OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# H Story

H Story és una pel·lícula japonesa dirigida per Nobuhiro Suwa, estrenada el 2001. És un remake de la pel·lícula “Hiroshima mon amour” d'Alain Resnais.

## Argument

Un director japonès (el propi Suwa) roda un remake d'"Hiroshima mon amour" qüestionant-se sobre la validesa de les seves imatges i quines han estat les conseqüències que la catàstrofe va tenir en la memòria col·lectiva d'una ciutat i d'un país.

## Repartiment

* Béatrice Enllosa: l'actriu.
* Kou Machida: l'escriptor.
* Hiroaki Umano: l'actor.
* Nobuhiro Suwa: ell mateix.
* Caroline Champetier: ella mateixa.
* Michiko Yoshitake: ella mateixa.
* Motoko Suhama: ella mateixa.

## Referències

* ↑ «H Story». ImdB.
# Reguers II

Reguers II és un jaciment arqueològic d'època leptolítica al terme municipal de l'Albi de la comarca de les Garrigues, a la província de Lleida. Aquest jaciment es localitza en uns bancals aterrassats amb plantacions d'oliveres i d'ametllers que s'estenen al peu del vessant meridional de la serra dels Reguers. La troballa d'aquest jaciment es va efectuar durant la campanya de prospeccions realitzada a l'estiu de l'any 1979 per David Mas. Més endavant, durant l'any 2004 es va realitzar una segona prospecció per part del Servei d'Arqueologia de Barcelona. A les terrasses de conreu on es localitza aquest assentament s'hi varen recollir diverses ascles de sílex, les quals únicament n'hi havia tres de retocades: un perforador, una lamineta de vora rebaixada i un petit nucli. En aquell moment el jaciment ja estava molt afectat pels treballs agrícoles, de manera que no es va poder trobar cap agrupació de material arqueològic. Durant la prospecció de l'any 2004 s'hi van registrar algunes restes arqueològiques però molt disperses i escasses: tres fragments de ceràmica poc elaborada i un nucli de quars. Aquests materials es varen localitzar en una àrea extensa que englobava els peus dels extrems est i oest de la serra dels Reguers. Basant-se en l'escassetat de materials trobats s'interpreta que podria tractar-se d'una dispersió de materials provinents del jaciment Reguers I, localitzat al cim de l'extrem superior del Coster dels Reguers, també al municipi de l'Albi. Actualment el material arqueològic trobat en aquest jaciment s'ha dipositat al museu local arqueològic d'Artesa de Lleida.

## Referències

* 1 2 3 4 «Inventari del Patrimoni Cultural Immoble Català. Direcció General d'Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni de la Generalitat de Catalunya». [Consulta: 21 abril 2015].
* 1 2 3 Mas, David «Aportació de la carta arqueològica de la vall del riu Set». Tesi de llicenciatura inèdita [Universitat de Barcelona], 1980.
Viccionari
# Juan Carlos Caballero Martín

Juan Carlos Caballero Martín (Saragossa, 29 de setembre de 1978) és un exfutbolista aragonès, que ocupava la posició de porter. Posteriorment ha fet d'entrenador de futbol.

## Biografia

Comença a destacar al filial del CA Osasuna, d'on passa la temporada 01/02 a la UE Figueres. És titular a l'equip català, que arriba a les semifinals de la Copa del Rei d'eixe any. Per les bones actuacions al torneig eliminatori, el Sevilla FC l'incorpora, però no deixa de ser suplent del porter Notario, i només juga un partit, el que seria el seu debut a primera divisió.
Després de passar pel Terrassa FC (03/04) i SD Eibar (04/05), ambdós a Segona Divisió i ambdós com a suplent, a l'estiu del 2005 recala a la Lorca Deportiva. Amb els murcians és titular de nou i assoleix l'ascens a la categoria d'argent, però no segueix a l'equip i marxa a un altre conjunt regional, l'FC Cartagena, on roman fins a 2008.
La temporada 08/09 s'incorpora al Benidorm CD, i de nou destaca a la Copa del Rei. Els valencians s'enfronten al Barça, i els benidormers tan sols encaixen dos gols en l'eliminatòria, i Caballero li atura un penal a Messi. Això crida l'atenció del Cobreloa xilè.
El porter juga els primers mesos del 2009 al continent sud-americà, sent titular amb el Cobreola. A l'estiu d'eixe mateix any retorna al País Valencià per militar amb l'Alacant CF, de Segona B.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Caballero». BDFutbol. Base de Dades Històrica de Futbol. [Consulta: 17 juny 2023].

