# Mycena pura

Mycena pura és una espècie de bolet tòxic pertanyent a l'ordre dels agaricals.

## Descripció

* El barret fa 1,5-5 cm de diàmetre, de coloració molt variable, en general amb tonalitats violàcies, però també rosades o blanquinoses; marge amb evidents estries translúcides.
* Làmines blanquinoses o amb alguns dels colors del barret, distants, gruixudes, estretament adnates.
* Peu generalment del mateix color que el barret, llis i glabre.
* Olor i sabor rafanoide o de patata crua.
* L'esporada és de color blanc, amiloide.
* Espores el·lipsoïdals, les quals fan 6-8 x 3-4 micròmetres.

## Hàbitat

Boscos de coníferes i planifolis, sobre el sòl. És freqüent i fructifica entre el juliol i l'octubre.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa i Nord-amèrica.

## Confusions amb altres espècies

Actualment, Mycena pura està dividida en diverses espècies: Mycena rosea és una forma gran i de color rosa, la qual es troba als boscos de planifolis. Mycena diosma fa olor de flors. Mycena pearsoniana és més petita, té làmines lleugerament decurrents i l'esporada no és amiloide. Un bolet molt interessant i força rar és Mycena pelianthina, el qual es diferencia clarament de les espècies del grup pura pel color bru negrós de les arestes de les làmines a causa de la presència de queilocistidis d'aquest color.

## Efecte tòxic

El seu consum provoca emmetzinaments psicotròpics i trastorns digestius, psíquics i nerviosos. També és conegut per bioacumular bor. A més, Mycena rosea conté muscarina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kummer, P., 1871. Der Führer in die Pilzkunde: 107.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Kirk, P.M.; Cannon, P.F.; Minter, D.W.; Stalpers J.A., 2008. Dictionary of the Fungi (10ª edició). Wallingford: CABI. pp. 12-13. ISBN 0-85199-826-7
* 1 2 3 4 Gerhardt, Ewald; Vila, Jordi; i Llimona, Xavier, 2000: Bolets dels Països Catalans i d'Europa. Manual d'identificació. Ediciones Omega, S.A, Barcelona. Pàg. 510. ISBN 84-282-1121-3
* 1 2 La Chiussa, L. «Setas venenosas». El gran libro de las setas de España y Europa. Editorial De Vecchi S.A.U. Pp. 228. ISBN 84-315-2967-9
* 1 2 www.asturnatura.com (castellà)
* 1 2 MushroomExpert (anglès)
* ↑ The Fungi of California (anglès)
* ↑ Smith, A.H., 1947. North American Species of Mycena. University of Michigan Press: Ann Arbor, Michigan. 521 p.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ RogersMushrooms Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Vetter Y., 1995. "Boron content of edible mushrooms of Hungary". Zeitschrift fur Lebensmittel-Untersuchung und Forschung 201 (6): 524–27.

## Bibliografia

* Lamaison, Jean-Louis i Polese, Jean-Marie, 1998: Grand Guide Encyclopédique des Champignons. Artemis. ISBN 2-84416-005-0.
* Pantidou, M.E., 1973. Fungus-host index for Greece. Benaki Phytopathol. Inst., Kiphissia, Atenes. 382 pàgines.
* R. A. Maas Geesteranus, 1992: Mycenas of the Northern Hemisphere. II. Conspectus of the Mycenas of the Northern Hemisphere. Koninklijke Nederlandse Akademie van Vetenschappen: Amsterdam, els Països Baixos. ISBN 0-444-85757-5.
* Robich, Giovanni, 2003. Mycena d'Europa. Associazione Micologica Bresadola: Trento, Itàlia. 728 p.
* Smith, A.H., 1949. Mushrooms in their Natural Habitats. Sawyer's Inc: Portland, Oregon. 626 p.

## Enllaços externs

* Mushroom Observer (anglès)
* CalPhotos (anglès)
* www.indianamushrooms.com (anglès)