OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Demografia històrica

La demografia històrica és una disciplina de la història, complement per a l'anàlisi històrica, que utilitza mètodes quantitatius o qualitatius per estudiar la població en un determinat moment històric. Tal com reflexiona Pierre Goubert "Com el seu nom indica, la història demogràfica (o demografia històrica) neix d'un casament entre la història, disciplina literària que se sent científica, i la demografia, disciplina que s'anomena científica, i en la qual l'aspecte matemàtic i estadístic és molt important".
El marc cronològic de la demografia històrica es delimità per E.A. Wrigley al Regne Unit, entre 1538 i 1837, època en què els registres parroquials són la principal base documental. Al nostre país, tant els estudis d'història demogràfica com els de demografia històrica, abasten des dels primers registres de població existents fins al cens de 1857. Per tant, el coneixement del volum d'homes i de dones anterior a aquest any s'ha de fonamentar en els censos, fogatges i altres recomptes de població (si bé la finalitat dels quals no era únicament la de conèixer el nombre d'habitants, però són, malgrat tot, les úniques dades globals que es tenen) que són deficients i criticables en molts aspectes. Així, tant la demografia històrica com la història demogràfica s'ocuparien, doncs, de l'estudi de les poblacions abans de l'aparició dels censos estadístics contemporanis (època preestadística).

## Referències

* ↑ Wrigley, E. A. (Edward Anthony). Historia y población : introducción a la demografía histórica (en castellà). 3a. Barcelona: Crítica, 1990. ISBN 8474232481.
# Bandera de Vinyols i els Arcs

La bandera oficial de Vinyols i els Arcs (Baix Camp) té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, tricolor horitzontal groga, porpra i blanca.
Va ser aprovada el 16 de desembre de 2002, i publicada en el DOGC el 24 de gener de 2003 amb el número 3807.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Camp

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GRI/3890/2002, de 16 de desembre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Vinyols i els Arcs.». DOGC, 15-07-1988. Arxivat de l'original el 2008-03-02. [Consulta: 22 novembre 1988].
# Rusty Lemorande

Rusty Lemorande (Oconto Falls, Wisconsin 29 de març de 1954) és un guionista, director, actor i productor de cinema estatunidenc que va dirigir la pel·lícula de 1989 Viatge al centre de la Terra basada en la novel·la homònima de Jules Verne.
Un dels primers treballs importants de Lemorande va ser executiu de producció de la comèdia Caddyshack. Lemorande va proposar encarregar un titella Gopher per tal d'afegir, mitjançant rodatge addicional, un arc de la història continuada per al Gopher i el personatge de Bill Murray. Es va veure atrapat en la batalla entre el guionista Doug Kenney i el productor executiu Jon Peters per la insistència de Peters en un paper destacat a la pel·lícula acabada per al famós titella gopher, que no formava part del guió original.
Lemorande aviat es va unir amb Barbra Streisand per produir Yentl, pel qual van compartir un Globus d'Or a la millor pel·lícula musical o comèdia.
Lemorande va escriure la pel·lícula Somnis elèctrics, després la va seguir coescrivint i produint amb Francis Ford Coppola i George Lucas el tema 3D de Disney Captain EO, protagonitzat per Michael Jackson. Va ser Lemorande qui va proposar afegir efectes físics (com ara fum, llums estroboscòpiques i estrelles de fibra òptica) a la pel·lícula. Per aquesta raó, Lemorande es coneix sovint com el Pare de 4D.
Lemorande va tenir una petita intervenció a la pel·lícula Yentl, i recentment va interpretar el paper del Pare Lazarus a la pel·lícula de Roland Joffé There Be Dragons, basada en la vida de Josemaría Escrivá (fundador de l'Opus Dei), que va ser rodat en gran part a l'Argentina.
Els crèdits d'escriptor de Lemorande inclouen un guió original, titulat Quixot, que tracta sobre Miguel de Cervantes cinc anys com a esclau i presoner a Algèria abans d'escriure El Quixot. Ben Kingsley té la intenció de protagonitzar la pel·lícula que produirà la seva companyia cinematogràfica SBK Productions.

