OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lloret ratpenat de Camiguin

El lloret ratpenat de Camiguin (Loriculus philippensis camiguinensis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids. Considerat una subespècie de Loriculus philippensis, també ha estat considerat una espècie de ple dret arran els treballs de Tello et col. 2006. Habita els boscos de l'illa de Camiguin, al nord de Mindanao.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. Edició: TERMCAT. 2017
* ↑ Josep del Hoyo i Nigel J. Collar. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines, 2014
* ↑ Gill, F & D Donsker (Eds). 2017. IOC World Bird List (v 7.2). doi : 10.14344/IOC.ML.7.2.
* ↑ Jose G. Tello, Jacob F. Degner, John M. Bates i David E. Willard. A New Species of Hanging-Parrot (Aves: Psittacidae: Loriculus) from Camiguin Island, Philippines. Fieldiana Zoology 2006
# Guðni Kjartansson

Guðni Kjartansson (Islàndia, 10 de desembre de 1946) és un exfutbolista islandès de la dècada de 1960.
Fou 31 cops internacional amb la selecció islandesa. Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Keflavík.
Fou entrenador de la selecció islandesa.
* 1975: Keflavík
* 1976: Keflavík
* 1978: Keflavík
* 1979: Keflavík
* 1980-1981: Islàndia
* 1981: Keflavík
* 1983: Keflavík
* 1989: Islàndia
* 1991: KR

## Referències

* ↑ Perfil a ksi.is
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ «Bio» (en icelandic). Fotbolti.net.
# Saki Hiwatari

Saki Hiwatari (日渡 早紀, Hiwatari Saki, nascuda el 15 de juliol de 1961) és mangaka japonesa de shōjo manga artist. El seu primer treball, Mahōtsukai wa Shitteriu (Conec a un Mag) fou publicat a l'antologia setmanal de shōjo Hana to Yume (Flors i Somnis) en 1982. Hiwatari és més coneguda per Please Save My Earth, un manga de 21-volums que tracta d'uns científics extraterrestres que se reencarnen en estudiants d'institut de l'actual Tòquio.

## Treballs

* Akuma-kun Magic Bitter (7 volums).
* Boku no Chikyū wo mamotte ("Please Save My Earth") (21 volums, 12 edició bunko).
* Mirai no Utena ("Torre del Futur") (11 volums).
* Guuzen ga Nokosu Mono (2 volums).
* Cosmo na Bokura (4 volums).
* Gurōbaru Gāden: Ainshutain Suimu Kitan ("Global Garden") (8 volums).
* Boku wo Tsutsumu Tsuki no Hikari ("I Am Embraced by The Moonlight"); seqüela a Please Save My Earth (treball actual, en curs en Bessatsu Hana to Yume).

## Enllaços externs

* Saki Hiwatari a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Àcid d'Osbond

L'àcid d'Osbond, i de nom sistemàtic àcid (4Z,7Z,10Z,13Z,16Z)-docosa-4,7,10,13,16-pentaenoic, és un àcid carboxílic polinsaturat de cadena lineal amb vint-i-dos àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C22H34O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras ω-6, ja que té un doble enllaç C=C situat entre el carboni 6 i el 7 començant per l'extrem oposat al grup carboxil, i se simbolitza per C22:5n-6, ObA o OA (de l'anglès Osbond acid), que fa referència al fet que té en total cinc enllaços dobles C=C, tots ells en conformació cis i conjugats.
Es troba en els olis de peix i és un component secundari dels àcids grassos insaturats sèrics totals en humans. Fou aïllat per primer cop dels fosfolípids del cervell per E. Klenk i F. Lindlar el 1955 i sintetitzat per primera vegada el 1961 per J.M. Osbond i col·laboradors, del qual rep el nom comú àcid d'Osbord. Es biosintetitza a partir de l'àcid andrènic (C22:4 n-6) per elongació que dona l'àcid (9Z,12Z,15Z,18Z)-tetracosatetra-9,12,15,18-enoic (C24:4 n-6), el qual és desaturat per l'enzim Δ6-desaturasa produint un nou doble enllaç i formant l'àcid (6Z,9Z,12Z,15Z,18Z)-tetracosapenta-6,9,12,15,18-enoic (C24:5 n-6) el qual mitjançant una β-oxidació dona l'àcid d'Osborn (C22:5 n-6).

