OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gonzalo Acosta Pan

Gonzalo Acosta Pan (la Corunya, 31 de desembre de 1888 - A Caeira, 12 de setembre de 1936) fou un polític gallec, governador civil durant la Segona República Espanyola i víctima de la repressió franquista.

## Trajectòria

Treballava al Banco Pastor. Membre del Partit Republicà Radical Socialista, fou nomenat governador civil de Biscaia el 13 d'octubre de 1933. Després de l'escissió fou candidat a les eleccions de novembre de 1933 pel Partit Radical-Socialista Independent. En 1935 fou secretari general del Consell Provincial d'Izquierda Republicana a la Corunya i presidí l'Agrupació Municipal del partit a la ciutat. Fou president del Casino Republicà corunyès. Fou nomenat governador civil de Pontevedra el 26 de febrer de 1936. Després del cop d'estat del 18 de juliol de 1936 fou capturat, encara que aconseguí fugir en un primer moment, però fou detingut l'agost a la Corunya i el traslladaren a Pontevedra on fou jutgat per traïció en consell de guerra el 8 de setembre, amb resultat de sentència a pena de mort i multa de 1000 pessetes. Fou executat a Caeira-Poio, en el quilòmetre 1 de la carretera de Campañó.

## Bibliografia

* Serrallonga i Urquidi, Joan «El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939». Hispania Nova, 7, 2007 [Consulta: 20 gener 2013].
* Dicionario biográfico de Galicia, Ir Indo Edicións, 2010-2011, Vigo.

## Enllaços externs

* Fitxa a Nomes e Voces
# Grup d'habitatges Verge del Carme

El Grup d'habitatges Verge del Carme és una obra racionalista de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una edificació d'habitatges socials de construcció tradicional i senzilla per abaratir els costos. El conjunt presenta dos edificis de la mateixa alçada, regulars i paral·lels entre ells, però amb una estructura corbada. Com a resultat, cada habitatge abasta de façana a façana i la crugia divisòria té sentit longitudinal. Les façanes són planes i queden retallades només per les obertures el que resulta en una gran expressivitat constructiva.
Pel que fa a l'interior, en un tram de l'habitatge hi ha la sala d'estar i el dormitori principal i a l'altre la resta de dormitoris, la cuina i l'escala d'accés. Amb la inclinació del mur que separa la cuina i l'escala, introduïda per Coderch, es va aconseguir optimitzar el funcionament de l'escala i economitzar l'espai de la cuina.
L'arquitecte Coderch va ser l'encarregat de modificar el projecte redactat per l'Administració pel seu vincle amb l'Instituto Social de la Marina. La seva intervenció va consistir en simplificar formalment i constructivament el projecte previ. També varen eliminar-se els motius decoratius de les finestres i es va utilitzar un sòcol diferent.

## Història

El 1954-1955 s'ampliaren els habitatges segons projecte de l'arquitecte Joan Zaragoza, qui desfigurà el volum original.

## Referències

* 1 2 3 4 «Grup d'habitatges Verge del Carme». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].
# Grup d'habitatges Poeta Marquina

El Grup d'habitatges Poeta Marquina és un bloc de pisos del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici està situat entre la plaça del Sol i la carretera a Olot. Es tracta d'un bloc de pisos en planta baixa amb obra vista. Portal i quatre finestres de diferents mides i separació. Trobem tres pisos iguals amb una galeria coberta-balconada a cada costat i tres finestres al mig. A la part alta hi ha la cornisa i terrat recte. A davant i paral·lel a ell, se situa un altre bloc de pisos. Queda un espai lliure entre ambdós; units per la planta baixa.

## Història

Ocupa el terreny situat entre la carretera de Vilafant, o d'Olot; el carrer Poeta Marquina i el carrer d'Anicet Pagès, que en 1946 va entrar dins l'ordenació del sector de la plaça del Sol, cobrint la riera Galligans i tota l'avinguda del Parc Bosc fins a la Carretera d'Olot. Grup de setze habitatges de l'«Obra Sindical del Hogar».

