OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stirling

Stirling (en gaèlic escocès: Sruighlea en scots: Stirlin) és una ciutat d'Escòcia al Regne Unit era un antic burgh d'Escòcia i es troba al centre del Stirling council area. La ciutat està envoltada per la fortalesa del Castell de Stirling i és al costat del riu Forth. Va ser estratègicament important com la via d'entrada a les Terres Altes ("Gateway to the Highlands"). El 2008 tenia 33.710 habitants És una de les ciutats menys poblades d'Escòcia..
Va ser fundada com a burg reial (Royal burgh) pel rei David I d'Escòcia l'any 1130. El 2002,com a part del jubileu d'or de la reina Elizabeth II, Stirling obtingué l'estatus de ciutat del Regne Unit. Va ser la capital d'Escòcia i té la Gran Sala (Great Hall, restaurada el 1999) i el Palau Renaixentista (Renaissance Palace, restaurat completament el 2011). També compta amb una església medieval (Church of the Holy Rude) on el rei Jaume va ser coronat rei dels escocesos el 29 de juliol de 1567.

## Zones de Stirling

Top of the Town consta de Broad Street, Castle Wynd, Ballengeich Pass, Lower Castle Hill Road, i St Mary's Walk. Tots aquests carrers menen al Castell de Stirling i són molt visitats pels turistes.
Altres zones són: Abbey Craig, Airthrey, Allan Park, Bannockburn, Borestone, Braehead, Broomridge, Burghmuir, Cambusbarron, Cambuskenneth, Causewayhead, Chartershall, Corn Exchange, Cornton, Coxethill, Craigmill,, Craig Leith, Cultenhove, Forthbank, Gillies Hill, Gowan Hill,, Hillpark, Kenningknowes, Kildean, King's Park, Laurelhill, Livilands, Loanhead, Mercat Cross, Raploch, Randolphfield, Riverside, Spittal Hill, Springkerse, St. Ninians, Torbrex, Whins of Milton, Viewforth, Wolfcraig, Car-d.

## Vegeu també

* Loch Achray

## Referències

* ↑ «GRO Scotland Mid-2008 Population Estimates – Localities in order of size». GRO Scotland. Arxivat de l'original el 2 de juliol 2010. [Consulta: 14 agost 2010].

## Bibliografia

* Mair, Craig. Stirling: The Royal Burgh. John Donald Publishers, 1990. ISBN 0-85976-420-6.

## Enllaços externs

* Stirling Council Website
# Dens

Dens és el nom dels següents personatges:
* Juli Dens, cavaller romà del temps de Neró
* Semproni Dens, militar romà del temps de l'emperador Galba
Viccionari
# Stronghold 3

Stronghold 3 és un joc d'estratègia en temps real desenvolupat per Firefly Studios i publicat per SouthPeak Games el 2011. El joc és el sisè de la sèrie després de diversos spin-offs, així com un MMORTS. Continua la seqüela de Stronghold, llançat el 2001, i Stronghold 2, llançat el 2005. A diferència dels jocs anteriors de la sèrie, que van ser publicats per Take-Two Interactive, el joc va ser publicat per SouthPeak Games.

## Referències

* ↑ Firefly Studios Staff. «Firefly Newsletter - Issue #2». [Consulta: 14 maig 2010].
* ↑ Leachman, Drew. «Stronghold 3 Review», 03-11-2011.
* ↑ Deppe, Martin. «STRONGHOLD 3 IM TEST - Nachtest zu Patch 1.3.24532 (Page 4)», 28-10-2011. [Consulta: 25 juliol 2018].
* ↑ Nunneley, Stephany. «Stronghold 3: Gold Edition hits PC and Mac May 25». Gamer Network, 10-05-2012.

## Enllaços externs

* http://www.stronghold3.com/
# Strongylopus fasciatus

Strongylopus fasciatus és una espècie de granota que viu a Lesotho, Moçambic, Sud-àfrica, Eswatini, Zàmbia, Zimbàbue i, possiblement també, a Botswana.