## Referències

* ↑ Vusse, G. J. van der. Lipobiology (en anglès). Gulf Professional Publishing, 2004. ISBN 9780444514967.
* ↑ Zhou, D.; Ghebremeskel, K.; Crawford, M. A.; Reifen, R. «Vitamin A deficiency enhances docosahexaenoic and Osbond acids in liver of rats fed an α-linoleic acid-adequate diet» (en anglès). Lipids, 41, 3, 01-03-2006, pàg. 213–219. DOI: 10.1007/s11745-006-5090-x. ISSN: 1558-9307.
* ↑ «Human Metabolome Database: Showing metabocard for Docosapentaenoic acid (22n-6) (HMDB0001976)». [Consulta: 12 abril 2018].
* ↑ Klenk, E.; Lindlar, F. Z. physiol. Chem., 74, 1955, pàg. 299.
* ↑ Osbond, J. M.; Philpott, P. G.; Wickens, J. C. «542. Essential fatty acids. Part I. Synthesis of linoleic, γ-linolenic, arachidonic, and docosa-4,7,10,13,16-pentaenoic acid» (en anglès). J. Chem. Soc., 0, 0, 01-01-1961, pàg. 2779–2787. DOI: 10.1039/jr9610002779. ISSN: 0368-1769.
* ↑ Gropper, Sareen S.; Smith, Jack L.; Carr, Timothy P. Advanced Nutrition and Human Metabolism (en anglès). Cengage Learning, 2016-10-05. ISBN 9781337514217.
# Vilouna Phetmany

Vilouna Phetmany (Vientiane), més coneguda com «Tot Lina» és una actriu laosiana.

## Biografia

Phemany va néixer en una família laosiana i es va criar a Vientiane, Laos. Va començar a fer de model després de l'escola secundària, tot i que ser model en aquell moment significava representar la cultura laosiana i grans valors en lloc de vendre roba. Quan Laos va començar a obrir-se al món exterior, es va trobar amb la dificultat que els laosians preferien models de pell clara. Va persistir i finalment va tenir èxit com a model i després com a estrella pop, personalitat de televisió i actriu en anuncis comercials.
El 2016, va ser triada en el paper principal en la pel·lícula Nong Hak (que va ser llançada com a Dearest Sister en anglès), dirigida per Mattie Do. Dearest Sister va ser seleccionada com a candidata laosiana a la millor pel·lícula en llengua estrangera en els 90è Premis de l'Acadèmia, la primera vegada que Laos ha presentat una pel·lícula per a la seva consideració en aquesta categoria.
Phemany també és coneguda pel seu nom artístic «Tot Lina».

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Laos Turns Up A Winner» (en anglès). Bangkok Post, 29-04-2017.
* ↑ Frater, Patrick. «Laos Selects ‘Dearest Sister’ as First Foreign-Language Oscar Submission» (en anglès). Variety, 18-09-2017.
# São José (São Tomé i Príncipe)

São José és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Lembá, al sud-oest de l'illa de São Tomé. La seva població és de 82 (2008 est.). El poblament és situat aigües amunt en un rierol que flueix des de la zona de Pico de São Tomé i desguassa a prop de Lembá. Els llocs propers són São Miguel al sud-oest, Binda, l'assentament més occidental de la nació, i Lembá al nord-oest. Al voltant d'un quilòmetre a l'est i al sud del poblat es troba el Parc Natural d'Ôbo.
La zona circumdant i el paisatge són totalment boscoses. L'agricultura és la principal indústria del poble, amb diverses plantacions dominant l'àrea.

## Evolució de la població

Població de São José (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 72 | 82 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Guerra russo-turca (1568-1570)

La guerra russo-turca (1568-1570) o campanya de Don-Volga-Astracan de 1569 (referida en fonts otomanes com a Expedició d'Astracan) va ser una guerra entre el Tsarat Rus i l'Imperi Otomà pel Kanat d'Astracan. Va ser la primera de les dotze guerres russo-turques que van acabar amb la Primera Guerra Mundial el 1914-18.

## Antecedents

El 1556, el Kanat d'Astracan va ser conquerit per Ivan el Terrible, que va fer construir una nova fortalesa en un costerut turó amb vistes al Volga.