## Referències

* 1 2 «Grup d'habitatges Poeta Marquina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Grunge

El moviment grunge forma part del gènere de música alternativa, nascuda a finals dels anys 80 a Seattle (també és conegut com el so de Seattle). La música grunge s'inspira en el punk, heavy metal i rock alternatiu. Les característiques d'aquest so són les seves guitarres brutes i distorsionades, bateries pesades i lletres angoixants.
En els seus inicis, l'estil grunge va créixer a partir de segells de música independent com Sub Pop. Parteix d'influències de grups com The Melvins, Malfunkshun i Green River; alhora són considerats "pares" del grunge.
A principis dels anys 90 fou quan aquest moviment gaudí de més èxit comercial arran de la publicació de Nevermind de Nirvana i Ten de Pearl Jam.
# Graus de llibertat

Els Graus de llibertat poden tenir diferents significats:
* Graus de llibertat (estadística);
* Graus de llibertat (física), d'un sistema dinàmic;
* Graus de llibertat (enginyeria), d'un mecanisme o una estructura;
* Graus de llibertat (termodinàmica) (regla de les fases de Gibbs);
* Graus de llibertat (mecànica);
# Guacamai verd gros

El guacamai verd gros (Ara ambiguus) és un gran lloro, per tant un ocell de la família dels psitàcids que habita zones de selva humida i encara terres de conreu d'Amèrica Central i del Sud, al vessant del Carib d'Hondures, Nicaragua i Costa Rica, ambdues vessants de Panamà, nord-oest de Colòmbia i oest de l'Equador.
Són els lloros majors d'aquelles zones on hi viuen, fent una mitjana de 85 - 90 cm de llarg i 1,3 kg de pes. Són principalment verds, amb un front vermell i una zona blava pàl·lida a la part inferior de l'esquena i la gropa. Cua rogenca amb l'extrem de color blau molt clar. Pell nua de la cara de color blanquinós amb fines vires de plomes negres. Iris groc.

## Referències

* ↑ El guacamai verd gros a CERCATERM Rev. 19-05-2011
* ↑ El guacamai verd gros a INFONATURA Arxivat 2009-07-03 a Wayback Machine. Rev. 19-05-2011
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.18/05/2011
* ↑ Monge, Gusselle y Olivier Chassot 2004. Ara ambiguus (Bechstein, 1811) Especies de Costa Rica. INBio Rev. 19-05-2011
# Grokhovskiïta

La grokhovskiïta, originalment i en anglès grokhovskyite, és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Viktor Grokhovski (Виктор Иосифович Гроховский) (n. 1947), conegut científic rus especialitzat en meteorits.

## Característiques

La grokhovskiïta és un sulfur de fórmula química CuCrS₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu geològic de Sibèria Central, a Novosibirsk (Rússia), amb el número de catàleg: 52.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Uakit, un meteorit metàl·lic trobat l'estiu de 2015 a quatre quilòmetres de la localitat de Wakit, al districte de Baunt (Buriàtia, Rússia). També ha estat descrita al meteorit Gove, trobat al Territori del Nord (Austràlia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Grokhovskyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ «Uakit iron meteorite, Baunt District, Buryatia (Republic of Buryatia), Russia» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Bevan, Alex W. R.; Downes, Peter J.; Henry, Dermot A.; Verrall, Michael; Haines, Peter W. «The Gove relict iron meteorite from Arnhem Land, Northern Territory, Australia» (en anglès). Meteoritics & Planetary Science, 54, 8, 11-06-2019, pàg. 1710–1719. DOI: https://doi.org/10.1111/maps.13307 [Consulta: 13 març 2022].
# Gurrea de Gállego

Gurrea de Gállego és un municipi aragonès situat a la província d'Osca i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Administració

