OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gayle San

Gayle San (Singapur 14 de gener de 1967) és una punxadiscos i productora de música techno. La seva carrera va començar a principis de la dècada del 1990 a l'escena electrònica londinenca, on era discjòquei resident del club Limelight. Amb el temps va començar a experimentar amb un so més pesat, poc conegut en aquell moment, i va convertir-se en resident del club Omen de Frankfurt.
Des de llavors ha actuat regularment en discoteques a l'estranger com Florida 135. L'any 2000 va ocupar la sisena posició a les llistes de DJ internacionals de la revista alemanya Groove.

## Discografia

* Fine Audio DJ Mix Series Vol. 2 (Fine Audio Recordings, 1998)
* At The Wheels Of Steel (Galvanic, 2000)
* Fine Audio DJ Mix Series Vol. 7 (Fine Audio Recordings, 2002)
* U60311 Compilation Techno Division Vol. 5 (2005)
* First Impression EP
* The Experience (2008)

### Remescles

* Tribal Gathering 96 (1996)
* More Favorite Tools 01: Gayle San (2001)
* Time Warp Presents Compilation 2 (2001)
* Equator Sampler (2002)
* Palazzo Volume Two (2004)

## Referències

* ↑ «Gayle San» (en castellà). clubbingspain.com. [Consulta: 21 febrer 2022].
* ↑ «DJ Gayle San» (en neerlandès). djguide.nl. [Consulta: 21 febrer 2022].
* ↑ «Gayle San beendet ihre Karriere» (en alemany). partysan.net, 13-02-2019. [Consulta: 21 febrer 2022].
# Korzhinskita

La korzhinskita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom en honor de Dmitrii Sergeevich Korzhinskii (1899–1985), petròleg rus.

## Característiques

La korzhinskita és un borat de fórmula química Ca(B₂O₄)·0,5H₂O. Cristal·litza en el monoclínic. Es troba en forma granular, o bé amb cristalls prismàtics, en agregats laminars.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la korzhinskita pertany a «06.GA - Tectoheptaborats» juntament amb els següents minerals: boracita, chambersita, ericaïta, congolita i trembathita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1963 al dipòsit de bor i coure de Novofrolovskoye, a Turjinsk, a Krasnoturyinsk, a l'óblast de Sverdlovsk (Rússia), tractant-se de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral. Sol trobar-se associada a altres minerals com: andradita-grossulària, dolomita, calcita, sibirskita i calciborita.

## Referències

* ↑ «Korzhinskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 juny 2017].
* 1 2 «Korzhinskite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 2 juny 2017].

## Enllaços externs

* Imatge d'una korzhinskita
# Rioraja agassizii

Rioraja agassizii és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 33 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Alimentació

Menja crustacis, mol·luscs i peixos.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu fins als 130 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic sud-occidental: des d'Espírito Santo (el Brasil) fins a l'Argentina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ «Rioraja agassizii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Figueiredo, J.L., 1977. Manual de pixes marinhos do sudeste do Brasil. I. Introduçao. Cações, raias e quimeras. Museu de Zoologia, Universidade de São Paulo. Brasil. 104 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Carvalho-Filho, A., 1992. Peixes: costa Brasileira. Marca D'Agua, São Paulo, Brasil. 304 p.
* ↑ Carvalho-Filho, A., 1992.
* ↑ Cousseau, M.B., D.E. Figueroa, J.M. Díaz de Astarloa, E. Mabragaña i L.O. Lucifora, 2007. Rayas, chuchos y otros batoideos del Atlántico sudoccidental :34°S-55°S. Mar del Plata: INIDEP, 2007 102 p.: ill.; 24 x 17 cm.
* ↑ Menni, R.C. i L.O. Lucifora, 2007. Condrictios de la Argentina y Uruguay. ProBiota, FCNyM, UNLP, Serie Técnica-Didáctica, La Plata, l'Argentina, 11: 1-15.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Nomura, H., 1984. Dicionário dos peixes do Brasil. Brasília: Editerra. 482p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Jesús Santos Gimeno