## Referències

* Minter, L., Channing, A. & Poynton, J.C. 2004. Strongylopus fasciatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 19 d'abril del 2008.
# Defensa dels Interessos Catalans

Defensa dels Interessos Catalans va ser un setmanari satíric publicat els dissabtes entre 1931 i 1935, amb una publicació total de 220 números. Va néixer el 18 de juny de 1931, poc després de la proclamació de la Segona República Espanyola, amb la voluntat de la defensa del catolicisme, el catalanisme i l'anticomunisme però, alhora, de les llibertats que oferia el nou sistema polític, tal com proclamaven en el primer número.

## Història

Iniciada al 1931, l'últim cop que es va publicar va ser el 28 de setembre de 1935. Tenia una tirada habitual d'uns 5.000 exemplars, segons afirmava la pròpia revista.
En un inici el setmanari tenia un tall més teòric però, mig any despès de la seva fundació, al gener del 1932 va transformar-se en una revista purament satírica. Aquesta publicació va arrancar amb 8 pàgines però a l'octubre de 1931 es va ampliar fins a la dotzena. Un cop arriba la sàtira la publicació passarà a tenir 16 pàgines, fins a la seva desaparició.
L'objectiu era, sense la necessitat de crear un partit polític, influenciar en la societat catalana, cada cop més d'esquerres i progressista, per a que abracessin els valors més catòlics i conservadors.
Així doncs, la revista segueix la línia conservadora de la burgesia catalana de l'època: defensant el catalanisme i anant en contra dels pensaments d'esquerres, en tant que basen molts articles i moltes seccions a criticar i ironitzar al voltant de la figura de Francesc Macià (president de la Generalitat de Catalunya i d'Esquerra Republicana de Catalunya a aquella època). Per tant, la revista guarda una línia editorial similar a la del partit polític La Lliga.
La seva desaparició es produeix per dos factors: econòmics i de competència. Pel que fa al factor econòmic destaca la manca de finançament. La competència va es trobava tant a Barcelona com a Madrid: a Barcelona era incapaç de competir amb les revistes d'esquerres (com La Campana de Gràcia) i de centre (El Be Negre) i a nivell madrileny la publicació de GyJ, pel nivell dels dibuixants.

## Relació de directors i col·laboradors

El marcat catolicisme i nacionalisme català de la revista es pot veure en les personalitats que habitualment hi participaven (que el novembre de 1931 van ser membres fundadors del partit polític UDC). Destaquen Pere Baquer (el secretari), Pere Aragay (president accidental i signant en la fundació de UDC), Àngel Grau, Josep Maria Trias de Bes (també membre de la Lliga Regionalista), Jaume Ruiz Manent, entre d'altres.
Pel que fa als ninotaires no s'ha descobert les seves identitats ja que sempre signaven amb noms artístics com Kaiman d'Or, Bonmatí o Guineu.

## Bibliografia

* Biblioteca de Catalunya. (s.f.). arca.bcn.cat. Obteningut d'Arxiu de Revistes Catalanes Antigues: https://arca.bnc.cat/arcabib_pro/ca/consulta/registro.do?id=2229
* Molas, Isidre. (1972). Lliga Catalana. Barcelona: Edicions 62.
* Contreras Ruiz, Josep (2012). El somriure de la política: ninotaires al voltant de la Segona República. Barcelona: Tesi Doctoral UPF.
# Taula (informació)

Una taula és una disposició de dades en files i columnes, o possiblement en una estructura més complexa. Les taules s'utilitzen àmpliament en la comunicació, la investigació i l'anàlisi de dades. Les taules apareixen en suports impresos, notes escrites, programari informàtic, ornamentació arquitectònica, senyals de trànsit i molts altres llocs. Les convencions i la terminologia precises per descriure les taules varien en funció del context. A més, les taules difereixen significativament per varietat, estructura, flexibilitat, notació, representació i ús. En llibres i articles tècnics, generalment es presenten les taules a part del text principal en blocs flotants numerats i subtitulats.

## Descripció bàsica

Una taula consisteix en una disposició ordenada de files i columnes. Aquesta és una descripció simplificada del tipus de taula més bàsic. D'aquesta descripció simplificada se’n deriven algunes consideracions:
* el terme fila té el sinònim de registre;
* el terme columna té diversos sinònims comuns (per exemple, camp, paràmetre, propietat);
* una columna sol identificar-se amb un nom;
* el nom d'una columna (o encapçalament de columna) pot consistir en una paraula, una frase o un índex numèric;
* a la intersecció d'una fila i d'una columna s'anomena cel·la.
Els elements d'una taula es poden agrupar, segmentar o ordenar de moltes maneres diferents i, fins i tot, aniuar recursivament. A més, una taula pot incloure metadades, anotacions, una capçalera o títol, un peu de pàgina o altres funcions auxiliars.