## Filmografia
### Guionista

* 1984 : Somnis elèctrics
* 1986 : Captain Eo
* 1988 : Viatge al centre de la Terra
* 1989 : Getting It Right
* 1994 : Un altre pas de rosca

### Productor

* 1981 : Stand by Your Man
* 1983 : Yentl
* 1984 : Somnis elèctrics (+ compositor)
* 1986 : Captain Eo
* 1989 : Getting It Right

### Director

* 1988 : Viatge al centre de la Terra
* 1994 : Un altre pas de rosca

### Director d'efectes especials

* 1978 : La maledicció de Damien
* 1984 : Metropolis (Restauració de la pel·lícula de 1927)
* 1990 : La maledicció de les bruixes

## Referències

* ↑ Rusty Lemorande a bfi.org
* ↑ ‘Caddyshack’ doc trashes my reputation: production exec, Hollywood Reporter. 28 de febrer de 2011
* ↑ Los creadores de "Captain Eo" recuerdan cómo se hizo (Partes I y II), mjhideout.com

## Bibliografia

* Karp, Josh. A Futile and Stupid Gesture: How Doug Kenney and National Lampoon Changed Comedy Forever. Chicago: Chicago Review Press, 2006. ISBN 1-55652-602-4.
# Àngel Aguiló i Miró

Àngel Aguiló i Miró (Barcelona, 1874 - segle XX) fou un erudit, arxiver i bibliotecari català.
Fill de Marià Aguiló i Fuster i de Catalina Maria Miró Valls, alhora que germà de Buenaventura, Jaume Antonio Maria i Andrés Aguiló Miró, es llicencià en Filosofia i Lletres per la Facultat de Filosofia i Lletres de la Universitat de Barcelona. Funcionari del Cos Facultatiu d'Arxivers, Bibliotecaris i Arqueòlegs per oposició des del 31 de maig del 1901, fou arxiver i bibliotecari de la Biblioteca Universitària de Barcelona, sent jubilat forçosament d'aquest càrrec el 20 de febrer de 1937. S'encarregà de l'edició pòstuma d'algunes obres del seu pare, Marià Aguiló i Fuster, com Lo llibre de la Mort (1899), Lo llibre de l'Amor (1901), etc. També publicà alguns treballs d'investigació i d'erudició.

## Referències

* ↑ «Àngel Aguiló i Miró». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 19 setembre 2022].
* ↑ «Aguiló Miró, Ángel (1874-?)». Portal d’Arxius Espanyols (PARES). [Consulta: 19 setembre 2022].
# Yanoconodon allini

Yanoconodon allini és un mamífer prehistòric de fa 125 milions d'anys que mesurava uns 15 cm i pesava uns 30 g. Visqué durant el Cretaci i fou descrit al maig del 2007 a la revista Nature. Els seus fòssils indiquen que podria haver representat l'origen de l'orella mitjana, una característica anatòmica que distingeix els mamífers de la resta de vertebrats, car els ossos de la seva orella tenien una posició intermèdia entre els dels rèptils i els dels mamífers moderns.

## Referències

* ↑ ZX, Luo; Chen P, Li G, Chen M. «A new eutriconodont mammal and evolutionary development in early mammals». Nature, vol. 446, 7133, 15-03-2007, pàg. 288-93 [Consulta: 12 maig 2007].

## Enllaços externs

* Un fòssil xinès elucida l'evolució de l'orella
# Yansi

El yansi és una llengua bantu parlada en la República Democràtica del Congo.
Hi ha sis varietats lingüístiques que Guthrie classificava com a bantu (B.85 yans). D'acord amb Nurse (2003), la major part pertany a les llengües yaka, tot i que una o dues s'assignen a les llengües boma-dzing, malgrat que no en diga quina. Maho (2009) assenyala que la varietat tsong de yansi és el "songo", sense classificar per l'Ethnologue, i així pot ser que en no pertanga a la resta. Ehret (2009), però, reté la majoria de les varietats en B.80, i només classifica "yanz kimatu" com a yaka. Les sis varietats de Guthrie són:
* B.85A mbiem, yansi occidental
* B.85B east yans
* B.85C yeei
* B.85D tsong (itsong,nsong, ntsuo, "songo")
* B.85I mpur (mput)
* B.85F tsambaan

## Referències

* ↑ «Maho (2009)». Arxivat de l'original el 2013-06-07. [Consulta: 12 agost 2020].
* ↑ Ehret (2009). Arxivat 2012-06-24 a Wayback Machine.
# Ángel Pedro Medina Ruiz

Ángel Pedro Medina Ruiz (Madrid, 6 d'abril de 1967) és un exfutbolista madrileny, que ocupava posició de migcampista.
La trajectòria esportiva de Medina ha estat vinculada sobretot a la UD Salamanca, equip al qual va arribar al 1991 provinent del filial del Reial Madrid.
Amb els castellans va ser una peça clau del doble ascens de Segona B fins primera divisió, tot jugant fins a 37 partits a la campanya 95/96 a la màxima categoria. A partir d'ací, va caure de les convocatòries a causa de les lesions. De fet, entre l'estiu de 1996 i la seua retirada el 1999 tan sols va jugar 35 minuts.
Després de penjar les botes, Medina ha seguit vinculat a la UD Salamanca en el càrrec de director esportiu.

## Enllaços externs

* Fitxa de Medina
# Ángel Paniagua Manzano

Ángel Paniagua (Plasència, Càceres, 1965). És llicenciat en Història de l'Art, camp en el qual realitza habitualment treballs de traducció i correcció d'estil. Ha publicat crítiques de cinema, i d'exposicions de pintura i escultura en els diaris La Verdad i Opinión de Murcia, així com poemes, traduccions i ressenyes de llibres en revistes literàries (Silvestra, Signos, Arrecife, La Isla Desnuda, Postdata, Renacimiento, Quimera, Hache, Antaria, El coloquio de los perros i altres). Inclòs en l'antologia 10 menos 30. La ruptura interior en la poesía de la experiencia (L. A. de Villena, Pre-Textos, 1997), és autor dels llibres de poesia En las nube del Alba, Si la ilusión persiste, Treinta poemas, Bienvenida la noche, El legado de Hamlet, Una canción extranjera i Gaviotas desde el Ariel. També ha publicat la traducció al castellà de Focs d'octubre, del poeta català Francesc Parcerisas.

## Referències

* ↑ «Ángel Paniagua Manzano». Tralicat. (Institut Ramon Llull). Arxivat de l'original el 2015-11-21. [Consulta: 20 novembre 2015].
# Åsa Haraldsdottir d'Agder

Åsa Haraldsdottir d'Agder (morta ca. 834?) fou una reina noruega semilegendaria vikinga del regne d'Agder. Segons les sagues que referencien al clan Yngling (Ynglingaätten), fou la mare de Halfdan el Negre (Halvdan Svarte) i àvia del rei Harald I de Noruega (Harald Hårfagre).
Åsa era filla del rei Harald Granraude d'Agder, famosa per la seva bellesa. El rei Gudrød el Caçador (Gudrød Veidekonge) de Borre, a Vestfold, va demanar la seva ma després de la mort de la seva primera dona, però el seu pare va rebutjar la proposta matrimonial. Gudrød va assassinar al rei Harald i al seu fill, germà d'Åsa, la va segrestar i la va obligar a casar-se amb ell. Un any més tard, esdevingué la mare de Halfdan el Negre i, un any després de donar a llum, Åsa es va venjar de la mort dels seus familiars, i del seu segrest i violació, fent que un servent matés al seu marit.
Va deixar el regne de Borre en mans del seu fillastre Olaf Geirstad-Alf i es va portar al seu fill Halfdan amb ella de tornada al regne d'Agder, la seva llar, on va prendre el poder. Åsa va governar Agder durant vint anys, i després va cedir el tron al seu fill. També va exigir a Olaf que cedís la meitat del regne de Borre al seu germanastre.
Hi ha teories que la reina Åsa és la dona enterrada en el famós vaixell d'Oseberg poc després de l'any 834, però no han estat confirmades.

## Referències

* ↑ Claus Krag. «Åsa Haraldsdatter, Dronning Arxivat 2016-06-30 a Wayback Machine.». Norsk biografisk leksikon.
* ↑ Claus Krag;«Harald 1 Hårfagre Arxivat 2017-12-11 a Wayback Machine.»; Norsk biografisk leksikon.
* ↑ Ynglingaätten (Nordisk familjebok (1922), pg 557-561)
* ↑ Claus Krag. «Gudrød Veidekonge, Sagnkonge Arxivat 2016-06-30 a Wayback Machine.»; Norsk biografisk leksikon.
* ↑ Claus Krag.«Halvdan Svarte, Småkonge». Norsk biografisk leksikon.
* ↑ The Norsemen. Eric Oxenstierna. 1965.
* ↑ Dronning Åsa av Oseberg (Vitenskap-og-teknologi – NRK)
# Året gjennom Børfjord

Året gjennom Børfjord (noruec: Fa un any a la carretera abandonada) és un curtmetratge noruec rodat durant un període de 105 dies el 1988/1989 i estrenat el 1991. Dirigit per Morten Skallerud, la pel·lícula es va rodar a Super Panavision 70 (negatiu de 65 mm) i mostra tot un any que passa a Børfjord al municipi d'Hasvik, Noruega, a 50.000 vegades la velocitat normal en només 12 minuts. La càmera es movia lleugerament cada dia, de manera que la pel·lícula dóna a l'espectador la impressió de viatjar sense problemes pel fiord a mesura que passa l'any, cada dia comprimit en pocs segons.
La pel·lícula que es va estrenar al Kortfilmfestivalen de Grimstad el juny de 1991, s'ha projectat en més de 300 festivals de cinema arreu del món i va guanyar 12 premis diferents, entre els quals els noruecs Premis Amanda al millor curtmetratge el 1991, i el Gran Premi al Festival de Cinema de Tampere el 1992. La pel·lícula és tradicionalment la pel·lícula d'obertura del festival anual de cinema de 70 mm que se celebra al Cinemateket film club a Oslo.
El 2002 el director Jesper Hiro va utilitzar imatges de la pel·lícula al vídeo musical "Lifelines" de A-ha.

## Referències

* ↑ «"Året gjennom Børfjord" kåret til tidenes kortfilm». www.aftenposten.no, 17. juni 2002.
* ↑ Året gjennom Børfjord al web de la Biblioteca del Congrés
* ↑ Demo de Lifelines a YouTube

## Enllaços externs

* "Året gjennom Børfjord" de Morten Skallerud
* Året gjennom Børfjord a YouTube
# Zelene (Nijniohirski)

* Per a altres significats, vegeu «Zelene».
Zelene (en (ucraïnès): Зелене) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 941 habitants. Pertany al districte de Nijniohirski. Fins al 1948 la vila es deia Stxastlívtseva.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Zeleni Iar (Crimea)

* Per a altres significats, vegeu «Zelioni Iar».
Zeleni Iar (en (ucraïnès): Зелений Яр) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 129 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Çò des de Servató

Çò des de Servató és una casa del poble de Tredòs, en el municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Çò des de Servatò és una casa de secció rectangular, amb la "bòrda" adossada en el nivell superior, i un interessant " horn de pan" en l'altra banda;modificat parcialment.

## Descripció

La façana orientada a migdia, paral·lela a la "càpiera", presenta obertures en les dues plantes."L'humarau" és aixoplugat per una estructura d'encavallades de fusta i llosat de pissarra, de dos vessants, i un "tresaigües" en el frontis que encabeix la xemeneia. La porta d'accés centrant la planta baixa segueix els paràmetres tradicionals, elevada per un graó, daus de pedra protegint el marc de fusta, i dues fulles simètriques, al damunt, un balcó amb una senzilla barana de ferro.
El cos de l'esmentat forn com és habitual a la Val sobresurt en la façana, en aquest cas en la planta baixa, vora de la cantonada de ponent. És de planta semiciruclar (1,33m de radi) i presenta en la base un primer esglaó farcit amb bloc de granit, i en la cobertura un "losat" de pissarra, d'un vessant. A l'interior, hem de suposar que conserva encara la típica volta de forn, i la sortida de fums que comunica directament amb la "huemnèja" superior, així com els estris tradicionals.