Llista de alcaldes :
| Legislatura | Nom | Grup |
| 1979-1983 | | |
| 1983-1987 | Jesús Tris Sarraseca | PSOE |
| 1987-1991 | Carlos Ángel Til Mata | PP |
| 1991-1995 | Carlos Ángel Til Mata | PP |
| 1995-1999 | Carlos Ángel Til Mata | PP |
| 1999-2003 | Juan Ramón Eseverri Abadía | PAR |
| 2003-2007 | Juan Carlos Sanmartín Viscasillas | PSOE |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1986 | 1992 | 1999 | 2004 |
| 1.514 | 1.619 | 1.697 | 1.626 | 2.199 | 2.600 | 2.285 | 2.178 | 2.117 | 1.981 | 1.839 | 1.744 |

## Entitats de població

El municipi agrupa els nuclis següents:
* El Temple. Està situat a 618 metres sobre el nivell del mar. L'any 1991 el llogaret tenia 528 habitants. Barri nascut amb el primer pla de regs de Monegres.
* La Paúl. Està situat a 320 metres d'altitud. Tenia 223 habitants l'any 1991.

## Agermanaments

* Sauvatèrra de Biarn

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Gurrea de Gállego». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, El Temple». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 21 juliol 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, La Paúl». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Enllaços externs

* http://www.dphuesca.es/
* Mapa de Situació Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Gurnià

Gurnià (en grec: Γουρνιά) és un jaciment arqueològic minoic situat a Creta, a 15 km al nord de la ciutat de Ieràpetra, a la prefectura de Lassithi. Gurnià és al cim d'un pujol situat a uns centenars de metres del golf de Mirabello.

## Història

El lloc fou excavat al començament del segle XX per Harriet Boyd-Hawes. No es coneix el nom del lloc en època minoica. Gurnià, que significa 'abeurador' en grec modern, fou el nom que es va donar al jaciment quan s'hi van trobar nombrosos dipòsits d'aigua. És conegut també amb el nom de «la Pompeia de la Creta minoica».
Gurnià i d'altres llocs minoics es van establir al llarg de la costa nord de Creta, on les tempestes estacionals, sobretot a l'hivern, portaven la sal cap a l'interior, cosa que feia que la terra no fos apta per al conreu. Tanmateix, la situació geogràfica de l'assentament és estratègica, ja que es troba al punt més estret de l'illa, amb una bona connexió amb els quatre punts cardinals. Això va fer de Gurnià el centre comercial principal de l'illa en l'època minoica. Hi ha proves que els minoics i els egipcis van mantenir relacions comercials d'intercanvi: la influència d'aquesta relació es pot veure en l'art, en diversos artefactes trobats en diferents jaciments d'ambdues cultures.
Segons sembla, va estar ocupat des del minoic antic (al voltant del 2300 aC) i hi ha signes d'ocupació del començament del minoic mitjà, però els edificis principals es van construir durant el minoic mitjà III o el minoic recent, quan la ciutat va ser destruïda, al mateix temps que els altres palaus principals de l'illa, cap al 1450 aC. Uns cinquanta anys més tard es va tornar a ocupar fins que va ser abandonada definitivament, cosa que va tenir lloc al voltant del 1200 aC. El palau tenia unes mesures de 50 x 37 metres.

## Referències

* 1 2 «Tα Γουρνιά». Odysseus. Ministeri de Cultura de Grècia.
* 1 2 Seager, Richard «The Cemetery of Pachyammos. Crete». Pennsylvania University. University Museum. Anthropological Publications, 1916.
# Györgyi Marvalics-Székely

Györgyi Marvalics-Székely (Nagykanizsa, 1 de desembre de 1924 - Budapest, 18 de juliol de 2002) fou una tiradora d'esgrima hongaresa, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va guanyar la medalla de plata en la prova del floret per equips del programa d'esgrima.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del món d'esgrima, de bronze el 1956 i d'or el 1959, en la prova del floret per equips.