## Enllaços externs

* Juan Carlos Caballero Martín a BDFutbol
* Juan Carlos Caballero Martín, Fitxa a Soccerway
# Sofía Ellar

Sofía Lecubarri i Ruigómez (Westminster, Londres, 15 de novembre de 1991), coneguda artísticament com a Sofía Ellar, és una cantant i compositora anglesa originària d'Espanya. Va començar la seva carrera musical actuant en diversos concerts de cant quan era una nena en la dècada dels 2000, quan es va traslladar a Madrid. Es va graduar en administració d'empreses i ha continuat amb la seva carrera musical des de llavors.
Ha aparegut en la ràdio en nombroses ocasions i en entrevistes televisives, i ha participat en diverses gires al voltant Espanya. Al setembre de 2017, els seus vídeos de YouTube van arribar a diversos milions de visites, i les seves pistes en Spotify a tres milions de reproduccions.
El 24 de febrer de 2017 va llançar el seu primer àlbum, Seis Peniques. El seu primer solo, titulat Segundas partes entre suicidas, marcant la seva entrada a Spotify.

## Discografia

* Seis peniques (2017)
* Nota en Do (2018)

## Referències

* ↑ «Sofía Ellar: "Las mujeres tenemos que dejar de compararnos con los hombres e ir por nuestro lado" - El Español.com».
* ↑ «"10 grupos españoles tan (o más) pijos que Taburete" - Revista GQ».
* ↑ «"Sofía Ellar, la cantautora "indie" que ya es mucho más que su Instagram" - La voz de Galicia».
* ↑ «"Cantantes y bandas de mujeres que tienes que conocer" - El Independiente».
* ↑ «"Chi è Alvaro Soler: carriera e vita privata del cantante spagnolo" - DONNA glamour».
* ↑ «Overview. Arxivat 2019-04-20 a Wayback Machine.».
* ↑ «El Mundo: Sofía Ellar, de fenómeno de Instagram a llenar La Riviera.».
* ↑ «B-Music: Sofia Ellar Arxivat 2016-11-15 a Wayback Machine.».
* ↑ «RTVE Interview.».
* ↑ «Sofía Ellar: "Tengo Presión, pero presión de la buena".».
* ↑ «Sofia Ellar announces her release of her first album "Seis peniques". Arxivat 2018-03-24 a Wayback Machine.».
* ↑ «Spotify: Segundas partes entre suicidas.».
* ↑ «Itunes: Seis peniques.».

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Spotify (anglès)
* Lloc oficial de Napster (anglès)
# Hypsiboas pombali

Hypsiboas pombali és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Feio, R. 2006. Hypsiboas pombali. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hōfu

Hōfu (防府市, Hōfu-shi) és una ciutat de la prefectura de Yamaguchi, al Japó.
El febrer de 2016 tenia una població estimada de 117.487 habitants i una densitat de població d'habitants per 622 km². Té una àrea total de 188,59 km².

## Geografia

Hōfu està situada al sud de la prefectura de Yamaguchi, de cara al mar de Suo-nada pel sud. El riu Saba creua la ciutat de nord-est a sud-oest. L'illa de Mukoujima pertany al municipi i hi està connectada per un pont.

## Història

Hōfu fou fundada el 25 d'agost de 1936.

## Referències

* ↑ «人口と世帯数 (Cens)» (en japonès). Ajuntament de Hōfu, 01-02-2016. [Consulta: març 2016].
* ↑ «防府市の位置・地勢・気象 (Posició, terreny i clima de Hofu)» (en japonès). Ajuntament de Hōfu. [Consulta: març 2016].
* ↑ «市の概要・市章 (Perfil de Hōfu)» (en japonès).

