OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Israel Delgado Andrés

Israel Delgado Andrés (Madrid, 22 de gener de 1979) és un futbolista madrileny, que ocupa la posició d'interior esquerre.
Destaca al CD Guadalajara, d'on passa al filial del Celta de Vigo. La temporada 03/04 debuta a la màxima categoria amb el primer equip gallec, tot i que només hi apareix en dos partits. A l'any següent, amb el Celta a Segona, el madrileny qualla una bona temporada, amb 28 partits.
No té continuïtat al Celta i fitxa pel Córdoba CF. El 2006 retorna a la Segona Divisió amb la Lorca Deportiva, amb qui juga 32 partits. Des del 2007 milita a la Cultural Leonesa, de Segona B.
# Ivànovka (Primórie)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 2.533 habitants.

## Referències

* ↑ Сборник «Муниципальные образования Приморского края» / Законодательное собрание Приморского края
# Ivànovka (Kursk)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble a l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 175 habitants. Pertany al districte rural de Gorxétxnoie.

## Referències

* ↑ «Yasenki». GeoNames. [Consulta: 3 desembre 2018].
# Langenberg

Langenberg és un municipi situat en el districte de Gütersloh, en l'Estat federat de Rin del Nord-Westfàlia (Alemanya), amb una població a finals de l'any 2016 de 8.349 habitants.
Està ubicat al nord-oest de l'estat, a la regió de Detmold, prop de la riba del riu Ems i la frontera amb l'estat de Baixa Saxònia.
Des de l'any 2005 és vila del llibre, "bücherdorf" en alemany.

## Referències

* ↑ «Citypopulation.de Estadístiques del districte de Gütersloh.». [Consulta: 28 juny 2018.].
* ↑ «Booktown of Langenberg - short portrait in English» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2020].
# Kalanchoe rosei

Kalanchoe rosei (o Bryophyllum rosei) és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta perenne a biennal, totalment glabra, d'1,8 m d'alçada.
La tija és simple, erecta, de color verd marronós.
Les fulles són peciolades, polimòrfiques, de color gris-verd a vermellós pàl·lid, lleugerament tacades, pecíol de 2 a 16 mm, làmina gruixuda, majoritàriament lanceolades a oblonges-lanceolades, o lineals-lanceolades, pinnatisectes, hastat-trilobades (lòbuls triangulars, obtusos), de 6 a 17 cm de llarg i de 0,5 a 15 cm d'ample, punta aguda, base cuneada, marges irregularment sinuats-serrats, amb propàguls.
Les inflorescències en panícules laxes, de 15 a 30 cm, pedicels prims, d'1,5 a 2,5 cm.
Les flors són pèndules; calze subcampanulat, de color rosa; tub de 10 a 12 mm; sèpals deltoides de 5 a 6 mm de llarg i ample; corol·la tubular, de color rosa intens tenyit de groc; tub lleugerament de 4 angles, de 24 a 30 mm; pètals ovats a lanceolats, obtusos, de 5 a 6 mm de llarg i ample; estams inserits sota la meitat del tub de la corol·la, sobresortint; anteres ovades, grogues.
L'espècie sembla hibridar-se fàcilment, sobretot. amb K. fedtschenkoi i K. daigremontiana.

## Distribució

Planta endèmica del centre, sud i sud-est de Madagascar. Creix en roques humides.

## Taxonomia

Kalanchoe rosei va ser descrita per Raymond-Hamet i Joseph Marie Henry Alfred Perrier de la Bâthie (Raym.-Hamet & H.Perrier) i publicada als Annales du Musée Colonial de Marseille. sér. 3, 2: 132. 1914.

#### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
rosei: epítet atorgat en honor del botànic nord-americà Joseph Nelson Rose.

#### Sinonímia

* Bryophyllum rosei (Hamet & Perrier) Berger, 1930 (n'és el basiònim)
* Kalanchoe bouvieri Hamet & Perrier (1912)
* Kalanchoe rauhii hort.
* Kalanchoe rosei subsp. serratifolia Humbert (podria ser un híbrid)
* Kalanchoe rosei subsp. variifolia Guillaumin & Humbert (podria ser un híbrid)
* Kalanchoe rosei var. seyrigi Boiteau & Mannoni

## Referències

* ↑ «Kalanchoe rosei». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe rosei Raym.-Hamet & H.Perrier». International Plant Names Index.
* ↑ «Epónimos del género Kalanchoe Adanson (Crassulaceae)». Bouteloua.
# Anselmo Miguel Nieto

