OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Littlestown

Littlestown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.947 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Littlestown tenia 3.947 habitants, 1.586 habitatges, i 1.113 famílies. La densitat de població era de 970,7 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.586 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 24,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.678 $ i la renda mediana per família de 42.261 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.055 $ mentre que les dones 23.658 $. La renda per capita de la població era de 17.310 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Littlestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Littlestown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Servei de Foc i Rescat d'Israel

El Servei de Foc i Rescat d'Israel (en hebreu: הרשות הארצית לכבאות והצלה) (en anglès: Israel Fire and Rescue Service) és l'organització estatal israeliana encarregada de lluitar contra els incendis i dur a terme rescats. L'organització també duu a terme serveis de rescat després dels atemptats terroristes, els accidents de trànsit, i les fugides de substàncies perilloses, juntament amb el Magen David Adom, el servei nacional d'emergències. L'any 2010, el director del servei era el Tinent General Shimon Romach. Administrativament depèn del Ministeri de Seguretat Pública.

## Enllaços externs

* www.102.org.il/ (anglès) i (hebreu)
# Volta apuntada

La volta apuntada o ogival és aquella formada per la projecció de l'arc ogival o apuntat que és el format per l'encreuament de dos arcs de mig punt molt semblant a una llança més o menys apuntada segons les variacions produïdes durant els segles xiii i xv. És l'arc més utilitzat en l'arquitectura gòtica. Es deriva de la volta d'aresta romànica, que els paletes gòtics havien reforçat a més de arcs torals i arcs formerets, per dos arcs diagonals anomenats arcs ogivals. Aquestes es combinen sota les arestes, que es creuen sota la clau de volta, per formar la volta de creueria.

## Característiques

La volta de creueria veritablement va revolucionar l'arquitectura religiosa. La volta de creueria, resultat de la volta d'arestes, consisteix en construir nervadures que descansen sobre pilars i que es creuen a la clau de volta i per construir una volta que descansa sobre aquestes nervadures. Els arcs formerets, els arcs torals i els arcs ogivals distribueixen divisions de la volta que no suporta més en el romànic a tota la longitud de les parets laterals, sinó en punts de suport perfectament definits.
Per tant, és suficient oposar-se als arcbotants en aquests punts per garantir l'estabilitat de l'edifici. Aquest acord ofereix molts avantatges: permet reemplaçar la majoria de les parets amb vitralls; les tribunes que, durant el període romànic, van participar en juxtaposició, van ser reemplaçades per arcbotants; qualsevol estructura de suport es descarrega a l'exterior, es pot alliberar un volum interior més gran i menys compartimentat; un volum intern més gran i menys compartimentat pot ser alliberat; les tribunes van desaparèixer, les naus laterals van poder guanyar alçada i van tenir, com la nau, finestres més grans, deixant entrar més llum.
La seva màxima expressió és la volta nervada muntada sobre dos arcs apuntats encreuats en diagonal, amb contrapesos com arcbotants i contraforts.

## Tipus de voltes

Es distingeixen dos tipus principals de volta apuntada:
* Volta quadripartita: és l'encreuament de dues ogives, formant quatre voltes i descansant sobre quatre pilars
* Volta sexpartita: és l'encreuament de tres ogives, formant sis voltes i descansant sobre sis pilars, quatre piles que es deien fortes, més amples i gruixudes i dues piles que es deien febles, més fines.
* Volta quadripartita, catedral d'Estrasburg
* Volta sexpartita, catedral de Laon
Les voltes de les ogives han esdevingut més complexes a temps amb voltes de múltiples nervadures amb el desenvolupament de voltes estrellades i tercelets:
* Volta acanalada com a volta de tres arcs Església de Saint-Martin de Cahuzac
* Volta amb vuit arcs d'ogives amb tres quartes parts iguals com una volta amb tres arestes Capella del fundador al convent de Batalha

## Referències

* ↑ Salvà i Lara, Jaume. Edicions UIB. Diccionari de les arts: arquitectura, escultura i pintura (PDF). 1a, 2002, p. 157. ISBN 84-7632-759-5 [Consulta: 10 juny 2019].

## Vegeu també

* Volta (arquitectura)
* Volta de creueria
* Finestra de llanceta
* Arc ogival
# Josep Brunet Vila

Josep Brunet Vila (Badalona, 14 d'octubre de 1930 - Barcelona, 1 de març de 2014) fou un jugador de bàsquet català que va ser 48 vegades internacional amb la selecció espanyola. Feia 1,97 m d'alçada i jugava de pivot.

## Carrera esportiva

Va jugar en un dels millors Joventut de la història, el dels anys 50, que va ser conegut per El Mundo Deportivo com l'Huracà Verd, pel seu joc ràpid i desbordant. En aquest equip destacaven jugadors com Jaume Bassó, Marcel·lí Maneja, Andreu Oller, Jordi Parra i Eduard Kucharski.
Va jugar dotze temporades amb el Joventut, des de la temporada 1949-50, on va guanyar tres Copes d'Espanya, en les temporades 1952-53, 1954-55 i la 1957-58, i en va ser subcampió els anys 1950, 1952 i 1954. El 1962, va fitxar per l'equip badaloní del Sant Josep, del qual fou entrenador i l'ascendí a primera divisió.
Jordi Villacampa va dir d'ell:
| « | Josep Brunet marcava diferències gràcies al seu gran talent. Va ser un home que teòricament havia de jugar de pivot però al final ho feia en qualsevol posició. Això sí, només corria el necessari, entrenava només els dijous i no es tirava a terra a per una pilota, ja hi havia altres jugadors que feien aquest treball. Va ser un jugador avançat al seu temps. | » |
| — Jordi Villacampa |||
Josep Lluís va dir d'ell que "ha sigut el millor jugador de bàsquet que hagi nascut a Badalona; un talent narural", i Guillermo Galíndez, un pivot porto-riqueny que destacava al Reial Madrid va reconèixer que era "el jugador que mai volia tenir davant seu com a defensa".

### Selecció espanyola

Va ser internacional amb Espanya en 48 ocasions, participant en els següents esdeveniments:
* Jocs del Mediterrani de 1951: medalla de plata
* Jocs del Mediterrani de 1955: medalla d'or
* Campionat d'Europa de bàsquet masculí de 1959: 15a posició.

## Referències

* ↑ «Fallece Josep Brunet, exjugador del Club Joventut de Badalona» (en castellà). ACB, 01-03-2014 [Consulta: 11 maig 2018]. Arxivat 11 de maig 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-05-11. [Consulta: 11 maig 2018].
* 1 2 Arnau, Emili. 70 anys de bàsquet a Catalunya. Barcelona: Ronsel, 1994, p. 46. ISBN 84-88413-77-7 [Consulta: 16 juny 2018].
* ↑ «Josep Brunet Vila». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Brunet per Jordi Villacampa». El Mundo Deportivo, 28-03-1998 [Consulta: 11 maig 2018].
* ↑ Jiménez Poyato, Carlos. Historia del baloncesto en España (en castellà). segona. Círculo Rojo, 2016, p. 127. ISBN 978-84-9126-725-6 [Consulta: 8 octubre 2018].
* ↑ «75 años de Seleción». FEB. [Consulta: 11 maig 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa de Josep Brunet a la FEB.
# Ricardo Hill

Ricardo Hill (Coyoacán, Ciutat de Mèxic; 27 de juliol de 1962) és un actor i humorista mexicà, a més de ser un conegut actor de doblatge.
En el doblatge, se'l coneix per ser la veu de Kaiosama en la franquícia Dragón Ball Z, El a Las Chicas Superpoderosas, al gat Silvestre dels Looney Tunes i a Andy Dufresne (Tim Robbins) en la pel·lícula The Shawshank Redemption, entre molts altres personatges d'una gran i extensa carrera.

## Estudis acadèmics i artístics

Va cursar l'Escola Nacional Preparatòria i va ingressar a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic on realitza els seus estudis de Comptadoria pública, mateixa que no conclouria pel fet que va decidir dedicar-se a altres activitats artístiques, tenint estudis a l'Institut d'Art Escènic i l'Institut Andrés Soler.

## Part dels seus treballs realitzats

L'actor ha incursionado en diversos treballs al llarg de la seva carrera artística, com a locutor i actor de radionovel·les, actor de teatre, actor per a espots de televisió i espectacles per a bars etc.
És conegut per diversos treballs en el mitjà, utilitzant la seva veu per a adaptar a l'espanyol a personatges dels més diferents i variats xous de televisió i cinema. El seu paper més conegut com a humorista, realitzant la paròdia del reporter Joaquín López Doriga periodista d'importància a Mèxic i que labora per a la cadena Televisa. Com "Joaquín López Doriga" o el "Teacher", Ricardo Hill és conegut per imitar de manera excel·lent la manera de parlar i els manerismes del reporter.
Uns altres dels personatges que ell ha parodiat són: Jacobo Zabludowsky, Felipe Calderon i David Faitelson entre molts altres personatges públics de Mèxic. També s'ha presentat en diverses obres teatrals representant als personatges que el mateix paròdia.
També s'ha exercit com a actor de doblatge, diversos dels seus personatges més coneguts han estat: Silvestre de Looney Tunes, El Hombre sin pantalones (de la vaca y el pollito), Julian Solo (Poseidón) de Saint Seiya, Kaio-Sama de Dragon Ball Z, i com el mestre de Fly, Aban a "Las Aventuras de Fly" (Dragon Quest) entre molts altres.
Com a actor de doblatge també és conegut per interpretar a Dragon Shiryu en les pel·lícules de Saint Seiya (Els Cavallers del Zodíac) en substitució de l'actor Ricardo Mendoza. Com Shiryu la seva interpretació és semblant a la del seu homòleg japonès, Hirotaka Suzuoki.

## Aparicions
### Sèries de televisió

* La Parodia
* La Hora Pico
* El privilegio de mandar
* Los Perplejos
* Los Comediantes
* Al Ritmo de la Risa
* Valientes o... ¿dementes? (veu en off)

### Obres de teatre

* El privilegio de transar (dirigida per ell mateix i A. Villalpando)
* Tenorio Cómico
* El Coyote Cojo

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-03-15. [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ "Está muy perro": Ricardo Hill, actor e imitador de Televisa, padece depresión tras desempleo, Milenio, 17 de febrer de 2021
* ↑ Ricardo Hill a multimedios.com
* ↑ Piden ayuda para Ricardo Hill, la voz de Kaiosama y El Teacher, Televisa, 20 de març de 2020
# Kalombo (cràter)

Kalombo és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim bantu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Kalombo». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Lieja-Bastogne-Lieja 1992

La Lieja-Bastogne-Lieja 1992 fou la 78a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 19 d'abril de 1992, sobre un recorregut de 262 km, i era la quarta prova de la Copa del Món de ciclisme de 1992.
El belga Dirk de Wolf (Gatorade-Chateau d'Ax) s'imposà en solitari en l'arribada Lieja amb mig minut sobre els seus immediats perseguidors, el neerlandès Steven Rooks (Buckler-Colnago-Decca) i el francès Jean-François Bernard (Banesto).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Dirk De Wolf (BEL) | Gatorade-Chateau d'Ax | 7h 18' 06" |
| 2 | Steven Rooks (NED) | Buckler-Colnago-Decca | + 30" |
| 3 | Jean-François Bernard (FRA) | Banesto | + 30" |
| 4 | Davide Cassani (ITA) | Ariostea | + 1' 35" |
| 5 | Tony Rominger (SUI) | Clas-Cajastur | + 2' 00" |
| 6 | Gérard Rué (FRA) | Castorama | + 2' 00" |
| 7 | Gert-Jan Theunisse (NED) | TVM-Sanyo | + 2' 00" |
| 8 | Giorgio Furlan (ITA) | Ariostea | + 2' 00" |
| 9 | Robert Millar (GBR) | TVM-Sanyo | + 2' 07" |
| 10 | Edwig van Hooydonck (BEL) | Buckler-Colnago-Decca | + 2' 12" |

## Referències

* 1 2 3 4 (italià) «78a edizione Liège-Bastogne-Liège (1992)». museociclismo.it. [Consulta: 24 abril 2013].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)
# Servei de Cria de Cavalls de les Forces Armades

El Servei de Cria de Cavalls de les Forces Armades (SCCFAS) és el conjunt d'unitats pertanyents al Ministeri de Defensa i integrades per personal civil i militar que es dediquen a la reproducció de cavalls i també, des de dates més recents, gossos. Des de la seva constitució l'any 2013, aquest servei forma part de la Secretaria General Tècnica (SEGENTE).
Té com a missió fonamental la reproducció i criança de cavalls i gossos per a la seva posada a la disposició de les tres branques de les Forces Armades, la Guàrdia Reial i la Guàrdia Civil.
Fins a la seva extinció mitjançant un Reial decret al setembre de 2013, la Cria Cavallar de les Forces Armades va ser un organisme autònom de la Defensa.

## Funcions

Les funcions que gestiona, inspecciona i coordina la Secretaria General Tècnica del Ministeri de Defensa a través d'aquest servei són les següents:
* Criança, selecció, millora, adquisició i cessió del bestiar equí que precisin els Exèrcits i la Guàrdia Real.
* Formació del personal militar en totes les activitats eqüestres i de cria cavallar.
* Col·laboració amb entitats públiques i privades en les activitats pròpies de l'Organisme.
* El desenvolupament, innovació, recerca, vinculats a la cria i reproducció equines que té encomanades.
* Realització de les activitats necessàries per a la consecució de l'objectiu d'eficiència en la gestió del patrimoni posat al seu càrrec.
* Cria i la preparació de gossos aptes per ser ensinistrats a l'Escola Cinològica de Defensa, la Guàrdia Reial, i principalment a la Escola d'Ensinistrament de la Guàrdia Civil.

