OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neuhausen/Spree

Neuhausen/Spree (baix sòrab: Kopanće/Sprjewja) és una ciutat alemanya que pertany a l'estat de Brandenburg. Comprèn els nuclis de Bagenz (311), Drieschnitz-Kahsel (392), Frauendorf (318), Gablenz (192), Groß Döbbern (580), Groß Oßnig (609), Haasow (476), Kathlow (163), Klein Döbbern (354), Komptendorf (530), Koppatz (265), Laubsdorf (539), Neuhausen (395), Roggosen (291), Sergen (415).
# Joan Ferrer Navarro

Joan Ferrer Navarro (Santa Coloma de Queralt, 1924) fou esportista i directiu esportiu.
Exjugador d'hoquei sobre patins, va jugar durant 17 anys a hoquei sobre patins Cerdanyola CH, el GEiEG, el RCD Espanyol, el Patria, el Sallent i el Creu Roja. Soci del Club Esportiu Hispano Francès des del 1966, fou delegat de la secció de petanca. En el vessant directiu va ser vocal de la Federació Catalana d'Hockey i Patinatge i president de la Federació Catalana de Bitlles entre el 1967 i el 1970, de la Federació Catalana de Voleibol entre el 1970 i el 1974.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Esport Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2012. ISBN 978-84-412-2106-.
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.
# Engyprosopon sechellensis

Engyprosopon sechellensis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 7,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de les illes Seychelles.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Jaguar Cars

Jaguar Cars és una marca de Jaguar Land Rover, una indústria automobilística multinacional britànica amb seu a Whitney, Coventry (Anglaterra), propietat de l'empresa índia Tata Motors des de 2008.
Fundada el 1922 amb el nom de «Swallow Sidecar Company» per William Lyons, va canviar el seu nom pel de Jaguar Cars després de la Segona Guerra Mundial per les connotacions desafortunades de les inicials, SS. La companyia actualment pertany a Tata Motors, una empresa de l'Índia.
Jaguar és coneguda per les seues luxoses berlines i els seus automòbils esportius, segments de mercat en els quals ha estat des dels anys 1930.
La companyia va ser independent fins que es va fer part de la companyia nacional British Motor Corporation en 1966. En 1984 va ser considerada com una companyia a part en la borsa de valors —una de les moltes privatitzacions del govern de Margaret Thatcher— passant a formar part de Ford Motor en 1989-1990. En 1999 es va fer part del nou Premier Automotive Group de Ford amb Aston Martin, Volvo i Lincoln. Land Rover va ser agregada al grup en el 2001 després de ser comprada a BMW. El 2008, Jaguar i Land Rover van ser agregats al grup indià Tata Steel.
La companyia estava originalment localitzada a Blackpool però va ser traslladada a Coventry per a estar en el cor de la indústria automobilística britànica. Avui dia les fàbriques estan a Browns Lane a Coventry, Castle Bromwich a Birmingham i Halewood a Liverpool.
La marca Jaguar és propietària de la companyia automobilística Daimler (no confondre amb Daimler-Benz), que va comprar el 1960. Daimler és poc més que un nom de marca per als turismes més luxosos de Jaguar.

## Història

Fundada com la Swallow Sidecar Company el 1922, per dos entusiastes de la motocicleta, Sir William Lyons, William Walmsley, el nom de SS Jaguar va aparèixer el 1935, els models esportius dels quals eren les Jaguar SS 90 i Jaguar SS100.
* Detall
* Frontal del Jaguar MK2-38
* Lateral del Jaguar MK2-38
* Part del darrere
# Pont de Cinc Claus

El Pont de Cinc Claus és una obra medieval de l'Escala (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat al nord-oest de la població de l'Escala i a uns dos quilòmetres d'Empúries, al veïnat de Cinclaus. S'hi accedeix per un trencall des de la carretera GI-623. El pont es troba edificat damunt la confluència de la riera del Balcar i l'agulla de Pelacalç.
Pont bastit amb pedres de diverses mides, desbastades i sense treballar, disposades formant filades irregulars i lligades amb morter de calç. Consta de dues arcades, una d'apuntada i l'altra de mig punt, bastides amb pedres escairades. El paviment actual del pont està format per petits còdols i pedres, disposats formant decoracions d'estil geomètric.