Jesús Santos Gimeno (Madrid, 20 d'octubre de 1981) és un polític i escombriaire espanyol, secretari general de Podem Comunitat de Madrid des de juny de 2020.
Nascut el 20 d'octubre de 1981 a Madrid, va treballar durant 13 anys per l'empresa municipal Esmasa, encarregada de la recollida de residus a Alcorcón, inicialment com a peó i després com a conductor. Organitzador de diverses vagues d'escombraries a Alcorcón, es va presentar com a cap de llista de la candidatura de Guanyar Alcorcón per a les eleccions municipals de maig de 2015. Va resultar elegit regidor. Gimeno, que va repetir com a cap de llista de Guanyar Alcorcón per a les eleccions municipals de 2019, va renovar la seva acta de regidor, i es va convertir en segon tinent d'alcalde i encarregat de la regidoria de Serveis a la Ciutadania, a més de responsable d'Esmasa.
El 19 juny de 2020, Santos va ser escollit secretari general de Podem Comunitat de Madrid, després de presentar-se a unes primàries a les quals no va concórrer cap altre candidat.

## Referències

* ↑ «Jesús Santos». Podem Comunitat de Madrid. Arxivat de l'original el 2020-06-23. [Consulta: 23 juny 2020].
* 1 2 Lesmas, Rubén S. «Jesús Santos, de basurero en Alcorcón a liderar Podemos Comunidad de Madrid». La Vanguardia, 19-06-2020.
* ↑ Gil, Iván. «Jesús Santos, de basurero a soñar con un 'alcorconazo' el 26-M para llegar a la alcaldía». El Confidencial, 15-05-2019.
* ↑ Riveiro, Aitor. «Jesús Santos: "Debemos ser capaces de tejer grandes acuerdos con todo el mundo que plantee una alternativa real al PP"», 26-05-2020.
* ↑ «Jesús Santos, elegido nuevo líder de Podemos en la Comunidad de Madrid». Madridiario, 20-06-2020.
# Marolles

«Marolles» té aquests significats:
* Marolles o maroilles (formatge), formatge francès de llet de vaca, elaborat a les regions de Picardia i Nord-Pas de Calais
* Toponímia:
** Marolles (Calvados), municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
** Marolles (Loir i Cher), municipi al departament de Loir i Cher
** Marolles (Marne), municipi al departament del Marne (regió de Gran Est, França)
** Marolles (Oise), municipi al departament d'Oise (regió dels Alts de França)
** Marolles-lès-Bailly, municipi al departament d'Aube (Gran Est)
** Marolles-en-Beauce, municipi al departament d'Essonne (regió de l'Illa de França)
** Marolles-en-Brie (Sena i Marne), municipi al departament de Sena i Marne
** Marolles-en-Brie (Val-de-Marne), municipi al departament de la Vall del Marne (Illa de França)
** Marolles-les-Braults, municipi al departament de Sarthe (regió del País del Loira, França)
** Marolles-les-Buis, municipi al departament d'Eure i Loir (regió de Centre-Vall del Loira, França)
** Marolles-en-Hurepoix, municipi al departament d'Essonne (Illa de França)
** Marolles-sous-Lignières, municipi al departament de l'Aube (Gran Est)
** Marolles-lès-Saint-Calais, municipi al departament de Sarthe (País del Loira)
** Marolles-sur-Seine, municipi al departament de Sena i Marne (Illa de França)
** Cantó de Marolles-les-Braults, cantó al districte de Mamers del departament de Sarthe (País del Loira)
# Saméon

Saméon és un municipi francès al departament del Nord (regió dels Alts de França) que l'any 2006 tenia 2.440 habitants. Limita al nord-est amb Rumegies, a l'est amb Lecelles, al sud-est amb Rosult, al sud-oest amb Landas i al nord-oest amb Aix.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.113 | 1.088 | 1.046 | 1.175 | 1.264 | 1.373 | 1.463 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Yves Lefebvre | |

## Vegeu també

* Jean-Baptiste Mazingue
# Korénnaia Balka

Korénnaia Balka (en rus Коренная Балка) és un possiólok del raion de Belorétxensk, del krai de Krasnodar, a Rússia. És a la confluència dels rius Vtoràia i Beriózovaia, afluents del Pxekha, de la conca hidrogràfica del Kuban, a 21 km al sud-oest de Belorétxensk i a 81 km al sud-est de Krasnodar. Pertany a la stanitsa de Pxékhskaia.
# Torrepadre

