OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Euclid

* Per a altres significats, vegeu «Euclid (nau espacial)».
Euclid és una ciutat al Comtat de Cuyahoga a l'estat d'Ohio (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 52.717 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Euclid tenia 52.717 habitants, 24.353 habitatges, i 13.491 famílies. La densitat de població era de 1.900,5 habitants/km².
Dels 24.353 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,3% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 39,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 19,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.151 $ i la renda mediana per família de 45.278 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.914 $ mentre que les dones 28.528 $. La renda per capita de la població era de 19.664 $. Aproximadament el 7,1% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Personatges il·lustres

* Sunita Williams (1965 -) astronauta

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Euclid». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Euclid». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Fan Zeng

    En aquest nom xinès, el cognom és Fan.
Fan Zeng :
| Xinès: | Xinès: | 范增 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Fàn Zēng |
| | Wade-Giles: | Fan Tseng |
Fan Zeng (277-204 aEC) va ser un assessor de Xiang Yu durant el període de la Disputa Chu–Han de la història xinesa.

## Biografia
### Començant la seva carrera

Fan era un nadiu de Juchao (en l'actualitat Carrer Yafu, Districte Juchao, Ciutat de Chaohu, Anhui). Tenia un gran interès cap a l'estratègia militar i la política. En el 207 aEC, quan Fan tenia al voltant dels 70 anys, va marxar de casa per conèixer a Xiang Liang, que s'havia aixecat en revolta contra la Dinastia Qin igual que molts altres, i ell va ser acceptat per Xiang com a assessor.

### Servint a Xiang Yu

Després de la mort de Xiang Liang, Fan va continuar servint al seu nebot Xiang, Xiang Yu, com a assessor. Xiang Yu respectuosament s'adreçava a Fan com el seu "Segon Pare" (亞父; Yafu). Des de llavors, Fan participà activament en la planificació i la formulació d'estratègies per a Xiang per així poder permetre-li superar als seus rivals. En el 206 aEC, Fan va seguir a Xiang quan el seu exèrcit va entrar a Guanzhong (el cor de Qin), on Fan es va adonar que Liu Bang es podria convertir en un futura amenaça per a Xiang. Fan llavors constantment va instar a Xiang de matar Liu, però Xiang no va fer cas dels seus consells.
Durant el famós Festí a la Porta Hong, Fan li va ordenar al cosí de Xiang, Xiang Zhuang, de fingir fer la dansa de l'espasa i usar l'oportunitat per matar a Liu Bang, que estava convidat a la festa per invitació de Xiang.

## En la cultura popular

Fan és una de les 32 figures històriques que apareixen com a personatges especials al videojoc Romance of the Three Kingdoms XI de Koei.

## Anotacions i referències

* 1 2 3 Registres del Gran Historiador, volum 7

## Enllaços externs

* Baidu Baike (xinès)
# Zelenoborski

Zelenoborski (en rus Зеленоборский) és un possiólok de l'óblast de Múrmansk, a Rússia. Es troba a l'extrem nord-oest de Rússia, a la península de Kola, a la vora de la mar Blanca, al golf de Kandalakxa. És a 34 km al sud de Kandalakxa, a 235 km al sud de Múrmansk i a 1.266 km al nord de Moscou.
La vila fou fundada el 1951 per a la construcció de la central hidroelèctrica Kniajegubskaia. Obtingué l'estatus de possiólok l'any següent.