## La guerra

El 1568, el gran visir Sokollu Mehmed Paixà, que era el poder real en l'administració de l'Imperi Otomà sota Selim II, va iniciar el primer conflicte entre l'Imperi Otomà i el seu futur rival nord-rival de Rússia. Els resultats van presagiar els desastres futurs. A Constantinoble es va detallar un pla per unir el Volga i el Don per un canal.
L'estiu de 1569 en resposta a la interferència de Moscovy en les peregrinacions comercials i religioses otomanes, l'Imperi Otomà va enviar a Kasim Paşa una gran força de 20.000 turcs i 50.000 tàtars per posar setge a Astrakhan. Mentrestant, una flota otomana va assetjar Azov. No obstant això, una sortida de la guarnició sota el comandament del príncep Serebrianyi-Obolenskiy, el governador militar d'Astracan, va fer retrocedir els assetjadors. Un exèrcit de socors rus de 30.000 homes va atacar i va dispersar els obrers i la força tàtara va enviar la seva protecció. De camí cap a casa, fins al 70% dels soldats i treballadors restants es van congelar a les estepes o es van convertir en víctimes d'atacs dels circassians. La flota otomana va ser destruïda per una tempesta.

## Conseqüències

L'Imperi Otomà, tot i que va ser derrotat militarment, va aconseguir un pas segur per als pelegrins i comerciants musulmans de l'Àsia central i la destrucció del fort rus al riu Terek.

## Referències

* ↑ DeVries, Kelly Robert (en anglès) Choice, 51, 09, 01-05-2014, pàg. 51-5179. DOI: 10.5860/CHOICE.51-5179. ISSN: 0009-4978.
* ↑ Martin, 1996, p. 354.
* 1 2 Martin, 1996, p. 356-357.

## Bibliografia

* Martin, Janet. Medieval Russia:980-1584 (en anglès). Cambridge University Press, 1996. ISBN 978-0521859165.
# Last Looks

Last Looks és una pel·lícula de thriller de misteri estatunidenc i britànic del 2022, dirigida per Tim Kirkby, a partir d'un guió de Howard Michael Gould basat en la seva novel·la homònima. És protagonitzada per Charlie Hunnam, Mel Gibson, Morena Baccarin, Lucy Fry, Rupert Friend, Dominic Monaghan, Jacob Scipio i Clancy Brown. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

Un expolicia busca consol traslladant-se al bosc a viure, però la seva vida tranquil·la s'acaba quan un detectiu privat el recluta per investigar un assassinat.

## Repartiment

* Charlie Hunnam com a Charlie Waldo
* Mel Gibson com a Alastair Pinch
* Morena Baccarin com a Lorena Nascimento
* Lucy Fry com a Jayne White
* Rupert Friend com a Wilson Sikorsky
* Dominic Monaghan com a Warren Gomes
* Jacob Scipio com a Don Q
* Clancy Brown com a Big Jim Cuppy
* Paul Ben-Victor com el tinent Pete Conady
* Method Man com a Swag Dogggg
* Steve Coulter com el Dr. Sebastian Hexter
* Deacon Randle com a Nini
* Rachel Hendrix com a Valerie
* David Michael-Smith com a agutzil Canavan
* Xen Sams com a Allie Jamshidi

## Referències

* 1 2 3 Last Looks a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Hipes, Patrick. «Charlie Hunnam-Mel Gibson Action Comedy 'Last Looks' Gets February Release Date In RLJE Films Deal», 28-12-2021. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ Ritman, Alex. «Mel Gibson to Star With Charlie Hunnam, Eiza Gonzalez in Action-Thriller 'Waldo' (Exclusive)», 29-10-2018. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ (en anglès) , 02-02-2022 [Consulta: 3 febrer 2022].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «'Bad Boys For Life' Jacob Scipio Joins 'Waldo' Opposite Mel Gibson & Charlie Hunnam», 07-06-2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Dominic Monaghan Boards Mel Gibson-Charlie Hunnam Action-Thriller 'Waldo'», 13-06-2019. Arxivat de l'original el 14 de juny 2019. [Consulta: 18 juny 2019].
* ↑ «Last Looks». Goita què fan ara. [Consulta: 31 juliol 2022].
# Àcid màlic

* No s'ha de confondre amb àcid maleic o àcid malònic.
L'àcid màlic o àcid hidroxisuccínic, de fórmula química COOH-CH(OH)-CH2-COOH és un àcid orgànic, que es troba present en la seva forma levogira en diverses fruites, entre elles la poma (d'on deriva el seu nom, malus: "poma"). És present de manera natural també en molts sucs de fruita, el most entre ells, on contribueix a l'equilibri entre àcids i sucres que fan agradable el producte. Té usos medicinals i com acidificant d'aliments.