Torrepadre és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza. Limita a l'oest amb Cobos de Cerrato (Palència) i Peral de Arlanza, al sud amb Royuela de Río Franco, i al nord amb Villahoz i Santa María del Campo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 202 | 165 | 119 | 95 |

## Personalitats

* Eloy Rodríguez Gutiérrez (1899-1936), màrtir i religiós marista
# Rionegro del Puente

Rionegro del Puente és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Comprèn els nuclis de Villar de Farfón, Santa Eulalia del Río Negro i Valleluengo.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 444 | 427 | 384 | 385 |
# Jesús Serra i Santamans

Jesús Serra i Santamans (el Pont de Vilomara, Bages, 22 d'agost del 1911 – Barcelona, 18 de desembre del 2005) va ser un empresari català i dirigent esportiu que va participar en la creació de diferents empreses, entre les quals es troben Catalana Occident i Asepeyo.

## Biografia

Va començar com a agent d'assegurances seguint la tradició del seu pare i l'any 1944 funda la mutualitat Asepeyo. El 1947 assumeix la direcció general de la companyia d'assegurances Occidente. El 1959, junt amb el seu germà Antoni Serra i Santamans i un grup d'amics pren el control de Catalana de Seguros i en passa a ocupar la direcció general. L'any 1965, amb la nacionalització de l'assegurança obligatòria dels accidents de treball, ha de cessar temporalment l'activitat d'Asepeyo. En aquest mateix any, la companyia Cantabria s'integra a Catalana Occident. L'empresa va traslladar-se el 1971 a Sant Cugat del Vallès, on actualment té encara la seva seu central. De 1979 a 1993 va ser president de la Companyia Española de Crédito y Caución.
La seva trajectòria empresarial el va convertir l'any 1980 en objectiu d'ETA. Aquesta organització el va tenir segrestat durant 65 dies, alliberant-lo, segons sembla, després de pagar un rescat.
Tenia una bona relació amb l'expresident de la Generalitat, Jordi Pujol, que es desenvolupà especialment quan compartien responsabilitats a Banca Catalana. Va ser president durant 15 anys (1976-1989) del Reial Club de Tennis de Barcelona i president fundador (1964) de l'estació d'esquí de Vaquèira-Beret. El Conselh Generau d'Aran el nomenà Fill Adoptiu de la Val d'Aran per la seva tasca empresarial a la vall i per tot el que va aportar l'estació d'esquí a la zona, convertint-se en un dels motors econòmics més importants de l'Aran.
El 1992 la Generalitat de Catalunya li atorgà la Creu de Sant Jordi com a català il·lustre en el camp empresarial.

## Referències

* ↑ «Jesús Serra i Santamans». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Liberado el empresario Serra Santamans previo pago de un rescate a sus secuestradores a El país, 1 de juny de 1980

## Bibliografia

* Jeronima Pons Pons: Biografia de Jesus Serra Santamans. Los 100 Empresarios Españoles del Siglo XX. Madrid. Lid. 2000. Pag. 451-455. ISBN 84-88717-27-X. (castellà)

## Enllaços externs

* Notícies sobre Jesús Serra a El País
# Sant Sadurní de Cuberes

Sant Sadurní de Cuberes és una antiga església parroquial d'estil romànic situada a l'antic poble de Cuberes. Pertany al terme de Baix Pallars, del Pallars Sobirà i fins al 1969 formà part de l'antic terme de Baén.
Està situada en el sector nord del poble, entre les restes del castell que coronava aquesta població. Es tractava d'un temple d'una sola nau, amb una capçalera triabsidal que formava una planta de creu llatina. Actualment s'arriba a endevinar la planta de l'absis i d'una absidiola,

## Notícia històrica

Està documentada el 1105 entre unes propietats que són restituïdes al monestir de Gerri, i aquesta possessió és confirmada el 1164 amb la butlla del papa Alexandre III.
La seva condició de parroquial passà a la nova església de Santa Magdalena de Cuberes, ja a l'Edat moderna. Aquest fet i l'abandonament del poblament a Cuberes, a inicis del segle xviii, arran de la Guerra de Successió, van provocar la seva prematura ruïna.

## Referències

* ↑ Cases; Adell 1993.