## Vegeu també

* Ministeri de Defensa d'Espanya
* Secretaria General Tècnica del Ministeri de Defensa d'Espanya

## Referències

* 1 2 Secretaría General Técnica. Ministerio de Defensa (España)
* 1 2 Real Decreto 1664/2008, de 17 de octubre, por el que se aprueba el Estatuto del Organismo Autónomo Cría Caballar de las Fuerzas Armadas
* ↑ Real Decreto 701/2013, de 20 de septiembre, de racionalización del sector público
El contingut d'aquest article incorpora material publicat en el Butlletí Oficial de l'Estat, que es troba en el domini públic de conformitat al que es disposa en el article 13 de la Llei de Propietat Intel·lectual espanyola.

## Enllaços externs

* Servicio de Cría Caballar de las Fuerzas Armadas (SEGENTE), página oficial.
* Sangre del ejército a precio de saldo, en elmundo.es.
* Caballos del Ejército, campeones hípicos, subastados por cien euros, a elconfidencialdigital.com.
# Turon de Nhèuvièlha

El Turó de Néouvielle és una muntanya de 3.035 m d'altitud, amb una prominència de 39 m, que es troba al massís de Nhèuvièlha, al departament dels Alts Pirineus (França).
La primera ascensió la van realitzar Henry Reboul i Ernest Vidal el 2 d'agost de 1787, i és considerada com la primera ascensió documentada. En honor d'aquest fet, el cim pròxim de la Punta Reboul Vidal porta el seu nom.

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ «Turon de Néouvielle : Climbing, Hiking & Mountaineering : SummitPost». [Consulta: 8 maig 2023].
* ↑ «Turon de Néouvielle» (en anglès). [Consulta: 8 maig 2023].
# Josef Smistik

Josef Smistik (28 de novembre, 1905 - 28 de novembre 1985) fou un futbolista i entrenador de futbol austríac.
La major part de la seva vida esportiva la visqué al Rapid Viena. També juga a ESV Stadlau, FAC i Kremser SC.
Amb la selecció d'Àustria disputà quasi una quarantena de partits, xifra molt elevada per l'època. Jugà amb la selecció entre 1928 i 1936 i participà en el Mundial de 1934.
Fou entrenador de FC Schaffhausen i Austria Wien.

## Referències

* ↑ http://www.rsssf.com/players/trainers-zwit-clubs.html

## Enllaços externs

* Perfil
* Perfil
# Júlia Drusil·la

Júlia Drusil·la (en llatí Julia Drusilla) va ser la filla de l'emperador Calígula amb la seva dona Cesònia. Segons Suetoni va néixer el mateix dia del matrimoni de Cesònia amb l'emperador o, segons Dió Cassi, trenta dies després. El dia del seu naixement, el seu pare lava portar als temples de totes les deesses i la va posar damunt del genoll de Minerva, a qui la va consagrar.
Suetoni diu que de petita (amb uns dos anys) ja va mostrar gran crueltat i rascava la cara i els ulls dels nens que jugaven amb ella, però sembla que això, si va passar, no seria cap mostra de crueltat sinó un joc infantil.
El dia de la mort del seu pare va ser assassinada en ser llançada contra una paret l'any 41, quan tenia poc més de dos anys.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 1075.
# Frans Pourbus el Jove

Frans Pourbus el Jove també conegut com a Frans II (Anvers, 1569 - París, 1622) va ser un pintor flamenc, fill de Frans Pourbus el Vell i net de Pieter Pourbus. Pourbus va treballar per a les personalitats més influents de la seua època, incloent els regents espanyols d'Holanda amb base a Brussel·les, el duc de Màntua Vicenç I Gonzaga i Maria de Mèdici, reina de França. Diverses de les seues obres es poden trobar en el Louvre, el Museu del Prado, el Rijksmuseum, el Royal College of Art, el Metropolitan Museum of Art i molts altres museus.

## Referències

* ↑ Murray, P. & L. (1996), Dictionary of art and artists. Penguin Books. ISBN 0-14-051300-0
# Lansing (desambiguació)

«Lansing» té aquests significats:
* Lansing (Carolina del Nord)
* Lansing, capital de l'estat de Michigan
* Lansing (Iowa)
* Lansing (Kansas)
* Lansing (Nova York)
* Aeroport de Lansing
# Segariu

Segariu (en sard, Segariu) és un municipi italià, dins de la província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.358 habitants. Es troba a la regió de Marmilla. Limita amb els municipis de Furtei, Guasila (CA) i Villamar.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Bruno Silenu | Llista cívica |
# Výčapy-Opatovce

Výčapy-Opatovce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1239.