## Vegeu també

* Àcid oxalacètic.
# São Gonçalo (Rio de Janeiro)

São Gonçalo és un municipi de l'estat brasiler de Rio de Janeiro a una altitud de 19 metres sobre el nivell del mar. La seva població el 2008 és de 982.832 habitants, sent la segona ciutat més poblada en l'estat, després de la capital.

## Referències

* ↑ «São Gonçalo - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «São Gonçalo - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Globus d'Or del 2010

La 67a cerimònia dels Premis Globus d'Or va tenir lloc a Los Angeles el 17 de gener de 2010. Les candidatures havien estat anunciades el 15 de desembre de 2009. Va ser presentat per Ricky Gervais.

## Nominacions i guanyadors

Els guanyadors en negreta.

### Premi Cecil B. DeMille

Martin Scorsese

### Cinema

Millor pel·lícula :
| Drama | Musical o Comèdia |
| Avatar En terra hostil Maleïts malparits Precious Up in the Air | The Hangover (500) Days of Summer It's Complicated Julie i Julia Nine |
| Millor interpretació - Drama ||
| Actor | Actriu |
| Jeff Bridges - Crazy Heart George Clooney - Up in the Air Colin Firth - A Single Man Morgan Freeman - Invictus Tobey Maguire - Brothers | Sandra Bullock - The Blind Side Emily Blunt - The Young Victoria Helen Mirren - L'última estació Carey Mulligan - Una educació Gabourey Sidibe - Precious |
| Millor interpretació - Musical o Comèdia ||
| Actor | Actriu |
| Robert Downey Jr. - Sherlock Holmes Matt Damon - The Informant! Daniel Day-Lewis - Nine Joseph Gordon-Levitt - (500) Days of Summer Michael Stuhlbarg - Un home seriós | Meryl Streep - Julie i Julia Sandra Bullock - The Proposal Marion Cotillard - Nine Julia Roberts - Duplicity Meryl Streep - It's Complicated |
| Millor interpretació secundari ||
| Actor | Actriu |
| Christoph Waltz - Maleïts malparits Matt Damon - Invictus Woody Harrelson - The Messenger Christopher Plummer - L'última estació Stanley Tucci - The Lovely Bones | Mo'Nique - Precious Penélope Cruz - Nine Vera Farmiga - Up in the Air Anna Kendrick - Up in the Air Julianne Moore - A Single Man |
| Millor director | Millor guió |
| James Cameron - Avatar Kathryn Bigelow - En terra hostil Clint Eastwood - Invictus Jason Reitman - Up in the Air Quentin Tarantino - Maleïts malparits | Jason Reitman, Sheldon Turner - Up in the Air Neill Blomkamp, Terri Tatchell - District 9 Mark Boal - En terra hostil Nancy Meyers - It's Complicated Quentin Tarantino - Maleïts malparits |
| Millor banda sonora original | Millor cançó original |
| Michael Giacchino - Up Marvin Hamlish - The Informant! James Horner - Avatar Abel Korzeniowski - A Single Man Karen O, Carter Burwell - Where the Wild Things Are | The Weary Kind - Crazy Heart Cinema Italiano - Nine (I Want To) Come Home - Everybody's Fine I See You - Avatar Winter - Brothers |
| Millor pel·lícula d'animació | Millor pel·lícula de parla no anglesa |
| Up Pluja de mandonguilles Coraline Fantastic Mr. Fox The Princess and the Frog | Das weiße Band • Alemanya Baarìa - La porta del vento • Itàlia Los abrazos rotos • Espanya The Maid • Xile Un profeta • França |

## Referències

* ↑ Karger, Dave «Golden Globe nominations announced». Entertainment Weekly, 15-12-2009 [Consulta: 15 desembre 2009]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-01-14. [Consulta: 18 gener 2010].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (anglès)
# Last Nite

«Last Nite» és una cançó de la banda d'indie rock americana The Strokes composta pel vocalista Julian Casablancas, publicada com a segon senzill del seu àlbum de debut Is This It. La pista fou la primera a entrar a les llistes americanes, assolint el top 5 de Modern Rock Tracks el 2001. Mentrestant, el senzill obtingué un èxit moderat al Regne Unit, culminant la 14a posició de la UK Singles Chart.
La cançó sovint és citada com una de les millors de l'any o de la dècada. La revista NME va arribar a classificar «Last Nite» com la cinquena millor cançó de tots els temps.

