OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rudolph F. Zallinger

Rudolph Franz Zallinger (12 de novembre de 1919 - 1 d'agost de 1995), fou un artista i li·lustrador nord-americà.
Va néixer a Irkutsk a Sibèria quan son pare també artista, hi era presoner de guerra austríac durant la Primera Guerra Mundial, i sa mare era filla d'un enginyer civil polonès que treballava per al ferrocarril transiberià. El 1920, quan Rudolph tenia un any, van emigrar cap a Seattle als Estats Units.
És conegut per la pintura al fresc mural L'era dels rèptils (1947) del Museu d'Història Natural de Peabody de Yale i per la il·lustració popular coneguda com a La marxa del progrés del 1965, una de les imatges científiques més recognoscibles. Hi va condensar l’heterogènia història evolutiva de la humanitat com un progrés uniforme que avançava de la bestialitat encorbada a la intel·ligència en sis fases uniformes. «Zallinger va tindre una gran influència en la divulgació de la prehistòria durant les dècades dels anys 50 i 60 per les seues il·lustracions realistes».

## Reconeixement

* Pulitzer Fellowship in Art (1949) per L'era dels rèptils

## Referències

* 1 2 Cummings, Mike. «Peabody’s iconic dinosaur mural gets check up ahead of museum renovation» (en anglès). Yale News, 02-12-2019. [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ Wolukau-WanambWa, Stanley; Oliver i Cabrer, Maria Antonia. «Constel·lacions». A: Paul Graham. Bombas Gens Centre d'Art & Fundació per l'amor de l'art, p. 30-31. Arxivat 2023-08-26 a Wayback Machine.
* ↑ Bonet Rosado, Helena. Prehistòria i còmic: la màgia de la imatge. València: Diputació de València, 2016, p. 9–35. ISBN 978-84-7795-763-8.
* ↑ «La Marxa del Progrés». Històries d'Europa.
# Mallerenga cuallarga de Myanmar

La mallerenga cuallarga de Myanmar (Aegithalos sharpei; syn: Aegithalos bonvaloti sharpei) és una espècie d'ocell de la família dels egitàlids (Aegithalidae) que habita boscos de pins, garrigues i sotabosc del sud-oest de Myanmar.

## Taxonomia

Considerada sovint una subespècie de la mallerenga cuallarga cellanegra (A.bonvaloti), ha estat recentment elevada pel Congrés Ornitològic Internacional a la categoria d'espècie.

## Referències

* 1 2 «Bushtits, leaf warblers, reed warblers» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 630. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ M. Päckert, J Martens et YH Sun. 2010. Phylogeny of long-tailed tits and allies inferred from mitochondrial and nuclear markers (Aves: Passeriformes, Aegithalidae). Molecular Phylogenetics and Evolution 55: 952–967.
# Hostišovce

Hostišovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1333.
# Manuel Polinario Muñoz

Manuel Polinario Muñoz, conegut com a Poli, (Puente Genil, 12 de juny de 1943) és un exfutbolista andalús de les dècades de 1960 i 1970. Va ser internacional amb la selecció catalana i amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Futbolista cordovès que jugava com a migcampista, però que també podia jugar de davanter. La seva posició preferida era la d'interior. Va jugar al Calvo Sotelo CF d'on passà al València CF, club on romangué durant set temporades a gran nivell. Disputà 146 partits de lliga, i guanyà una lliga (1970-71) i una Copa (1966-67). L'any 1971 fou traspassat a l'Espanyol en l'operació Lico, on el València pagà, a més de Poli, cinc milions de pessetes. A l'Espanyol jugà a gran nivell durant tres temporades, fins al 1974. Poli s'encarregava de realitzar el treball defensiu, mentre homes com Solsona i José María s'encarregaven de la part més creativa. En total jugà 83 partits de lliga i dos a la Copa de la UEFA amb el club. La temporada 1974-75 jugà amb el Recreativo de Huelva a Segona Divisió.
Fou un cop internacional amb Espanya el 24 de maig de l'any 1967 Wembley enfront Anglaterra, partit en el qual s'encarregà del marcatge de Bobby Charlton, i un més amb Catalunya el 1973. Un cop retirat esdevingué entrenador, dirigint el CE Sabadell la temporada 1981-82.

