OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berry Powel

Berry Powell (Utrecht, 2 de maig de 1980) és un exfutbolista neerlandès que jugava en la posició de davanter centre. Actualment fa d'scout pel De Graafschap.

## Palmarès

Den Bosch
* Eerste Divisie: 2003–04

## Referències

* ↑ «B. Powel» (en dutch). Voetbal International. [Consulta: 24 febrer 2019].
* ↑ «FC Den Bosch kampioen door supersub» (en neerlandès). Voetbal International, 14-05-2004.
* ↑ «FC Den Bosch: Squad 2003/2004». WorldFootball.net. HEIM:SPIEL. Arxivat de l'original el 2 gener 2024. [Consulta: 2 gener 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a Voetbal International (neerlandès)
* Fitxa a l'Elx CF
* Fitxa a BDFutbol
# Berry Bickle

Berry Bickle (Bulawayo, Zimbàbue, 1959) és una artista visual originària de Zimbàbue. Bickle va estudiar Belles Arts a l'Institut de Tecnologia de Durban i a la Universitat de Rhodes, de Sud-àfrica. Actualment, treballa entre Zimbàbue i Moçambic en el camp de la pintura, el dibuix, la instal·lació, la fotografia, el vídeo i la ceràmica. La seva obra se centra en les qüestions de la teoria i la pràctica del totalitarisme i el postcolonialisme. El treball de Bickle ha estat exposat àmpliament tant a nivell nacional com internacional, incloent les biennals d'arts de Venècia (2011), Dakar (2006), Johannesburg (1995) i l'Havana (1994).

## Referències

* ↑ «Berry Bickle». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Bignonia

Bignonia és un gènere de plantes de la família Bignoniaceae que té 499 espècies d'arbres.

## Taxonomia

* Bignonia acumata
* Bignonia aequinoctialis
* Bignonia binata
* Bignonia bracteomana
* Bignonia capreolata
* Bignonia chelonoides
* Bignonia callistegioides
* Bignonia campanulata
* Bignonia catalpa
* Bignonia convolvuloides
* Bignonia corymbosa
* Bignonia costata
* Bignonia longiflora
* Bignonia phellosperma
* Bignonia suaveolens
# Bessarab

Bessarab - Бессараб (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 2 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Bithlo

Bithlo és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 4.626 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bithlo tenia 4.626 habitants, 1.651 habitatges, i 1.177 famílies. La densitat de població era de 167,4 habitants per km².
Dels 1.651 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 28,7% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.530 $ i la renda mediana per família de 34.425 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.894 $ mentre que les dones 17.250 $. La renda per capita de la població era de 13.867 $. Entorn del 16,9% de les famílies i el 21,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bithlo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bithlo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bitinis

Els bitinis (en llatí Bitini, en grec antic Βιθυνοί) eren un poble d'origen traci que juntament amb els tinis van emigrar a Bitínia, a l'Àsia Menor.
Xenofont i Estrabó, diuen que els bitinis i els tinis sempre havien viscut al país que es denominava Bitínia i Tínia. Però segons Heròdot, els tracis bitinis van viure originàriament vora del riu Estrímon, i se'ls havia anomenat estrimonis. Segons diu, també van ser expulsats de les seves terres pels teucres i els misis. Xenofont identifica els bitinis amb els tracis i situa a la ciutat d'Heraclea el territori dels mariandins (mariandyni). Plini el Vell diu que els tinis ocupaven la part de la costa, i els bitinis la part interior del país, però el nom dels tinis aviat va caure en desús i es va anomenar només bitinis.

## Referències

* ↑ Herodot. Històries, VII, 75.2
* ↑ Smith, William (ed.). «Bithynia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 setembre 2022].

## Vegeu també

* Estrimonis
# Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich

El Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich és un lèxic biogràfic escrit per Constantin von Wurzbach entre 1856 i 1891. Segons el títol, conté 24.254 biografies de persones que entre 1750 i 1850 van nàixer o treballar als països de la corona habsburguesa. Tot i les imperfeccions, queda una obra de referència, s'hi refereix sovint com el «Wurzbach», segons el nom de l'autor.