## Referències

* ↑ Fink, Arlene. How to Conduct Surveys. Thousand Oaks: Sage Publications, 2005. ISBN 1-4129-1423-X.
* ↑ McNabb, David. Research Methods in Public Administration and Nonprofit Management. Armonk: M.E. Sharpe, 2002. ISBN 0-7656-0957-6.
* ↑ Morgan, George. Spss for Introductory Statistics. Hillsdale: Lawrence Erlbaum, 2004. ISBN 0-8058-4789-8.
* ↑ Robey, David. Sound and Structure in the Divine Comedy. Oxford Oxfordshire: Oxford University Press, 2000. ISBN 0-19-818498-0.
* ↑ Zielinski, Krzysztof. Software Engineering: Evolution and Emerging Technologies. Amsterdam: IOS Press, 2006. ISBN 1-58603-559-2.
# Taula braser

La taula braser o el tendur és una taula circular, rectangular o quadrada, proveïda d'un bastidor. Es tracta d'una taula de fusta normalment rodona, encara que no exclusivament, coberta amb unes faldilles de tela gruixuda que poden arribar gairebé fins a terra, a la part inferior pot portar una tarima de fusta amb un forat circular central per col·locar-hi un braser.
La taula braser va ser un sistema de calefacció molt comú, abans de la popularització de la calefacció central i de vegades com a complement. La família s'hi reunia al voltant, posant les cames sota les faldilles per mantenir-les calentes. Encara que a vegades, si no es tenia cura, es podien produir cremades superficials a la pell. Actualment, encara que ha caigut bastant en desús, a Catalunya encara se'n comercialitzen en forma rodona o rectangular, i se solen utilitzar brasers elèctrics.

## Vegeu també

* Llar de foc
* Capfoguer
* Burro (calefactor)

## Referències

* ↑ «taula braser». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «tendur». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# TAC

TAC té els següents significats:
* Tomografia computada
* Tecnologies de l'aprenentatge i del coneixement
* Teleespectadors Associats de Catalunya
* TAC 12, canal de televisió públic del Camp de Tarragona.
* Group TAC, estudi d'anime i gràfics per ordinador de Shibuya, Tokyo.
* Terror Arreu de Catalunya, associació de Festivals de cinema de Catalunya dedicats al gènere de terror
Vegeu també:
Viccionari
# Hengwiller

Hengwiller (en alsacià Hangwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 174 habitants. Limita amb Dimbsthal i Salenthal al nord-est, amb Birkenwald al sud-est, d'Obersteigen al sud-oest i amb Reinhardsmunster al nord-oest.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 88 | 98 | 88 | 93 | 107 | 167 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marcel Blaes | |
# Resolució 1614 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1614 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 29 de juliol de 2005. Després de recordar les resolucions anteriors sobre Israel i el Líban, incloses les resolucions 425 (1978), 426 (1978) i 1583 (2005), el Consell va estendre el mandat de la Força Provisional de les Nacions Unides al Líban (UNIFIL) durant sis mesos més fins al 31 de gener de 2006.

## Resolució
### Observacions

El Consell de Seguretat va recordar la conclusió del secretari general Kofi Annan que Israel havia retirat les seves forces del Líban a partir del 16 de juny de 2000, d'acord amb la Resolució 425. Va subratllar la naturalesa temporal de l'operació de la UNIFIL i va instar el respecte de la Línia Blava, donat els incidents recents. Hi havia preocupació per les tensions al llarg de la línia blava, i el Consell va notar, juntament amb el secretari general, que la situació no garantia un canvi en el mandat de la UNIFIL.

