OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Segona sèrie del Cambrià

⇦ CAMBRIÀ ⇨ :
| Període | Sèrie | Estatge | Edat (Ma) |
| Cambrià | Furongià | Desè estatge | ~ 489,5 |
| Cambrià | Furongià | Jiangshanià | ~ 494 |
| Cambrià | Furongià | Paibià | ~ 497 |
| Cambrià | Miaolingià | Guzhanguià | ~ 500,5 |
| Cambrià | Miaolingià | Drumià | ~ 504,5 |
| Cambrià | Miaolingià | Wuliuà | ~ 509 |
| Cambrià | Segona sèrie | Quart estatge | ~ 514 |
| Cambrià | Segona sèrie | Tercer estatge | ~ 521 |
| Cambrià | Terranovià | Segon estatge | ~ 529 |
| Cambrià | Terranovià | Fortunià | 541,0 ± 1,0 |
La segona sèrie del Cambrià és la segona sèrie del període Cambrià, que encara no ha estat anomenada formalment. Comprèn el temps entre fa ~ 521 milions d'anys i fa ~ 509 milions d'anys. Segueix el Terranovià i precedeix el Miaolingià. S'ha proposat com a límit inferior d'aquesta sèrie la primera aparició dels trilobits, que es calcula que tingué lloc fa uns ~ 521 milions d'anys. El seu límit superior és marcat per la primera gran extinció de l'era del Fanerozoic. Es creu que els canvis en la química dels oceans i els medis marins en foren la causa més probable.

## Referències

* ↑ «GSSP Table - Paleozoic Era» (en anglès). [Consulta: 18 novembre 2012].
* ↑ Zhang, Wenhao; etal «Mass-occurrence of oncoids at the Cambrian Series 2–Series 3 transition: Implications for microbial resurgence following an Early Cambrian extinction» (en anglès). Gondwana Research, 28, 2014, pàg. 432–450. DOI: 10.1016/j.gr.2014.03.015.
# Siguèr

Siguèr (en francès Siguer) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània. Actualment compta amb una població de 100 habitants, segons el cens de 2016.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ INSEE
# Thermomix

La Thermomix (popularment en femení) és una batedora (combinada amb robot de cuina) fabricada per la companyia alemanya Vorwerk, capaç de fer moltes funcions, incloent-hi tallar, barrejar, pastar, coure a foc lent, bullir i coure al vapor. Encara que no incorpora la funció de forn, s'usa sovint per a preparar massa o pasta per a coure en un forn. Per això, pot moldre cereals com blat, espelta o blat de moro fins a obtenir farina, incorporant el gra complet a la massa. Respecte a altres processadores d'aliments, té un nombre petit d'accessoris bescanviables, ja que totes les funcions són realitzades per un únic instrument tallador.

## Descripció

La Thermomix es diferencia dels processadors d'aliments ordinaris en tenir un element de calefacció controlat termostàticament amb un rang de 37 °C a 120 °C en el model TM5, a 100 °C a la TM31 i models anteriors), un temporitzador i una escala incorporada per pesar directament a l'aparell.
Vorwerk afirma que el dispositiu es pot utilitzar per preparar àpats complets sense necessitat de coneixements culinaris avançats.
El model actual és la Thermomix TM 31. Té balança integrada i una velocitat màxima de 10.000 rpm. Les crítiques han elogiat la seva polivalència però n'han assenyalat l'alt preu.

### Accessoris

* Got amb capacitat de 2 litres.
* Tapa
* Espàtula.
* Recipient varoma: és un recipient foradat pel fons, que serveix per a cuinar al vapor.
* Papallona: Ajuda a mantenir en moviment grans quantitats d'aliment; s'utilitza per preparar postres, lactis o iogurt.
* Cistell: Serveix per a colar, filtrar o escórrer, així com per a cuinar ingredients que no es poden barrejar entre si o que siguin delicats.
* Gobelet: Tapa de l'orifici que existeix en la tapa; reté la calor i evita esquitxades, permet d'altra banda l'accés al contingut del got.
* Inclou a més una bàscula integrada per a pesar els aliments assenyalats a mesura que s'incorporen i un cronòmetre.

## Màrqueting i distribució

La Thermomix es ven a través de vendes directes per part d'una força de vendes de "Thermomix consultants".
Vorwerk fomenta la venda de la Thermomix per mitjà de distribuïdors locals que organitzen demostracions a domicili, de manera que no sol estar disponible en botigues. Els accessoris i llibres de cuina específics estan igualment disponibles mitjançant representants locals. Hi ha una comunitat d'usuaris activa que comparteix receptes i trucs a Internet i és especialment popular a l'Estat espanyol, Itàlia i Austràlia.

## Models

Tres models continuen sent àmpliament utilitzats, els TM31, TM5 i TM6. La màquina europea es va llançar per primera vegada en un model 200Vac. El TM5 es va posar a la venda a Amèrica del Nord el 2015 i la TM6 a Europa al 2019.

## Referències

* ↑ Thermomix TM31 Manual d'instruccions [Consulta: 25 febrer 2018]. Arxivat 2017-12-15 a Wayback Machine.
* ↑ «Thermomix review» (en anglès). about. com. [Consulta: 2 abril 2010].
* ↑ «html The Way We Eat: Dream Machine». New York Times, 20-11-2005.

## Vegeu també

* Minipimer

## Enllaços externs

* Pàgina de Thermomix Arxivat 2010-11-30 a Wayback Machine. a vorwerk.com (anglès)
# Zutendaal

Zutendaal (en limburguès Zietendaol) és un municipi belga de la província de Limburg a la regió de Flandes.

## Evolució demogràfica des de 1806

Font:INS
# Mgatxi

Mgatxi (en rus: Мгачи) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 822 habitants. Pertany al districte d'Aleksàndrovsk-Sakhalinski.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Israel-Nachrichten

Israel-Nachrichten és un diari israelià en alemany, editat a Tel-Aviv. Siegfried Blumenthal establí el diari el 1936 sota el títol «Blumenthals Neueste Nachrichten». El 1950, el diari va ser un dels més venuts a Israel.
Hi ha 100.000 jueus germanòfons a Israel i el diari té els seus lectors en tot el món.
Israel-Nachrichten ha estat dirigit des del 1975 fins a la seva mort l'agost del 2007 per Alice Schwarz-Gardos.
Israel-Nachrichten és membre de la Federació de Mèdia Jiddish i germano-alemanys d'arreu del món IMH.

## Enllaços externs

* (alemany) Israel-Nachrichten Arxivat 2006-06-16 a Wayback Machine.
* (alemany) www.medienhilfe.org Federació de Mèdia Jiddish i germano-alemanys (IMH)
# Jaén (desambiguació)

«Jaén» té aquests significats:
* Toponímia:
** Jaén, capital de la província de Jaén (Andalusia)
** Àrea metropolitana de Jaén, aglomeració urbana formada per 16 municipis de la Província de Jaén (Espanya)
** Catedral de Jaén, seu de la diòcesi de Jaén a la plaça de Santa Maria de la ciutat de Jaén
** Comarca Metropolitana de Jaén, comarca de la província de Jaén (Andalusia)
** LAV Madrid-Jaén, línia ferroviària d'alta velocitat propietat d'Adif
** Província de Jaén, província a la part oriental d'Andalusia
** Regne de Jaén, jurisdicció territorial de la Corona de Castella conquerit pel rei Ferran III de Castella
* Biografies:
** Antonio Jaen Morente (Còrdova, 1879 - San José, Costa Rica, 1964), historiador i polític andalús
** Diego Jaén Botella (Elx, 1900 - Melilla, 1936), professor, sacerdot i polític socialista valencià
** Gaspar Jaén i Urban (Elx, 1952), arquitecte i urbanista valencià més conegut per la seua obra literària
** Manuel Jaén Palacios (Villagordo, 1947), polític del Partit Popular balear resident a Menorca
** Maria Jaén (Utrera, 1962), escriptora i guionista de televisió
* Miscel·lània:
** Pacte de Jaén, acord signat en 1246, entre el rei de Castella, Ferran III, i el primer rei nazarí de Granada, Alhamar
** Real Jaén Club de Fútbol, club de futbol espanyol de la ciutat de Jaén (Andalusia)
** Bisbat de Jaén
# Jazztelia TV

Jazztelia TV va ser un servei de IPTV de la companyia de telecomunicacions espanyola Jazztel que es va oferir entre 2006 i 2010. S'oferia juntament amb l'ADSL2 + i donava la possibilitat de visualitzar més de 30 canals de cinema, sèries, música, notícies, entre d'altres. Abans de deixar de ser comercialitzat tenia uns 15.000 clients.

## Història

Es va iniciar al març del 2006, convertint-se en el tercer servei de televisió digital a través d'ADSL que s'oferia a Espanya. Al gener de 2007, va llançar un servei de Pagament Per Visió (Videoclub), en el qual es podien comprar tota mena de pel·lícules i sèries. Al març del 2008 la companyia va presentar un pla de negocis que esperava augmentar la base de clients del servei a 200.000 abonat el 2010. A l'abril del 2009 es va reestructurar per afegir nous canals a la seva oferta (traient altres de l'oferta anterior). Al maig de 2010 l'operadora va signar un acord amb Canal+ per comercialitzar el servei juntament amb la seva oferta de telecomunicacions.
Al juny de 2010 l'operadora de telecomunicacions va deixar de comercialitzar Jazztelia TV i va anunciar que centrava la seva oferta audiovisual en acords amb altres operadores com Canal+ i en serveis de televisió per Internet. A l'agost de 2010 Jazztel va tancar el servei definitivament per tots els seus clients oferint abans l'alternativa de televisió amb Canal+. Al gener de 2012 Jazztel va llançar un nou servei de televisió per Internet anomenat Jazzbox que permet l'accés a continguts de vídeo sota demanda proporcionats per Canal+.

## Oferta de canals

L'oferta de canal de Jazztelia TV era diversa. Comptava amb canals temàtics bàsics inclosos dins el paquet "Acceso TV" i diferents paquets extres que podien ampliar l'oferta com "Extra TV" o "Opción Latina".
Canals del pack "Acceso TV":
* Generalistes: TVE1, TVE 2, Antena 3, Cuatro, Telecinco, La Sexta, Popular TV, TVC Int.
* Informatius: Euronews, CNN Int., Bloomberg TV, AlJazeera, TV5 Monde
* TDT: El receptor té integrat un sintonitzador de TDT.
* Videoclub 24H PPV.
Canals del pack "Extra TV":
* Sèries i entreteniment: FOX, AXN, Sci Fi, Cosmopolitan TV, Calle 13, Paramount Comedy.
* Cinema: Turner Classic Movies, Canal Hollywood.
* Culinaris: Canal Cocina.
* Infantils: Cartoon Network, Nickelodeon, Boomerang.
* Musicals: MTV, VH1, 40 TV.
* Esports: Gol TV, Eurosport, Sportmanía.
* Documentals: Discovery Channel, National Geographic Channel, Odisea.
* TDT: El receptor té integrat un sintonitzador de TDT.
* Videoclub 24H PPV.
Canals a la "Opción Latina":
* Caracol Televisión
* Ecuavista
* Azteca Internacional
Canals a la "Opción Playboy":
* Playboy TV

## Vegeu també

* Jazztel
* Jazzbox
* Movistar TV
* ONO
* Orange TV

## Enllaços externs

* Pàgina de Jazztel
* Pàgina de Jazztelia TV
# Joan Bertran Borràs

Joan Bertran Borràs (Reus, 28 d'octubre de 1906 - 18 d'octubre de 1965) va ser un industrial català que arribà a alcalde de Reus.
Fill d'un industrial de l'oli i el sabó, Francesc Bertran Blanch, va estudiar a l'Institut Químic de Sarrià. Va estar afiliat a la Lliga Regionalista. Durant la guerra civil va ser empresonat pel govern de la República, ja que com a catòlic havia mostrat hostilitat cap al govern legítim. El 1939 va ser nomenat president del Patronat de Formació Professional i cap d'Acció Catòlica. El 1940 va ser alcalde accidental durant uns mesos, després de la mort en accident de cotxe de l'alcalde anterior José M. Fernández de Velasco. No va consolidar el càrrec d'alcalde en veure's implicat en un assumpte d'estraperlo de sabó. Va ser designat alcalde el 1952, càrrec que va exercir fins al 1963. El 1954 va patir un atemptat junt amb la seva esposa, per part d'un empleat municipal, quedant greument ferit, però del que es va recuperar. El seu currículum oficial destaca la tasca que va fer en la promoció de l'habitatge, la unificació de les estacions ferroviàries i la urbanització de seixanta vies públiques. També l'estímul a la creació del Col·legi del Roser, annex a l'Institut, la nova instal·lació del Museu Municipal les ampliacions de l'Hospital i la inauguració de la Casa Sindical Comarcal. Va ser Procurador en Corts i diputat provincial. Col·laborà a la premsa local: abans de la guerra civil a Les Circumstàncies, Avui i Aules, i en la postguerra en el Diario Español. Va ser un dels fundadors i col·laborà assíduament al Semanario Reus. Va publicar una obra sobre el santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia en castellà. La ciutat de Reus li va dedicar un carrer
Va morir el 1965.

## Referències

* 1 2 3 4 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 117.
* ↑ Duch, Montserrat. Reus sota el primer franquisme: 1939-1951. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1996, p. 331.
* ↑ Duch, Montserrat. "El segle XX: la dictadura franquista" A: Història general de Reus, vol. IV. Reus: l'Ajuntament, 2003, p. 371-372. ISBN 8489688214
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 9-10. ISBN 9788497916929.
# Joaquim Pou

Joaquim Pou (Vic, 1749 - Barcelona, 3 de juny de 1809) fou un heroi de la guerra del Francès.
Sacerdot, havia estat rector de l'església de la Ciutadella i sembla que fou el principal organitzador de la fracassada Conspiració de l'Ascensió del dia 11 de maig de 1809, dijous de l'Ascensió, contra el governants francesos de Barcelona. Descoberts, foren jutjats i condemnats a mort els religiosos Joaquim Pou i Joan Gallifa, el militar Josep Navarro i els ciutadans Salvador Aulet i Joan Massana. Foren executats a la Ciutadella el 3 de juny de 1809, al garrot els religiosos i a la forca els altres tres. Quan els francesos abandonaren la ciutat el 28 de maig de 1814, els seus cossos van ser recuperats i es van enterrar en la Capella dels Màrtirs del claustre de la Catedral de Barcelona, monumentalitzada el 1909 amb escultures d'Enric Clarasó.
L'any 1927 a la ciutat de Barcelona se li dedicà el carrer del Doctor Joaquim Pou al Barri Gòtic.
També el 1941 s'inaugurà el Monument als Herois del 1809 de Josep Llimona a la plaça Garriga i Bachs, a tocar de la Catedral, on Joaquim Pou és un dels dos sacerdots representats.

## Referències

* ↑ Gómez de Arteche y Moro, José. Guerra de la Independencia (en castellà). Madrid: Imprenta y Litografía del Depósito de la Guerra, 1891, p. 529.
* ↑ «B Nomenclàtor». [Consulta: 21 abril 2022].
# Juan Carlos Elijas

Juan Carlos Elijas (Tarragona, 1966) és un escriptor i professor de llengua espanyola a l'institut Pons d’Icart de Tarragona. És membre de l'Associació Col·legial d'Escriptors de Catalunya, forma part de la Tertúlia de Poesia Mediona 15 i ha publicat més de vint llibres de poesia en espanyol i català.

## Llibres

* Vers.o.s. atávicos. Tarragona: Cuadernos de la Perra Gorda, 1998
* La tribu brama libre. Tarragona: Cuadernos de la Perra Gorda, 2003
* Versus inclusive. Tarragona: Zarppa’s Entertainment, 2004
* Camino de Extremadura. Saragossa: Gobierno de Aragón, 2005
* Talkin’ heads. Varese, Itàlia: La torre degli arabeschi, 2006
* Al alimón –con Manuel Camacho-. Puebla, Mèxic: Ala Impar/UAP, 2006
* Talking Heads. Tarragona: Silva Editorial, 2007
* Delfos, me has vencido. Barcelona: El Bardo, 2009
* Cuaderno de Pompeya. Saragossa: Prensas Universitarias, 2009
* Último aullido para Allen Ginsberg / Últim udol per l’Allen Ginsberg. Girona: Quadrivium, 2011
* Lisboa blues. Tarragona, Cuadernos de la Perra Gorda: 2011
* Per un nus a la gola. Lleida, Pagès Editors: 2012
* Flors a les parpelles. Alacant: Aguaclara, 2014
* Sonetos a Simeonova. Ceutí: Alacena Roja, 2014
* El todo por los cuernos. València: Orel, 2014
* Ontología poética. Sevilla: La isla de Siltolá, 2015
* Balada de Berlín. Saragossa: Los Libros del Gato Negro, 2017
* Reino de espíritu. Madrid: Reino de Cordelia, 2018
* Juan Carlos Elijas. Lleida, Tarragona: Edicions de la Universitat de Lleida, Publicacions de la Universitat Rovira i Virgili, 2019
* Quadern de l'ornitòleg. Terres de l'Ebre: Editorial Petròpolis, 2021

## Premis literaris

Alguns dels premis literaris que ha guanyat són:
* Premio Internacional Miguel Labordeta (2003)
* Premi de poesia M.M. Marçal (2012)
* Amantes de Teruel (2017)

## Referències

* ↑ Rossi vas. «La poesía no da para comer». [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ ACEC. «Juan Carlos Elijas». [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Carina Filella. «Camí de Grècia». [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Redacción. «El jurado propone a Juan Carlos Elijas al premio Miguel Labordeta». [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Redacció. «Juan Carlos Elijas guanya el Premi de Poesia M.M.Marçal». [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Redacción. «Juan Carlos Elijas, premiado en el LVI Certamen de Poesía Amantes de Teruel». [Consulta: 9 gener 2021].

## Enllaços externs

* Juan Carlos Elijas en el Corpus Literari Digital de la Càtedra Màrius Torres (Universitat de Lleida).
* Entrevista a Juan Carlos Elijas a Alma en las palabras, de Toni Montesinos
# José Luis Ruiz Casado

José Luis Ruiz Casado (Barcelona, 1958- Sant Adrià de Besós, 2000) va ser un polític del Partit Popular que va morir en mans de l'organització terrorista ETA.

## Biografia

José Luis Ruiz Casado va ser assassinat per ETA a Sant Adrià de Besós el 21 de setembre de l'any 2000. Treballava en l'empresa privada i al mateix temps era regidor del Partit Popular a Sant Adrià de Besós des de 1995.

### Atemptat

Al març de l'any 2000, els etarres José Ignacio Krutxaga Elezkano i Fernando García Jodrá s'instal·len a Barcelona per a formar el comando Gaztelugatxe que actuaria a la zona. Al juliol s'hi afegiria Lierni Armendáriz González.
El comando va identificar al regidor del Partit Popular a l'Ajuntament de Sant Adrià de Besòs per mitjà de la premsa i posteriorment van localitzar el seu habitatge mitjançant la guia telefònica. Després d'un temps de vigilància van decidir matar-lo a la sortida del seu domicili. L'atemptat va tenir lloc el 21 de setembre de 2000, cap a les 07.40h en el moment que el regidor sortia de casa seva per anar a l'Ajuntament. Seria Fernando García Jodrá, que l'esperava al costat de José Ignacio Krutxaga, qui li dispararia dos trets que van causar la seva mort immediata.
José Ignacio Krutxaga Elezkano, Lierni Armendáriz González de Langarika i Fernando García Jodrá van ser condemnats a 34 anys i mig de presó. No hi ha constància de cap reivindicació concreta d'ETA relacionada amb aquest atemptat.
L'Ajuntament de Sant Adrià de Besòs va posar el nom de Ruiz Casado al camp de futbol municipal i a un torneig d'aquest esport que el regidor havia practicat des de la infantesa.

## Referències

* ↑ «José Luis Ruiz Casado». Partido Popular. [Consulta: 18 juliol 2018].
* 1 2 «Jose Luis Ruiz Casado» (en anglès americà). [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ Fundación Popular de Estudios Vascos. «José Luis Ruiz Casado». www.fpev.es-es. [Consulta: 18 juliol 2018].
* ↑ «El 'Comando Barcelona' de ETA que dirige García Jodrá asesina al concejal del PP en Sant Adriá de Besos, José Luis Ruiz Casado - La Hemeroteca del Buitre». .
* ↑ País, El «Torneo de fútbol en memoria del concejal de Sant Adrià asesinado» (en castellà). El País [Madrid], 14-09-2001. ISSN: 1134-6582.

## Bibliografia

* MERINO, A., XAPA, A., Arrels de Llibertat. pàg. 199-209. FPEV (2011). ISBN 978-84-615-0648-4
# Juan Antonio Ríos Morales

Juan Antonio Ríos Morales (Cañete, 10 de novembre de 1888 - Santiago de Xile, 27 de juny de 1946) fou un advocat i polític xilè que desenvolupà la seva tasca com a regidor, cònsol, diputat, senador, ministre d'Estat i president de la República de Xile.
Militant del Partit Radical, fou elegit president el 1942 en les eleccions celebrades després de la inesperada mort de Pedro Aguirre Cerda. Durant el seu mandat, Ríos hagué de fer front als anys més durs de la Segona Guerra Mundial, fet que es traduí en el trencament de les relacions diplomàtiques amb els països de l'Eix el 1943 i la declaració de guerra al Japó el 1945.
En aquests anys va continuar el procés d'industrialització iniciat pel seu antecessor, essent destacable la creació de la Companyia d'Acers del Pacífic, l'Empresa Nacional d'Electricitat i el descobriment de jaciments petrolífers a la regió de Magallanes.
Ríos Morales va intentar establir un govern d'unitat nacional, formant els seus governs amb militants tant de partits d'esquerra com de dretes. Tanmateix, va haver de fer front a una forta oposició de certs partits, especialment el seu mateix, els quals criticaven el seu fort personalisme.
Mort en l'exercici del càrrec, la seva defunció va marcar l'inici de la polarització de la política xilena, amb resultats cada cop més estrets a les posteriors eleccions presidencials. Alhora, la seva relativa popularitat va contrastar amb el declivi progressiu de la seva formació, el Partit Radical. En el seu honor es va batejar una població a la comuna d'Independència, així com un dels llacs més grans del país, el Llac President Ríos, així com un monument a la plaça d'armes de la seva ciutat natal.

## Enllaços externs

* Educar Chile Arxivat 2009-05-25 a Wayback Machine. (castellà)
# Kalanchoe suarezensis

Kalanchoe suarezensis és una espècie de planta suculenta del gènere Kalanchoe, de la família de les Crassulaceae.

## Descripció

És una planta suculenta perenne o biennal.
Les tiges són teretes, fortes, de 20 a 25 mm de diàmetre, de 40 a 60 cm d'alçada.
Les fulles són atapeïdes, peciolades, gruixudes, de color verd verdós, glauques, recurvades, amb pecíol gruixut, de 6 a 7 mm de diàmetre, àmpliament acanalades a la part superior, engrossides fins a la base, d'1 a 5 cm, làmina lanceolada, de 12 a 15 cm de llarg i de 5 a 10 cm d'ample, punta atenuada, base atenuada a trunacada, marges gruixuts i irregulars dentats, amb propàguls prop de la punta de la fulla.
Les inflorescències tenen moltes flors, són paniculiformes a corimbiformes, pedicels prims, de 15 a 20 mm.
Les flors són pèndules; el calze de color vermellós a violeta vermellós, tub cilíndric, arrodonit a la base, de 12 a 16 mm; sèpals aguts, estesos o recurvats, de 8 a 10 mm; corol·la de color groc, tub globós, de ± 4 angles, de23 a 26 mm; pètals recurvats, molt aguts, poc glandulosos, de 10 a 12 mm de llarg i d'uns 3 mm d'ample.

## Distribució

Planta endèmica del nord de Madagascar. Creix en roques calcàries.

## Taxonomia

Kalanchoe suarezensis va ser descrita per Joseph Marie Henry Alfred Perrier de la Bâthie (H.Perrier) i publicada a Archives de Botanique, Bulletin Mensuel 2: 21-22. 1928.

#### Etimologia

Kalanchoe: nom genèric que deriva de la paraula cantonesa "Kalan Chauhuy", 伽藍菜 que significa 'allò que cau i creix'.
suarezensis: epítet que probablement fa referència a la ciutat Diego Suarez, actualment Antsiranana, a l'extrem nord de Madagascar.

#### Sinonímia

* Bryophyllum suarezense (H.Perrier) A.Berger (1930)
* Kalanchoe poincarei var. suarezensis (H.Perrier) Boiteau ex Allorge-Boiteau (1995)

## Referències

* ↑ «Kalanchoe suarezensis». International Crassulaceae Network.
* ↑ «Kalanchoe suarezensis H.Perrier». International Plant Names Index.
# Kalná nad Hronom

Kalná nad Hronom és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 2.073 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1209.

## Viles agermanades

* Palotabozsok, Hongria

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12-04-2022. [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «História obce» (en eslovac). Obec Kalná nad Hronom. [Consulta: 7 agost 2022].
# Kalocora aurea

Kalocora aurea és una espècie d'odonat zigòpter de la família Protoneuridae endèmica del Valle del Cauca (Colòmbia). Viu als rius, rierols, aiguamolls i boscos de clima tropical i subtropical humit.
Tot i que s'ha qualificat com a amenaçada d'extinció a causa de la destrucció de l'hàbitat, la Unió Internacional per a la Conservació de la Natura considera en una revisió més recent la manca de dades suficients com per a qualificar l'estatus de l'espècie.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ris, F., 1918. Libellen (Odonata) aus der Region der amerikanischen Kordilleren von Costarica bis Catamarca. Archiv für Naturgeschichte A(9): 1–197
* 1 2 3 Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 IUCN (anglès)
* ↑ R.W. Garrison, 2006. Personal Collection of Rosser W. Garrison. Sacramento, Califòrnia, Estats Units

## Bibliografia

* Kennedy, C.H., 1940. The Miocora-like dragonflies from Ecuador with notes on Cora, Miocora, Kalocora, Josocora and Stenocora (Odonata: Polythorinae). Ann. Entomol. Soc. Amer. 33(2): 406–436.
* Silsby, J., i Parr, M., 2001. Dragonflies of the world. Smithsonian Institution Press. 241p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)