OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Súzdal

Súzdal -Суздаль (rus)- és una ciutat de l'óblast de Vladímir, a Rússia, i el centre administratiu del raion de Súzdal. Es troba a 26 km de la ciutat de Vladímir, al nord-est de Moscou, sobre el riu Kamenka.

## Història

La ciutat apareix per primera vegada en la història en l'any 1024. Va ser durant diversos centenars d'anys la capital de diversos principats russos, entre d'altres del principat de Vladímir-Súzdal. Súzdal és el bressol de l'estat rus, ja que els seus prínceps, esdevinguts prínceps de Vladímir i després de Moscou, haurien de ser els agrupadors «de totes les Rússies» abans de prendre el títol de tsar. Forma part de l'anell d'or de Rússia.
Després d'un declivi polític, la ciutat retrobà la seva importància en tant que centre religiós gràcies als seus nombrosos monestirs. La ciutat es va poder, fins i tot, enorgullir d'una proporció excepcional d'esglésies. Aquesta proporció fou, durant un període, de quaranta esglésies per a quatre-centes famílies. Actualment, la ciutat és una important destinació turística i s'hi poden trobar nombrosos exemples d'arquitectura russa, essencialment esglésies i monestirs. Tot i que hi viuen deu mil habitants, la ciutat no aparenta ser més que un poble, amb rierols, rius i animals de granja a l'interior fins i tot de la ciutat. Aquesta juxtaposició de monuments medievals excepcionals i de vida rural dona a Súzdal un encant particular, que atrau sobretot nombrosos artistes.

## Agermanaments

* Évora Portugal
* Rothenburg ob der Tauber Alemanya
* Cles Itàlia

## Vegeu també

* Monuments Blancs de Vladímir i Súzdal.

## Enllaços externs

* Informacions sobre Súzdal (rus).
# Teresa Muntaner Cabarrocas

Teresa Muntaner i Cabarrocas (Palamós, Baix Empordà, 17 de març de 1888 - Tolosa de Llenguadoc, 1981) va ser una anarcosindicalista catalana.
Muntaner fou una dona anarcosindicalista que formà part del Centre Instructiu Obrer (CIO) de Palamós, entitat que aglutinava els anarquistes de la població i rodalia. A Palamós, conegué a Antoni Puig i Artigas, destacat compositor de sardanes i també anarcosindicalista, amb qui es casà i tingué dues filles. Al començament de la segona dècada del segle XX, com la major part de la militància més compromesa en la lluita obrera i sindical, van abandonar Palamós per establir-se a Barcelona, atrets per l'efervescència obrerista i anarquista que s'estava organitzant. El matrimoni, però, es va separar i ella conegué i va formar parella amb Salvador Seguí, conegut com a 'El Noi del Sucre', fins al seu assassinat, el 1923. Seguí i Muntaner tindrien dos fills. Després de la mort de Seguí, s'ajuntà amb Agustí Castellà Trulls, que coneixia perquè anteriorment havia estat ostatjat a casa seva, i amb qui convisqué fins a la seva mort el 1947. Muntaner va aconseguir un estanc al passeig de Gràcia, primer i al Poble Nou, després. Però el negoci no anà bé, i amb la malaltia i mort d'un fill, durant sis mesos es va quedar sense estalvis. Muntaner s'exilià amb els seus fills a Tolosa a finals de la Guerra Civil, i visqué allà fins a la seva mort, ocorreguda el 1981.

## Referències

* ↑ Escrivá Moscardó, Cristina; Maestre Marín, Rafael; Cortavitarte Carral, Emili (ass. hist.). «Teresa Muntaner i Cabarrocas». A: El universo de Salvador Seguí. Barcelona: Fundación Salvador Seguí, 2023, pàgs. 35-40. ISBN 978-84-87218-33-0.
* ↑ «Teresa Montaner i Cabarrocas». Nord-Est Llibertari, 17-03-2019 [Consulta: 28 novembre 2023].
# TN

TN té els següents significats:
* Abreviatura del Telenotícies
* .tn domini a Internet de Tunísia.
* Codi ISO per a Trento, a Itàlia
* Abreviatura Tennessee, estat dels EUA.
* Teranewton
Viccionari
# TNA Women's Knockout Championship

El TNA Women's Knockout Championship és un campionat que pertany a la promoció de lluita lliure professional Total Nonstop Action Wrestling, el qual és defensat per la seva divisió femenina, encara que en una ocasió va ser defensat per un lluitador masculi. La primera campiona fou Gail Kim i la seva coronació es va realitzar en el Bound for Glory 2007, el 14 d'octubre de 2007.