## Referències

* ↑ Distàncies a vol d'ocell o distàncies ortodròmiques.
# Variable RV Tauri

En astronomia, es denominen variables RV Tauri a una classe d'estels variables supergegants. Mostren canvis de lluminositat lligats a pulsacions radials en les seves superfícies. Els canvis de lluentor van acompanyats de canvis en el tipus espectral. Mentre en la fase més brillant els estels tenen tipus espectral F o G, en la fase més tènue els seus tipus canvien a K o M. El període formal habitual de fluctuació de lluentor està comprès entre 30 i 150 dies, alternant mínims primaris i secundaris, que poden canviar entre si. La diferència entre la lluentor màxima i el mínim pot aconseguir quatre magnituds.
Les variables RV Tauri poden dividir-se en dos tipus:
* Variables RVa: aquelles on la lluentor mitjana de les quals no varia;
* Variables RVb: aquelles que mostren variacions periòdiques en la seva lluentor mitjana, de manera que els seus màxims i mínims canvien en una escala temporal que va de 600 a 1500 dies.
El prototip d'aquesta classe, RV Tauri, és una variable de tipus RVb que mostra variacions de lluentor entre magnitud +9,8 i +13,3 amb un període formal de 78,7 dies. R Scuti i U Monocerotis són dos exemples notables dins d'aquest grup, però n'hi ha d'altres com AC Herculis, V Vulpeculae, AR Sagitarii o SS Geminorum.
Les variables RV Tauri poden ser objectes post-AGB. Es pensa que la major part d'elles són sistemes binaris amb pols possiblement confinada un disc.

## Referències

* Samus N.N., Durlevich O.V., et al. Combined General Catalog of Variable Stars (GCVS4.2, 2004 Ed.)
* de Ruyter, S.; van Winckel, H.; Dominik, C.; Waters, L. B. F. M. & Dejonghe, H. «Strong dust processing in circumstellar discs around 6 RV Tauri stars. Are dusty RV Tauri stars all binaries?». SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service. pp. 161-166.
# Lerkendal

Lerkendal és un districte (en noruec bokmål: bydelene) de la ciutat de Trondheim, comtat de Sør-Trøndelag, Noruega. Els altres districtes són Østbyen, Heimdal i Midtbyen.
El districte limita al nord amb Gløshaugen i Elgeseter, a l'est amb Berg, al sud amb Tempe i a l'oest amb el riu Nidelva. Alguns punts d'interès inclouen la Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia (NTNU), SINTEF i l'estadi del Rosenborg BK, Lerkendal Stadion.

## Referències

* ↑ «Lerkendal - bydel i Trondheim» (en noruec). SNL.
# Lerissa Henry

Lerissa Henry (Kolonia, 18 d'agost de 1997) és una atleta dels Estats Federats de Micronèsia. Va competir en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2016 en la carrera dels 100 metres llisos femení; el seu temps de 13,53 segons en la ronda preliminar no li va permetre classificar-se per a la primera ronda.

## Referències

* ↑ «Lerissa Henry» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-23. [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ «Women's 100m - Standings» (en anglès). Rio 2016. Arxivat de l'original el 2016-08-14. [Consulta: 28 agost 2020].
# Lerman

Lerman és el nom dels següents personatges:
* Diego Lerman, director de cinema i teatre argentí
* Leonard Lerman (1925 -2012), científic dels Estats Units notable pel seu treball sobre l'ADN
* Logan Lerman, actor estatunidenc
# Esther Süss

Esther Süss (Brugg, Argòvia, 19 de març de 1974) és una esportista suïssa que competeix en ciclisme de muntanya en la disciplina de marató i a la de camp a través, guanyadora d'una medalla de bronze al Campionat Mundial de Ciclisme de Muntanya de 2013 i dues medalles de plata al Campionat Europeu de Ciclisme de Muntanya, en els anys 2012 i 2015.