## Història

El primer esment de Cinclaus es documenta l'any 958 amb el text de centumclaves a les proes de jurisdicció, domini i successió en què el comte Gausfred reconeix aquest lloc com una de les nombroses propietats del latifundista Riculf. L'origen etimològic de centum deriva de la centuriarització o parcel·lació del camp d'Empúries. Posteriorment, l'any 1402 apareix amb la forma Sinch Claus en un registre dels pobles del comtat d'Empúries incorporats a la Corona pel rei Martí l'Humà. Al 1633, en un document de l'arxiu municipal de l'Escala, es registra com quinque clavibus.
Del pont no es tenen notícies històriques precises, però hom el situa en el període de la baixa edat mitjana.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pont de Cinc Claus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Mariánské Lázně

Mariánské Lázně (pronunciació txeca: ​; alemany: Marienbad) és una ciutat balneari del districte de Cheb a la regió de Karlovy Vary de la República Txeca. Té uns 12.000 habitants. La majoria dels edificis de la ciutat provenen de l'època daurada de la segona meitat del segle xix, quan moltes celebritats i grans governants europeus hi anaven a gaudir de les fonts curatives de diòxid de carboni.
El nucli urbà amb el paisatge cultural balneari està ben conservat i està protegit per llei com a reserva de monuments urbans. L'any 2021, la ciutat va passar a formar part del Patrimoni de la Humanitat transnacional de la UNESCO amb el nom de "Grans ciutats balnearis d'Europa" a causa de les seves fonts i el testimoni arquitectònic de la popularitat de les ciutats balnearis a Europa durant els segles XVIII i XX.

## Divisions administratives

La ciutat està formada per les divisions administratives i pobles de Mariánské Lázně, Hamrníky, Chotěnov-Skláře, Kladská, Stanoviště i Úšovice.

## Geografia

Mariánské Lázně es troba a uns 25 kilòmetres al sud-est de Cheb i a 31 kilòmetres al sud-oest de Karlovy Vary. El territori municipal s'estén en tres regions geomorfològiques: la part oriental es troba en un paisatge muntanyós de les terres altes de Teplá, la part sud-oest amb la major part de la superfície construïda es troba en una zona plana dels contraforts del bosc de l'Alt Palatí, i l'extrem nord es troba. al bosc de Slavkov. La major part del territori es troba a l'àrea de paisatge protegit del bosc de Slavkov.

## Persones notables

* Maurice Loewy (1833–1907), astrònom
* Werner Stark (1909–1985), sociòleg i economista
* Eduard Petiška (1924–1987), poeta i autor
* Peter Hofmann (1944–2010), tenor alemany
* Alex Čejka (nascut el 1970), golfista
* Jakub Flek (nascut el 1992), jugador d'hoquei sobre gel

## Ciutats agermanades

Mariánské Lázně està agermanada amb:
* Bad Homburg vor der Höhe, Alemanya (1990)
* Chianciano Terme, Itàlia (2000)
* Kiryat Motzkin, Israel (2016)
* Malvern, Anglaterra (2013)
* Marcoussis, França (2005)
* Weiden in der Oberpfalz, Alemanya (2007)

## Referències

* ↑ «'Great Spas of Europe' awarded UNESCO World Heritage status». , 24-07-2021 [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «The Great Spa Towns of Europe». UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 25 juliol 2021].
* ↑ «Partnerská města» (en txec). Město Mariánské Lázně. Arxivat de l'original el 2021-02-26. [Consulta: 23 març 2022].
* ↑ (en txec). «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-05-03. [Consulta: 5 juny 2022].