## Referències

* ↑ Biwald, Brigitte «Archivar aus Leidenschaft». Wiener Zeitung, 08-04-2018.

## Edició en línia

* von Wurzbach, Constantin. Austrian Literature Online (ed.). Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich : enthaltend die Lebensskizzen der denkwürdigen Personen, welche 1750 bis 1850 im Kaiserstaate und in seinen Kronländern gelebt haben (edició en línia) (en alemany). 1-60, 1856-1891.
# Boogie Dreams

Boogie Dreams és un grup de música manresà. Creat l'any 1997, influenciats per la música electrònica i el techno, el grup intenta emular amb els seus instruments les mateixes sonoritats i amalgames, experimentant i portant les idees al màxim. L'any 2000 s'enregistra als estudis KAY de Manresa el que serà el primer cd del grup: Puzzle. En aquest cd, es canta també per primer cop.
El segon disc, Lost Beat, s'enregistra també als estudis KAY de Manresa, i cantat en anglès. i més tard a l'i-pop., on es barregen el pop i el rock amb les sonoritats més electròniques i ballables sense perdre l'actitud directa i visceral. També s'aposta per cantar en català, ja que la veu guanya importància i es té la necessitat d'explicar coses. Amb tot això, s'enregistra el tercer cd de la banda: Teledirigits, als estudis la B-doble de Terrassa i a Transtudio de Manresa, mesclat als estudis Q de Madrid. Amb aquest cd, es participa en el concurs Sona9 i s'arriba a les semifinals.
Boogie Dreams ha participat a tres pel·lícules mudes (El gabinete del Dr. Calighari, Nosferatu, o un recull de curts de Segundo de Chomón, durant la celebració dels 50 anys de la creació de Cine Club a Manresa). Durant aquests anys, Boogie Dreams ha actuat a moltes sales i festivals de tot Catalunya com al Magic Festival de Torredembarra. Fusiònica, La Cova del Drac, el Sielu de Manresa o Baton Rouge de Terrassa.

## Membres

* Ignasi Casanovas: Guitarra i veu
* Ignasi Llovet: bateries
* Marc Torregrosa: baix
* Oriol "Txic" Travé: percussions electròniques, samplers i sorollismes
* Marc Gangonells: Teclats i sintetitzadors

## Discografia

* Puzzle (2000)
* Lost Beat (2005)
* Teledirigits (2011)

## Referències

* ↑ «Boogie Dreams». Cantó.cat. Segre. Arxivat de l'original el 2016-06-22.
* ↑ «Boogie Dreams - 2002». progvisions.net, 2002. Arxivat de l'original el 2016-03-03.
* ↑ http://www.casadelamusica.cat/ca/xarxa/banc_de_grups/221/Boogie_Dreams Arxivat 2009-12-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.enderrock.cat/sona9/noticia/82 Arxivat 2012-01-14 a Wayback Machine.
* ↑ http://enderrock.com/disc/696/teledirigits
* ↑ http://www.enderrock.cat/sona9/noticia/103/sona
* ↑ http://www.casadelamusica.cat/ca/salamandra/banc_de_grups/221/Boogie_Dreams Arxivat 2010-07-01 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.vilaweb.cat/noticia/1489473/20050825/torna-festival-psicodelic-paisos-catalans.pdf
* ↑ http://autoeditor.org/recurso/festival-fusi%C3%B2nica
* ↑ http://www.bcnconcerts.com/boogiedreams/
* ↑ http://www.progvisions.net/concerts_uk/bd03b_uk.htm Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.regio7.cat/cultures/2011/06/22/boogie-dreams-presenta-projecte-madur-stroika/151443.html

## Enllaços externs

* Myspace oficial del grup
* Fitxa a Viasona
# Bernat I del Congo

Bernat I del Congo (mort en 1567) va ser un manikongo del segle xvi. Va accedir a la corona del regne del Congo després d'assassinar al seu mig germà Afonso II, pel que va comptar amb el suport de Portugal, qui desitjava en el tron a un monarca menys hostil als seus interessos a la regió. Després de la conspiració i ja amb el nou rei, no obstant això, els pocs portuguesos que estaven al país van ser de nou expulsats o van morir en els disturbis populars que es van produir durant aquest mateix any de 1561.
El regnat de Bernat I s'estén de 1561 a 1567. Va morir lluitant contra els clans yaka en 1567 a la frontera aquest del regne. Els grups yaka van intentar envair i conquistar el regne congolès fins a 1568. Va ser succeït per Henrique I.