## Història

Durant el primer semestre de l'any 2007, la TNA va contractar a molts lluitadors nous, incloent lluitadores femenines, per la qual cosa l'empresa va crear el TNA Women's World Championship, que, durant l'any següent va canviar de nom a TNA Women's Knockout Championship

## Referències

* ↑ Sokol, Chris. «Angle gets stung at Bound For Glory». SLAM! Sports: Wrestling. Canadian Online Explorer, 14-10-2007. Arxivat de l'original el 2015-04-19. [Consulta: 21 setembre 2009].

## Vegeu també

* The Beautiful People (lluita lliure).

## Enllaços externs

* TNA Wrestling.com Arxivat 2007-02-17 a Wayback Machine.
# Termohigrògraf

El termohigrògraf és un aparell registrador sobre paper utilitzat a la meteorologia per a mesurar i enregistrar la temperatura de l'aire i la humitat relativa (o el punt de rosada).
Aparells similars que enregistren només un paràmetre són el termògraf per la temperatura i l'higrògraf per la humitat.

## Característiques de l'instrument

Un termògraf normalment es configura amb un llapis que enregistra la temperatura sobre un cilindre que va girant. El llapis és al final d'una palanca que es controla normalment per una banda bimetàl·lica de material sensible a la temperatura que per acció de la variació de la temperatura de l'aire genera una dilatació / contracció en les plaques. A l'ésser de metalls amb diferent coeficient de dilatació provoquen un moviment que és transmès a un braç. Aquest conté en el seu extrem una ploma amb tinta que traça en la banda de paper la temperatura.
El sensor d'humitat relativa està format per un lligat de crineres de cavall o similar que és molt sensible a la variació de la humitat atmosfèrica. De manera similar al cas de la temperatura es transmet el moviment al braç que amb la ploma traça el paper. És un instrument mecànic que posseïx en la base del tambor un mecanisme de rellotgeria perquè ho faci girar. Posseïx un engranatge doble calibrat perquè d'un gir complet en un dia o una setmana.
La banda de paper té una preimpressió amb els dies o les hores del dia i la humitat relativa en % i la temperatura en °C.
El cilindre rotatiu és mogut per un sistema de rellotgeria, està recobert per un full de paper mil·limetrat de doble zona. La velocitat de rotació es pot regular (cicle de 24 hores a 31 dies).
Normalment en una estació meteorològica es dipositen dins d'una garita meteorològica..

## Usos

S'utilitza en meteorologia, en control hidrotèrmic per calefaccions i aire condicionat, per regular el clima interior en edificis, en arquitectura bioclimàtica, en museus on es conserven objectes que es deterioren amb la humitat, i altres llocs on la relació temperatura i humitat sigui rellevant.
Viccionari
# Termoli

Termoli és un municipi italià, situat a la regió de Molise i a la província de Campobasso. L'any 2007 tenia 31.526 habitants.
# Temporada 1846-1847 del Liceu