Anselmo Miguel Nieto (Valladolid, 1881 - Madrid, 1964) va ser un pintor espanyol.
Fill d'una família modesta, va estudiar pintura a l'Acadèmia de Belles Arts de Valladolid, llavors dirigida per l'artista José Martí i Monsó. Va marxar a Madrid el 1900 per continuar els seus estudis a la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando, en companyia de qui seria el seu inseparable amic de per vida, el pintor bilbaí Aurelio Arteta. En aquesta època va conèixer a grans artistes, entre altres a Pablo Picasso.
Becat, va viatjar a completar la seva formació a Roma i París, per instal·lar-se definitivament a la capital d'Espanya el 1906. És el moment en què es va enlairar el seu reconeixement, participant en les exposicions internacionals de Buenos Aires i Múnic. El 1922 va marxar durant set anys a l'Argentina i Xile, al costat del seu també amic, Julio Romero de Torres.
Va tornar a Espanya el 1946, recentment finalitzada la Segona Guerra Mundial. A partir d'aquest moment, com va passar amb altres artistes de l'època, la seva fama va quedar en l'oblit. Va ser nomenat acadèmic de l'Acadèmia de San Fernando.
Va destacar com a pintor de retrats, especialment femenins, on seguia els passos de Zurbarán o el mateix Romero de Torres, amb una obra dotada de gran sensualitat. Va evolucionar des del realisme expressionista al modernisme, i es reconeix la influència de la pintura de Joaquim Sorolla en la seva lluminositat.
També va ser un gran amic de les tertúlies madrilenyes, on se li podia veure al costat de Jacinto Benavente.

## Referències

* ↑ Reivindicación del pintor Anselmo Miguel Nieto en el centenario de su nacimiento, El País, Francisco Calvo Serraller, 14 de abril de 1981.
# Annamarie Jagose

Annamarie Jagose (Ashburton, 1965) és una acadèmica i escriptora LGBT d'obres de ficció neozelandesa. Es va doctorar a la Universitat Victòria de Wellington el 1992 i va treballar al departament d'Anglès i Estudis Culturals de la Universitat de Melbourne abans de tornar a Nova Zelanda, el 2003, per a fer de professora al departament de Cinema, Televisió i Mitjans de Comunicació de la Universitat d'Auckland. El 2017 va esdevenir degana de la Facultat de Lletres i Ciències Socials de la Universitat de Sydney.

## Obra publicada

* Lesbian Utopics (Nova York: Routledge, 1994)
* In Translation (Wellington: Victoria University Press and Sydney: Allen and Unwin, 1994)
* Queer Theory (Nova York: New York University Press, 1996)
* Lulu: A Romance (Wellington: Victoria University Press and Sydney: Allen and Unwin, 1998)
* Inconsequence: Lesbian Representation and the Logic of Sexual Sequence (Ithaca: Cornell University Press, 2002)
* Slow Water (Wellington: Victoria University Press and Sydney: Random House, 2003)
* Orgasmology (Durham: Duke University Press, 2013)

## Referències

* ↑ . ISBN 0-86473-275-9.
* ↑ University of Sydney. «Professor Annamarie Jagose». University of Sydney. [Consulta: 2 gener 2013].
# Millersburg (Ohio)

Millersburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.326 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Millersburg tenia 3.326 habitants, 1.213 habitatges, i 771 famílies. La densitat de població era de 635,7 habitants/km².
Dels 1.213 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 36,4% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.809 $ i la renda mediana per família de 39.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.852 $ mentre que les dones 20.472 $. La renda per capita de la població era de 15.021 $. Aproximadament el 9,6% de les famílies i el 12,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Millersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Millersburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Molac

Molac (en bretó Moulleg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 1.197 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 879 | 940 | 907 | 949 | 913 | 1.007 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marie-Thérèse Luherne | |
# Molain (Aisne)

Molain és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 151 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Molain era de 151 persones. Hi havia 65 famílies de les quals 19 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 15 dones vivint soles), 19 parelles sense fills, 23 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 71 habitatges, 63 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 70 eren cases i 1 era un apartament. Dels 63 habitatges principals, 51 estaven ocupats pels seus propietaris, 11 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 18 en tenien tres, 15 en tenien quatre i 26 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 27 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Molain el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 12 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 12 | 45 a 49 | 24 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 16 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 102 persones, 66 eren actives i 36 eren inactives. De les 66 persones actives 53 estaven ocupades (34 homes i 19 dones) i 13 estaven aturades (7 homes i 6 dones). De les 36 persones inactives 12 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 16 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Molain hi havia 61 unitats fiscals que integraven 150 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 13.260 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de transport.
L'any 2000 a Molain hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Molain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Molain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Molain (Jura)