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2008
** Campiona d'Europa en Marató
* 2010
** Campiona del món en Marató
** Campiona d'Europa en Marató
* 2013
** Campiona d'Europa en Marató

## Referències

* ↑ «Esther Süss» Arxivat 2016-02-06 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ «Esther Süss» en The-sports.org (anglès)

## Enllaços externs

* Perfil d'Esther Süss a Cycling Archives
* Perfil d'Esther Süss a cyclebase.nl
# Çò des de Sancho

Çò des de Sancho és una obra de Betren, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic habitatge amb el portal de la cort encarat al nord, que dona al carrer de Sant Sadurnin. A través d'aquest portal s'accedia a un pati interior per les següents dependències: casal, borda, i galeria elevada formant un annex independent, amb l'espai inferior dedicat a diverses funcions (llenyer, corrals etc.). La porta d'accés, construïda amb blocs de marbre blanc, presenta la llinda que duu la següent inscripció: V[idal] D[eó]// AÑO 1885.
Actualment la casa queda orientada a migdia, amb llucanes en una coberta a dues aigües i teulada de pissarra. La galeria ha estat substituïda per edificacions modernes.

## Història

Tradicionalment Es de Sancho eren un dels habitatges més importants de Betren i de la Val fins i tot, posseïen finques i propietats arreu, tenien el molí de Betren i un altre Casarilh (les ruïnes del qual es troben en la part Es de Sancho) Sanç cònsol de Betren aconseguí la ratificació dels costums de la Val (1298). En el Capbreu de Betren comparteix ja un senyor Pere de Sancio (1313) que seria descendent d'aquell primer. Posteriorment, el famós tractant de mules Joan Deó Espanha propietari de Çò de Sancho esdevingué un dels negociants més rics de la Val. En les fotografies del nucli de Betren, de començament segle XX (abans de fer-se l'actual carretera) destaca darrera de la casa un grandiós verger tot rodejat per un alt mur.

## Referències

* 1 2 3 «Çò des de Sancho». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Catfolkin

Catfolkin és una formació de música catalana d'estil folk rock festiu format per Tito Álvarez, Pep Rubio, Carlos Saez, Júlia Gual, i Ernest Roca.
El grup es va formar a finals del 2014 i van iniciar la seva carrera tocant a bars, petites sales i la Fira de Músics de Cardedeu. Durant el 2015 van dur el seu directe per tavernes irlandeses i diverses festes majors. La bona acollida dels seus temes van propiciar que Catfolkin enregistrés el seu primer àlbum Toquem Fusta a inicis del 2016.
Durant la seva gira "Salut i ratafia tour" van compartir escenari amb Els Catarres, Doctor Prats, Sense Sal, Banda Biruji i Ebri Knight entre d'altres.
El Març del 2018 van estrenar el segon disc Que no s'aturi, oferint l'estrena del directe al Tradicionàrius de Gràcia. Això va ser el tret de sortida de "Que no s'aTOURi" que els està portant per tot el país. El mes de Juny van estrenar el videoclip de la cançó que dona títol al disc, Que no s'aturi. En el vídeo es pot veure Gabriel Rufián indicant als components de la banda com arribar a Sant Esteve de les Roures. A finals de Juny d'aquell mateix any van rebre un guardó per versionar La polca de Montmeló, cançó popular que dona el toc de sortida a la festa major del municipi.
En 2023, després de la mort de Júlia Gual la banda va anunciar una aturada indefinida.

## Discografia

* 2016 Toquem Fusta (ACAC produccions).
* 2018 Que no s'aturi (Discmedi)
* 2021 Esclata (Autoedició)
* 2022 Bon vent (EP, autoeditat)

## Premis

* 2016 Premi a la millor banda en català al concurs de músics de Badalona.
* 2017 Premi a la millor cançó amb "La nostra Barcelona" als Premis Talent.
* 2017 Finalistes al Sons de la Mediterrània