## Referències

* ↑ Battell, Andrew i Samuel Purchas, The Strange Adventures of Andrew Battell of Leigh, in Angola and the Adjoining Regions, pàgina 136. The Hakluyt Society, 1901
* ↑ Thornton, John (2006): "Elite Women in the Kingdom of Kongo: Historical Perspectives on Women's Political Power", pàgina 447. The Journal of African History, Vol. 47.
* ↑ Oliver, Roland i Atmore, Anthony (2001): Medieval Africa, 1250-1800, pàgina 173. Cambridge University Press.
# Bernat I de Ribagorça

Bernat I de Ribagorça (? - ca. 955) fou comte de Ribagorça (920-955), dit també Unifred I i Bernat Unifred.

## Orígens familiars

Fill primer de Ramon II de Pallars i Ribagorça i la seva esposa Guinegenta. Fou el germà dels també comtes de Pallars Llop I i Isarn I.
| 8. Fulcoald de Roergue | 8. Fulcoald de Roergue | | | |
| | | | | | | 4. Llop I de Bigorra | 4. Llop I de Bigorra | 4. Llop I de Bigorra | 4. Llop I de Bigorra | | | | |
| | | | | | | | | | 9. Senegunda | 9. Senegunda | 9. Senegunda | 9. Senegunda | |
| | | | | | | | | | 2. Ramon II de Pallars i Ribagorça | 2. Ramon II de Pallars i Ribagorça | 2. Ramon II de Pallars i Ribagorça | 2. Ramon II de Pallars i Ribagorça | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | 10. Ramon I de Tolosa | 10. Ramon I de Tolosa | 10. Ramon I de Tolosa | 10. Ramon I de Tolosa | |
| | | | 5. Faquilena de Roergue | 5. Faquilena de Roergue | 5. Faquilena de Roergue | 5. Faquilena de Roergue | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | 11. Berta de Reims | 11. Berta de Reims | 11. Berta de Reims | 11. Berta de Reims | |
| 1. Bernat I de Ribagorça | 1. Bernat I de Ribagorça | 1. Bernat I de Ribagorça | 1. Bernat I de Ribagorça | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | 6. Asnar Dató | 6. Asnar Dató | 6. Asnar Dató | 6. Asnar Dató |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | 3. Guinegenta | 3. Guinegenta | 3. Guinegenta | 3. Guinegenta | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | 7. ? | 7. ? | 7. ? | 7. ? |
L'any 919 Bernat lluitava al costat del seu cosí Sanç Garcés I de Pamplona per conquerir el castell de Montsó a la família musulmana Banu Qassi.
Segons les fonts sarraïnes, el 928 o 929 va acollir l'últim patriarca dels Banu Qassi, Muhàmmad ibn Llop (derrotat pels enemics, expulsat per llurs súbdits i abandonat pels seus soldats). Però el 929 l'hauria fet assassinar per quedar-se'n les riques pertinences mobles que duia amb ell.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Toda d'Aragó, filla del comte Galí III d'Aragó i la seva primera esposa Acibel·la de Gascunya. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Ramon III de Ribagorça (?-970), comte de Ribagorça
* l'infant Galí de Ribagorça, casat vers el 930 amb Belasquita de Navarra, filla de Sanç I de Navarra i Toda de Navarra

## Referències

* ↑ «Bernat I de Ribagorça». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. «Unifred I (dit Bernat)»
* ↑ Sabaté i Curull, Flocel. «Vida i cultura als comtats. "Cultura eclesiàstica"». A: Història de Catalunya. Barcelona: L'esfera dels llibres, 2004, p. 192. ISBN 84-9734-239-9.
* ↑ A. Cañada, 1980: p. 86
* ↑ B. de Riquer (dir.), 1998: p. 317
* ↑ A. Cañada, 1980: p. 90

## Bibliografia referenciada

* Cañada Juste, Alberto «Los Banu Qasi (714 - 924)» (en castellà). Príncipe de Viana, 158-159, 1980. ISSN: 0032-8472.
* de Riquer i Permanyer, Borja (director). Història: Política, Societat i Cultura dels Països Catalans Volum 2 La formació de la societat feudal segles VI-XII. Enciclopèdia Catalana, 1998, p. 426 p.. ISBN 84-7739-980-8.
# Bernat I de Vilamur

Bernat I fou un noble català, IV Vescomte de Pallars (posteriorment de Vilamur), se sap que tenia béns a Aramunt, antic municipi avui abandonat. Casat amb Adelgarda, van tenir tres fills: Girbert, Arnau i Oliver. El primer, Gerbert, va heretar el càrrec del seu pare vers el 1056 i va morir al cap d'uns vint anys. Arnau el seu germà el va succeir.

## Referències

* ↑ de Salazar y Acha, Jaime. «Los condes de Ribagorza y Pallars». A: Las dinastías reales de España en la Edad Media (en castellà). Real Academia de la Historia, 2021, p. 221. ISBN 9788434027817.
* ↑ de Fluvià, Armand. Nobiliari General Català, vol. 1. Llinatges comtals i vescomtals. Institució Catalana de Genealogia i Heràldica, 2017, p. 154. ISBN 9788494135293.

## Bibliografia

* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
* Sobrequés, Santiago. Els barons de Catalunya. 4a ed.. Barcelona: Editorial Vicens-Vives, 1980. ISBN 84-316-1806-X.
# Bernd Dießner

Bernd Dießner (Aken (Elbe), 16 de març de 1946) és un atleta alemany, especialista en curses de mig fons i de fons, que va competir sota bandera de la República Democràtica Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on quedà eliminat en sèries en la cursa dels 5.000 metres del programa d'atletisme.
En el seu palmarès destaquen una medalla de bronze en la cursa dels 5.000 metres del Campionat d'Europa d'atletismede 1966 i una de plata en els 3.000 metres al Campionat d'Europa en pista coberta de 1968.
A nivell nacional es proclamà campió de la República Democràtica Alemanya dels 5.000 metres el 1968 i 1971. També va ser campió nacional en pista coberta dels 3.000 metres el 1968, 1969 i 1971.
Una vegada retirat va ser un reconegut entrenador. Entrenà, entre d'altres, a Ulrike Klapezynski-Bruns, Jens-Peter Herold, Jürgen Straub i Olaf Beyer.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3'39.8" (1969)
* 5.000 metres. 13'31.02" (1972)

## Referències

* 1 2 3 4 «Olympedia – Bernd Dießner». [Consulta: 10 octubre 2022].
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 1r juliol 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Berrueco

Berrueco és un municipi de la província de Saragossa, a la comunitat autònoma d'Aragó i enquadrat a la comarca de la Camp de Daroca.
# Berrocalejo de Aragona

Berrocalejo de Aragona és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està al costat de la ciutat d'Àvila.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Botriògen

El botriògen és un mineral de la classe dels sulfats. Va ser descobert l'any 1815 a Falun (Suècia), sent anomenat així del grec botrus, penjoll, i guenao, engendrar, en al·lusió a l'aspecte que tenien els primers espècimens botrioides. Sinònims poc usats són: alcaparrosa groga, botrita, botryita, botryogenita, palacheïta o quetenita.

## Característiques

És un hidroxisulfat pentahidratat de ferro i magnesi. Cristal·litza en el sistema monoclínic prismàtic i típicament es troba en masses botrioides o reniformes de color groc a vermell brillant, o en cristalls prismàtics radiats. El seu pes específic és de 2 a 2,1 i la seva duresa a l'escala de Mohs és de 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, el botriògen pertany a «07.DC: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana només; cadenes d'octaedres que comparteixen costats» juntament amb els següents minerals: aluminita, meta-aluminita, butlerita, parabutlerita, fibroferrita, xitieshanita, zincobotriògen, chaidamuita i guildita.

## Formació i jaciments

Es forma com a mineral secundari, que pot trobar-se en gran abundància, per alteració a partir de la pirita, especialment en climes àrids. Sol trobar-se associat a altres minerals com: copiapita, amarantita, hohmannita, coquimbita, voltaita, pickeringita, epsomita, guix o calcantita.

## Referències

* ↑ «Botryogen» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 març 2014].
# Botryodesmis

Botryodesmis és un gènere d'algues verdes de la família Udoteaceae.

## Referències

* 1 2 ; Guiry, G.M.«Genus: Botryodesmis taxonomy browser». AlgaeBase version 4.2 World-wide electronic publication, National University of Ireland, Galway, 2007. [Consulta: 24 setembre 2007].
# Kimber James

Kimber James (nascuda el 2 d'abril de 1988 a Miami, Florida, Estats Units) és una actriu pornogràfica transsexual. L'any 2010, Kimber va guanyar el Premi AVN a l'Artista transsexual de l'any.
James va començar la seva carrera en la indústria del porno com a assistent de l'artista transsexual Gia Darling, posteriorment va fer el seu debut en el film Transsexual Babysitters 4. En 2008, es va convertir en la primera actriu transsexual a signar amb l'agència de models LA Direct Models. El juny de 2009, va realitzar la seva primera actuació amb una dona, en una escena amb Angelina Valentine, i l'any 2010 va aparèixer en la revista Maxim.
James va néixer amb la síndrome de Klinefelter i va començar la reassignació de sexe a l'edat de 12 anys. Fins a l'any 2012, Kimber era una transsexual que s'havia sotmès a un tractament hormonal i a diverses cirurgies per feminitzar els seus trets (especialment la cara i els pits), però no s'havia sotmès a una operació completa de canvi de sexe, conservant els seus genitals.
En l'any 2013 Kimber se sotmet finalment a una operació de vaginoplàstia, amb el qual aconseguia finalment completar el seu procés de reassignació de sexe, i tornava a reintegrar-se en la indústria pornogràfica.

## Premis i nominacions

| Any | Cerimònia | Premi |
| 2010 | Premis AVN | Artista transsexual de l'any |
| 2011 | Premis AVN | Artista transsexual de l'any |
| 2013 | Premis AVN | Millor escena de sexe transsexual |
# Ivo Komsic

Ivo Komšić (Kiseljak, 16 de juny de 1948) és l'alcalde actual de Sarajevo, la capital de Bosnia i Hercegovina, i un polític de la Unió Democràtica Social de Bòsnia i Hercegovina.

## Biografia

Komšić Va néixer a Kiseljak, República Socialista de Bòsnia i Hercegovina, Iugoslàvia. Va ser el president de la Cambra del Poble de la Federació de Bòsnia i Hercegovina entre 2000 i 2002. Entre 2006 i 2010 va ser membre de la Cambra de Representants de la Federació de Bòsnia i Hercegovina. El 2010, va ser anomenat degà de la Facultat de Filosofia de la Universitat de Sarajevo.

## Referències

* ↑ «Ivo Komšić: Pomoći ću SOS Dječijem selu» (en croatian). Radio Sarajevo, 15-04-2013 [Consulta: 5 maig 2013].
# Alain Jomy

Alain Jomy (Niça, 23 d'abril de 1941) és un compositor de música de cinema, crític musical, crític de cinema, director i escriptor francès.

## Filmografia

* 1972 : La Soirée du baron Swenbeck, de Hubert Niogret (curtmetratge)
* 1974 : Nouvelles de Henry James, de Luc Béraud (telenovel·la) (episodi Ce qui savait Morgan)
* 1976 : La Meilleure Façon de marcher, de Claude Miller
* 1977 : Dites-lui que je l'aime, de Claude Miller
* 1980 : L'Embrumé, de Josée Dayan (TV)
* 1980 : Haine, de Dominique Goult
* 1980 : La Petite sirène, de Roger Andrieux
* 1980 : Anthracite, d'Édouard Niermans
* 1981 : Instinct de femme, de Claude Othnin-Girard
* 1981 : Les Filles de Grenoble, de Joël Le Moigné
* 1984 : O Lugar do Morto, d'António-Pedro Vasconcelos
* 1985 : L'Art d'aimer, de Dominique Cabrera
* 1985 : L'Effrontée, de Claude Miller
* 1988 : La Petite Voleuse, de Claude Miller
* 1989 : Rupture de Raymonde Carasco
* 1991 : Flora de Dresde, de Alain Jomy (curtmetratge)
* 1992 : Ladrão Que Rouba a Anão Tem Cem Anos de Prisão, de Jorge Paixão da Costa (curtmetratge)
* 1992 : Aqui D'El Rei!, d'António-Pedro Vasconcelos (TV)
* 1992 : Un ballon dans la tête, de Michaëla Watteaux (TV)
* 1992 : L'Accompagnatrice, de Claude Miller
* 1992 : Les Eaux dormantes, de Jacques Tréfouel
* 1993 : Une image de trop, de Jean-Claude Missiaen (TV)
* 1995 : Été brulant, de Jérôme Foulon (TV)
* 1996 : L'Île aux secrets, de Bruno Herbulot (TV)
* 1997 : Oranges amères, de Michel Such
* 1997 : Le Garçon d'orage, de Jérôme Foulon (TV)
* 1998 : Un taxi dans la nuit, d'Alain-Michel Blanc (TV)
* 1998 : Il n'y a pas d'amour sans histoires de Jérôme Foulon
* 1999 : Jaime, d'António-Pedro Vasconcelos
* 2001 : Un cœur oublié, de Philippe Monnier (TV)
* 2001 : Une femme amoureuse, de Jérôme Foulon (TV)
* 2004 : Une autre vie de Luc Béraud
* 2005 : La storia di B. d'Alexandre Messina
* 2009 : Les Marais criminels d'Alexandre Messina

## Teatre

* 1981 : Música de La Môme vert-de-gris posada en escena per Jean-Pierre Bastid basat en Poison Ivy de Peter Cheyney

## Distincions

* Diapason d'Or 2008 DVD pel·lícula documental (1h 30) realitzada per Alain Jomy: Pablo Casals. Un musicien dans le monde.

## Publicacions

* Heureux comme à Monterey, Calmann-Lévy, 2000
* Le livre d'Elena, Ramsay, 2007
* Olga et les siens, Alma Editeur, on Babeblio 2018, ISBN 2362792471

## Referències

* ↑ Heureux comme à Monterey
* ↑ «Alma Editeur». Arxivat de l'original el 2021-11-28. [Consulta: 1r febrer 2024].
* ↑ Olga et les siens

## Enllaços externs

* Entrevista a Alain Jomy a Cinezik.org
# Saint-Avit

* No s'ha de confondre amb Saint-Abit.
«Saint-Avit» té aquests significats:
* Saint-Avit (Charente), municipi francès al departament de Charente
* Saint-Avit (Drôme), municipi francès al departament de la Droma
* Saint-Avit (Landes), municipi francès al departament de les Landes (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit (Loir i Cher), municipi francès al departament del Loir i Cher
* Saint-Avit (Òlt i Garona), municipi francès al departament d'Òlt i Garona (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit (Puèi Domat), municipi francès al departament del Puèi Domat
* Saint-Avit (Tarn), municipi francès al departament del Tarn (regió de Migdia-Pirineus)
* Saint-Avit-de-Soulège, municipi francès al departament de la Gironda (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit-de-Tardes, municipi de França departament de Cruesa (regió de Llemosí)
* Saint-Avit-de-Vialard, municipi francès al departament de la Dordonya (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit-Frandat, municipi francès al departament del Gers i a la regió de Migdia-Pirineus
* Saint-Avit-le-Pauvre, municipi de França departament de Cruesa (regió de Llemosí)
* Saint-Avit-les-Guespières, municipi francès al departament de l'Eure i Loir
* Saint-Avit-Rivière, municipi francès al departament de la Dordonya (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit-Saint-Nazaire, municipi francès al departament de la Gironda (regió de l'Aquitània)
* Saint-Avit-Sénieur, municipi francès al departament de la Dordonya (regió de l'Aquitània)
* Bonneville-et-Saint-Avit-de-Fumadières, municipi francès a la regió de l'Aquitània