Molain és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 122 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Molain era de 122 persones. Hi havia 41 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 25 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 57 habitatges, 43 eren l'habitatge principal de la família, 9 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 55 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 43 habitatges principals, 38 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 1 en tenia tres, 11 en tenien quatre i 29 en tenien cinc o més. 38 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Molain el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 8 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 8 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 55 eren actives i 14 eren inactives. De les 55 persones actives 54 estaven ocupades (30 homes i 24 dones) i 1 aturada (1 home). De les 14 persones inactives 7 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis».
L'únic establiment comercial que hi havia el 2009 era una botiga de roba.
L'any 2000 a Molain hi havia 5 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 385 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Molain a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Molain a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Antoni Moltó Arissa

Antoni Moltó Arissa (Barcelona, 20 de novembre de 1933) és extirador olímpic i dirigent esportiu.
Després de practicar diversos esports durant la seva joventut, es va dedicar finalment al tir olímpic, en el qual es va centrar a partir de 1964 i guanyà diversos campionats de Catalunya i de Barcelona, i formà part de la selecció espanyola en quatre trobades internacionals. Com a directiu el 1969 entrà a la junta directiva del Tir Esportiu de Barcelona, aleshores anomenat Tiro Nacional de Barcelona, i antecedent de l'actual Federació Catalana de Tir Olímpic, i en fou vicepresident (1978-82) i president (1987-95). Durant el seu mandat, creà l'Escola de Tir per a la Joventut i coorganitzà les proves d'arma curta dels Jocs Olímpics de Barcelona. Des del 1979 és membre de la junta directiva de la Federació Catalana de Tir Olímpic, fou adjunt a la presidència (1987-95) i des del 1996 ocupa el càrrec de president. Ha organitzat diverses competicions internacionals, com ara el Campionat del Món de Tir Olímpic (1998). Dirigeix el Centre Especialitzat d'Alt Rendiment de Tir Olímpic Juan Carlos I va formar part de la junta directiva de la Federació Espanyola de Tir Olímpic, i el 2009 va ser premiat com a millor dirigent de federació per l'Associació Catalana de Dirigents de l'Esport. Té el títol d'àrbitre internacional de tir i ha rebut la insígnia d'or del Tir Esportiu de Barcelona i la medalla al mèrit esportiu de la federació espanyola. També és soci d'honor del Club de Tir Olímpic Lleida.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Meum athamanticum

El meu (Meum athamanticum) és la única espècie del gènere monotípic de plantes amb flors Meum dins la família de les apiàcies. Als Països Catalans es troba només als Pirineus. En general es una espècie pròpia de les muntanyes de l'Europa Central i Occidental.
Es considera una planta ornamental. És molt aromàtica, amb una olor que recorda a altres espècies de les apiàcies com el fonoll, l'anís, l'anet o el comí. Altres noms populars (comí o fonoll de muntanya) fan referència a aquesta semblança. S'ha fet servir en medicina popular i com a condiment.

## Descripció

Herba perenne, erecta, glabra i ramificada de 10 a 50 cm d'alt. molt olorosa. La majoria de les fulles són basals oblongues de 5 a 30 cm i molt dividides (pinnatisectes), amb els folíols finalment filiformes, molt nombrosos. Floreix de maig a agost en una umbel·la d'uns 5 cm de diàmetre amb multitud de floretes de pètals blancs. Creix en pastures àcides (o en sòl descarbonatat) preferentment en sòls una mica humífers.

## Ecologia i distribució

El meu és una espècie comuna als prats d'alta muntanya, entre 1700 i 2600 metres, sobre terrenys silícics dels Pirineus. A la península Ibèrica apareix en muntanyes del Sistema Ibèric i Central, Serralada Cantàbrica i Sierra Nevada. A Europa es troba en muntanyes des d'Escòcia i Noruega fins als Balcans, Itàlia i també al Nord d'Àfrica a la serra de l'Atles.