## Referències

* ↑ «The Strokes Artist Biography by Heather Phares - Awards». AllMusic. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ «Strokes - singles». officialcharts.com. [Consulta: 23 novembre 2014].
# Lueshita

La lueshita és un mineral de la classe dels òxids que pertany al grup de la perovskita. Rep el seu nom en honor de la mina Lueshe (Kivu Nord, República Democràtica del Congo), on va ser descoberta.

## Característiques

La lueshita és un òxid de sodi i niobi de fórmula química ${\ce {NaNbO3}}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls s'assemblen a cubs, de fins a 1,5 cm i a octaedres irregulars, amb cares lleugerament estriades, rugoses o gravades. Hi són comuns les macles de penetració complexes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. És un polimorf de la isolueshita i la natroniobita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lueshita pertany a «04.CC: Òxids amb relació Metall:Oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: cromobismita, freudenbergita, grossita, clormayenita, yafsoanita, latrappita, natroniobita, perovskita, barioperovskita, lakargiïta, megawita, loparita-(Ce), macedonita, tausonita, isolueshita, crichtonita, davidita-(Ce), davidita-(La), davidita-(Y), landauita, lindsleyita, loveringita, mathiasita, senaita, dessauita-(Y), cleusonita, gramaccioliïta-(Y), diaoyudaoita, hawthorneita, hibonita, lindqvistita, magnetoplumbita, plumboferrita, yimengita, haggertyita, nežilovita, batiferrita, barioferrita, jeppeita, zenzenita i mengxianminita.

## Formació i jaciments

La lueshita va ser descoberta a la mina Lueshe (Kivu Nord, República Democràtica del Congo). També ha estat descrita a Austràlia, el Canadà, Egipte, els Estats Units, Groenlàndia i Rússia.
La lueshita es forma en incrustacions de mica vermiculítica, en contacte de sienita cancrinítica amb carbonatita (Lueshe, Congo); en xenòlits de sodalita associats amb un complex intrusiu alcalí de gabre-sienita (Mont Saint-Hilaire, Canadà); és també un mineral accessori comú format durant la fenetització de piroxenita i gabre (Gem Park, Colorado, EUA) i també apareix en filons tallant sienites de nefelina (intrusió Ilímaussaq, Groenlàndia).

## Referències

* 1 2 3 4 «Lueshite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Lueshite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 8 de maig 2019. [Consulta: 12 gener 2018].
# Santa Cristina de Carreu

L'església de Santa Cristina de Carreu fou una església del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, situada a la vall de Carreu.
Estava situada al vessant sud-occidental de la Serra de Santa Cristina, a l'extrem de ponent d'aquesta serra, al nord de la partida de Claverol i de les restes de la masia del mateix nom. És al nord-oest de l'antic poble de Carreu. Actualment només en queda el topònim.

## Etimologia

Antiga església advocada a santa Cristina de la vall de Carreu.

## Enllaços externs

* Santa Cristina de Carreu en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Àcid miristoleic

L'àcid miristoleic, el qual nom sistemàtic és àcid (Z)-tetradec-9-enoic, és un àcid carboxílic monoinsaturat de cadena lineal amb catorze àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C14H26O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras i se simbolitza per C14:1.
A temperatura ambient és un líquid amb un punt de fusió de –4 °C. La seva densitat entre 4 °C i 20 °C és de 0,9018 g/cm³ i el seu índex de refracció val 1,4549 a 20 °C. És soluble en benzè, dietilèter i èter de petroli.
Ha sigut identificat com a component minoritari en olis de greix de balena, fetge de tauró, oli de tortuga, anguila, greixos de llet humana, cera de coco japonès, greixos de llavors de Pycnanthus kombo. Fou identificat per primer cop a l'oli de balena el 1925 per Edward F. Armstrong i T.P. Hilditch. S'ha suggerit que la seva activitat citotòxica i efectiva d'inducció de la mort cel·lular es pugui utilitzar per al tractament del càncer de pròstata.