## Palmarès
### València CF

* Lliga d'Espanya:
** 1970-71
* Copa d'Espanya:
** 1966-67

## Referències

* ↑ «Poli firmó y estará el lunes en Sarriá». Mundo Deportivo, 03-07-1971. [Consulta: 20 març 2013].
* ↑ «Manuel Polinario Poli». hallofameperico. [Consulta: 20 març 2013].
* ↑ «Ficha de Poli Muñoz». ciberche.net. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 març 2013].
* ↑ Closa, Antoni; Jaume Rius. Selecció Catalana de Futbol: nou dècades d'història. Editorial Jaume Rius, 1999. ISBN 8492294434.
* ↑ «Poli, nuevo técnico del Sabadell». Mundo Deportivo, 15-07-1981. [Consulta: 20 març 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Tantari

Tantari (en rus: Тантари) és un poble del Daguestan, a Rússia, que el 2019 tenia 350 habitants. Pertany al districte rural de Mekhelta.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# L'Egipci (profeta)

L'Egipci va ser un profeta de tipus messiànic aparegut a Judea durant el govern del procurador Antoni Fèlix (52-60 dC) va aplegar «quatre mil sicaris», segons (Fets dels Apòstols 21,38), Flavi Josep parla de trenta mil, (Guerra 2,258), i els portà al desert, i d'allí a la muntanya de les Oliveres. L'Egipci havia anunciat que, per ordre seva, les muralles de Jerusalem s'enfonsarien, a l'estil de les muralles de Jericó en temps de Josuè, i que entrarien triomfalment a Jerusalem, instaurant un règim polític i religiós basat exclusivament en la Llei jueva.

## Bibliografia

* Flavi Josep Antiguitats 20,168-171
# Qal'at al-Bahrain

Qal'at al-Bahrain (àrab: قلعة البحرين, qalʿat al-Baḥrayn) és un jaciment arqueològic a la governació Nord de Bahrain. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 2005.
És un turó artificial creat per l'home que va ser habitat des de l'any 2300 aC fins a l'any 1700, aproximadament. Entre altres coses, va ser una vegada la capital de la civilització Dilmun, i va servir posteriorment com un fortalesa portuguesa.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Qal’at al-Bahrain – Ancient Harbour and Capital of Dilmun» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2021].
# T1 (eSports)

T1 (abans coneguda com SK Telecom T1 o SKT T1) és un equip d'esports electrònics sud-coreà operat per T1 Entertainment & Sports, una empresa conjunta de SK Telecom i Comcast Spectacor. A finals de 2003, SK Telecom va contractar l'equip StarCraft Orion (abans 4U) de Lim Jo-hwan i el va posar sota la bandera del conglomerat. Lim Jo-hwan va assumir el paper de capità de l'equip. L'equip de T1 de League of Legends ha guanyat les edicions de 2013, 2015 i 2016 del League of Legends World Championship.

## Referències

* ↑ «T1 Entertainment & Sports Names KLEVV as Jersey, Exclusive Gaming PC Memory Sponsor». The Esports Observer, 24-10-2019. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ Lim Yo-Hwan,Crazy as Me(임요환,나만큼 미쳐봐), 2004, Bookroad, ISBN 89-91239-15-3 (03810)
# Mateu II de Lorena

Mateu II (h. 1193 – 9 de febrer de 1251) va ser duc de Lorena des del 1220 fins a la seva mort. Era fill del duc Frederic II de Lorena i d'Agnès de Bar, va succeir al seu germà Teobald I de Lorena.
Immediatament va haver de lliurar Nancy a la vídua del seu germà, Gertrudis de Dagsburg, qui es va tornar a casar amb Teobald I de Navarra, la sobirania del qual Mateu va haver de reconèixer, a causa de les guerres infructuoses que el seu germà havia mantingut contra una coalició imperial. Teobald esperava aconseguir el comtat de Metz, però no aconseguint aquest objectiu, va repudiar a Gertrudis. Com que aquesta última no va tenir cap fill d'un tercer matrimoni, Nancy va tornar a mans del duc després de la seva mort durant l'any 1225.
Mateu va acompanyar a l'emperador Frederic II a la Sisena Croada l'any 1228 i a Itàlia el 1235. Per això, va reprendre l'aliança que ja havien tingut els seus avantpassats un segle abans, des del nomenament d'Adalbert fins a la guerra entre el seu germà i Frederic, amb els emperadors.
Mateu es va enfrontar a diversos barons rebels, especialment al comte de Lunéville, qui va aconseguir un discret suport del comte de Bar. Va vèncer i va tornar a unir Lunéville al seu ducat en un intercanvi. No obstant això, no va aconseguir la pau. L'any 1230, Enric II de Bar va tornar revoltar-se contra ell, amb Hug II de Vaudémont i el bisbe de Toul, van devastar els territoris ducals i van conquerir uns quants castells.
Després de la mort d'Enric de Bar l'any 1240, Mateu va intentar prendre els castells perduts de les mans de Teobald II de Bar, el fill jove de difunt comte, però va fracassar i es va signar la pau l'any 1245, la qual va durar dècades. Aquell mateix any, l'emperador fou excomunicat i Mateu es va distanciar de la família imperial abans d'unir-se al partit papal d'Innocenci IV a l'any 1247. Va morir només uns pocs anys després d'haver negociat el profitós matrimoni del seu fill amb la filla del comte de Xampanya.

## Família

L'any 1225 es va casar amb Caterina de Limburg, filla de Walerà III de Limburg, duc de Limburg i comte de Luxemburg, i d'Ermesinda I de Luxemburg. Van tenir descendènciaː
* Frederic (1240 - 1302) el seu successor a Lorena.
* Laura, casada el 1250 amb Joan de Dampierre, vescomte de Troyes, i després amb
Guillem de Vergy, Senyor de Mirebeau i Autrey.
* Elisabet, es va casar amb Guillem de Vienne i, després amb Joan de Chalon.
* Caterina, casada amb Ricard de Montfaucon, comte de Montbéliard.
* Adelina, casada amb Lluís de Savoia, baró de Vaud.
# Hypsiboas rhythmicus

Hypsiboas rhythmicus és una espècie de granota que viu a Veneçuela i, possiblement també, al Brasil.

## Referències

* Señaris, C. & La Marca, E. 2004. Hypsiboas rhythmicus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Manuel Pinto da Fonseca

Manuel Pinto da Fonseca (1681 - 1773) fou el 68è Gran Mestre de l'Orde de Malta entre 1741 i 1773. Era un noble d'origen portuguès, fill de Miguel Álvaro Pinto da Fonseca Alcaide-Mór de Ranhados, casat amb Ana Pinto Teixeira
Va ser elegit el 18 de gener de 1741 i el 25 de maig de 1743 va donar el seu nom a la ciutat de Qormi, esdevenint així Città Pinto. El 1749 un membre de la seva guàrdia personal, Cassar, va rebre una proposta ideada per Pasha Mustafa per revoltar-se juntament amb els esclaus musulmans. La revolta va fracassar perquè Cassar va dir-ho al seu mestre i aquest esdeveniment se celebrava cada 29 de juny. Pinto va crear diversos títols nobiliaris per recomenpensar als nobles de Malta i guanyar reputació amb taxes sobre aquest títols, que li van servir per completar diferents edificis de l'illa, com l'Alberg de Castella, que havia estat començat el 1574 i que va completar amb el seu bust i les seves armes a la façana. Avui dia, aquest edifici és seu del primer ministre maltès. Va fer moltes donacions a l'església conventual, l'actual cocatedral de Sant Joan i també va reforçar la marina de l'orde. També durant el seu mandat va explusar els jesuïtes de l'illa.
Era amic de l'aquimista Cagliostro.
En el seu escut s'hi troben cinc llunes creixents que simbolitzen una victòria amb un combat contra cinc turcs. La ciutat de Qormi va adoptar aquest escut com a propi, així com el de la família Pinto da Fonseca.
Pinto da Fonseca va tenir un fill natural amb Rosenda Paulichi, filla d'Alberigo Paulichi i de Patronilla Ramuzetta, de nom Jose António Pinto da Fonseca e Vilhena, que es va casar amb la seva cosina Maria Inácia Pinto da Fonseca de Sousa Teixeira e Vilhena, filla també natural de Francisco Vaz Pinto, oncle seu, i de Clara Cerqueira.

## Enllaços externs

* Retrats del Gran Mestre Fra Manuel Pinto
* Monedes del Mestre Emmanuel Pinto Arxivat 2012-07-01 a Wayback Machine.
# Tante Wussi

Tante Wussi és una novel·la gràfica de la guionista Katrin Bacher i del dibuixant Tyto Alba publicada el 2015 que narra una història de la bestia de la guionista d´aquest relat. Descriu en primera persona una dura història familiar entre la Guerra Civil a Mallorca i la Segona Guerra Mundial a Alemanya.

## Argument

La petita Wussi ha de partir d'Alemanya per l'imparable ascens del nazisme. En arribar a Mallorca es dedicarà a la fotografia, passió inspirada pel seu pare, que establí una botiga de fotografia. Passaren uns anys molt feliços fins que va esclatar la Guerra Civil, fet que els obliga a tornar a Alemanya sense saber que allà els espera una situació pitjor atès l'origen jueu de la seva mare.

## Premis

* Premi Ciutat de Palma de còmic el 2014.

## Referències

* ↑ «TANTE WUSSI (2015, DOLMEN) - Tebeosfera». [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ «‘Tante wussi’», 15-01-2016. [Consulta: 6 abril 2019].
# Laika Come Home

Laika Come Home és un àlbum de remescles del grup Gorillaz que es va publicar l'1 de juliol de 2002. A diferència de la majoria d'àlbums de remescles, totes estan realitzades per un únic grup, Spacemonkeys. La majoria de cançons pertanyen al primer àlbum d'estudi de Gorillaz però remesclades als estils dub i reggae. L'àlbum inclou la presència de Terry Hall, U Brown, Earl 16 i 2D. La cançó "Lil' Dub Chefin'" fou llançada també com a senzill del 22 de juliol de 2002 amb cert èxit. El títol del treball fa referència a la gossa Laika, el primer ésser viu en orbitar la Terra.

## Enllaços externs

* Laika Come Home a AllMusic (anglès)
# Puigsoler

El Puigsoler és una muntanya de 524 metres que es troba entre els municipis de Castellbell i el Vilar i de Sant Vicenç de Castellet, a la comarca catalana del Bages.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 282112001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# T1

T1 té els següents significats:
* Terminal 1 de diversos aeroports
* Línia del tram
* Tau¹ Aquarii i altres estrelles
* Tour T1, gratacels de París
* T1, equip d'esports electrònics sud-coreà
# Mateu I

Mateu I (en grec medieval Ματθαῖος Α') va ser patriarca de Constantinoble de l'any 1397 al 1410, amb una breu interrupció entre els anys 1402 i 1403.
Amb quinze anys va entrar a un monestir per fer-se monjo. Va ser ordenat diaca i després sacerdot i metropolità de Cízic l'any 1387, quan era patriarca de Constantinoble Nil I, del que havia estat deixeble. Manuel II Paleòleg el va nomenar patriarca l'any 1397 però molt aviat va tenir l'oposició dels metropolitans Macari d'Ancira i Mateu de Medea, que el van excomunicar en un sínode l'any 1402, aprofitant que l'emperador havia anat a Occident. Quan va tornar el va restaurar al seu lloc, i va governar l'Església Ortodoxa fins a la seva mort l'any 1410.