## Referències

* ↑ «Nitra (District, Nitriansky kraj, Slovakia) - Population Statistics, Charts, Map and Location». [Consulta: 23 febrer 2019].
# Rima Euler

Rima Euler és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 21.89 ° de latitud N i -29.42 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 104.97 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i fa referència al cràter Euler.

## Referències

* ↑ "Rima Euler". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Joachim Koester

Joachim Koester (Copenhaguen, 1962) és un artista conceptual. Treballa principalment en fotografia fixa i vídeo. Hal Foster, que escriu a Artforum, ha caracteritzat la seva obra com "al llarg de les fronteres entre documental i ficció".
Durant els darrers quinze anys, la seva obra ha estat exposada internacionalment a Europa, Amèrica del Nord i Àfrica. Koester va ser finalista del Premi Hugo Boss el 2008.
Koester és graduat a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Dinamarca, de Copenhaguen, on va néixer.

## Referències

* ↑ Vogel, Carol «Finalists Named for Hugo Boss Prize». The New York Times, 04-01-2008 [Consulta: 20 abril 2008].
# Júlia Drusa

Júlia Drusa (en llatí Julia Drusa) va ser filla de Drus Cèsar i de Clàudia Livil·la, la germana de Germànic Cèsar i de Claudi.
A l'època de la mort d'August, Júlia estava malalta. L'emperador, poc abans de morir li va preguntar a la seva esposa Lívia si Júlia s'havia posat bona. Es va casar l'any 20 amb el seu cosí Neró Cèsar, fill de Germànic i Agripina Major. Sembla que el matrimoni no va ser feliç. Va ser víctima de les maquinacions de Sejà, que va aprofitar la seva intimitat amb Clàudia Livil·la per maquinar contra la família de Germànic.
Més endavant, l'any 29, Neró Cèsar i Agripina, per les intrigues de Sejà i davant de la insistència de Tiberi, van ser acusats de traïció. Neró Cèsar va ser declarat enemic públic pel senat i desterrat a l'illa de Ponça. L'any següent va ser executat, o potser induït al suïcidi. Dió Cassi diu que Júlia Drusa havia estat promesa a Sejà, però Tàcit ho nega.
Als 33 anys es va casar amb Rubel·li Blande, un cavaller que havia estat cònsol sufecte l'any 18 i més endavant procònsol d'Àfrica. Amb ell va tenir un fill de nom Gai Rubel·li Plaute, i una filla, Rubèl·lia Bassa. Aquest matrimoni es va considerar desigual atès que Blande només era net d'un cavaller de Tibur.
A petició de Valèria Messal·lina, que la va acusar falsament d'incest, Claudi, que era oncle seu, la va fer matar l'any 59 aC sense donar-li l'oportunitat de defensar-se.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vida dels dotze cèsars. August. 99
* ↑ Dió Cassi. Historia romana LVIII 3,9
* ↑ Raepsaet-Charlier, M.T.. Prosopographie des femmes de l'ordre sénatorial: I-II siècles. Lovaina: Lovanii Aedibus Peeters, 1987, p. 360, 663. ISBN 9068310860.
* ↑ Sèneca. Octàvia 994-996
# Les Tosses (Ulldecona)

Les Tosses és una muntanya de 265 metres que es troba al municipi d'Ulldecona, a la comarca del Montsià.
Es troba a l'extrem sud-oest del conjunt orogràfic de la Serra de Godall, aproximadament 1 km al nord del Puig Garrets.
# Snøfrix

Snøfrix és una distribució del sistema operatiu GNU/Linux en CD autònom especialment dedicada l'educació, l'entreteniment i la multimèdia. Està basada en la distribució Debian GNU/Linux i utilitza l'entorn d'escriptori KDE per defecte.
Una de les característiques de la Snøfrix és l'àmplia col·lecció de jocs que incorpora, entre els quals hi ha Freeciv, Frozen Bubble, i Tux Racer. A més, Snøfrix incorpora programari bàsic d'oficina, com ara Kontact/KMail per al correu i OpenOffice.org per al tractament de textos, programari d'Internet com el Firefox per a navegar per la xarxa, o el Gaim per a la missatgeria instantània.

## Referències

* ↑ «Snøfrix - Rescat.net». [Consulta: 8 octubre 2020].
# Včelince

Včelince és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1332.