La temporada 1846-1847 del Liceu fou la primera temporada de la història del Liceu i es va inaugurar el 17 d'abril de 1847 amb Anna Bolena de Gaetano Donizetti. Es va triar aquesta òpera que ja s'havia representat a Barcelona perquè fos coneguda i vistosa. Donizetti era en aquell moment el compositor capdavanter. En aquella època estaven de moda les òperes basades en monarques anglesos perquè Anglaterra amb el Romanticisme s'havia posat molt de moda.
El teatre, que fou una iniciativa del petit comerciant de Barcelona, va tenir una primera temporada on triomfà Donizetti, el primer Verdi, i Mercadante, que havia sigut el mestre del primer director musical: Marià Obiols.
La consideració de temporada 1846-1847 no coincideix amb la que fa servir el llibre de representacions d'òperes representades al Liceu entre 1847 i 1936. Segons aquest llibre, les obres aquí indicades corresponen a la temporada 1847-1848, que va començar el 17 d'abril de 1847 i va acabar el 5 de febrer de 1848, incloent-hi doncs una part important del que es pot veure a la temporada 1848-1849 del Liceu.
Temporada 1846-1847 del Liceu :
| Òpera | Compositor | Director musical | Papers principals | Dates |
| Anna Bolena | Gaetano Donizetti | Marià Obiols | Giovanna Rossi-Caccia, Andrea Castellan, Manuel Renou, Carlotta Maironi, Emanuele Testa, Antoni Vives, Ferran Rauret | 17 d'abril |
| I due Foscari | Giuseppe Verdi | Michele Rachelle | Fanny Salvini-Donatelli, Gaetano Ferri, Andrea Castellan, Antoni Vives, Ferran Rauret, Adelaida Aleu-Cavallé, Joan Pla | 12 de maig |
| Il bravo | Saverio Mercadante | Marià Obiols | Fanny Salvini-Donatelli, Gaetano Ferri, Ferran Rauret, Andrea Castellan, Carlo Liverani, Antoni Vives, Joan Pla, Giovanna Rossi-Caccia, Adelaida Aleu-Cavallé | 29 de maig |
| Parisina d'Este | Gaetano Donizetti | Marià Obiols | Giovanna Rossi-Caccia, Adelaida Aleu-Cavallé, Gaetano Ferri, Carlo Liverani, Fanny Salvini-Donatelli | 26 de juny |
| Giovanna d'Arco | Giuseppe Verdi | Marià Obiols | Fanny Salvini-Donatelli, Andrea Castellan, Gaetano Ferri, Ferran Rauret, Joan Pla | 28 de juliol |

## Referències

* ↑ Històries de l'òpera: al Liceu. Amb Marcel Gorgori i Roger Alier
* 1 2 Fort i Romeu, Joan. «Òperes representades al Gran Teatre del Liceu des de 1847-1936». Gran Teatre del Liceu. [Consulta: 29 gener 2018].
* ↑ Llibret de la representació al Liceu
* ↑ Estrena a Espanya; estrena absoluta: Roma, 1844.
* ↑ Alier, Roger. Gran Teatre del Liceu. Poema satíric en català [ca. 1850]. Biblioteca de Catalunya, 2008. ISBN 9788478450305.
* ↑ Tribó, Jaume. «Cronologia al Liceu». Gran Teatre del Liceu. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2016. [Consulta: 16 octubre 2016].
* ↑ Estrena a Espanya; estrena absoluta: Milà, 1839.
* ↑ «Llibret de l'estrena al Liceu».
* ↑ Estrena a Espanya; estrena absoluta: Milà, 1845.
* ↑ Detalls a www.archive.org
# Tahsil d'Ambala

El tahsil d'Ambala és una subdivisió del districte d'Ambala a l'estat d'Haryana.
Ja existia al segle xix sota domini britànic com a tahsil del districte, llavors al Panjab, amb 948 km² i una població (1881) de 220.477 habitants. Modernament la superfície i població del tahsil no apareixen a les estadístiques del districte.

## Referències

* Imperial Gazetteer of India
# Tahsil d'Agra

El tahsil d'Agra és una subdivisió del districte d'Agra. Ja existia al segle xix quan el districte era part de les Províncies del Nord-oest i després de la Províncies Unides d'Agra i Oudh. Modernament forma una subdivisió del districte d'Agra a l'estat d'Uttar Pradesh.
El tahsil es troba a la vall del riu Jumna i inclou la ciutat d'Agra, capital de la divisió d'Agra, del districte d'Agra i del tahsil d'Agra, i de la qual agafa el nom. Sota els britànics la superfície era de 533 km² i la població el 1881 de 266.206 habitants, el 1891 de 272.718 i el 1901 de 291.044. El formaven 10 llogarets i la ciutat d'Agra (que tenia uns dos terços de la població). Està creuat pel canal d'Agra.

## Referències

* Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931
# The Princess and the Goblin

* Aquest article tracta sobre la novel·la. Vegeu-ne altres significats a «La princesa i els follets».
The Princess and the Goblin és una novel·la de fantasia de l'autor escocès George MacDonald. Va ser publicada el 1872 per l'editorial Strahan & Co.
Anne Thaxter Eaton escrigué a A Critical History of Children's Literature que The Princess and the Goblin i la seva seqüela "suggereixen, en cada esdeveniment, idees de coratge i honor." Jeffrey Holdaway, a la New Zealand Art Monthly, va dir que els dos llibres comencen com "una història de fades normal, però que, a poc a poc, comença a ser estrany", i que contenen traces de simbolisme com passa en les obres de Lewis Carroll.

