OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Consell d'Estat de França

El Consell d'Estat de França (Conseil d'État, en francès) és el suprem òrgan consultiu del govern, i funciona a més com a última instància de la jurisdicció administrativa.
Com a òrgan consultiu, el Consell d'Estat ha de ser consultat pel govern abans de prendre determinades decisions, principalment l'adopció de projectes de llei. En la seva funció jurisdiccional, és l'última instància judicial en determinats àmbits (bàsicament, per a la resolució de recursos dirigits contra les decisions d'una autoritat pública). El seu vicepresident, que és de fet la primera autoritat del Consell, és també el primer funcionari de l'Estat: així, presenta al president de la República els seus respectes en nom del conjunt de cossos constituïts, de la funció pública, de la magistratura, de les empreses públiques, etc.
El Consell d'Estat té la seu al Palau Reial ( Palais-Royal) de París.
El Consell d'Estat està vinculat amb l'Institut Francès de Ciències Administratives (IFSA) creat en 1947 per René Cassin i tradicionalment presidit pel vicepresident del Consell d'Estat francès.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Odó de Poitiers

Eudes o Odó (1012-1039) fou duc de Gascunya (1032-1039), comte de Poitiers i duc d'Aquitània (1038-1039). El 1032 Sanç V Guillem de Gascunya va morir i Eudes o Odó va heretar el tron de Gascunya. El seu germanastre Guillem IV de Poitiers i VI d'Aquitània va morir el 15 de desembre de 1038 i no va deixar fills del seu matrimoni amb Eustàquia i el duc Odó o Eudes de Gascunya (conegut també com a Odó de Poitiers), va reclamar la successió com a legítim hereu de Guillem V d'Aquitània el Gran, amb la segona esposa d'aquest (i la seva mare) Brisca, germana de Sanç V Guillem de Gascunya. Agnès de Borgonya també reclamava el ducat de Poitiers i ducat d'Aquitània pel seu fill Guillem VII i va aconseguir mobilitzar altre cop als seus partidaris. Odó o Eudes va aixecar un exèrcit i va sortir de Bordeus avançant cap al nord, i va morir el 10 de març de 1039 en l'atac a la plaça forta de Mauzé al sud de Poitou. Fou enterrat a l'abadia de Maillezais. Llavors Guillem VII fou reconegut com a duc d'Aquitània i comte de Poitiers. En canvi el ducat de Gascunya va passar a Bernat Tumapaler, comte d'Armanyac, que era fill d'Adalais, germana d'Eudes o Odó.

## Referències

* Genealogia
# Pocitos

Pocitos és un barri costaner del sud de Montevideo, Uruguai. Té platges sobre el litoral del Riu de la Plata.
Aquest barri és de classe mitjana-alta. La zona marítima és recorreguda per La Rambla. El lloc es caracteritza pels gratacels de 15 nivells. És també un dels punts turístics més representatius de la ciutat.

## Informació

És seu de nombrosos edificis d'interès arquitectònic, amb la Casa Darnaud, seu de l'ambaixada de Rússia, i la Casa Towers, seu de l'ambaixada d'Itàlia, com a dos exemples. Els següents edificis, actualment empleats com a residències o zona de negocis, van ser reconeguts com a Patrimoni Nacional el 1986: la Casa Felipe Yriart, la Casa Casabó, i la Casa Williams. També l'edifici de l'Escola Brasil, encara en ús com a col·legi, va rebre aquesta distinció el 2002.

## Referències

* ↑ Guia arquitectònica i urbanística, de la Intendència Municipal de Montevideo, format pdf: Arxivat 2011-10-31 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Intendència de Montevideo / Dades útils / Pocitos Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine.
* Intendència de Montevideo / Història de Pocitos Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. (castellà)
* Revista Raíces / Història del barri Los Pocitos Arxivat 2012-09-05 a Wayback Machine. (castellà)
* More information about Pocitos Neighbourhood // Más información sobre Pocitos - GuiaDePocitos.com Arxivat 2012-05-06 a Wayback Machine.
# Griveta encaputxada

La griveta encaputxada (Catharus dryas) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial i matolls de les muntanyes del sud de Mèxic, Guatemala, El Salvador, i Hondures.