### Actes

El Govern del Líban fou cridat a restablir la seva autoritat al sud del Líban a través del desplegament de les forces libaneses. Es va instar a les parts a garantir la plena llibertat de circulació de la UNIFIL i garantir la seva seguretat. Tant Israel com el Líban van ser convocats a complir els compromisos per respectar la línia de retirada identificada per les Nacions Unides i foren condemnades totes les violacions aèries, marítimes i terrestres de la línia.
La resolució recolza els esforços de la UNIFIL per supervisar les violacions de la línia de retirada i pel desminatge, fomentant la necessitat de proporcionar mapes de la ubicació de mines terrestres. Es va demanar al Secretari General que continués les consultes amb el govern libanès i els països que aporten contingents sobre l'aplicació de la resolució actual. A més, el va dirigir a informar sobre les activitats de la UNIFIL i sobre les tasques realitzades per l'Organisme de les Nacions Unides per la Vigilància de la Treva (UNTSO).
Finalment, la resolució va concloure subratllant la importància d'una pau justa i duradora a l'Orient Mitjà basada en les resolucions pertinents del Consell de Seguretat, incloses les 242 (1967) i 338 (1973).

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Lebanon force until 31 January 2006». United Nations, 29-07-2005.
* ↑ Barak, Oren. The Lebanese army: a national institution in a divided society. SUNY Press, 2009, p. 191–192. ISBN 978-0-7914-9345-8.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Conflicte Israel-Líban

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Oyelita

L'oyelita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor del Dr. Jiro Oye (1900-1968), professor de mineralogia a la Universitat d'Okayama. Prèviament, en ser descrit, va ser anomenat com tobermorita-10Å.

## Característiques

L'oyelita és un silicat de fórmula química Ca$_{10}$Si₈B₂O$_{29}$·12,5H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5. És una espècie relacionada amb la tobermorita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'oyelita pertany a «09.HA - Silicats sense classificar, amb alcalins i elements terra-alcalins» juntament amb els següents minerals: ertixiïta, kenyaïta, wawayandaïta, magbasita, afanasyevaïta, igumnovita, rudenkoïta, foshallasita, nagelschmidtita, caryocroïta, juanita, tacharanita, denisovita i tiettaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Fuka, a la localitat homònima de la ciutat de Takahashi, a la prefectura d'Okayama (Regió de Chugoku, Japó). També ha estat descrita a la formació Hatrurim (Israel), a les mines N'Chwaning (Sud-àfrica) i a les pedreres Crestmore (Califòrnia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Oyelite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 març 2018].
# Trident (equip ciclista)

L'equip Trident, posteriorment conegut com a Asfra, va ser un equip ciclista belga que competí professionalment entre el 1993 i el 1995.

## Principals resultats

* Circuit Franco-Belga: Dainis Ozols (1994)
* Grote Scheldeprijs: Peter Van Petegem (1994)
* Tour de Vendée: Patrick Van Roosbroeck (1994)
* Tour de Berna: Andreas Kappes (1994)
* Internatie Reningelst: Arvis Piziks (1994)
* Copa Sels: Daniel Verelst (1994)

### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1995 | 47è | Raymond Meijs (389è) |

## Referències

* ↑ «Classificacions UCI 1995-2008». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 8 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Dermatofibroma

Un dermatofibroma, o histiocitoma fibrós benigne, és un nòdul benigne a la pell, normalment a les cames, els colzes i el pit d'un adult. Normalment és indolor.
La seva mida sol oscil·lar entre 0,2 cm i 2 cm, però se n'han trobat de més grans. Normalment resulta d'un trauma lleu com ara una picada d'insecte. Els factors de risc per desenvolupar múltiples dermatofibromes inclouen el lupus, el VIH, el càncer de sang i alguns medicaments que debiliten la immunitat.
Normalment es diagnostica pel seu aspecte, però pot ser necessària una biòpsia. Pot assemblar-se al tumor de cèl·lules granulars, el melanoma, l'acantoma de cèl·lules clares i la dermatofibrosi lenticular disseminada. En general (a part de l'explicació), normalment no es necessita cap tractament. Pot romandre sense canvis durant anys, però es pot resoldre espontàniament.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 James, William D.; Elston, Dirk; Treat, James R. [et al.].. «28. Dermal and subcutaneous tumors». A: Andrews' Diseases of the Skin: Clinical Dermatology (en anglès). 13th. Edinburgh: Elsevier, 2020, p. 617–618. ISBN 978-0-323-54753-6.
# Llista de videojocs d'estratègia

Aquesta llista de videojocs d'estratègia inclou alguns dels títols més populars del gènere, incloent-hi els subgèneres per manera de dur a terme les accions.