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Hōfu (japonès)
# Hōjō Nakatoki

    En aquest nom japonès, el cognom és Hōjō.
Hōjō Nakatoki (北条仲時) (1306 - 21 de juny de 1333) va ser un samurai que va viure a la fi de l'era Kamakura, pertanyent al clan Hōjō. Va ser l'últim Rokuhara Tandai Kitakata dins el shogunat Kamakura i fill del shikken Hōjō Mototoki. També va ser conegut com Fuonji Nakatoki (普恩寺 仲時) al pertànyer a la branca Fuonji dins el clan.
El 1330 va viatjar fins a la capital feudal de Kamakura per ser nomenat Rokuhara Tandai Kitakata. A l'inici de la Guerra Genkō, va participar en el setge de Kasagi, als afores de Kyoto, on les forces del shogunat van envoltar i enderrocar a l'exèrcit de l'Emperador Go-Daigo, que volia la restauració imperial.
El 1333, quan l'Emperador Go-Daigo va rebre el suport de Ashikaga Takauji i Akamatsu Norimura, antics aliats del shogunat, va decidir atacar directament Kyoto, en especial a la guarnició Rokuhara. Tant Nakatoki com el Minamikata Hōjō Tokimasu van haver de mobilitzar-se a les províncies de l'est amb els emperadors Kōgon, Go-Fushimi i Hanazono; però mentre estaven a la província d'Ōmi van ser emboscats per forces imperials, causant la mort de Tokimasu. Nakatoki va tractar de seguir pel pas de Banba (avui Maibara, prefectura de Saga) però va rebre més atacs de les tropes imperials de Sasaki Takauji.
Nakatoki va haver de replegar-se cap al temple de Renge-ji situat a Banba, i després de retirar als emperadors del lloc, que van tornar a Kyoto, veient la inevitable derrota del shogunat, va decidir que tant ell com els seus homes havien de realitzar el seppuku. En el jardí del temple, Nakatoki va fer un discurs assenyalant la fi del clan Hōjō i la seva mort «honorable» davant els seus adversaris, i tot seguit es va suïcidar amb els 432 integrants del grup, obrint-se els abdòmens amb les seves espases.
Amb el setge de Kamakura, que va venir poc després, fou el final del shogunat Kamakura i el clan Hōjō. El suïcidi col·lectiu a Renge-ji ha estat descrit en diverses antologies històriques com el Masukagami, Baishōrom i Taiheki. Els gorintō (pagodes memorials) dels 432 morts es troben en el Renge-ji.

## Referències

* 1 2 3 Yasuda, Motohisa. Kamakura-Ashikaga Jinmei Jiten Compact-hen (en japonès). Shin Jinbutsu Ōraisha, 1990, p. 551.
* 1 2 Ikegami, Eiko. The Taming of the Samurai: Honorific Individualism and the Making of Modern Japan (en anglès). Harvard University Press, 1995, p. 108-109. ISBN 0674868080.
# Hōjōki

El Hōjōki és una narració escrita en 1212 per Kamo no Chōmei. El tema principal és la impermanència del món (mujō), un dels pilars bàsics de la cosmologia budista que indica que tot el que existeix és efímer. S'il·lustra a través de l'enumeració de desastres naturals en un gènere anomenat zuihitsu, un tipus d'assaig d'actualitat japonès.
L'obra s'inicia amb la imatge d'un riu sempre en moviment, que canvia permanentment, en una metàfora molt similar a la d'Heràclit. L'autor, retirat a una cabana, reflexiona sobre la vida, que es regeix pel signe de la manca de perdurabilitat. Descriu tots els desastres que va presenciar quan encara no era monjo i residia a la capital del país, que el porten a meditar sobre la naturalesa humana, que busca seguretat en un món impossible. La darrera part reflecteix com a contrast la vida d'ermità al bosc, i inclou elements del tòpic del Beatus ille. Els elements de la natura, que al principi semblen terrorífics, acaben sent portadors de bellesa, perquè la percepció depèn de l'acceptació per part de la ment de com funciona l'existència. Separat del món, l'autor i protagonista por trobar finalment la pau d'esperit i dedica els seus dies a la contemplació del paisatge, la pregària i la lectura.
La visió del món urbà és fortament negativa. Els desastres naturals, inevitables, actuen com a imatge de la decadència dels costums i la crisi política, que sí que es poden evitar amb un canvi de valors. Per això el narrador vol allunyar-se dels altres, que l'han decebut, i buscar una vida de solitud enmig de la natura. El to pessimista és propi de la literatura medieval japonesa, quan havia passat el període Heian d'esplendor. S'hi aprecia una forta influència del relat Chiteiki, on també el protagonista es retira del món després de comprovar-ne la manca de sentit. L'estil és realista, tant en les descripcions de la vida a Kyoto com la del camp i ofereix nombrosos detalls sobre els costums locals de l'època.
A diferència d'altres obres del període, el Hōjōki ha circulat àmpliament en manuscrits ben conservats i ha estat traduït a diverses llengües estrangeres com a exemple de literatura budista. La popularitat de la narració ha fet que formi part del canon japonès i que el lloc on s'alçava la cabana on vivia l'ermità s'hagi convertit en un lloc turístic amb la reproducció d'aquell habitatge.