## Bibliografia

** Norddeutscher Lloyd. «Marienbad». A: Guide through Germany, Austria-Hungary, Italy, Switzerland, France, Belgium, Holland and England. Berlín: J. Reichmann & Cantor, 1896. OCLC 8395555.
** «Marienbad». A: Austria-Hungary. Leipzig: K. Baedeker, 1911.
** Zadoff, Mirjam. Next Year in Marienbad: The Lost Worlds of Jewish Spa Culture. University of Pennsylvania Press, 2012. ISBN 978-0-8122-0755-2.

## Enllaços externs

* Mariánské Lázně - Lloc web oficial
* Tourist information
* Mariánské Lázně travel guide
* Hamelika.cz – History of Mariánské Lázně (in Czech)
* Marienbad.com – Accommodation, sights and trips
# Sagam

Sagam o Sagem (acrònim de Front Popular Democràtic d'Alliberament d'Eritrea/People's Democratic Front for the Liberation of Eritrea) és un grup marxista d'oposició d'Eritrea que opera a l'interior, a la regió de Karen, durant el que va de segle. El seu dirigent és Twelde Gebre Selassie. Va formar part de l'Aliança Democràtica Eritrea el 2006, però no figura entre els integrants de l'organització el 2008. El 2012 va fer aliança amb el govern.

## Referències

* Armed Groups Along Sudan's Eastern Frontier: An Overview and Analysis, per John Young, Ginebra 2007
# Oonops procerus

Oonops procerus és una espècie d'aranyes araneomorfes de la família dels oonòpids (Oonopidae). Fou descrita per primera vegada l'any 1882 per Eugène Simon. Es troba a França i Espanya, als Pirineus Orientals (Prats de Molló, Prada). La seva mida és d'uns 3-3,2 mm.

## Referències

* 1 2 3 Simon, E. (1882c). Etudes Arachnologiques. 13e Mémoire. XX. Descriptions d'espèces et de genres nouveaux de la famille des Dysderidae. Annales de la Société Entomologique de France (6) 2: 201-240.
* 1 2 (anglès) World Spider Catalog: Oonops procerus Bosselaers, 2017 en la família Oonopidae +base de dades
# Joe DiPietro

Joe DiPietro (Teaneck, 1961) és un autor de teatre estatunidenc És més conegut pel musical Memphis, guanyador del premi Tony, pel qual va guanyar els premis Tony al millor llibre d'un musical i a la millor banda sonora original, així com per escriure el llibre i la lletra de l'espectacle de llarga durada fora de Broadway I Love. T'estimo, ets perfecte... ja et canviaré (I Love You, You're Perfect, Now Change, 1996), la revista musical d'Off-Broadway que durant més temps s'ha representat als Estats Units, amb produccions a més de 150 ciutats al voltant del món, entre elles Barcelona.

## Biografia

Nascut a Teaneck, Nova Jersey, DiPietro va créixer a la propera Oradell, fill de Lou i Jean DiPietro. Va assistir a l'escola pública d'Oradell i al River Dell Regional High School, abans de graduar-se a la Phi Beta Kappa de la Rutgers University l'any 1984 amb una llicenciatura en anglès. DiPietro és obertament gay.
DiPietro era un escriptor de comèdies curtes fins que el 1992 va conèixer el productor Jimmy Roberts amb qui es va associar per escriure el musical T'estimo, ets perfecte... ja et canviaré, que va durar dotze anys (5.003 actuacions) fora-. Broadway al Westside Theatre. Va seguir amb la comèdia de 1998 Over the River and Through the Woods, que va interpretar al John Houseman Theatre durant 800 representacions durant dos anys.
També és l'autor d'obres com Passat el riu (Over the River and Through the Woods, 1998), estrenada a Catalunya el 2007, The Kiss at City Hall, The Virgin Weeps i el thriller còmic The Art of Murder (guanyador del Premi Edgar del 2000). També va escriure un musical on es resumien els elements de l'època de George Gershwin del 1926, Heaven on Earth (2001), una nova adaptació de Babes in Arms (2002), i una altra d'Allegro (2004).