## Referències

* ↑ Eaton, Anne Thaxter. A Critical History of Children's Literature. Macmillan, 1969, p. 200. ISBN 0-02-583900-4.
* ↑ Holdaway, Jeffrey. «Eight Important works». New Zealand Art Monthly, 01-08-2005. Arxivat de l'original el 7 de març 2009. [Consulta: 18 gener 2009].
# The Prime of Miss Jean Brodie

The Prime of Miss Jean Brodie és una pel·lícula britànica dirigida per Ronald Neame, estrenada el 1969. Està basada en la novel·la homònima de Muriel Spark.

## Argument

Durant l'entre-guerres, una professora liberal en una escola per noies d'Edimburg instrueix les alumnes sobre les coses de la vida. Sense donar importància als assumptes que toquen a terra, els ensenya l'amor, la política i les arts. Té embolics amb dues col·legues ensenyants, cosa que acaba per saber-se i compromet la seva situació, que ha de lluitar per conservar. Creu que pot comptar en tot moment amb el suport indefectible de les seves alumnes preferides, però per una d'elles, Miss Brodie no és la seva principal preocupació, perquè comença a experimentar la vida i l'amor ella mateixa...

## Repartiment

* Maggie Smith: Jean Brodie
* Robert Stephens: Teddy Lloyd
* Pamela Franklin: Sandy
* Gordon Jackson: Gordon Lowther
* Celia Johnson: Miss Mackay
* Diane Grayson: Jenny
* Jane Carr: Mary McGregor
* Shirley Steedman: Monica
* Lavinia Lang: Emily Carstairs
* Antoinette Biggerstaff: Helen McPhee
* Margo Cunningham: Miss Campbell
* Isla Cameron: Miss McKenzie
* Rona Anderson: Miss Lockhart

## Premis i nominacions
### Premis

* 1970. Oscar a la millor actriu per Maggie Smith
* 1970. BAFTA a la millor actriu per Maggie Smith
* 1970. BAFTA a la millor actriu secundària per Celia Johnson
* 1970. Globus d'Or a la millor cançó original per Rod McKuen per la cançó "Jean"

### Nominacions

* 1969. Palma d'Or al Festival Internacional de Cinema de Cannes per Ronald Neame
* 1970. Oscar a la millor cançó original per Rod McKuen per la cançó "Jean"
* 1970. BAFTA a la millor actriu secundària per Pamela Franklin
* 1970. Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Maggie Smith

### Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, n° 423 (anglès)
* Sight and Sound, primavera 1969, p. 110 (anglès)
# The One Who Had to Pay

The One Who Had to Pay és una pel·lícula muda dirigida de l'Éclair American protagonitzada per Alec B. Francis i Guy Hedlund. La pel·lícula, de tres bobines, es va estrenar el 28 de gener de 1913.

## Argument

Archibald W. Childs es troba en el casino quan rep una carta del seu pare, un granger acomodat en la que li envia un xec de 1.000 dòlars i li diu que no li pensa enviar més diners. Aquell mateix dia Archivald ha perdut tots els diners en el joc i desesperat accepta convertir-se en el cap d'una empresa minera falsa. Orgullós en creure que el seu fill es troba al capdavant del que creu que és una gran empresa, el vell granger inverteix tots els seus diners en accions de l'empresa.
Una nit durant un sopar que els promotors donen en un hotel, un dels assistents entra de pressa, cridant: "la policia ha asaltat l'oficina i vénen cap aquí!" L'avís és suficient per als que ho saben, i el jove Archibald W. Childs s'assabenta per primera vegada que ha estat part d'una estafa i que ha de fugir amb la resta o ser detingut. S'escapen en un taxi i la núvia d'Archie el convenç de es disfressi i abandoni el país. El pla funciona i aviat estan de camí cap a Europa. Mentrestant, el pare, arruïnat, es veu rebutjat i insultat pels seus amics que han perdut molts diners per culpa de la falsa companyia. A casa seva, sol, és a punt de suïcidar-se però es rescatat per un dels seus veïns rics.

## Repartiment

* Guy Hedlund (Archibald W. Childs)
* Alec B. Francis (J. Childs, el pare)
* Will E. Sheerer (Mr. McLennan)
* Julia Stuart (Mrs. McLennan)
* Nancy Avril (Vivian)
* Jack W. Johnston

## Referències

* ↑ «The One Who Had to Pay» (en anglès). IMDb, 28-01-1913. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Complete record of current films - Independent». Motography IX, 3, 01-02-1913, pàg. 106.
* ↑ «The One Who Had To Pay». The Moving Picture World 15, 4, 25-01-1913, pàg. 394.
# Tim Saunders

Tim Saunders és un poeta en llengua còrnica que també escriu poesia i periodisme en gal·lès, irlandès, bretó i còrnic. És resident a Cardiff però és d'origen còrnic. És un bard del Gorseth Kernow, historiador de la literatura i editor de The Wheel – una antologia de poesia moderna en còrnic 1850–1980. High Tide és una col·lecció dels seus poemes en còrnic dels anys 1974 a 1999. Saunders s'oposà al desenvolupament d'una forma escrita estàndard del còrnic.

## Llista seleccionada d'obres

* 1977: Teithiau (Cyfres y beirdd answyddogol). Y Lolfa. (Author)
* 1985: Gomebydd Arbennig. Y Lolfa. (Author)
* 1986: Cliff Preis: Darlithydd Coleg. Y Lolfa. (Author)
* 1994: Saer Swyn a Storiau Eraill o Gernyw. Gomer Press. (Author)
* 1999: The Wheel: An Anthology of Modern Poetry in Cornish 1850-1980. Francis Boutle Publishers. (Editor)
* 2003: Gol Snag Bud Ha Gwersyow Whath. Spyrys a Gernow. (Author)
* 2003: Cornish is Fun: An Informal Course in Living Cornish. Y Lolfa. (Translator)
* 2006: Nothing Broken: Recent Poetry in Cornish. Francis Boutle Publishers. (Editor)

## Referències

* ↑ «Tim Saunders». Arxivat de l'original el 2007-09-08. [Consulta: 21 febrer 2018].
* ↑ «» 3 Cornish Poemes »». Arxivat de l'original el 2012-04-02. [Consulta: 21 febrer 2018].
* ↑ «Kaskyrgh Kernewek Kemmyn». Arxivat de l'original el 2011-12-02. [Consulta: 21 febrer 2018].
# Tim Smyczek

Tim Smyczek (Milwaukee, 3 de desembre de 1987) és un extennista professional estatunidenc.
Va desenvolupar la seva carrera principalment pel circuit Challenger, va arribar al 68è lloc del rànquing individual.

## Palmarès
### Dobles: 1 (0−1)

| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 15 de juliol de 2013 | Newport, Estats Units | Gespa | Rhyne Williams | Nicolas Mahut Édouard Roger-Vasselin | 7−6(4), 2−6, [5−10] |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | Títols | V − D |
| Open d'Austràlia | A | A | A | Q2 | Q3 | 2R | 1R | 2R | 2R | Q3 | 2R | 0 / 5 | 4 – 5 |
| Roland Garros | A | A | A | 1R | Q1 | Q1 | Q3 | 1R | Q1 | Q2 | Q1 | 0 / 2 | 0 – 2 |
| Wimbledon | A | A | Q1 | A | Q2 | Q3 | Q3 | 1R | Q2 | Q2 | A | 0 / 1 | 0 – 1 |
| US Open | Q1 | Q2 | 1R | Q1 | 2R | 3R | 2R | 1R | Q1 | 1R | 1R | 0 / 7 | 4 – 7 |
| Rànquing a final d'any | 346 | 281 | 171 | 273 | 130 | 89 | 115 | 110 | 140 | 130 | 173 | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; ||||||||||||||

## Enllaços externs

* Tim Smyczek a l'ATP (anglès)
* Tim Smyczek a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Teorema de Pascal

El teorema de Pascal (també anomenat Hexagrammum Mysticum Theorema) és un fonamental teorema de la geometria projectiva en què s'estableix que si un hexàgon arbitrari es troba inscrit en alguna secció cònica, i s'estenen els parells oposats de costats fins que es creuen, els tres punts en els quals s'intersecten es trobaran ubicats sobre una línia recta, anomenada la línia de Pascal d'aquesta configuració.
El teorema de Pascal és una generalització del teorema de l'hexàgon de Pappus, i del dual projectiu del teorema de Brianchon. També és el teorema invers del teorema de Braikenridge-Maclaurin. Va ser descobert per Blaise Pascal el 1639 quan tenia 16 anys.
El teorema de Pascal va ser generalitzat per Möbius el 1847.