## Referències

* ↑ William R. LaFleur (1983). The Karma of Words: Buddhism and the Literary Arts in Medieval Japan. University of California Press. ISBN 0-520-05622-1
* ↑ «Deep Kyoto». [Consulta: 6 novembre 2016].
# III. Kerületi TUE

El III. Kerületi TUE, anteriorment conegut com a III. Kerületi TVE, és un club de futbol hongarès de la ciutat de Budapest.

## Història

El club va ser fundat el 24 de gener de 1887. Els seus colors són el blau i el blanc. En el seu palmarès cal destacar la copa hongaresa assolida la temporada 1930-31 en la qual derrotà el Ferencvárosi TC per 4-1. Evolució del nom:
* 1887-1926: III. kerületi Torna és Vívó Egylet
* 1926-1927: III. ker. Torna és Vívó Atlétikai Club
* 1927-1937: III. kerületi Football Club
* 1937-1941: III. kerületi TVE
* 1941-1942: III. Kerületi Árpád
* 1942-1943: Árpád Magyar Országos Véderő Egylet Óbudai Torna Egylet
* 1943-1944: OTE-III. Kerület
* 1945-1946: III. ker. MaDISz TVE
* 1946-1949: III. Kerületi TVE
* 1949-1950: III. ker. Textilmunkás
* 1951-1952: III. Kerületi Vörös Lobogó SK
* 1952-1956: Vörös Lobogó Textilfestő
* 1957-1959: III. Kerületi TVE
* 1959-1991: III. ker. Textilfestő Torna és Vívó Egylet
* 1991-1998: III. Kerületi TVE
* 1998-1999: III. Kerület FC
* 1999-2000: III. Kerület FC-Auto Trader
* 2002-2012: III. Kerületi Testnevelési Utánpótlás Egyesület
* 2012-:avui: III. kerületi Torna és Vívó Egylet

## Palmarès

* Copa d'Hongria:
** 1930-31

## Referències

* ↑ «Hungary - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
# Hylophorbus

Hylophorbus és un gènere de granotes de la família Microhylidae que és endèmic de Papua Nova Guinea i Indonèsia.

## Taxonomia

* Hylophorbus nigrinus (Günther, 2001).
* Hylophorbus picoides (Günther, 2001).
* Hylophorbus richardsi (Günther, 2001).
* Hylophorbus rufescens (Macleay, 1878).
* Hylophorbus sextus (Günther, 2001).
* Hylophorbus tetraphonus (Günther, 2001).
* Hylophorbus wondiwoi (Günther, 2001).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Hylophorbus nigrinus

Hylophorbus nigrinus és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Günther, R. & Price, D. 2004. Hylophorbus nigrinus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Hypsiboas sibleszi

Hypsiboas sibleszi és una espècie de granota que viu a Guyana, Veneçuela i, possiblement també, al Brasil.

## Referències

* Hoogmoed, M., Señaris, C. & MacCulloch, R. 2004. Hypsiboas sibleszi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas rubracylus

Hypsiboas rubracylus és una espècie de granota que viu a Colòmbia i, possiblement també, a l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W., Jungfer, K.-H. & Renjifo, J.M. 2004. Hypsiboas rubracylus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas rufitelus

Hypsiboas rufitelus és una espècie de granota que viu a Costa Rica, Nicaragua, Panamà i, possiblement també, a Veneçuela.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Solís, F., Ibáñez, R. & Chaves, G. 2004. Hypsiboas rufitelus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hipertransaminasèmia

En medicina, la presència de transaminases elevades o hipertransaminasèmia, de forma comuna transaminases alanina-aminotransferasa (ALT) i aspartat-aminotransferasa (AST), pot ser un indicador de dany hepàtic. Els rangs normals tant per ALT com per AST varien segons el gènere, l'edat i la geografia i són aproximadament de 8-40 U/L. La hipertransaminasèmia lleu-moderada es refereix a nivells de fins a 250 U/L. Els augments induïts per fàrmacs, com el que es troba amb l'ús d'agents antituberculosos com la isoniazida, es limiten normalment a menys de 100 U/L per ALT o AST. Les fonts musculars dels enzims, com l'exercici intens, no estan relacionades amb la funció hepàtica i poden augmentar notablement l'AST i l'ALT. La insuficiència hepàtica fulminant secundària a l'hepatitis solen assolir valors tant per ALT com per AST en el rang >1000 U/L. Les transaminases elevades que persisteixen menys de sis mesos es denominen de naturalesa "aguda" i els valors que persisteixen durant sis mesos o més es denominen de naturalesa "crònica".