## Referències

* 1 2 3 «Çò des de Servató». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Çò des de Sabater

Çò des de Sabater és una obra de Vielha (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Çò des de Sabatèr és l'exemple d'un habitatge tradicional de condició humil, en un medi urbà i menestral. És una casa més aviat petita i estreta, de secció rectangular, adossada a banda i banda a altres edificis, que consta de dues plantes i golfes. La façana orientada a l'est presenta obertures de fusta, distribuïdes per parelles. La coberta d'encavallades de fusta suporta una teulada de pissarra, a dues vessants, amb la "capièra" reforçada. La teulada conté només una "lucana" i una xemeneia que aprofita l'estructura esglaonada dels "penaus". Les fulles de la porta estan ornamentades amb senzilles motllures, i tanquen amb un remarcable pany.

## Història

El qüestionari de Francisco de Zamora (1790) ens explica que la vila de Viella comptava amb sastres, teixidors, fusters, forners, manyans, espardenyers i pelleters. Activitats tradicionals que confirmen les fonts posteriors.

## Referències

* 1 2 «Çò des de Sabater». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Òxids de sofre

Els òxids de sofre poden ser de tres tipus:
* Òxid de sofre(II) o monòxid de sofre, amb la fórmula SO.
* Òxid de sofre(IV) o diòxid de sofre, amb la fórmula SO₂.
* Òxid de sofre(VI) o triòxid de sofre, amb la fórmula SO₃.

## Monòxid de sofre

Es tracta d'una espècie inestable que es forma quan l'oxigen monoatòmic reacciona amb el sofre:
    2S + O₂ → 2SO
En afegir aigua a l'òxid de sofre (II) es produeix àcid hiposulfurós:
    SO + H₂O → H₂SO₂

## Diòxid de sofre

El diòxid de sofre es forma en el procés de combustió del sofre i del sulfur d'hidrogen.
    S₈ + 8 O₂ → 8 SO₂
    2 H₂S + 3 O₂ → 2 H₂O + 2 SO₂

## Triòxid de sofre

L'òxid de sofre (IV) pot ser preparat al laboratori mitjançant piròlisi en dues etapes a partir d'hidrogensulfat de sodi

### 1) Deshidratació

    2NaHSO₄ → Na₂S₂O₇ + H₂O a 315 °C

### 2) Cracking

    Na₂S₂O₇ → Na₂SO₄ + SO₃ a 460 °C
Aquest mètode funciona per altres hidrogensulfats metàl·lics, sent el factor controlant l'estabilitat de la sal intermèdia del pirosulfat.

## Òxids de sofre i piròlisi

Molts residus contenen sofre que pot presentar-se en tots els estats d'oxidació des de S$^{-2}$ fins S$^{+6}$. En qualsevol cas, el sofre apareix en els gasos com a SO₂ o SO₃. Donada l'atmosfera inert en què es desenvolupa la piròlisi, els nivells d'òxid de sofre produïts per aquesta via són més baixos que els superats per incineració. Depenent de la composició de les cendres, una porció dels òxids de sofre dels gasos pot patir una reacció gas-sòlid, quedant-se així atrapats en la cendra.
La proporció entre SO₂ i SO₃ depèn de la temperatura, composició dels gasos i presència o absència de material catalític en les cendres. En la incineració, un excés d'oxigen afavoreix l'oxidació a SO₃, però, en tractar-se d'una reacció lenta, generalment només un 2-4% del sofre apareix com a triòxid.
Els òxids de sofre tenen importància com a contaminants degut als seus efectes perjudicials sobre la salut i els seus efectes corrosius sobre els materials.

## Referències

* ↑ López Arriaga, Jerónimo Amado. «Contaminación atmosférica». A: Principios básicos de contaminación ambiental. Universidad Autónoma de México, 2003, p. 191-216. ISBN 9688358134.
# (5519) Lellouch

* Per a altres significats, vegeu «Lelouch».
(5519) Lellouch és un asteroide del cinturó principal d'asteroides.

## Descripció

(5519) Lellouch és un asteroide del cinturó principal d'asteroides. Va ser descobert el 23 d'agost de 1990 al Mount Palomar per l'astrònom Henry E. Holt. Presenta una òrbita caracteritzada per un semieix major de 3,1670642528 UA, una excentricitat de 0.0361647217 i una inclinació de 6,719603277° pel que fa a l'eclíptica.
Hi va haver nomenat en l'honor de l'astrònom francès Emmanuel Lellouch, nascut l'any 1963.