## Bibliografia

* Buron, Vicenç. Esglésies romàniques catalanes - Guia. Barcelona: Artestudi Edicions, 1980 (2a edició). ISBN 84-85180-24-0.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Gerri de la Sal - Baén». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.
* Roig i Deulofeu, Albert; Adell i Gispert, Joan-Albert; Cases i Loscos, Maria-Lluïsa. «Sant Sadurní de Cuberes». A: El Pallars. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993, p. 227-228 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7.

## Enllaços externs

* Sant Sadurní de Cuberes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Kobanê (pel·lícula)

Kobanê és una pel·lícula de guerra kurda de 2022 dirigida per Özlem Yaşar. L'obra està ambientada en el setge de Kobani, combatut entre l'octubre de 2014 i el gener de 2015 per les Unitats de Protecció Popular (YPG) i les Unitats de Protecció de les Dones (YPJ) contra el bloqueig d'Estat Islàmic. La pel·lícula es va enregistrar a les ciutats de Kobani i Tabqa, ambdues a la part siriana del Kurdistan, i se centra en el paper de les dones kurdes en els combats. Els principals intèrprets són Dijle Arjîn, Awar Elî, Rêger Azad, Xeyrî Garzan, Nejbîr Xanim i Mezher Remedan Mamê.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la trajectòria de Zohra, una lluitadora de 32 anys de l'YPJ, que es converteix en la líder de la unitat militar després que la comandant que hi havia al capdavant fuig del camp de batalla. La seva empenta permet abanderar les forces kurdes en trencament del setge de Kobani i alliberar la ciutat tot i la superació numèrica i armamentística d'Estat Islàmic.

## Estrena

El 14 de setembre de 2022, la productora Rojava Film Commune publicà el tràiler de la pel·lícula, tres anys i un dia després de la mort en accident de trànsit del revolucionari i cineasta local Mazdek Ararat (de naixement, Ömer Bağcı). Una setmana després, el 20 de setembre de 2022, s'estrenà oficialment la pel·lícula al Centre Cultural de Kobani.

## Referències

* 1 2 «Kobanê (película 2022)» (en castellà). LaVanguardia.com, 26-10-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].
* ↑ «The film of the Kobanê resistance will be on screen in 6 months» (en anglès). MedyaNews.net, 25-02-2022. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Kobanê». LaMostraDeValència.com. [Consulta: 13 setembre 2023].
* ↑ «Kobanê film official poster released» (en anglès). ANFEnglish.com, 20-08-2022. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Officiële filmposter van de film Kobanê vrijgegeven» (en neerlandès). KoerdischNieuws.nl, 20-08-2022. Arxivat de l'original el 13 de setembre 2022. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «Rojava Film Commune releases official trailer of film "Kobanê"» (en anglès). ANFEnglish.com. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «TEV-ÇAND paid tribute to 'cinema hero' Mazdek Ararat» (en anglès). ANFEnglish.com. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «Kobanê premiering today in Northern and Eastern Syria» (en anglès). ANFEnglish.com, 20-09-2022. [Consulta: 20 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Kobanê - Lloc web oficial
* Tràiler de la pel·lícula a YouTube (anglès)
# Tooele

Tooele és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 22.502 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tooele tenia 22.502 habitants, 7.459 habitatges, i 5.825 famílies. La densitat de població era de 411 habitants per km².
Dels 7.459 habitatges en un 46,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,6% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,39.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,1% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 15,7% de 45 a 60 i un 8,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.862 $ i la renda mediana per família de 48.490 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.373 $ mentre que les dones 24.175 $. La renda per capita de la població era de 16.580 $. Entorn del 5% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tooele». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tooele». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Resolució 511 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 511 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou aprovada el 18 de juny de 1982. Després de recordar les resolucions anteriors sobre el tema, en particular les resolucions 508 (1982) i 509 (1982), i considerant un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL), el Consell va decidir prorrogar el seu mandat per uns altres dos mesos, que acaben el 19 d'agost de 1982.
El Consell llavors va convidar a totes les parts interessades a que cooperessin plenament amb la Força i que el Secretari General mantingués informat regularment al Consell sobre la situació.
La resolució 511 va ser aprovada per 13 vots contra cap, mentre que la República Popular de Polònia i Unió Soviètica es van abstenir de votar.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)
* Línia Blava