## Referències

* ↑ «Griveta encaputxada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Concili del Laterà III

El Concili del Laterà III es va celebrar el 1179 sota la presidència del Papa Alexandre III. Tenia com a primer objectiu tancar els problemes derivats de l'elecció de l'antipapa Víctor IV, per la qual cosa es van endurir els requisits per esdevenir Papa i es van declarar nul·les les decisions dels cismàtics. També es van condemnar com a heretgia el catarisme i el valdensianisme, que amenaçaven de trencar la unitat del catolicisme.
Igualment es van aprovar directrius relatives a reforçar el celibat sacerdotal, es va prohibir l'ordenació de joves menors de 25 anys i cobrar per determinats serveis religiosos. Es va condemnar fermament la sodomia i servir ciutadans jueus o musulmans. Pel que fa a la societat es van dictar recomanacions per atendre els afectats per la lepra i per perseguir la usura o els tornejos. També es van regular els professors que ensenyaven els nous clergues.
# North Charleston

North Charleston és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2008 tenia 97.601 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Charleston tenia 79.641 habitants, 29.783 habitatges i 18.971 famílies. La densitat de població era de 525,3 habitants/km².
Dels 29.783 habitatges en un 34,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36% hi vivien parelles casades, en un 22,8% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 13,4% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 17,7% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.307$ i la renda mediana per família de 32.868$. Els homes tenien una renda mediana de 26.681$ mentre que les dones 20.718$. La renda per capita de la població era de 14.361$. Entorn del 19,9% de les famílies i el 23,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pocenia

Pocenia (friülà Pucinie) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. És a la regió de la Bassa Friülana. L'any 2007 tenia 2.619 habitants. Limita amb els municipis de Castions di Strada, Muzzana del Turgnano, Palazzolo dello Stella, Rivignano, Talmassons i Teor

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Danilo Bernardis | Centredreta |
# Dryopithecus fontani

Dryopithecus fontani és una espècie extinta de primat hominoïdeu descoberta a França al segle xix, i datat en la meitat del Miocè. Potser és un dels més importants primats fòssils europeus, considerat com la primera evidència obtinguda sobre l'evolució dels primats ancestrals.
El 2004 se'n van trobar restes a l'emplaçament arqueològic de l'Abocador de Can Mata (Els Hostalets de Pierola).

## Morfologia

Dryopithecus fontani tenia una fórmula dental de 2:1:2:3 en ambdues mandíbules. Els incisius d'aquesta espècie eren relativament estrets i menys espatulats en comparar-los amb altres gèneres com Proconsul. Els molars superiors tenien un desenvolupament parcial del cingulum lingual. Dryopithecus fontani tenia relativament llargs premolars bicúspide superiors i relativament amples premolars inferiors. Els molars inferiors tenien un patró I5, que també és anomenat el «patró Dryopithecus». Les dents tenien una fina capa d'esmalt, i eren baixos, d'arrodonides cúspides. Tenia gràcils canins i curts premaxil·lars. La mandíbula de Dryopithecus fontani tenia un torus transversal inferior, però li faltava el torus transversal superior. Els cúbits d'aquesta espècie tenia un reduït procés d'olècranon, una profunda tròclea de l'húmer, i la pèrdua del forat entepicondilar. Dryopithecus fontani tenia un pes mitjà d'uns 35 kg.

## Referències

* ↑ «Noves restes de l'hominoïdeu fòssil Dryopithecus fontani a l'Abocador de Can Mata». Institut Català de Paleontologia. [Consulta: 7 desembre 2015].
# Griveta ermitana

La griveta ermitana (Catharus guttatus) és una espècie d'ocell de la família dels túrdids (Turdidae) que habita boscos de coníferes i mixtes. Cria al sud d'Alaska, al centre i sud del Canadà i dels Estats Units. A l'hivern arriba fins a Mèxic i Nicaragua

## Referències

* ↑ «Griveta ermitana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Menino Jesus (Santa Maria)

Menino Jesus és un barri de la ciutat brasilera de Santa Maria, Rio Grande do Sul. El barri està situat al districte de Sede. El barri amb les següents villas: Menino Jesus, Vila Leste, Vila Major Duarte, Vila Ponte Seca.
| Itararé Centro | Itararé | Itararé Presidente João Goulart |
| Centro | | Presidente João Goulart |
| Centro Nossa Senhora das Dores | Nossa Senhora das Dores | Presidente João Goulart Nossa Senhora das Dores |

## Referències

* ↑ (pt) Llei municipal 72/2009 que estableix la llei per a l'ús i ocupació del sòl, subdivisió, sistema urbà camí perimetral i el municipi de Santa Maria. Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine.
# Ficus obliqua

Ficus obliqua, amb el nom comú de figuera de fulla petita, és una espècie d'arbre del gènere de la figuera (Ficus). És una planta nativa de l'est d'Austràlia, Nova Guinea, Est d'Indonèsia a Sulawesi i illes del sud-oest de l'Oceà Pacífic. Al principi de la seva vida és un epífit o viu sobre les roques com un litòfit. Pot fer 60 m d'alt.
Els seus fruits són petits i rodons i maduren agafant color vermell en qualsevol època de l'any però el màxim de maduració és a la tardor i hivern. El pol·linitzen dues espècies de vespes - Pleistodontes greenwoodi i P. xanthocephalus. Moltes espècies d'ocells s'alimenten d'aquests fruits. Totes les parts de l'arbre s'han utilitzat en la medicina popular de Fiji. All parts of the tree have been used in traditional medicine in Fiji.

## Referències

* 1 2 Plantilla:APNI
# North Cape May

North Cape May és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 3.618 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Cape May tenia 3.618 habitants, 1.544 habitatges, i 1.008 famílies. La densitat de població era de 997,8 habitants/km².
Dels 1.544 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.071 $ i la renda mediana per família de 42.161 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.036 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 18.420 $. Aproximadament l'1% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Cape May». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Cape May». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Premis Tirant

Els Premis Tirant (també coneguts com el Festival Internacional de l'Audiovisual Valencià), són un festival audiovisual valencià, organitzats per l'Agència d'Informació, Formació i Foment de l'Audiovisual (Aiffa). i dirigits per Francesc Fenollosa i Ten.
Anualment, reconeixen la tasca desenvolupada pels diferents sectors de la indústria audiovisual d'aquest territori i es lliuren en el marc del Festival de curts de Radio City València. El cinema de la Secció Oficial és l'esdeveniment més important del cicle, mentre que d'altres ressenyables són la Secció Especial i el Tirant Escolar, destinat als centres educatius. La seua primera edició va tindre lloc el 1999. Dins del lliurament de premis, acte central del cicle, s'honora a totes les rames tècniques i artístiques del cinema (llarg, curt, documental), televisió i videoclip.

## Referències

* ↑ «Premis Tirant». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Taller de doblatge». Universitat Politècnica de València, 07-04-2016. [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ «Festival Cortometrajes Edición 2015» (en castellà). Radio City València. Arxivat de l'original el 2020-08-13. [Consulta: 18 juny 2016].
# Edin Mujčin

Edin Mujčin (Bosanski Brod, Bòsnia i Hercegovina, 14 de gener de 1970) és un futbolista bosnià. Va disputar 24 partits amb la selecció de Bòsnia i Hercegovina.

## Estadístiques

Selecció de Bòsnia i Hercegovina :
| Anys | Partits | Gols |
| 1997 | 4 | 1 |
| 1998 | 5 | 0 |
| 1999 | 6 | 0 |
| 2000 | 3 | 0 |
| 2001 | 4 | 0 |
| 2002 | 2 | 0 |
| Total | 24 | 1 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# Grizzana Morandi

Grizzana Morandi (en dialecte bolonyès: Grizèna) és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Bolonya (antiga província de Bolonya), a la regió italiana d'Emilia-Romagna, situat uns 30 km al sud-oest de Bolonya. És una població d'estiueig, situada a les muntanyes, entre les valls dels rius Reno i Setta.
L'1 de gener de 2018 tenia 3.894 habitants.
Fins a l'any 1985 es deia simplement Grizzana, quan es afegir "Morandi", en honor del pintor italià Giorgio Morandi, que va morir el 1964. Morandi no es movia gaire de la seva casa i estudi a Bolonya, però visitava Grizzana a l'estiu cada any des de 1913 per passar-hi les vacances, i molts paisatges que va pintar són de la ciutat i els seus voltants. A la ciutat hi ha un centre de documentació del pintor (Centro di documentazione Giorgio Morandi), que té una col·lecció de documents sobre el pintor i la història local.
Grizzana Morandi limita amb els següents municipis: Camugnano, Castel di Casio, Castiglione dei Pepoli, Gaggio Montano, Marzabotto, Monzuno, San Benedetto Val di Sambro i Vergato.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 13 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Grizzana Morandi - Lloc web oficial (italià)
# Ferropedrizita

La ferropedrizita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la pedrizita. El nom ferropedrizita s'ha utilitzat també per a un hipotètic mineral endmember dels amfíbols. La ferropedrizita es va redefinit com a espècie el 2012.

## Característiques

La ferropedrizita és un silicat de fórmula química NaLi₂(Fe$^{2+}$₂Al₂Li)Si₈O$_{22}$(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.DE - Inosilicats amb 2 cadenes dobles periòdiques, Si₄O$_{11}$; clinoamfíbols» juntament amb els següents minerals: antofil·lita, cummingtonita, clinoholmquistita, grunerita, manganocummingtonita, manganogrunerita, permanganogrunerita, ferrofluoropedrizita, ferrifluoroleakeïta, actinolita, ferritschermakita, ferroactinolita, ferrohornblenda, ferrotschermakita, joesmithita, magnesiohornblenda, tremolita, tschermakita, cannilloïta, fluorcannil·loïta, parvomanganotremolita, fluorotremolita, potassicfluoropargasita, edenita, ferroedenita, ferrokaersutita, ferropargasita, hastingsita, kaersutita, magnesiohastingsita, pargasita, sadanagaïta, fluoroedenita, potassicferroferrisadanagaïta, potassicsadanagaïta, potassicpargasita, potassicferrosadanagaïta, magnesiofluorohastingsita, potassicfluorohastingsita, potassicclorohastingsita, fluoropargasita, parvomanganoedenita, potassiccloropargasita, potassicferrocloroedenita, potassicmagnesiohastingsita, potassicferropargasita, cromiopargasita, ferrotaramita, barroisita, ferroferribarroisita, ferroferriwinchita, ferribarroisita, ferroferritaramita, ferroferricatoforita, ferrobarroisita, ferrorichterita, ferrowinchita, ferrocatoforita, ferritaramita, magnesiotaramita, richterita, winchita, taramita, fluororichterita, catoforita, potassicfluororichterita, potassicrichterita, ferrighoseïta, ferriwinchita, fluorotaramita, arfvedsonita, eckermannita, ferroeckermannita, ferroglaucòfan, glaucòfan, potassicmanganileakeïta, manganoarfvedsonita, ferrileakeïta, magnesioriebeckita, magnesioarfvedsonita, nyboïta, riebeckita, manganomanganiungarettiïta, ferroferrinyboïta, clinoferroferriholmquistita, ferrinyboïta, ferroferrileakeïta, ferroferrifluoroleakeïta, sodicferriclinoferroholmquistita, magnesiofluoroarfvedsonita, ferripedrizita, potassicferrileakeïta, fluoronyboïta, manganidellaventuraïta, fluoropedrizita, potassicarfvedsonita, ferriobertiïta, potassicmagnesiofluoroarfvedsonita, ferroferripedrizita, potassicmagnesioarfvedsonita, pedrizita, fluoroleakeïta i ferroferriobertiïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Sangilen Upland, a la república de Tuvà (Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferro-pedrizite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 gener 2020].
# Petxina

«Petxina» té aquests significats:
* Petxina (arquitectura)
* Petxina o Bajjana, República mercantil del segle x
* Petxina, closca dels mol·luscs bivalves; vegeu Conquilla
* Petxina o cloïssa, espècie de mol·lusc bivalve
* Petxina de pelegrí, mol·lusc lamel·libranqui de l'ordre dels filibranquis i de la família dels pectínids
Viccionari
# Concili de Verona