## Complements
### Vegeu també

* Llista d'asteroides (5001-6000)
* Cinturó d'asteroides
# (554) Peraga

Peraga és el nom que rep el planeta menor número 554. Orbita al voltant del Sol.
Fou descobert per Paul Götz des de l'observatori de Heidelberg el 8 de gener de 1905.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la NASA
* Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets
# Abraham Kiptum

Abraham Kiptum (Kenya, 15 de setembre de 1989), és un atleta kenyà especialista en llarga distància. Va establir el rècord del món en mitja marató el 28 d'octubre de 2018.
L'any 2016 va participar en la Mitja marató de Madrid (1:01:52) i a la Mitja marató de Casablanca (1:01:26 h), també va fer primer en la marató de Porto l'any 2017 (1:00:06), i segon lloc a la mitja marató de Copenhaguen al setembre de 2018 amb 59:09, baixant per primera vegada de l'hora. Sis setmanes més tard, el 28 d'octubre, Kiptum va millorar el rècord mundial anterior d'Eritrea Zersenay Tadese de l'any 2010 a la Mitja marató de València amb un temps de 58:18, en una cursa molt ràpida, en la qual deu corredors van baixar de l'hora.
A la marató, a l'abril de 2015, Kiptum va fer tercer amb 2:11:36 al seu debut a la marató a Rabat, va guanyar la primera (2016) i segona edició (2017) de la Marató de la Ciutat de Lagos a Nigèria amb uns temps de 2:16:19 i 2:15:20 respectivament, en 2018 va guanyar també la Marató de Daegu a Corea del Sud amb un temps de 2:06:29

## Millors marques

* Mitja marató - 58:18 min (Mitja marató de València, 2018)
* Marató - 2:05:26 h (Marató d'Amsterdam, 2017)

## Referències

* ↑ «Kenyan Abraham Kiptum sets new half-marathon best time» (en anglès). AFP.com.
* 1 2 Levante-EMV. «Levante-EMV: Notícies de València, Castelló, Alacant, Comunitat Valenciana, Esports, Espanya». [Consulta: 28 octubre 2018].
* 1 2 «Abraham Kiptum Breaks Half Marathon World Record» (en anglès). Runner's World, 28-10-2018.
* ↑ «Who Is New Half Marathon World Record Holder Abraham Kiptum, And How Did He Run So Fast in Valencia? - LetsRun.com» (en anglès). LetsRun.com, 29-10-2018.
* ↑ «IAAF: Kiptum breaks world half marathon record in Valencia with 58:18| News | iaaf.org». [Consulta: 2 novembre 2018].
* ↑ «SPONSORED: #RUNLAGOS: ABRAHAM KIPTUM WINS 2017 ACCESS BANK LAGOS CITY MARATHON! FIND LIST OF WINNERS HERE» (en anglès). Punch Newspapers.
* ↑ siteadmin «Kenyan-Born French Athlete Kiprotich Wins 2018 Lagos City Marathon Amidst Controversy | Sahara Reporters». Sahara Reporters, 10-02-2018.
* ↑ «IAAF: Abraham KIPTUM | Profile». [Consulta: 28 octubre 2018].
# Yannis Yssaad

Yannis Yssaad (Villeneuve-Saint-Georges, 25 de juny de 1993) és un ciclista francès, professional des del 2014. Actualment corre a l'equip Caja Rural-Seguros RGA.

## Palmarès

* 2012
** 1r a la Dijon-Auxonne-Dijon
** Vencedor d'una etapa al Circuit des plages vendéennes
* 2013
** 1r al Circuit des plages vendéennes
** Vencedor d'una etapa al Tour de la Dordogne
* 2015
** 1r al Circuit del Morbihan
** 1r a la París-Chalette-Vierzon
** Vencedor d'una etapa al Tour de Bretanya
** Vencedor d'una etapa al Tour de Côte-d'Or
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Roine-Alps Isera Tour
* 2017
** 1r a la París-Troyes
** Vencedor d'una etapa a l'An Post Rás
** Vencedor d'una etapa a la Ronda de l'Oise
** Vencedor de 2 etapes al Trofeu Joaquim Agostinho
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Roine-Alps Isera Tour

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Condom d'Aubrac

Condom-d'Aubrac és un municipi del departament francès de l'Avairon, a la regió d'Occitània. Està situat a l'Aubrac.