## Videojocs d'estratègia

* Core Wars
* Defender of the Crown
* Lords of Conquest
* Terrorist
* Wargame Construction Set

## Videojocs d'estratègia per torns

* Advance Wars (Gameboy Advance)
* Alpha Centauri (PC)
* Age of Wonders
* Battle Isle
* Battle for Wesnoth
* Chaos
* Civilization
* Colonization
* Crusader Kings
* Cry Havoc: Test of Faith
* Dominions II
* Europa Universalis
* Fallen Haven
* Fire Emblem
* Freeciv
* Galactic Civilizations
* Hearts of Iron
* Heroes of Might and Magic
* Lord of Chaos
* Master of Orion
* Pacific Theater of Operations
* Rebelstar: Tactical Command
* Samurai Blades: On Deadly Ground
* Sangokushi
* Shattered Union
* Silent Storm
* Space Empires
* Stars!
* Steel Panthers
* Superpower 2
* Sword of Aragon
* Total Chaos: Battle at the Frontier of Time
* Victoria: An Empire Under the Sun
* VGA Planets
* Warlords
* Worms
* Pokemon Netbattle basat en els jocs de Pokémon fets per Nintendo

## Videojocs de tàctiques per torns

* Etherlords
* Final Fantasy Tactics
* Jagged Alliance
* Shining Force
* Silent Storm
* Tactics Ogre
* X-COM
* Disgaea: Hour of Darkness

## Videojocs de simulació econòmica

* OpenTTD
* Railroad Tycoon
* Simutrans
* Transport Tycoon

## Videojocs d'estratègia en temps real

* Age of Empires
* Age of Mythology
* Battle Realms
* Blitzkrieg
* Boson
* Colobot
* Command and Conquer i Red Alert
* Company of Heroes
* Cossacks: European Wars
* Dark Reign
* Dune
* Earth 2150
* Empire Earth
* Glest
* Homeworld
* KKnD
* LostMagic
* Malvinas 2032
* Mega Lo Mania
* OpenRTS
* Outlive
* Rise of Nations
* StarCraft
* Stronghold
* Submarine Titans
* Supreme Commander
* The Lord of the Rings: The Battle for Middle-Earth
* Total Annihilation i TA Spring
* Warcraft
* Warhammer 40,000: Dawn of War

## Videojocs de tàctiques en temps real

* Battle Realms
* Commandos
* Fleet Command
* Ground Control
* Myth
* Syndicate
* Takeda
* Total War
* Warhammer: Dark Omen
* Warhammer: Shadow of the Horned Rat

## Referències

* ↑ «The 50 Best Strategy Games On PC» (en anglès). Rock Paper Shotgun Ltd.. [Consulta: 29 març 2016].
# Luz Fandiño Rodríguez

Luz Fandiño Rodríguez (Santiago de Compostel·la, 23 de novembre de 1931 - Santiago de Compostel·la, 28 d'abril de 2024) va ser una escriptora i activista gallega.

## Trajectòria

Va néixer al barri de Sar. El 1952 va emigrar a l'Argentina, i el 1964 va tornar a emigrar a França. L'any 1979 torna definitivament a Galícia.
Va col·laborar en diferents publicacions gallegues, al programa Diario Cultural de Radio Galega, amb Redes Escarlata, Mulheres Trasgredindo i Mar de Tinta. Va reivindicar la llengua i el poder transformador de la poesia.
L'any 2019 l'Associació Cultural Agromadas de Seixalbo li va lliurar l'XI Premi Freire Carril. La directora Sonia Méndez va estrenar el 2020 el documental A poeta analfabeta basat en la vida de Luz Fandiño.

## Obra publicada
### Poesia

* Farangulliña de neve, 1998.
* O pracer de envellecer, 2014.

### Obres col·lectives

* Xuro que nunca volverei pasar fame. Poesía escarlata, 2003, Difusora.
* 150 Cantares para Rosalía de Castro (2015, llibre electrònic).
* Verbo na arria. Homenaxe literaria a Xohan Xesus González, 2016, Fervenza.