## Referències

* Biggs, N. L. «T. P. Kirkman, mathematician». The Bulletin of the London Mathematical Society, 13, 2, 1981, p. 97–120. DOI: 10.1112/blms/13.2.97.
* Coxeter, H. S. M.; Greitzer, S. L.. Geometry Revisited. Washington, DC: Mathematical Association of America, 1967, p. 76.
* Guggenheimer, Heinrich W. Plane geometry and its groups. San Francisco, Calif.: Holden–Day Inc., 1967. MR 0213943.
* Mills, Stella «Note on the Braikenridge–Maclaurin Theorem». Notes and Records of the Royal Society of London. The Royal Society, 38, 2, 1984, p. 235–240. DOI: 10.1098/rsnr.1984.0014.
* Modenov, P.S.; Parkhomenko, A.S.. Michiel Hazewinkel (ed.). P/p071780. Encyclopedia of Mathematics (en anglès). Springer, 2001. ISBN 978-1-55608-010-4.
* Smith, D.E.. History of Mathematics. I. Dover, 1958. ISBN 0-486-20429-4.
* Smith, David Eugene. A Source Book in Mathematics. Dover, 1959. ISBN 0-486-64690-4.
* Stefanovic, Nedeljko. A very simple proof of Pascal's hexagon theorem and some applications. Indian Academy of Sciences, 2010.
* Wells, David. The Penguin Dictionary of Curious and Interesting Geometry. Londres: Penguin Books, 1991. ISBN 0-14-011813-6.
* Young, John Wesley. Projective Geometry. The Mathematical Association of America, 1930.
* van Yzeren, Jan «A simple proof of Pascal's hexagon theorem». The American Mathematical Monthly. Mathematical Association of America, 100, 10, 1993, p. 930–931. DOI: 10.2307/2324214. ISSN: 0002-9890. MR 1252929.

## Enllaços externs

* Interactive demo of Pascal's theorem (Java required) at cut-the-knot.
* 60 Pascal Lines (Java required) at cut-the-knot.
* The Complete Pascal Figure Graphically Presented Arxivat 2012-11-29 at Archive.is by J. Chris Fisher and Norma Fuller (University of Regina).
# Terrers (Odèn)

Terrers és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya (2003), pàg. 589.
# Teoria de l'Acomodació Comunicativa

La Teoría de l'Acomodació Comunicativa va ser formulada per Howard Giles l'any 1973, professor de comunicació a la Universitat de Califòrnia. La teoria busca explicar com les persones canvien la seua forma de comunicar-se quan una persona busca diferenciar-se o apropar-se al seu interlocutor en l'àmbit social en una conversa.
La Teoría de l'Acomodació Comunicativa estudia els vincles entre llenguatge, context i identitat, centrant-se en aquells elements interpersonals que porten a l'interlocutor a preocupar-se pel context micro i macro a l'hora de comunicar-se.
L'idioma, accent, dialecte o aspectes paralingüístics, entre d'altres, en una conversa, son alguns dels factors on, segons Giles, els interlocutors intentaran convergir si busquen aprovació en una situació social. D'altra banda, també hi ha discursos divergents, on la persona busca remarcar la distància social respecte el seu interlocutor fent servir recursos lingüístics propis i característics.
Així doncs, com apunta la Teoría de l'atribució, podem interpretar que el comportament convergent porta a l'audiència a interpretar que el locutor busca trencar les barreres culturals i, per tant, està establint una conversa i relació favorable. Tanmateix, l'actitud divergent pot crear una tensió interpersonal que bloquegi la formació de llaços i relacions interculturals. El tercer concepte rellevant sería el de sobre acomodació, que és el que es produeix quan un dels interlocutors força massa els aspectes verbals i no verbals per convergir amb l'altre i resulta incòmode.
Aquesta teoría és útil sobretot a l'hora de comprendre les relacions comunicatives entre persones de grups socioeconòmics, d'edat i culturals diferents. La Teoría de l'Acomodació Comunicativa compta amb el suport de la Teoría de la Identificació Social de Tajfel i Turner, que apunten a què ens comuniquem no només com a actors individuals, sinó com a representants de grups que ens ajuden a definir qui som.

## Bibliografia

* Boix, Emili. (1993). Triar no és trair : identitat i llengua en els joves de Barcelona. Edicions 62
* Casesnoves, Raquel (2016) Sociolingüística: La sociolingüística variacionista. Ed. UOC
* Viladot Presas, Maria Àngels (2014) Lengua y comunicación intergrupal. Ed. UOC