## Referències

* ↑ «Ματθαῖος Α´» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 20 juliol 2023].
# Hypsiboas pellucens

Hypsiboas pellucens és una espècie de granota que viu a Colòmbia i l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W., Coloma, L.A., Ron, S., Cisneros-Heredia, D., Lynch, J. & Jungfer, K.-H. 2004. Hypsiboas pellucens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Syðradalur (Streymoy)

Syðradalur [ˈsiːɹaˌdɛalʊɹ] és un poble situat bora la costa oest de l'illa de Streymoy, a les illes Fèroe. Forma part del municipi de Tórshavn, capital de l'arxipèlag. L'1 de gener de 2021 tenia 10 habitants.
La localitat es troba enfront de l'oceà, en una vall envoltada de muntanyes que l'aïllen. El Tunguliðfjall, de 500 metres, és la muntanya més important de l'entorn i impossibilita qualsevol comunicació per terra cap al nord. Fins al 1982 no hi va arribar la carretera que la va comunicar amb Velbastaður i Tòrshavn. La població més propera és Norðradalur al nord de Syðradalur, però no hi ha cap via que les comuniqui. Tot i així està projectada la construcció del Syðradalstunnilin, un túnel que hauria de connectar les dues localitats.
Des de Syðradalur s'hi veuen les illes de Koltur i Vágar.
Syðradalur apareix a la documentació per primer cop el 1590. Entre 1930 i 1978 va formar part del municipi de l'Extraradi de Tórshavn. Aquell darrer any es va integrar al municipi d'Argir, i des del 1997 pertany al de Tòrshavn.

## Referències

* ↑ «Statistical Database» (en anglès). Statbank. Arxivat de l'original el 2020-07-06. [Consulta: 14 novembre 2019]. «Base de dades estadística de les Illes Fèroe»
* ↑ «Mapa de les Illes Fèroe» (en damès). Trap Danmark. [Consulta: 15 novembre 2019].
* 1 2 «Syðradalur» (en anglès). faroeislands.dk. [Consulta: 15 novembre 2019].
* ↑ «Heimabeiti» (en feroès). Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 30 setembre 2019].

## Vegeu també

* Llista de municipis de les Illes Fèroe.
* Llista de túnels de les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'ajuntament de Tórshavn. (feroès) (anglès)
# La Reina de la Nit (relleu)

L'alt relleu La Reina de la Nit, també anomenat Relleu Burney, datat dels 1800-1750 ae, fou tallat en època de l'Imperi paleobabilònic, sota el regnat d'Hammurabi, que s'estengué per Mesopotàmia a la zona dels rius Tigris i Eufrates, l'actual l'Iraq.
La peça prové del sud de l'Iraq, i arribà a Anglaterra el 1924, on romangué en mans privades fins que l'adquirí el Museu Britànic al 2003. Probablement adornava un temple per les seves dimensions.

## Simbologia

Representa una dona nua, té unes ales cap avall, la qual cosa indica que és una divinitat del món terrenal, reposa sobre l'esquena de dos lleons; llueix una lligadura amb banyes, típica de les deïtats mesopotàmiques; duu una corda a la mà, símbol de justícia; les cames li acaben en urpes com les d'una au rapaç, també l'acompanyen dues òlibes. Aquest acompanyament de bèsties fa que se la vegi com un exemple de la iconografia del motiu de Pótnia Theron.
Encara que es desconeix exactament quina divinitat representa el relleu, n'hi ha tres possibilitats:
* Ixtar, dea de l'amor i la guerra, de la vida, del sexe, de la fertilitat, i d'altres temes menors, coneguda també amb el nom d'Inanna a Sumer, Anahita a l'antiga Armènia (Urartu), Astarte a Fenícia i en les religions abrahàmiques.
* Ereixkigal, dea de l'inframon en la mitologia mesopotàmica. Governa l'inframon amb el seu consort Nergal. És filla d'An i germana de la dea Ixtar, i era antany una dea celestial. Fou raptada pel drac Kur i portada a l'inframon, d'on passà a ser-ne reina.
* Lilitu, la dimònia coneguda en la Torà com Lilit; els jueus exiliats a Babilònia dugueren a la seua terra d'origen la creença en aquesta criatura maligna, el nom de la qual, adaptat a la fonètica de l'hebreu com לילית (Lilit), es relacionà amb la paraula parònima hebrea ליל, lil, ‘nit’.

## Referències

* ↑ Frankfort, H. The Burney Relief (en alemany). Archiv für Orientforschung (1937-39), 1939, p. 128-135.
* ↑ Vázquez, Ana M. «La Reina de la Nit. Placa Burney» (en anglés). uned.es, 2005. Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 31 octubre 2018].