## Referències

* ↑ «ZAOL - Kilencven éve született Marvalics Györgyi» (en hongarès), 03-12-2014. [Consulta: 6 agost 2023].
* 1 2 «Olympedia – Györgyi Marvalics-Székely». [Consulta: 6 agost 2023].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 6 agost 2023].
# Gódua

«Gódua» té aquests significats:
* Ginesta d'escombres (Cytisus scoparius)
* Ginestell (Sarothamnus arboreus, Sarothamnus catalaunicus o Cytisus arboreus)
# Dalmacio Iglesias García

Dalmacio Iglesias García (Santibáñez el Bajo, província de Cáceres, 5 de desembre de 1879 - Barcelona, 13 de gener de 1933) fou un advocat i polític espanyol tradicionalista, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Treballà com a funcionari al Ministeri d'Hisenda d'Espanya, dirigí la revista La Voz de la Tradición i compongué l'estudi jurídic Capacidad jurídica de la mujer casada (1906). A les eleccions generals espanyoles de 1910 fou elegit diputat per Comunió Tradicionalista per la circumscripció de Girona, i el 1918 fou nomenat senador per la província de Tarragona. Representà un corrent del carlisme menys regionalista que el dirigit per Miquel Junyent i Rovira. A les eleccions generals espanyoles de 1916 fou candidat per Girona, però la negativa a votar-lo pel sector regionalista provocà el trencament de la Junta Regional Tradicionalista.

## Referències

* ↑ «esquela». La Vanguardia, 15-01-1933, pàg. 1.

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Lleida (1890-1936): Caciquisme polític i lluita electoral per Conxita Mir.
# Dalma (desambiguació)

«Dalma» té aquests significats:
* Dalma, illa d'Abu Dhabi
* Sergi Dalma, cantant català
* Dalma, pic de Bengala Occidental, de 1056 metres
# Synasellus hurki

Synasellus hurki és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Espanya.

## Referències

* ↑ Braga, J. M., 1944. Note sur un genre d'Asellides nouveau du Portugal (Synasellus n. gen.) et description d'une sous-espèce nouvelle de ce genre. Publicaçoes do Instituto de Zoologia "Dr. Augusto Nobre" 17: 1–11.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J. P. & G. Magniez, 1995. Presence de Synasellus (Crustacea, Isopoda, Asellidae, stygobies) dans la province de Huelva (Espagne). Beaufortia, 45: 51-60.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ La fauna acuática subterránea de Andalucía (castellà)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Dana Bash

Dana Bash (Dana Ruth Schwartz de naixement; 15 de juny de 1971) és una periodista, presentadora i cap de la correponsalia política de la CNN estatunidenca
Va néixer a Manhattan (Nova York), filla de Stuart Schwartz, productor d'ABC News que va ser el productor sènior de Good Morning America i Frances Weinman Schwartz, escriptora. Va créixer a Washington DC i Nova Jersey. Bash va anar a l'institut a Montvale (Nova Jersey). Es va graduar cum laude en comunicació política a la Universitat George Washington. Mentre era a la universitat va ser becària dels canals NBC, CBS i CNN. El 12 de maig de 2018 va rebre un doctorat honorífic de la Universitat Franklin Pierce a Ringe (Nou Hampshire).
Després de la universitat va unir-se a la CNN com a productora de programes de cap de setmana com ara Late Edition, Evans & Novak i Inside Politics. Després va començar a produir programació especialització en cobertura al Senat dels Estats Units.
Bash va ser una de les dones honorades a l'acte de 2014 de la revista Elle "Women in Washington Power List".
Del 1998 al 2007 va estar casada amb Jeremy Bash, que esdevindria cap de gabinet de la CIA i cap de gabinet del Departament de Defensa sota el president Barack Obama. El 2008 es va casar amb el corresponsal de la CNN John King. Van tenir un fill, Jonah, el juny de 2011 i es van divorciar el 2012.

## Referències

* ↑ Palmer, Joanne. «News from a Jersey girl - CNN's Dana Bash talks at a benefit for the Academies at Gerrard Berman Day School». Jewish Standard, 01-05-2015.
* ↑ Holahan, Catherine. «CNN assigns Montvale native to cover White House». The Record, 02-01-2003. Arxivat de l'original el 16 de maig 2011. «MONTVALE – Dana Bash grew up behind the scenes. And family members say it was just a matter of time before the Pascack Hills High School graduate and newest CNN White House correspondent was in front of them.»
* ↑ Josephs, Susan. «10 Women to watch: Dana Bash». Jewish Women Magazine. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2019.
* ↑ «WEDDINGS; Dana Schwartz, Jeremy Bash» (en anglès). The New York Times, 06-09-1998.
* ↑ «CNN Programs - Anchors/Reporters - Dana Bash».
* ↑ Watters, Susan. «Gucci and Elle Honor Women in Washington Power List». WWD, 26-03-2014. [Consulta: 28 març 2014].
* ↑ «Weddings; Dana Schwartz, Jeremy Bash». The New York Times, 06-09-1998 [Consulta: 12 juliol 2011].
* ↑ Stein, Jeff. «CIA Has a Bash, Jeremy Bash». Huffington Post, 03-04-2009.
* ↑ «Celebrities». Jweekly.com, 18-04-2008. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Bash, King s king-sized bash to take place on Cape Cod». Washington Examiner, 26-03-2008.
* ↑ «Love, etc.: CNN's Dana Bash and John King welcome son». The Washington Post, 29-06-2011.
* ↑ «John King and Dana Bash separate; CNN stars were married four years». The Washington Post, 20-03-2012 [Consulta: 21 març 2012].

## Enllaços externs

* Perfil de Dana Bash a la CNN
* Aparicions a C-SPAN
# Stefania

Stefania és un gènere de granotes de la subfamília Hemiphractinae.

## Taxonomia

* Stefania ackawaio
* Stefania ayangannae
* Stefania breweri
* Stefania coxi
* Stefania evansi
* Stefania ginesi
* Stefania goini
* Stefania marahuaquensis
* Stefania oculosa
* Stefania percristata
* Stefania riae
* Stefania riveroi
* Stefania roraimae
* Stefania satelles
* Stefania scalae
* Stefania schuberti
* Stefania tamacuarina
* Stefania woodleyi

## Referències

* IUCN (anglès)
# Cymbidieae

Les Cymbidieae són una tribu dins la família orquídies.

## Subtribus dins Cymbidieae

* Catasetinae
* Coeliopsidinae
* Cymbidiinae
* Cyrtopodiinae
* Eriopsidinae
* Eulophiinae
* Maxillariinae
* Oncidiinae
* Stanhopeinae
* Vargasiellinae
* Zygopetalinae

## Sinònims de Cymbidieae

* Cycnochideae Rchb.f., Xen. Orch., 1:109 (1885)
* Catasetiae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Cyrtopodieae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Dichaeae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Gongoreae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Huntleyeae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Lycasteae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Maxillarieae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Oncidieae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Stenieae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Telpogonieae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Therosteleae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Zygopeteleae Pfitzer, Entw. Nat. Anord. Orch., 105 (1887)
* Galeandreae Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Ionopsideae Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Notyliaea Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Ornithocephaleae Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Dachyphylleae Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Vargesielleae Dunsterv. & Garay, Ven Orchid, III, 2:29 (1961) sin. desc.
* Cryptarrheneneae (Dressler) Dressler, Phytologia, 21:443 (1971)

## Bibliografia

* (en inglés)'Orchid Tree': een fylogenie van epifyten in de 'tree of life'
* Pfitzer, E.H.H. (1887) Entwurf einer natürlichen Anordnung der Orchideen, 105.
* Pridgeon, A.M., Cribb, P., Chase, M.W., and Rasmussen, F.N. (Eds) (2009) Genera Orchidacearum Volume 5: Epidendroideae (Part 2): Epidendroideae, Oxford: Oxford University Press.