## Referències

* ↑ «Transaminasemia: semantic confusion of a clinical dilemma». Calif Med, 114, 6, juny 1971, pàg. 45–7. PMC: 1501958. PMID: 5578107.
* 1 2 Giboney PT «Mildly Elevated Liver Transaminase Levels in the Asymptomatic Patient». Am Fam Physician, 71, 6, 01-03-2005, pàg. 1105–10. Arxivat de l'original el 2007-09-26. PMID: 15791889 [Consulta: 31 maig 2021]. Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine.
* ↑ Maddrey, Willis C.; Schiff, Eugene R.; Sorrell, Michael F. Schiff's diseases of the liver. Hagerstwon, MD: Lippincott Williams & Wilkins, 2007, p. 924. ISBN 978-0-7817-6040-9.
* ↑ Ceriotti, F. «Common reference intervals for aspartate aminotransferase (AST), alanine aminotransferase (ALT) and g-glutamyl transferase (GGT) in serum: results from an IFCC multicenter study». Clin Chem Lab Med, 48, 2010, pàg. 1593. DOI: 10.1515/CCLM.2010.315.
* ↑ Pettersson, J. «Muscular exercise can cause highly pathological liver function tests in healthy men». British Journal of Clinical Pharmacology, 65, 2, 2007, pàg. 253. DOI: 10.1111/j.1365-2125.2007.03001.x. PMC: 2291230.
# His Brother's Wife

His Brother's Wife és una pel·lícula estatunidenca dirigida per W.S. Van Dyke, estrenada el 1936.

## Argument

Després de conèixer-se en un casino, una model i un brillant científic iniciaran un afer on no faltaran embolics múltiples i agitats.

## Repartiment

* Barbara Stanwyck: Rita Wilson Claybourne
* Robert Taylor: Chris Claybourne
* Jean Hersholt: Professor 'Pop' Fahrenheim
* Joseph Calleia: Fish-Eye
* John Eldredge: Tom Claybourne
* Samuel S. Hinds: Doctor Claybourne
* Phyllis Clare: Clara
* Leonard Mudie: Pete
* Jed Prouty: Bill Arnold
* Pedro de Cordoba: Doctor Capolo
* Rafael Corio: Capità Tanetz
* William Stack: M. Winters
* Edgar Edwards: Charlie
* Frank Puglia (no surt als crèdits): Un empleat d'hotel

## Producció
### Casting

His Brother's Wife va ser pensada originalment com un vehicle per Jean Harlow i Clark Gable, dirigida per E. A. Dupont amb el títol provisional de My Brother's Wife. Més tard, Gable va ser reemplaçat per Franchot Tone, amb Richard Boleslawski com a director. Barbara Stanwyck i Robert Taylor van ser finalment seleccionats com a protagonistes de His Brother's Wife, la primera de les tres pel·lícules que van fer junts. Stanwyck i Taylor es van casar el 1939; es van divorciar el 1952.

### Rodatge

Després que W. S. Van Dyke fos cridat per completar el rodatge del guió de 137 pàgines, aquest es va acabar en només tretze dies i mig.

## Referències

* ↑ «His Brother's Wife». The New York Times.
* 1 2 3 «His Brother's Wife: Notes». Turner Classic Movies.
* ↑ «Barbara Stanwyck: Biography». Turner Classic Movies.
# Ibn Hixam

Abu-Muhàmmad Abd-al-Màlik ibn Hixam (àrab: أبو محمد عبدالمالك بن هشام, Abū Muḥammad ʿAbd al-Mālik b. Hixām), més conegut simplement com a Ibn Hixam (mort en 833), va ser un filòleg i historiador àrab i qui va editar la primera i més important biografia del profeta Muhàmmad, escrita per Ibn Ishaq. L'obra d'aquest darrer s'ha perdut i avui dia només és coneguda en les recensions d'at-Tabarí i del mateix Ibm Hixam.
Ibn Hixam va créixer a Bàssora, a l'actual Iraq, però es va traslladar més tard a Egipte on es va guanyar un nom com a gramàtic i estudiós de la llengua i la història àrabs.
Les seves obres importants són la biografia del profeta Muhàmmad, As-sira an-nabawiyya, i un treball sobre les antiguitats del sud d'Aràbia, Kitab at-tijan li-marifat muluk az-zaman.

## Referències

* ↑ Mustafa al-Suqa, Ibrahim al-Abyari i Abdul-Hafidh Shalabi, Tahqiq Sirah an-Nabawiyyah li Ibn Hisham, Dar Ihya al-Turath, p. 23-24.

## Enllaços externs

* Biographie de Abû Muhammad Ibn Hishâm Al Himyarî - أبو محمد ابن هشام الحميري (d.213) (francès)
* La primera biografia de Muhàmmad, per Ibn Ishaq (anglès)
# Ibn Hubayx

Abu-l-Qàssim Abd-ar-Rahman ibn Muhàmmad ibn Abd-Al·lah ibn Yússuf ibn Abi-Issa al-Ansarí al-Mursí (en àrab Abu l-Qāsim ʿAbd ar-Raḥmān b. Muḥammad b. ʿAbd Allāh b. Yūsuf b. Abī ʿĪsā al-Anṣārī al-Mursī), més conegut com a Ibn Hubayx (en àrab Ibn Ḥubayx) (Almeria 1110-Múrcia 1188), fou un historiador andalusí que va tenir diversos càrrecs a Almeria, Alzira i Múrcia.
La seva obra principal és el Kitab al-ghazawat (o Kitab al-maghazi), Llibre de les expedicions, que tracta de les incursions fetes al segle vii pels primers califes.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn Ḥubaysh».
# Ibn Hubayra

Ibn Hubayra és el nom dels següents personatges:
* Úmar ibn Hubayra governador omeia de l'Iraq representant el partit kaysita (722-724)
* Yazid ibn Úmar ibn Hubayra, governador omeia de l'Iraq (738-744)
* Ibn Hubayra o Awn al-Din Abu l-Muzàffar Yahya ibn Muhàmmad al-Xaybani al-Duri al-Baghdadi, visir abbàssida del 1149 al 1165
# Homeomeries

Una homeomeria (en grec antic: ὁμοιομέρεια) és, segons la filosofia d'Anaxàgores, tota part elemental igual al conjunt que amb altres parts conforma, en què el tot compost per les parts és similar a les parts més elementals i indivisibles de la matèria. Dins de l'atomisme, un dels corrents filosòfics que circulaven durant el segle V aC en l'antiga Grècia, el concepte d'homeomeria va ser encunyat per Anaxàgores per a explicar la seva doctrina de la pluralitat infinita de realitats materials qualitativament diferents. Anaxàgores també es proposa ampliar les reflexions al voltant de les "llavors" (spermata, com les anomenava Anaxàgores).
Segons ho aclareix Murray Bookchin, en el seu llibre titulat L'ecologia de la llibertat, el sorgiment i la dissolució de la jerarquia, les homeomeries, de fet, "suposen una sofisticació filosòfica d'una visió més primitiva en la qual la substància de la terra és la terra mateixa, amb els seus minerals, flora, i fauna ".
El terme és utilitzat en la filosofia de la natura per diversos autors de l'antiguitat.

## Bibliografia

* Kirk, Raven y Schofield, Los filósofos presocráticos.
* Russell, B., Historia de la filosofia occidental.
* Mestre, J. V., Preguntas de filosofía.
# Hostert (Niederanven)

Hostert (en luxemburguès: Hueschtert) és un poble de la comuna de Niederanven del districte de Luxemburg al cantó de Luxemburg. Està a uns 8,7 km de distància de la Ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Hostert». [Consulta: 22 setembre 2015].
# Teruki Miyamoto

Teruki Miyamoto (Hiroshima, Prefectura d'Hiroshima, Japó, 26 de desembre de 1940 - Kitakyūshū, Prefectura de Fukuoka, 2 de febrer de 2000), és un exfutbolista i exentrenador japonès.

## Selecció japonesa

Teruki Miyamoto va disputar 58 partits amb la selecció japonesa. Va guanyar la medalla de bronze als Jocs Olímpics de Ciutat de Mèxic 1968.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database