El Concili de Verona va ser un concili particular de l'església catòlica convocat el novembre de 1184 pel papa Luci III i que va comptar amb la presència de l'emperador Frederic Barbarroja. Luci III, expulsat per la comuna de Roma, s'havia refugiar a Verona entre l'1 d'agost i el 4 de novembre de 1184.
A més del Papa i l'Emperador, també van viatjar fins a Verona el Gran Mestre dels Templers (Arnau de Torroja) i dels Cavallers Hospitalers (Roger de Moulins), així com el Patriarca de Jerusalem (Heracli de Cesarea). L'abat Pere de Cîteaux, més tard bisbe Pere d'Arras, també va participar en la conferència en nom de l'orde del Císter.
El concili va condemnar els neomaniqueus (càtars). El predicador de Lió Pere Valdès va ser-hi excomunicat. També foren condemnats els umiliati de la Llombardia i els deixebles d'Arnau de Brescia, els patarins.
El 4 de novembre es va promulgar la butlla Ad abolendam, que va establir la inquisició episcopal: les autoritats eclesiàstiques designaven els heretges que havien de ser castigats pel poder temporal. HI defineix l'heretgia utilitzant el dret canònic.

## Referències

* ↑ «Wider die Häretiker» (en alemany). Damals, 04-11-2004. [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Bäumer i Franzen, 1974, p. 192-193.
* ↑ «Petrus I. von Arras» (en alemany). heiligenlexikon.de. [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Dietrich, 1934, p. 40.
* ↑ Santini, 1974, p. 79.
* ↑ «Les vaudois du Piémont, prêt à entrer dans une nouvelle histoire avec l’Eglise catholique» (en francès). La Liberté, 26-08-2015. [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Théry, 2010, p. 373-386.
* ↑ «Ad abolendam diversam haeresium pravitatem» (en llatí). digilander.libero.it. [Consulta: 1r maig 2024].
* ↑ Havet, 1880, p. 41.

## Bibliografia

* Bäumer, Remigius; Franzen, August. Papstgeschichte. Das Petrusamt in seiner Idee und in seiner geschichtlichen Verwirklichung in der Kirche (en alemany). Herderbücherei, 1974. ISBN 3-451-01924-8.
* Dietrich, Max. Die Zisterzienser und ihre Stellung zum mittelalterlichen Reichsgedanken bis zur Mitte des 14. Jahrhunderts (en alemany). Pustet, 1934.
* Havet, Julien «L'hérésie et le bras séculier au Moyen Âge jusqu'au treizième siècle». Bibliothèque de l'École des chartes, 1880, pàg. 488-517.
* Santini, Luigi. De Pierre Valdo à l'Eglise vaudoise (en francès). Labor et Fides, 1974.
* Théry, Julien «Les hérésies, du XIIe au début du XIVe siècle». Presses Universitaires de Rennes, 2010.
# North Caldwell

North Caldwell és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 7.092 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, North Caldwell tenia 7.375 habitants, 2.070 habitatges, i 1.834 famílies. La densitat de població era de 952,3 habitants/km².
Dels 2.070 habitatges en un 42% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,5% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 11,4% no eren unitats familiars. En el 9,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,02 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 124,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 117.395 $ i la renda mediana per família de 125.465 $. Els homes tenien una renda mediana de 87.902 $ mentre que les dones 47.904 $. La renda per capita de la població era de 48.249 $. Aproximadament el 0,8% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- North Caldwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- North Caldwell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Prefecte de l'Erari

Prefecte de l'Erari (en llatí Praefectus Aerarium, plural Praefecti Aerarii) va ser el nom dels encarregats de l'administració de l'Erari a Roma.
August va crear aquest càrrec l'any 28 aC en lloc dels prefectes de la ciutat als que abans s'havia donat aquesta funció, i que durant la República havien tingut els qüestors. Els prefectes eren escollits entre els pretors que acabaven el seu període i a partir del 23 aC es van dir pretors de l'Erari (Praetores Aerarii o Pretores ad Aerarium) i amb Claudi altre cop qüestors.
Neró va restablir els prefectes de l'Erari però Vespasià va retornar al nom de pretors, que es va mantenir fins al temps de Trajà. Aquest emperador va institucionalitzar els prefectes de l'Erari bianuals (Praefecti Aerarii Saturni) amb uns qüestors com ajudants (Quaestores Aerarii Saturni). A l'exèrcit els administradors de l'Erari eren els Praefecti Aerarii Militaris, uns funcionaris també creats per August que gestionaven les retribucions de l'exèrcit i les pensions dels militars que es jubilaven. Els diners per aquest erari es recollien per uns impostos especials imposats a les herències i segurament pels diners recollits a les guerres que no es distribuïen a la tropa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Aerarium». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 10 maig 2022].