català de Centre), partit polític fundat el 1931.
* Partit Republicà Laborista, partit polític d'Irlanda del Nord fundat el 1964.
* Partit Republicà Liberal Demòcrata, partit polític espanyol creat en 1931.
* Partit Republicà del Poble, partit polític de Turquia.
* Partit Republicà Progressista, partit que agrupava les forces republicanes a partir de 1874.
* Partit Republicà Ucraïnès "Assemblea", partit polític d'Ucraïna fundat el 1990.
* Partit Republicà Radical Autonomista, organització del Partit Republicà Radical a Tarragona.
* Partit Republicà Radical Socialista, partit polític creat a Madrid el 1929.
* Partit Republicà Radical i Radical-Socialista, partit polític de centre francès fundat en 1901.
* Partit Republicà Radical Socialista de Catalunya, partit polític fundat el 1932 a Barcelona.
* Partit Republicà Radical, partit polític espanyol fundat per Alejandro Lerroux el 1908 a Santander.
* Associació per la República-Partit Republicà de Txecoslovàquia, partit polític de la República Txeca fundat el 1989 per Miroslav Sládek.
# Morro de Toix

El Morro de Toix és un cap de la costa mediterrània al País Valencià entre els pobles de Calp (Marina Alta) i Altea (Marina Baixa).
Situat al nord de la badia d'Altea i sud de la de Calp, el Morro de Toix constitueix la terminació en la mar de la serra de Bèrnia. Geològicament correspon al plànol d'una falla que forma part d'un conjunt de fractures que trenquen la serra de Bèrnia en la seua part oriental. Els penya-segats, amb prop de 200 metres sobre la mar, esdevenen un sector de costa alta, amb cales pedregoses i coves d'erosió batudes per l'onatge incessant. Al vessant que dona a la badia d'Altea es troben restes d'antigues pesqueres. Segons el Pla General d'Ordenació Urbana de Calp, és un espai no urbanitzable d'especial protecció, encara que el vessant que dona a la badia de Calp és majoritàriament de sòl urbà. L'Ordre de 13 de juny de 2001, DOCV de 7 d'agost de 2001 de la Conselleria de Medi Ambient, delimita la microreserva de flora del Morro de Toix. Espècies prioritàries: Asperula paui subsp. dianensis, Sarcocapnos saetabensis, Silene hifacensis, Scabiosa saxatilis subsp. saxatilis i Teucrium buxifolium subsp. hifacense.
El pas del Mascarat se'n troba prop.

## Vegeu també

* Serra de Bèrnia
* Badia d'Altea
* Badia de Calp

## Referències

* Hidrogeològic per les comarques de la Marina, a la web de GeoAlicante de la Universitat d'Alacant.
* El Morro de Toix Arxivat 2013-12-14 a Wayback Machine., en un blog personal.
# Isola Rizza

Isola Rizza és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 90 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 25 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 3.248 habitants.
Isola Rizza limita amb els següents municipis: Bovolone, Oppeano, Ronco all'Adige, Roverchiara i San Pietro di Morubio.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Pravokúmskoie (Levokúmskoie)

* Per a altres significats, vegeu «Pravokúmskoie».
Pravokúmskoie (en rus: Правокумское) és un poble del krai de Stàvropol, a Rússia, que el 2019 tenia 4.179 habitants. Pertany al districte rural de Levokúmskoie.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Г) 1:100000. Дагестан, Калмыкия, Астраханская область». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 4 juliol 2016].
# Província de Samar

Samar (antigament Samar Occidental) és una província de les Filipines situada a la regió de les Visayas Orientals. Ocupa la part occidental de l'illa de Samar, així com nombroses illes situades al mar de Samar, a l'oest. Limita amb les províncies de Samar Septentrional (al nord) i a Samar Oriental (a l'est). Samar està connectada amb Leyte a través del pont de San Juanico, que supera l'estret de San Juanico. Al sud de la província s'hi troba el golf de Leyte.

## Població i cultura

La llengua materna de la major part de la població és el waray-waray, anomenat també samarnon, winaray, waraynon o lineyte-samarnon. No obstant això, als municipis de les illes d'Almagro i Santo Niño, la llengua nativa és el cebuà.

## Economia

Les principals activitats econòmiques de la província són la pesca i l'agricultura.

## Divisió administrativa

La província de Samar es compon de 24 municipis i dues ciutats, subdividits alhora en 951 barangays.

### Ciutats

* Calbayog
* Catbalogan

### Municipis

| Almagro Basey Calbiga Daram Gandara Hinabangan Jiabong Marabut | Matuguinao Motiong Pagsanghan Paranas (Wright) Pinabacdao San Jorge San Jose De Buan San Sebastian | Santa Margarita Santa Rita Santo Niño Tagapul-an Talalora Tarangnan Villareal Zumarraga |

## Enllaços externs

* Official Web oficial de l'ajuntament de Catbalogan (anglès)
* Samar News.com Lloc amb notícies i informació de les Visayas Orientals, amb seu a Catbalogan (anglès)
* Província de Samar Arxivat 2022-01-22 a Wayback Machine. Perfil de la província de Samar (anglès)
# Plaça Major (Sant Llorenç de Morunys)

La Plaça Major de Sant Llorenç de Morunys és un conjunt monumental que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Sant Llorenç de Morunys (Solsonès).

## Descripció

Malgrat que la plaça és de construcció recent, les cases que la configuren responen a un tipus de casa típica de la vila de Sant Llorenç de Morunys o dels Piteus: les cases consten de dues plantes, la inferior utilitzada primerament per al bestiar i per l'obrador, convertit més tard en botiga (recordem la gran tradició en la confecció de draps de llana, anomenats a Sant Llorenç, piteus); el superior per habitacions i el sotateulada o perxe (nom amb el qual es coneix popularment les golfes a la vila de Sant Llorenç) per magatzems de productes agrícoles i sobretot com a estenedor de les madeixes de llana per a confeccionar els draps piteus.