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Jesús Sánchez Japón

Jesús Sánchez Japón (Coria del Río, 26 de novembre de 1974) és un exfutbolista andalús, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Sorgeix del planter del Reial Betis, tot jugant al filial des de 1992 fins a 1997. Però, no arriba a debutar amb el primer equip en Lliga. L'estiu de 1997, en busca d'oportunitats, marxa al Recreativo de Huelva, tot aconseguint l'ascens a Segona, fita que repetiria l'any següent, ara a les files del Llevant UE.
Amb els valencians debuta a Segona Divisió a la campanya 99/00, tot disputant 33 partits i marcant 4 gols. Estes xifres possibiliten que el fitxe el Reial Valladolid. El migcampista jugaria amb el quadre val·lisoletà entre 2000 i 2005, totes en Primera tret de la temporada 04/05. No va arribar a aconseguir la titularitat, tot i que va gaudir d'una bona quantitat de minuts. Disputa 102 partits de Lliga i marca 8 gols amb els castellans abans de retirar-se el 2005 a causa d'una lesió al genoll.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Magnus Børresen

Magnus Børresen (Oslo, 18 de setembre de 1988) és un ciclista noruec, professional des del 2012 fins al 2016.

## Palmarès

* 2010
** Campió de Noruega en ruta sub-23
* 2013
** Vencedor d'una etapa a la Roserittet

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sant Sadurní de Freixa

Sant Sadurní de Freixa és l'església al seu sector nord-est del poble de Freixa, pertanyent al terme municipal de Soriguera, a la comarca del Pallars Sobirà. Formava part del seu terme primigeni.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Pagès, Montserrat; Castilló, Arcadi. «Soriguera - Estac». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Sadurní de Freixa en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Kotschya

Kotschya és un gènere de plantes fabàcies, el nom del gènere és pel botànic Theodor Kotschy. Recentment s'ha associat al gènere monofilètic informal Dalbergia del clade Dalbergieae. Conté les següents espècies:
* Kotschya aeschynomenoides (Baker) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya africana Endl.
* Kotschya bullockii Verdc.
* Kotschya capitulifera (Baker) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya carsonii (Baker) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya coalescens Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya eurycalyx (Harms) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya goetzei (Harms) Verdc.
* Kotschya imbricata Verdc.
* Kotschya longiloba Verdc.
* Kotschya lutea (Porteres) Hepper
* Kotschya micrantha (Harms) Hepper
* Kotschya ochreata (Taub.) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya oubanguiensis (Tisser.) Verdc.
* Kotschya parvifolia (Burtt Davy) Verdc.
* Kotschya perrieri (R. Vig.) Verdc.
* Kotschya platyphylla (Brenan) Verdc.
* Kotschya princeana (Harms) Verdc.
* Kotschya prittwitzii (Harms) Verdc.
* Kotschya recurvifolia (Taub.) F. White
* Kotschya scaberrima (Taub.) Wild
* Kotschya schweinfurthii (Taub.) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya speciosa (Hutch.) Hepper
* Kotschya stolonifera (Brenan) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya strigosa (Benth.) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya strobilantha (Baker) Dewit & P.A. Duvign.
* Kotschya suberifera Verdc.
* Kotschya thymodora (Baker f.) Wild
* Kotschya uguenensis (Taub.) F. White
* Kotschya uniflora (A. Chev.) Hepper

## Referències

* ↑ Lavin M, Pennington RT, Klitgaard BB, Sprent JI, de Lima HC, Gasson PE. «The dalbergioid legumes (Fabaceae): delimitation of a pantropical monophyletic clade». Am J Bot, 88, 3, 2001, pàg. 503–33. Arxivat de l'original el 2017-10-29. DOI: 10.2307/2657116. PMID: 11250829 [Consulta: 9 desembre 2014].
* ↑ Cardoso D, Pennington RT, de Queiroz LP, Boatwright JS, Van Wyk B-E, Wojciechowskie MF, Lavin M. «Reconstructing the deep-branching relationships of the papilionoid legumes». S Afr J Bot, 89, 2013, pàg. 58–75. DOI: 10.1016/j.sajb.2013.05.001.
* ↑ «ILDIS LegumeWeb entry for Kotschya». Cardiff School of Computer Science & Informatics, Last edited on 1 November 2005 (rebuilt on 24 April 2013). [Consulta: 7 febrer 2014].
* ↑ USDA, ARS, National Genetic Resources Program. «GRIN species records of Kotschya». National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 7 febrer 2014].