## Referències

* 1 2 A. W. Ralston. Fatty Acids And Their Derivatives, 1948.
* 1 2 «LipidBank - Fatty acid(DFA0090)». Arxivat de l'original el 2017-01-27. [Consulta: 17 abril 2018].
* ↑ Armstrong, E.F.; Hilditch, T.P. «Some acids present in a South Georgia whale oil». J. Soc. Chem. Ind. [Londres], 44, 1925, pàg. 180T.
* ↑ Iguchi, K.; Okumura, N.; Usui, S.; Sajiki, H.; Hirota, K. «Myristoleic acid, a cytotoxic component in the extract from Serenoa repens, induces apoptosis and necrosis in human prostatic LNCaP cells». The Prostate, 47, 1, 01-04-2001, pàg. 59–65. DOI: 10.1002/pros.1047. ISSN: 0270-4137. PMID: 11304730.
# Weissella uvarum

Weissella uvarum (abreujat W. uvarum) és un bacteri grampositiu amb morfologia bacil·lar curta o de coc. No presenta mobilitat. Pot créixer entre 15 °C i 42 °C però no a 45 °C. Les cèl·lules no són capaces de créixer a pH de 3,9 ni en presència de 6,5% de NaCl, però poden créixer a pH 8,0 i en presència de 4% de NaCl. L'amoníac pot ésser format a partir de l'arginina i pot produir àcid a partir de ribosa, glucosa, fructosa, manosa, trehalosa i melizitosa, però no de glicerol, arabinosa, xilosa, galactosa, ramnosa, manitol, sorbitol, esculina, cel·lobiosa, maltosa, lactosa, melibiosa, sacarosa,i rafinosa. El contingut mol% G + C és de 39'1% i la soca tipus és la B18NM42T.
Aquesta espècie fou descrita l'any 2014. Es va aïllar del raïm a Nemea, Grècia. La seva soca tipus és B18NM42.

## Referències

* 1 2 Fusco, Vincenzina; Quero, Grazia M.; Cho, Gyu-Sung; Kabisch, Jan; Meske, Diana «The genus Weissella: taxonomy, ecology and biotechnological potential». Frontiers in Microbiology, 6, 17-03-2015. DOI: 10.3389/fmicb.2015.00155. ISSN: 1664-302X.
* 1 2 Nisiotou, A.; Dourou, D.; Filippousi, M.-E.; Banilas, G.; Tassou, C. «Weissella uvarum sp. nov., isolated from wine grapes» (en anglès). INTERNATIONAL JOURNAL OF SYSTEMATIC AND EVOLUTIONARY MICROBIOLOGY, 64, Pt 11, 01-11-2014, pàg. 3885–3890. DOI: 10.1099/ijs.0.066209-0. ISSN: 1466-5026.
* ↑ «Taxonomy browser (Weissella uvarum)». [Consulta: 4 desembre 2019].
# Kuh-e Bandaka

Kuh-e Bandaka (paixtu: کوه بندکا) o Kohe Bandaka, Koh-i Bandaka, Bandako, o incorrectament Koh-i-Bandakor) és un dels cims més alts de la serralada de l'Hindu Kush. S'eleva fins als 6.812 msnm i es troba al nord de l'Afganistan, al nord-est de Kabul i a l'oest de Chitral. Es troba separat del cor de l'Hindu Kush per una collada relativament baixa i és el cim més alt de l'Afganistan situat totalment dins les fronteres, alhora que n'és el que presenta una major prominència.

## Ascensions

El 22 de setembre de 1960 la segona expedició alemanya que visità l'Hindu Kush en va fer la primera ascensió. Els membres de l'expedició eren Wolfgang von Hansemann, Dietrich Hasse, Siegbert Heine i Johannes Winkler, tots de Berlín Occidental, i tots van fer el cim. Van establir quatre camps d'altura, amb el camp base a la Vall de Dare-Sachi, a uns 4.100 msnm. L'expedició va fer nombroses primeres ascensions a la Vall de Pagar de l'Hindu Kush, així com observacions meteorològiques i geològiques i croquis de la zona.
Des d'aleshores hi ha hagut més de quinze ascensos, a través de nombroses rutes, però des de 1977 no hi ha documentada cap nova ascensió.

## Referències

* 1 2 3 Siegbert Heine, "Berlin Hindu Kush Expedition", American Alpine Journal, 1961, p. 418.
* ↑ Robin Hartshorne, "Bandako", American Alpine Journal, 1966.
* ↑ Afghanistan ultra-prominent peaks on peaklist.org
* ↑ Himalayan Index (Alpine Club)
# La Zarza

«La Zarza» té aquests significats:
* La Zarza (Badajoz), un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura
* La Zarza (Valladolid), un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* La Zarza de Pumareda, un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
* La Zarza-Perrunal, un municipi de la província de Huelva a la comunitat autònoma d'Andalusia
* Santa Cruz de la Zarza, un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella - la Manxa