### Notícies històriques

L'actual Plaça major de Sant Llorenç és un dels àmbits urbans més moderns de la vila. Quedà configurada com a plaça al segle xix o a finals del XVIII, car en el capbreu de 1784 tot el lloc de l'actual plaça estava destinat a horts de conreus pels habitants de la vila. En el capbreu de 1483 constituïa un lloc totalment edificat ple de cases i corrals.

## Referències

* 1 2 «Plaça Major de Sant Llorenç de Morunys». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments del Solsonès
# Plaça Major (Sant Joan de les Abadesses)

La Plaça Major de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès), composta per quatre façanes, forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està composta per quatre façanes: la de l'edifici dels Vilella decantada a llevant, amb tres voltes i de tres plantes. Aquesta disposa de balcons i finestres i un mosaic amb un sant. L'edifici Blanxart, també de tres plantes, té sis arcades o voltes a la façana i té tres balcons (el del mig més gran que els altres i amb capella, on s'aixopluga la imatge de la Mare de Déu del Roser) a la primera planta i té quatre balcons més a la segona planta. Els edificis de Can Ballana i Can Soldevila, aquest últim remodelat, té quatre i dues arcades respectivament, quedant així un conjunt de sis arcades a la façana decantada a migdia del conjunt de la plaça. L'edifici de l'Ajuntament era exempt de voltes, però actualment l'estan arranjant construint-hi quatre arcades força espectaculars en comparació amb les altres. A la plaça hi ha quatre fanals, situades a cada façana decantada a llevant. Activitat comercial i els diumenges es fa mercat.

## Història

Aquesta plaça té els seus orígens quan el s. XIII es va començar a urbanitzar l'avui s'anomena el barri vell, en el vinyal del monestir. En urbanitzar-se la vila nova, se li assignà l'espai de la plaça i, el 1230, el rei Jaume I confirmà l'existència del mercat dels dimecres en aquest indret. Aquest lloc s'anomenava el Mercadal i ran de fer-hi el mercat setmanal començà a agafar fesomia amb les teules dels venedors. Sembla que els porxos foren construïts posteriorment en el s. XIV (1340). Aquests porxos s'iniciaren amb pilars i cobertes de fusta, foren absorbits en temps posteriors pels edificis de les cases que mantingueren els espais coberts i oberts per arcades fins a donar la fesomia típica del mercadal i que gairebé sense moltes modificacions ha arribat als nostres dies.

## Referències

* 1 2 Romànic Obert. «Plaça Major». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 12 febrer 2014].
* 1 2 «Plaça Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Prionop de Retz

El prionop de Retz (Prionops retzii) és un ocell de la família dels vàngids (Vangidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de ribera i altres formacions boscoses d'Angola, sud-est de la República Democràtica del Congo, Tanzània, sud i est de Kenya, sud-est de Somàlia, Zàmbia, Malawi, nord i est de Botswana, Zimbabwe i sud de Moçambic, nord-est de Namíbia i nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Prionop de Retz». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Província de Nevşehir

Nevehir és una província situada a la part central de Turquia. La seva capital és Nevşehir. Les províncies adjacents són Kırşehir al nord-oest, Aksaray al sud-oest, Niğde al sud, Kayseri al sud-oest, i Yozgat al nord-est. Nevehir inclou l'àrea anomenada Capadòcia - una atracció turística molt popular a Turquia. La famosa ciutat de Göreme també està situada a Nevşehir.
Capadòcia una vegada va incloure l'àrea que ara és ocupada per aquesta província. Aquesta província és notable per les xemeneies de les fades de Göreme, l'Ortahisar (fortalesa mitjana), un cert nombre d'antigues esglésies del període romà d'Orient.

## Districtes

La província de Nevşehir es divideix en 8 districtes (el districte de la capital apareix en negreta):
* Acıgöl
* Avanos
* Derinkuyu
* Gülşehir
* Hacıbektaş
* Kozaklı
* Nevşehir
* Ürgüp

## Llocs d'interès

* Museu a l'aire lliure de Göreme
* Castell d'Uçhisar
* Parc Nacional Històric de Göreme
* Uç Güzeller, "Les tres belleses" xemeneies de fades a Ürgüp
* Vall de l'Amor
* Museu a l'Aire Libre de Zelve
* Vall vermella i rosa
* Castell d'Ortahisar
* Mustafapaşa
* Meryem Ana Kilisesi, Església de la Mare de Déu a prop del castell de Nevşehir
* l'església d'Hagios Georgios, també coneguda com l'església de Çanlı, prop del castell de Nevşehir
* Avanos, conegut per la seva ceràmica d'argila.
* Capella de Sant Joan Baptista
* Aynalı (Fırkatan) Església
* Museu Açık Saray
* Ciutat subterrània de Derinkuyu
* Ciutat subterrània de Kaymakli
* Ciutat subterrània de Tatlarin
* Complex Haji Bektash Veli

## Enllaços externs

* (turc) Lloc web oficial del governador de Nevşehir
* (turc) Lloc web oficial del municipi de Nevşehir
* (anglès) Informació sobre el pronòstic del temps a Nevşehir Arxivat 2009-10-15 a Wayback Machine.
# Mont Agut (Terol)

Mont Agut (aragonès) o Monteagudo del Castillo (castellà) és un municipi d'Aragó, situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Comunitat de Terol. El poble es troba a la zona més septentrional de la comarca i fa frontera amb la Serra de Gúdar i la comarca del Maestrat.