## Referències

* ↑ «Muere a los 92 años la poeta, activista y revolucionaria Luz Fandiño» (en castellà). El Salto. [Consulta: 28 abril 2024].
* ↑ «Malas Linguas II - Argumentos Luz Fandiño».
* ↑ «Luz Fandiño recibe el XI Premio Freire Carril de Agromadas». Faro de Vigo, 30-06-2019.
* ↑ «Cineuropa estrea en primicia 'A poeta analfabeta'». #CINEUROPA34, 11-11-2020.

## Bibliografia

* Lupe Gómez. Luz e Lupe, 2005. ISBN 978-84-609-8217-3.

## Enllaços externs

* Uxía Iglesias: "Luz Fandiño: “A miña loita é que os mozos e mozas non pasen fame de comida nin fame de ler”" Galicia Confidencial, 19/6/2018.
* ENTREVISTA | Luz Fandiño: serventa, poeta, revolucionaria (Parte I)
# Làdan

El làdan (en llatí i anglès: Labdanum) és una resina enganxosa obtinguda dels arbusts Cistus ladanifer (de l'oest del Mediterrani) i Cistus creticus (de l'est del Mediterrani). Té una llarga història d'ús en l'herboristeria i com a ingredient dels perfums.

## Història

En l'antiguitat, el làdan es recollia de la llana i pèl de les cabres i les ovelles que pasturaven en zones plenes de plantes cistàcies. El recollien els pastors i el venien als comerciants del litoral. Moltes de les falses barbes dels faraons egipcis estaven fetes de pèl de cabra unit amb làdan. Aquesta resina també es feia servir per a tractar els refredats, la tos, problemes menstruals i reumatismes.

## Usos moderns

El làdan actualment es produeix per a la indústria dels perfums. S'obté bullint parts de les plantes i un absolut s'obté per extracció amb solvents. Per destil·lació al vapor s'obté un oli essencial. La fragància és més refinada que la resina crua. L'olor és molt rica, complexa i persistent. Substitueix l'ambre gris obtingut antigament de les balenes.

## Referències

* ↑ William Rhind, 1857. A History of the Vegetable Kingdom: embracing the physiology of plants, pp 130, 157, 554.
* ↑ Newberry, PE, The Shepherd's Crook and the So-Called" Flail" or" Scourge" of Osiris, The Journal of Egyptian Archaeology, 1929, pg.10
* ↑ Newberry, PE, The Shepherd's Crook and the So-Called" Flail" or" Scourge" of Osiris, The Journal of Egyptian Archaeology, 1929, pg.9
* ↑ http://www.bojensen.net/EssentialOilsEng/EssentialOils15/EssentialOils15.htm
* ↑ Reutter L. Analyses des parfums égyptiens. Annales, Le Caire 1914
* ↑ Lucas A. Cosmetics, perfumes and incense in ancient Egypt. Ancient Egyptian Materials and Industries. London; 1926
# Ludwig Wijnants

Ludwig Wijnants (Veerle, Laakdal, 4 de juliol de 1956) és un ciclista belga, ja retirat, que fou professional entre 1978 i 1992. El seu principal èxit esportiu fou una victòria d'etapa al Tour de França de 1985.
És germà del també ciclista Jan Wijnants.

## Palmarès

* 1979
** 1r a la Harelbeke - Poperinge - Harelbeke
* 1980
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Indre-et-Loire
* 1981
** 1r a la Volta a Limburg
** 1r al GP Frans Verbeeck
* 1982
** 1r a l'Omloop van het Leiedal
* 1984
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1985
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
* 1986
** 1r a l'Onze-Lieve-Vrouw Waver

### Resultats al Tour de França

* 1980. 68è de la classificació general
* 1982. 75è de la classificació general
* 1983. 48è de la classificació general
* 1985. 63è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1988. Fora de control (14a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1987. 90è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. Abandona (6a etapa)
* 1988. Abandona

## Referències

* 1 2 «WIJNANTS Ludwig». [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Edición del dissabte 6 juliol 1985, Página 25 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Ludwig WIJNANTS» (en italià). [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Ludwig Wijnants a sitiodeciclismo.net