## Referències

* ↑ "Giving Allegro a heart transplant", The Washington Times
* ↑ Klein, Alvin «In Person; Family, Faith, Food and Fun». The New York Times, October 11, 1998.
* ↑ «Love for musicals – I love you, you're perfect, now change!». [Consulta: 3 maig 2011].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-02-17. [Consulta: 14 juny 2010].
* ↑ Ouzounian, Richard. "Toxic Avenger found his bard in Bon Jovi: Band's David Bryan just wants people to sing the songs he writes", Toronto Star, December 6, 2009. Accessed December 6, 2009. "He got a crash course in how to do it when he met up with Joe DiPietro, another Jersey boy (this one from Teaneck)."
* ↑ Theater; New Musical Headed For American Stage, The New York Times
* ↑ «Playbill News: A Perfect Love». Arxivat de l'original el July 6, 2008. [Consulta: February 24, 2017].
* ↑ Klein, Alvin «In Person; Family, Faith, Food and Fun». The New York Times, October 11, 1998.
* ↑ Doubling Down With Joe DiPietro; 2 of his shows open in area Arxivat 2016-10-08 a Wayback Machine., Daily News
* ↑ "Memphis belle" Arxivat August 10, 2014, a Wayback Machine.. Dallas Voice, May 10, 2012.
* ↑ Gans, Andrew «I Love You, You're Perfect, Now Change Ends NYC Run After More Than a Decade». Playbill, July 27, 2008.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el November 19, 2015. [Consulta: February 24, 2017].
# Wilkinson (motocicleta)

Wilkinson va ser una marca de motocicletes produïdes per la Wilkinson Sword, una fàbrica d'armes anglesa que subministrava sabres i baionetes a l'exèrcit britànic i que durant una curta temporada va intentar introduir-se dins el mercat de la motocicleta. Wilkinson va comercialitzar les seves motocicletes per mitjà de diverses empreses, inicialment per The Cadagan Garage & Motor Co. Ltd. de Chelsea, Londres (1904-1906) i després per la Wilkinson-T.M.C. Co. d'Oakley Works i The Ogston Motor Co. Ltd. d'Ogston Works a Acton, Londres (1909-1916). Les motocicletes Wilkinson es van produir durant una època (probablement del 1911 al 1913) amb el nom Ogston.
La producció de les Wilkinson no va ser mai de gran volum i es calcula que se'n van arribar a produir menys de 250 unitats en total.

## Història

The Cadagan Garage & Motor Co. va comercialitzar les Wilkinson-Antoine des de 1904 fins a 1906. Varen ser les primeres motocicletes Wilkinson de totes les que es van fabricar amb aquesta marca. Les Wilkinson-Antoine duien motors monocilíndrics Antoine belgues de 2¼ i 2¾ CV.
El 1909, Wilkinson Sword va començar a produir una moto molt especial. En realitat, era un automòbil amb només dues rodes, amb volant i seient de luxe, amb un motor de quatre cilindres en línia refrigerat per aire de 676 cc. Aquest model es va anomenar TAC (Touring Auto Cycle). Amb el pas del temps, se li va incorporar un manillar normal, se'n va augmentar la cilindrada fins als 844 cc i el motor es va refrigerar per aigua. El nom també se li va canviar per TMC (Touring Motor Cycle).
Wilkinson Sword va deixar de fabricar aquesta moto el 1916 i es va tornar a centrar en les armes. Actualment, l'empresa és ben coneguda per les seves fulles d'afaitar.

## Referències

* ↑ Currie, Bob. Classic British Motorcycles of over 500cc (en anglès). Patrick Stephens Ltd, 1988. ISBN 978-1-85260-083-9.
* ↑ «Wilkinson Sword: Automotive» (en anglès). Grace's Guide. [Consulta: 6 novembre 2020].
* ↑ «Wilkinson TMC» (en anglès). cybermotorcycle .com.
# Iu Forn i Piquer

Iu Forn i Piquer (Badalona, 1962) és un periodista català, director de l'Agència Catalana de Notícies des d'abril de 2022.