## Referències

* 1 2 Oriol de Bolòs i Josep Vigo. Flora dels Països Catalans. Barcelona: Ed. Barcino, 1995, p. Vol.II, pàg.435. ISBN 84-7226-620-6 (vol II).
* ↑ Flors de muntanya. Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. ISBN 84-393-5932-2.
* ↑ «Atlas de la Flora de los Pirineos» (en castellà). [Consulta: 27 abril 2024].
* ↑ Luis Villar Pérez. «floraiberica.es» (en castellà).
# Michael Wright

* Per a altres significats, vegeu «Michael Wright (bàsquet)».
Michael Wright (Bishop's Stortford, 25 de març de 1941) és un ciclista anglès, ja retirat, que fou professional entre 1962 i 1976. En el seu palmarès destaquen tres etapes al Tour de França i quatre a la Volta a Espanya.

## Biografia

Wright va néixer a Bishop's Stortford, Hertfordshire, però quan sols tenia tres anys es va traslladar a viure a Lieja perquè la seva mare s'havia casat amb un soldat belga. El futbol fou el primer esport a què es dedicà, però en morir el seu padrastre (el seu pare havia mort a la Segona Guerra Mundial) decidí dedicar-se al ciclisme, esport que li donava més diners.
Tot i viure a Bèlgica no va renunciar mai a la nacionalitat britànica. Amb tot, el seu anglès era limitat, ja que la seva primera llengua era el francès.

## Palmarès

* 1962
** 1r al Gran Premi del Brabant Való
* 1963
** 1r a Hoegaarden
* 1964
** 1r al Tour de Condroz
** 1r al Gran Premi de Denain
** 1r al Critèruim de Visé
** 1r a la Brussel·les-Nandrin
** Vencedor d'una etapa del Tour del Nord
| 1965 1r a la Hoeilaart-Diest-Hoeilaart 1r al Critèrium de Londres Vencedor d'una etapa al Tour de França 1966 1r al Brussel·les-Verviers 1967 1r al Vaux Grand Prix 1r al Gran Premi de Pamel Vencedor d'una etapa al Tour de França 1968 1r a la Fletxa Hesbignonne 1r al Critérium d'Hasselt Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg | 1969 1r al Tour de Condroz Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi Vencedor de 2 etapes del Tour del Nord 1970 Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya 1973 Vencedor d'una etapa al Tour de França 1974 1r al Circuit del Port de Dunkerque 1976 1r al Circuit de Niel |

### Resultats al Tour de França

* 1964. 56è de la classificació general
* 1965. 24è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1967. Abandona (11a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1968. 28è de la classificació general
* 1969. 71è de la classificació general
* 1972. 55è de la classificació general
* 1973. 57è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1974. 57è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1968. 14è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1969. 5è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1970. 39è de la classificació general

## Referències

* ↑ «WRIGHT Michael». [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ «Palmarès de Michael Wright (Gbr)». [Consulta: 2 febrer 2024].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Michael WRIGHT» (en italià). [Consulta: 2 febrer 2024].
* 1 2 « Les sujets de sa majesté », L'Équipe, vendredi 20 juillet 2012.

## Enllaços externs

* Palmarès de Michael Wright a memoire-du-cyclisme.eu
* Fitxa de Michael Wright a sitiodeciclismo.net
# Muntanya d'Hamiguitan

La Muntanya d'Hamiguitan és una muntanya situada a la Província de Davao Oriental, Filipines. Té una alçada de 1.620 metres. La muntanya i els seus voltants té una de les poblacions més diverses de vida silvestre del país. Entre la fauna que es troba a la zona hi ha l'Àguila menjamones i diverses espècies de Nepenthes. Alguns d'aquests últims, com els peltata Nepenthes, són endèmiques de la zona. La muntanya té una àrea forestal protegida de 2.000 ha. Aquest bosc es caracteritza pel seu bosc pigmeu únic d'arbres centenaris a terra ultramàfiques, amb moltes espècies en perill d'extinció, endèmiques i rares de flora i fauna.
La cadena de la Muntanya de Hamiguitan, amb una superfície de 6.834 ha, va ser declarat parc nacional i un santuari de vida silvestre el 2003, el 2014, el parc va ser inscrit com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Mount Hamiguitan Range Wildlife Sanctuary» (en anglès). [Consulta: 15 març 2021].
# Muntanya d'en Massolet

La Muntanya d'en Massolet és una muntanya de 336 metres que es troba al municipi de Sarrià de Ter, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Muntanya d'en Vila

La Muntanya d'en Vila és una muntanya de 245 metres que es troba al municipi de Palol de Revardit, a la comarca del Pla de l'Estany.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya