OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kuiurgazi

Kuiurgazi (en rus: Куюргазы) és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 189 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Kuixak

Kuixak (en rus: Луговой Кушак) és un poble de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 18. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# La Casona (Parets del Vallès)

La Casona és una casa de Parets del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar aïllat de planta quadrada amb cossos adossats. En el costat nord sobresurt una torre de planta octogonal amb coberta composta. L'edificació es distribueix en planta baixa i pis. La coberta és de teula plana a quatre vessants. Els vessants acaben amb un ràfec recolzat en mènsules. La composició de la façana principal es basa en tres eixos amb buits de proporció horitzontal emmarcats amb llinda plana, tancats amb reixes de ferro de barrots verticals en reganyol. La façana està estucada de color blanc. Sobre una de les finestres del primer pis hi ha un treballat rellotge de sol.
La tanca és amb reixa de ferro en forma de malla quadrada recolzada en un sòcol de paredat comú i pilar de secció quadrada arrebossats, acabats en una bola.

## Història

Casa torre situada al barri de l'escorxador, al final del carrer Lepant, on té la façana principal, amb un rellotge de sol, sota el qual hi ha la inscripció: la casona.
El 1948 Adela Hernández López demana permís per a construir una piscina, una pèrgola i un pou, a la casa del Quarter de Migdia, al barri de l'escorxador.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Casona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
# La Fille du garde-barrière

La Fille du garde-barrière és una pel·lícula de comèdia francesa de 1975 dirigida per Jérôme Savary i protagonitzada per Mona Heftre, Michel Dussarat i Annick Berger.

## Sinopsi

Mona és una noia de poble, filla d'un humil porter, que un día és violada a la via del tren per un vagabund. Aleshores marxa a la ciutat, on coneix el jove Dudu, però és segrestada per la senyora Julien, que la prostitueix. Dudu intenta rescatar-la i acaba com a assessor del xeic Abdulah de Bagdad, qui a la seva mort li entrega el seu títol. Mentrestant, Mona queda embarassada i és casada amb el cirurgià Bornard, que converteix el bordell en una clínica. Dudu s'infiltra en un ball de màscares organitzat per Bornard, rescata Mona i fuig amb ella a Bagdad per casar-se.

## Repartiment principal

* Mona Heftre com a Mona
* Michel Dussarat com a Dudu
* Annick Berger com a Madame Julien
* Jean-Paul Farré com a l'alcalde
* Valérie Kling com a Gertrude, esposa de l'alcalde
* Jean-Paul Muel com el xeic Abdullah
* Roland Topor com a Le pochard
* Jérôme Savary com el guardabarrera
* Maritin com a xofer
* Guy Gallardo com a Bernard
* Gérard Boucaron com a l'eunuc
* Pablo Vigil com a el visir
* Jean Abeillé com a el president de la República

## Referències

* ↑ Rège p.388
* ↑ La Fille du garde-barrière a unifrance.org

## Bibliografia

* Rège, Philippe. Encyclopedia of French Film Directors, Volume 1. Scarecrow Press, 2009.
* Noureddine Ghali, Cinéma 75, numéro 203, novembre 1975, p. 136
* Gaston Haustrate, Cinéma 75, numéro 203, novembre 1975, p. 137
* Daniel Sauvaget, La Saison cinématographique 76, octobre 1976, p. 125
# La Fille de Brest

La Fille de Brest (150 Mil·ligrams en anglès) és una pel·lícula francesa dirigida per Emmanuelle Bercot. Fou projectada al Festival Internacional de Cinema de Toronto de 2016.
La pel·lícula es basa en la història real de la doctora Irène Frachon, que esdevingué un personatge clau, gràcies a les seves investigacions i al seu compromís, per tal de posar fi a la comercialització del fàrmac Mediator (benfluorex) dels laboratoris Servier, que van causar la mort a centenars de francesos.

## Referències

* ↑ «Emmanuelle Bercot's '150 Milligrams' to Open San Sebastian Festival». The Hollywood Reporter. [Consulta: 25 agost 2016].
* ↑ «Toronto unveils City To City, World Cinema, Masters line-ups». ScreenDaily. [Consulta: 22 agost 2016].
* ↑ Felperin, Leslie «'150 Milligrams' ('La Fille de Brest'): Film Review». The Hollywood Reporter, 26-09-2016.
# La Plata (Missouri)

La Plata és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.486 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Plata tenia 1.486 habitants, 630 habitatges, i 388 famílies. La densitat de població era de 470,3 habitants per km².
Dels 630 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 24% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 17,8% de 45 a 60 i un 26% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.583 $ i la renda mediana per família de 36.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.438 $ mentre que les dones 17.880 $. La renda per capita de la població era de 19.675 $. Entorn del 9% de les famílies i el 14,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Plata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Plata». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# La Talaia (Bellprat)

La Talaia és una muntanya de 727,3 metres que es troba entre els municipis de Bellprat i Santa Maria de Miralles, a la comarca de l'Anoia.
# Kanonerovita

La kanonerovita és un mineral de la classe dels fosfats. Anomenada així per Aleksandr Anatol'evich Kanonerov, hisoriador de la mineria del Museu Nizhnii Tagil de la indústria minera, qui va trobar el mineral. És l'anàleg de manganès (II) de la hilbrownita. És el primer mineral trifosfat.

## Classificació

Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kanonerovita a "08.FC - Polifosfats, poliarsenats i [4]-polivanadats, només amb H₂O» juntament amb els següents minerals: fianelita, pintadoïta, canafita, wooldridgeïta i arnhemita.

## Característiques

La kanonerovita és un fosfat de fórmula química Na₃Mn$^{2+}$(P₃O$_{10}$)·12H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5 a 3.

## Formació i jaciments

S'ha descrit en caviats en pegmatites granítiques de moscovita-albita-microclina tallant granits metamorfitzats amb biotita i pòrfirs granítics. S'ha descrit només a Rússia.

## Referències

* ↑ «Kanonerovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Kanonerovite Mineral Data». [Consulta: 3 setembre 2017].
# Kanonji

Kanonji (観音寺市, Kanonji-shi), sovint romanitzat com a Kan'onji, és una ciutat i municipi de la prefectura de Kagawa, a la regió de Shikoku, Japó. El nom del municipi fa referència al Kanon-ji o "temple de Kanon", en honor de la deessa budista Kanon, el qual es troba al municipi.

## Geografia

El municipi de Kanonji està situat a la part més occidental de la prefectura de Kagawa. El terme municipal de Kanonji limita amb el de Mitoyo a l'est; amb la prefectura d'Ehime al sud-oest; amb la prefectura de Tokushima al sud-est i amb la mar interior de Seto al nord. Ultra el territori principal del municipi a l'illa de Shikoku, el municipi també ocupa una petita illa a la costa.

## Història

Tot i que ja existia una ciutat de Kanonji, l'actual ciutat va ser fundada l'11 d'octubre de 2005 fruit de l'absorció per part de Kanonji de les viles d'Ōnohara i Toyohama, ambdues pertanyents al ja desaparegut districte de Mitoyo.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas particular de Kanonji, la llista comença el 2005, quan es funda el municipi.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit | Partit |
| Seiji Shirakawa | 2005 | | | Ind |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 54.251 | 58.228 | 58.708 | 78.356 | 73.186 | 66.653 | 68.435 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 68.436 | 66.555 | 62.680 | 56.809 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils de Shikoku (JR Shikoku)
** Kanonji - Toyohama - Minoura

### Carretera

* Autopista de Takamatsu
* Nacional 11 - Nacional 377

## Agermanaments

* Kusatsu, prefectura de Shiga, Japó. (22 d'octubre de 1982)
* Appleton, Wisconsin, EUA. (27 de gener de 1988)
* Makkari, Hokkaido, Japó. (1991)
* Jimo, província de Shandong, RPX. (27 de juliol de 2000)

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=37205
* ↑ http://www.shikoku88-6869.com/jiin.html
* ↑ https://88shikokuhenro.jp/69kannonji/
* ↑ https://www.pref.kagawa.lg.jp/content/tandoku/kouhou/w3cz95150312151105.shtml
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# La adúltera

La adúltera és una co-producció hispano-francesa en color dirigida per Roberto Bodegas i estrenada en 1975 que va tenir poca acceptació de públic i de crítica. Posseeix un cert humor negre en clau de comèdia. Va ser rodada a Madrid.

## Argument

Una dona de províncies coneix a un francès i es casa amb ell. Tanmateix, després d'això, descobreix en si mateixa passions que desconeixia i té aventures eròtiques amb el forner, el metge, el farmacèutic...

## Premis
### 31a edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Premiat | Resultat |
| Millor actor de repartiment | José Luis Coll | Guanyador |

## Referències

* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1975». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-05-06. [Consulta: 30 desembre 2018].

## Bibliografia

* Aguilar, Carlos. Guía del Video - Cine. Ediciones Cátedra, 1986. ISBN 84-376-0615-2. -Ver Carlos Aguilar

## Enllaços externs

* La adúltera a Hoycinema
# L'Espluga (Toralla)

L'Espluga és una cavitat del terme de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Toralla i Serradell, en l'àmbit del poble de Toralla.
Està situada a ponent de Toralla, en el costat de llevant de la Roca Colomer, al sud de la Cova de Toralla. És al nord-oest del paratge d'Estornegals.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# L'Espluga (Odèn)

L'Espluga és una muntanya de 1.534 metres que es troba al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Legrandellus

Legrandellus és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Legrandellus fuscolarosalis, que es troba a les Seychelles (Aldabra).

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ Afro Moths
# La Sala (Camós)

La Sala de Camós és un casal senyorial que es troba adossat a l'antiga església de Sant Vicenç de Camós, la primitiva parroquial del terme. És una obra declarada bé cultural d'interès nacional.

## Història

Sembla que fou la residència dels cavallers cognomenats Camós, que són consignats en la documentació comarcal des del 1162 amb el rei Pere Joan. La família dels Camós, amb una branca familiar que tingué drets al rodal de Tordera, Palafolls i Pineda, és documentada fins al 1450, en què Brígida de Camós apareix casada amb Joan Berenguer de Cartellà.

## Arquitectura

La Sala de Camós és un edifici civil que respon a aquest denominador comú d'espais arquitectònics en que predomina una gran peça d'usos polivalents amb alguna torre o cossos menors que la serveixen. Hi ha una nau de planta i pis coberta amb una doble arcuació de mig punt a la planta baixa que a la planta del pis es repeteix amb els arcs apuntats.
A la cantonada de migdia, encara que en planta no es manifesti com a cos independent de la resta, s'alça una torre amb finestres geminades a la façana de migdia, en la qual hi ha una porta d'accés a nivell del pis amb arc de mig punt dovellat. Al nivell del segons pis hi ha una altra obertura de tipus defensiu amb un matacà. Aquesta obertura, més estreta que la porta de baix, també és d'arc de mig punt format per petits dovelles.
Les reformes i restauracions sofertes no en permeten una datació precisa, però pels elements arquitectònics es pot avançar que es tracta d'una obra de la darreria del segle xiii, gairebé dins del XIV.

## Referències

* ↑ «La Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2017].
* 1 2 Galimany i Arnau, Manuel; Moner i Codina, Jeroni; Riera i Micaló, Jaume. «La Sala de Camós». A: El Gironès La Selva El Pla de l'Estany. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1991, p. 404-405 (Catalunya romànica, V). ISBN 84-7739-262-5.

## Enllaços externs

* Generalitat de Catalunya. Patrimoni
# La Sal

La Sal és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 339 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Sal tenia 339 habitants, 96 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 2,9 habitants per km².
Dels 96 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 28,6% entre 18 i 24, un 20,4% entre 25 i 44, un 20,4% de 45 a 60 i un 6,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 23 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.926 $ i la renda mediana per família de 26.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.295 $ mentre que les dones 25.893 $. La renda per capita de la població era de 7.567 $. Entorn del 16,3% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Sal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Sal». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Laroya

Laroya és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 127 habitants. La seva extensió superficial és de 21 km² i té una densitat de 6,0 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 18′ N, 2° 20′ O. Està situada a una altitud de 860 metres i a 114 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| 108 | 108 | 105 | 107 | 98 | 100 | 102 | 123 | 127 |
# La fi del Comte d'Urgell

La fi del Comte d'Urgell és una crònica anònima catalana, conservada fragmentàriament, que recull la història de la revolta de Jaume II d'Urgell contra Ferran d'Antequera el 1413, començant poc abans de l'inici d'aquesta i acabant amb la mort del comte i la dels seus suposats assassins.
També és anomenada Escriptura privada i podria ser escrita entre el 1466 i el 1479, durant la guerra contra Joan II. Fou considerada una falsificació del segle xvii per Giménez Soler, que l'atribuí a Monfar i Sors. L'autor sembla un burgès o jurista resident a Lleida i a Barcelona.

## Referències

* ↑ «La fi del Comte d'Urgell». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# La fi del món (Doctor Who)

«La fi del món» té aquests significats:
* La fi del món, l'últim episodi de la segona temporada de la sèrie revivida Doctor Who.
* La fi del món, el segon episodi de la primera temporada de la mateixa sèrie.
# La mà de Déu

«La mà de Déu» té aquests significats:
* La Mà de Déu, és un motiu en l'art jueu i cristià.
* La mà de Déu o Khamsa, és un amulet protector islàmic i del folclor jueu.
* Les mans de Déu, un símbol del neopaganisme polonès
* La mà de Déu és un gol de Diego Armando Maradona el partit de la copa de la FIFA de 1986 entre Argentina i Anglaterra
* La Mà de Déu en astronomia és una imatge d'un quàsar.
# Leptopelis uluguruensis

Leptopelis uluguruensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Tanzània.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Howell, K., Poynton, J.C., Schiøtz, A. & Menegon, M. 2004. Leptopelis uluguruensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Leptopelis viridis

Leptopelis viridis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Benín, Burkina Faso, Camerun, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Gàmbia, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Libèria, Níger, Nigèria, Senegal, Sierra Leona, Togo i, possiblement també, a la República Centreafricana, el Txad, Mali i Sudan.

## Referències

* Rödel, M.-O. & Schiøtz, A. 2004. Leptopelis viridis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Leptophryne

Leptophryne és un gènere d'amfibis de la família dels bufònids amb només dues espècies que es troben al sud-est d'Àsia.

## espècies

* Leptophryne borbonica (Tschudi, 1838)
* Leptophryne cruentata (Tschudi, 1838)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Les Cadiretes

* Per a altres significats, vegeu «puig de les Cadiretes».
Les Cadiretes és una petita cinglera del municipi de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, dins de l'àmbit del poble de Rivert, al Pallars Jussà. És el vessant septentrional del Serrat de la Rebollera, al nord-oest de Rivert. És a la dreta del barranc de Palomera i al sud de l'Espluga de Castilló.
# Les Canals (Castellterçol)

Les Canals és una masia del terme municipal de Castellterçol, al Moianès.
Està situada en el sector nord-est del terme, ran mateix del termenal amb Castellcir. És a la dreta del Torrent Mal, a llevant del Molí de l'Oller i al sud-oest de les Basses.

## Enllaços externs

* Les Canals en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Le Roy (Illinois)

Le Roy és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 3.332 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Le Roy tenia 3.332 habitants, 1.300 habitatges, i 920 famílies. La densitat de població era de 579,5 habitants/km².
Dels 1.300 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,7% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.781 $ i la renda mediana per família de 53.986 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.784 $ mentre que les dones 27.450 $. La renda per capita de la població era de 20.743 $. Aproximadament el 0,6% de les famílies i l'1,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Triollo

Triollo és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 124 | 102 | 85 | 86 |
# Barbacoll de collar

El barbacoll de collar (Bucco capensis) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita la selva humida de l'est de Colòmbia, sud de Veneçuela, Guaiana, est de l'Equador, nord-est del Perú i Brasil amazònic.
# Cuaespinós carboner

El cuaespinós carboner (Synallaxis tithys) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae).
Habita zones àrides amb matolls als turons per l'oest Andes del sud-oest d'Equador i nord-oest de Perú.

## Referències

* ↑ «Cuaespinós carboner». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 29/04/2021(català)
# Akysis pulvinatus

Akysis pulvinatus és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 3 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 31.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. i M. Kottelat 1998. The catfish genus Akysis Bleeker (Teleostei: Akysidae) in Indochina, with descriptions of six new species. J. Nat. Hist. 32:1057-1097.
* Ng, H.H. 2007. Akysis pulvinatus, a new species of catfish (Siluriformes: Akysidae) from southern Thailand. Zootaxa 1608: 51-58.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.