## Trajectòria

Va ser col·laborador del diari Ara des dels seus inicis el 2010 i de la revista El Jueves des del 1992. Anteriorment havia escrit una columna diària al diari Avui anomenada «Passa-ho!» des de l'any 2004 i fins al 2010 i a l'edició del Barcelonès Nord del diari El Punt. Una de les seves columnes, titulada «Manual del bon colpista», li va valdre la presentació de sis querelles i una denúncia per injúries a l'Exèrcit, totes elles arxivades després de diversos recursos presentats pels querellants.
Durant tres anys (2004 a 2007), Forn va ser subdirector i guionista del programa Telemonegal. També ha estat col·laborador del programa El Club de TV3. Anteriorment havia treballat a TVE, Tele 5, Antena 3 i Euskal Telebista. Va ser vocal del Col·legi de Periodistes de Catalunya entre 2006 i 2007.
Ha treballat a Cadena 13, Ràdio 4, Ràdio 1, COM Ràdio, Ona Catalana, Catalunya Ràdio, Catalunya Cultura. Ha estat col·laborador del Versió RAC1 a RAC1 i de La transmissió d'en Puyal a Catalunya Ràdio. Va presentar una secció de crítica dels mitjans a La tribu de Catalunya Ràdio i ha treballat al diari digital El Nacional. El març de 2022 fou nomenat director de l'Agència Catalana de Notícies, en substitució de Marc Colomer.

## Obra publicada

És autor de diversos llibres:
* Mi Cuaderno azul (De Bolsillo, 2001)
* Jordi Pujol al país de les caramelles (Angle Editorial, 2003)
* El tripartit vist des de Madrit (Roca Editorial, 2004)
* Diccionari (abreujat) del bon culer (Viena Edicions, 2007)
* Recortes de la prensa seria (Ediciones El Jueves, 2008)
* El candidat (Ara Llibres, 2009)
* Diari d'un progre desconcertat (Ara Llibres, 2010)

## Referències

* 1 2 «Agència Catalana de Notícies». [Consulta: 31 març 2022].
* ↑ Admesa una querella contra Iu Forn per "injurias al Ejército"
* ↑ «Secció d'Iu Forn a La tribu de Catalunya Ràdio», 29-04-2015.
# Gran Orient Nacional d'Espanya

Gran Orient Nacional d'España (Gran o Grande Oriente Nacional de España, en castellà). Obediència maçónica històrica espanyola.
Va existir des de principis del s. XVIII fins a setembre de 1889 quan el va dissoldre Miguel Morayta Sagrario, després de fusionar el Gran Orient d'España (GOdE) i el Gran Orient Nacional d'Espanya (GONE), per a donar lloc al Gran Orient Espanyol (GOE).

## Lògies que van pertànyer al Gran Orient Nacional d'Espanya

* Lògia Alona d'Alacant
* Lògia Constante Alona d'Alacant
* Lògia Hijos del Progreso de Madrid
* Lògia Vega Florida de Múrcia
* Lògia Fraternidad Ibérica de Madrid

## Grans Mestres

* Alfredo Vega, Vizconde de Ros

## Referències

* Masonería, Revolución y reacción. Ferrer Benimeli (coordinador) ISBN 84-404-7606X
# Mariïnsk

Mariïnsk (en rus: Мариинск) és una ciutat de l'óblast de Kémerovo, a Rússia, que el 2019 tenia 38.209 habitants, és la seu administrativa del districte homònim. Es troba a la riba esquerra del riu Kia, afluent del riu Txulim.

## Història

Després de Novokuznetsk, Mariïnsk és la ciutat més antiga de l'óblast de Kémerovo. El poble de Kia hi fou fundat el 1698, al camí que duu a Moscou. La vila accedí a l'estatus de ciutat el 1856, però durant l'any següent encara mantingué el nom de Kia. El 1857 fou rebatejat en honor de Maria Aleksàndrovna, emperadriu d'Alexandre II de Rússia. L'estiu del 1891, durant la construcció del ferrocarril transsiberià a l'óblast de Tomsk, el tsarévitx hereter Nikolai Aleksàndrovitx visità Mariïnsk. La ciutat es troba a la línia del Transsiberià.