## Bibliografia

* Van De Mieroop, Marc. A History of the Ancient Near East. Blackwell Publishing: Malden, 2005. ISBN 0-631-22552-8
* Van De Mieroop, Marc. King Hammurabi of Babylon : A Biography, Blackwell Publishers, 2005
* Béatrice André-Salvini, Li Code de Hammurabi, Musée du Louvre, Paris 2003, Collection «Només», n°27. (ISBN 2-7118-4731-4)
* D. Charpin, Hammu-rabi de Babylone, P.O.F., 2003
* H. Klengel, König Hammurabi und der Alltag Babylons, 2004
* Margueron, Jean-Claude. Los mesopotámicos. Fuenlabrada: Cátedra, 2002. ISBN 84-376-1477-5.
# Puigseslloses

Puigseslloses és una masia del municipi de Folgueroles (Osona) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia orientada a migdia, situada al Nord-est de l'ermita de Sant Jordi.
Presenta una planta de forma rectangular coberta a tres vessants amb un cos annex cobert a una vessant que sobresurt lleugerament del cos principal. Al davant es forma un petit jardí i s'accedeix directament al primer pis de la casa, formant unes galeries amb dues arcades i orientades vers migdia.Hi ha un gros portal sostingut per pilars que tanca la lliça juntament amb la casa i les dependències agrícoles.
Presenta la tipologia de mas antic, modificat al segle xviii, característic de famílies benestants. A la part de la galeria hi ha un contrafort.

## Història

Aquest mas adoptà el nom de Puigseslloses per les restes del dolmen prehistòric, erigit en un turó proper al mas.
L'antic cognom de Puigseslloses es perdé al segle xvii, quan una pubilla del mas es casà amb l'hereu del mas la Coma de Falgars (Cabrerès) i es refongueren les dues propietats.
Els propietaris conserven un ric arxiu referent a les terres del mas i de Sant Tomàs de Riudeperes. També tenen documentació de la Coma. Els papers més antics daten del segle xv.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* 1 2 3 4 5 6 «Puigsseslloses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# Dermatomiositis

La dermatomiositis és un trastorn inflamatori de llarga evolució que afecta els músculs. Els seus símptomes són generalment una erupció cutània i un augment progressiu de la debilitat muscular. Aquests símptomes poden ocórrer de sobte o desenvolupar-se durant mesos. Altres símptomes poden incloure pèrdua de pes, febre, inflamació pulmonar o sensibilitat lumínica. Les complicacions poden incloure dipòsits de calci en músculs o pell.
La causa no es coneix. Les teories inclouen que es tracta d'una malaltia autoimmunitària o com a conseqüència d'una infecció vírica. És un tipus de miopatia inflamatòria. El diagnòstic generalment es basa en una combinació de símptomes, proves de sang, electromiografia i biòpsia muscular.
Si bé no hi ha cap cura per a la malaltia, els tractaments en general milloren els símptomes. Els tractaments poden incloure medicació, fisioteràpia, exercici, teràpia termal, ortesis i dispositius assistencials i descans. Els medicaments de la família de glucocorticoides solen ser utilitzats amb altres agents com el metotrexat o l'azatioprina, si els primers no funcionen (prou) bé. La immunoglobulina intravenosa també pot millorar els resultats. La majoria de la gent millora amb el tractament i en alguns el trastorn es resol completament.
Té una incidència aproximada d'1 per 100.000 persones per any. El trastorn sol tenir aparèixer en les dècades dels 40 i 50 anys i les dones es veuen més sovint afectades que els homes. No obstant això, les persones de qualsevol edat poden veure's afectades. Aquest trastorn es va descriure per primera vegada en la primera dècada del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «Dermatomyositis» (en anglès), 2017. Arxivat de l'original el 5 juliol 2017. [Consulta: 13 juliol 2017].
* 1 2 3 4 «Dermatomyositis», 2015. Arxivat de l'original el 19 febrer 2017. [Consulta: 13 juliol 2017].
* ↑ Dourmishev, Lyubomir A.; Dourmishev, Assen Lyubenov. Dermatomyositis: Advances in Recognition, Understanding and Management (en anglès). Springer Science & Business Media, 2009, p. 5. ISBN 9783540793137.