## Enllaços externs

* http://web.onetel.net.uk/~cedricmaunder/ Arxivat 2006-02-22 a Wayback Machine.
# César Augusto Asencio Adsuar

César Augusto Asencio Adsuar (Alacant, 17 de març de 1962) és un polític valencià, va ser alcalde de Crevillent des de 1995 fins a 2019 i diputat a les Corts Valencianes en la VII i VIII legislatures.

## Biografia

Llicenciat en dret, s'afilià al Partit Popular, amb el qual fou candidat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1987 (no fou escollit), regidor a l'ajuntament de Crevillent el 1987 i diputat provincial des de 1991 a 2007 i de 2011 a 2019. El 1995 fou escollit alcalde de Crevillent amb el suport de Falange Española, i a les eleccions de 1999, 2003, 2007 i 2011 revalidà l'alcaldia amb majoria absoluta. A les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 i de 2011 fou elegit diputat per la província d'Alacant, tot i que en aquesta darrera va renunciar a l'acta al cap de poc per tal de centrar-se en les tasques de vicepresident de la Diputació d'Alacant. També ha estat secretari regional del PP de Política Autonòmica i Local, i fou secretari general del partit de manera interina (a l'octubre de 2009) després de la destitució de Ricardo Costa per la seua presumpta implicació a la trama de corrupció política coneguda com a Cas Gürtel. Dues setmanes més tard, el Comité Executiu Regional del partit decideix substituir-lo en el càrrec per Antonio Clemente.
La seua ideologia conservadora fou difosa pels mitjans de comunicació arran del nou càrrec orgànic pel fet que el 1979 va publicar un article on negava l'holocaust nazi al periòdic alacantí Información. El 2017 es va difondre que el 1980 publicà altre article de contingut ideològic neonazi.

## Referències

* ↑ (castellà) César Augusto Asencio renuncia al seu escó a Les Corts Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine., a Diario Crítico del 2/09/2011. [Consulta: 14/09/2011]
* ↑ (castellà) César Augusto Asencio assumeix les competències de la secretaria general del PPCV després de l'eixida de Costa, a Europa Press de 14/10/2009.
* ↑ (castellà) La negación del Holocausto pone en un brete a Zapatero en Israel, a Información.
* ↑ Maceda, Víctor «'Heil' César!». El Temps, 11-12-2017 [Consulta: 14 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa a les Corts Valencianes Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
# César Augusto Franco Martínez

Monsenyor César Agusto Franco Martínez (Piñuécar, Madrid, 16 de desembre de 1948) és l'actual Bisbe auxiliar de Madrid. A més és llicenciat en Teologia per la Universitat Pontifícia de Comillas el 1978, diplomat en Ciències Bíbliques per l'Escola bíblica i arqueològica de Jerusalem el 1980 i és també Doctor en Teologia per la Pontifícia de Comillas des de l'any 1983.
Anteriorment al seu càrrec va ser Vicari parroquial de les parròquies San Casimiro, Santa Rosalia i Nuestra Señora de los Dolores. També va ser capellà del Col·legi San Fernando durant un any i Secretari del Consell Presbiteral de Madrid entre 1986 i 1994. Va complir també com a rector de l'Oratorio Santo niño del Remedio de 1993 a 1995 i Vicari episcopal de la Vicarcia VII (antiga VIII) de Madrid entre els anys 1995 i 1996.
És el coordinador general de la Jornada Mundial de la Joventut Madrid 2011.

## Referències

* ↑ «Mons. D. César Augusto Franco» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «Monseñor César Augusto Franco Martínez ordena diácono al P. Manuel Ma Salord, L.C.» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «César Augusto Franco Martínez» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «César A. Franco Martínez» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2011].
* ↑ «JMJ es "mecha" de protagonismo juvenil en "Revolución de Dios", dice Cardenal Rylko» (en castellà). [Consulta: 21 agost 2011].

## Enllaços externs

* Mons. D. César Augusto Franco (castellà)