## Referències

* ↑ «Определение высоты над уровнем моря по координатам». latlong.ru. Arxivat de l'original el 2018-08-26. [Consulta: 24 març 2014].
* ↑ «Horari de trens a l'estació de Mariïnsk» (en ruso). [Consulta: 20 agost 2011].
# Sagama

Sagama (en sard, Sàgama) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 204 habitants. Es troba a la regió de Planargia. Limita amb els municipis de Flussio, Scano di Montiferro, Sindia (NU), Suni i Tinnura.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giovanniantonio Cuccui | Llista cívica |
# Joe Fafard

Joe Fafard (Sainte-Marthe, Quebec, 2 de setembre de 1942 – Lumsden, Saskatchewan, 16 de març de 2019) va ser un escultor quebequesos, métis i descendent de pioners francesos del segle xvii.
Fafard treballava amb guix i ceràmica fins que es passà al bronze els anys 1980. El seu art està fortament influït pel seu entorn a Saskatchewan, i en destaquen les escultures de bous, cavalls i porcs de bronze de mida natural. Les seves obres foren representades en una sèrie filatèlica el 2012.
* The Pasture (1985), Toronto Dominion Centre, Toronto (Ontario)
* Detall de The Pasture
* Paskwamostos, Edmonton (Alberta)
* Nurture Nature (1993), Toronto (Ontario)
* Bonnie Buchlyvie (1999), Universitat de Saskatchewan
* Els vuit cavalls Do, Re, Mi, Fa, Sol, La, Si, Do, Boulevard Champlain, Quebec

## Referències

* ↑ «The Legacy of Joe Fafard, A Teachers Guide». MacKenzie Art Gallery, 2007. [Consulta: 30 novembre 2011].
* ↑ «Canada Post - Joe Fafard». Canada Post, 23-02-2012. Arxivat de l'original el 2012-04-27. [Consulta: 31 març 2012].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Joe Fafard a la Galeria Mira Godard Arxivat 2016-01-24 a Wayback Machine.
* I Don't Have to Work that Big, documental de la NFB
# Visitador

Un visitador (del llatí visitator) en l'església catòlica és un clergue secular o regular carregat de visites d'inspecció o de reconeixement. N'hi ha de dos tipus, els ordinaris que tenen una funció permanent d'inspector o els visitadors extraordinaris, carregats d'una missió particular. Quan es tracta d'una missió d'inspecció ordenada pel papa es parla de visitador apostòlic.
Segons el dret canònic el visitator de monestirs té el dret i l'obligació de qüestionar les membres d'una comunitat religiosa que tenen l'obligació de respondre la veritat. Als superiors els és prohibit exercir qualsevol pressió o instrucció que pugui impedir una inspecció correcta.
El terme també és utilitzat per a funcions d'inspecció d'administracions profanes. En la Generalitat de Catalunya històrica el visitador era l'oficial carregat de la missió d'examinar i vigilar tots els altres oficials. A l'inici de cada trienni s'elegien tres visitadors, un de cada braç. A Irlanda, Anglaterra i el País de Gal·les es diu visitor per a l'inspector d'universitats, hospitals i col·legis.

## Referències

* ↑ «Visitador». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Visitador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Pius PP. XII. «Postquam Apostolicis, Motu Proprio, De religiosis, de bonis Ecclesiae temporalibus et de Verborum significatione pro Ecclesiis Orientalibus, d. 9 m. Febvruarii a. 1952» (en llatí). w2.vatican.va. [Consulta: 7 febrer 2018].
* ↑ «Visitador». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «University Act» (en anglès). Irish Statute Book. www.irishstatutebook.ie, 1997. [Consulta: 7 febrer 2018].
# Port de Llo

El Port de Llo és una collada de muntanya situada a 1.578,2 m alt en el terme comunal de Llo, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord, a la dreta del Rec de Galamany. És al nord-est del terme de Llo, al nord-est del poble d'aquest nom i de la Serra de Llo. Hi passa la carretera D - 30. Al seu nord hi ha l'Abric Pastoral de Port de Llo.

## Referències

* ↑ El Port de Llo en els ortofotomapes de l'IGN