## Referències

* ↑ Alcaide, Marta. «Catfolkin: «Catalunya sempre ha estat una terra de revolta, consciència crítica i moviment social»». Enderrock, 20-05-2022. [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ Enderrock.cat. «Catfolkin - Toquem fusta | Enderrock.cat». [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ «Concert Musik'n viu». Arxivat de l'original el 2016-11-29. [Consulta: 28 novembre 2016].
* ↑ «El Festival Tradicionàrius cierra 31 edición con más de 10.000 espectadores». La Vanguardia.
* ↑ Enderrock.cat «Catfolkin arriba a Sant Esteve de les Roures». Enderrock.cat.
* ↑ «Cameo de Rufián amb Catfolkin a Sant Esteve de les Roures». [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ «CATFOLKIN VERSIONA LA POLCA DE MONTMELÓ». Ajuntament de Montmeló, 29-06-2018. [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ Núñez, Sergi. «Ha mort Júlia Gual, flautista de Catfolkin». Enderrock, 23-03-2023. [Consulta: 11 juliol 2023].
* ↑ Spotify - Catfolkin
* ↑ Facebook concurs músics Badalona
* ↑ Enderrock.cat «Enderrock.cat: Catfolkin guanya el Premi Talent 2017». Enderrock.cat.
* ↑ Mediterrània, Sons de la «Sons de la Mediterrània: Balkan Paradise Orchestra, guanyadores del X Concurs Sons de la Mediterrània». Enderrock.cat.
# Frontera entre Uganda i Ruanda

La frontera entre Uganda i Ruanda és la línia fronterera de 169 kilòmetres, en sentit Est-Oest, que separa Uganda de Ruanda a l'Àfrica oriental. El seu extrem oriental és eltrifini entre els dos països i la República Democràtica del Congo, a les proximitats de Ruhengen (Ruanda). A l'est hi ha el trifini amb Tanzània. Separa les províncies ruandeses del Nord i Est de la regió ugandesa de l'Oest (districtes de Kabale, Kisoro i Ntugamo), així com un petit fragment del tradicional regne d'Ankole. Travessa els volcans extints Sabinio, Mgahinga i Muhabura a les muntanyes Virunga, aplegant el Parc Nacional dels Volcans de Ruanda, el Parc Nacional de Mgahinga Gorilla d'Uganda, i el Parc Nacional Virunga a la veïna República Democràtica del Congo.
Ambdós països finalitzaren les seves disputes frontereres amb un acord l'abril de 2010 amb la demarcació fronterera entre Kisoro (Uganda) i Ruhengeri (Ruanda), mitjançat una Comissió Fronterera Conjunta que va iniciar els seus treballs en 2007.

## Referències

* ↑ «Rwanda». CIA, The World Factbook. Arxivat de l'original el 2018-12-24. [Consulta: 4 abril 2008].
* ↑ Ian Brownlie, Ian R. Burns African Boundaries: A Legal and Diplomatic Encyclopaedia, p. 992-995
* ↑ Rwanda and Uganda to move forward on boundary demarcation, IBRU: Centre for Borders Research
* ↑ Finally, Rwanda, Uganda to resolve boundary dispute Arxivat 2018-01-11 a Wayback Machine., theeastafrican.co.ke, 19 d'abril de 2010
# UL94

UL94 és l'estàndard per la seguretat en inflamabilitat dels materials plàstics en parts de dispositius i aparells. Va ser creada per l'organització dels EUA anomenada UL. La norma UL94 determina la tendència dels materials a extingir o expandir la flama un cop s'ha generat el foc. UL94 està harmonitzada amb les normes IEC 60707, 60695-11-10 60695-11-20 ISO 9772 i 9773.

## Classificacions

Ordenats de major a menor inflamabilitat :
| Codi | Posició de la mostra a assajar | Inflamabilitat | Velocitat | Goteig de material |
| HB | Horitzontal | Crema lentament | < 75mm/minut | sí |
| V-2 | Vertical | Apaga la flama | < 30 segons | sí |
| V-1 | Vertical | Apaga la flama | < 30 segons | sí, sense flama |
| V-0 | Vertical | Apaga la flama | < 10 segons | sí, sense flama |
| 5VB | Vertical | Apaga la flama | < 60 segons | no |
| 5VA | Vertical | Apaga la flama | < 60 segons | no |
Materials especials ː pel·lícules plàstiques (HF-1, HF-2, HBF) i escumes (VTM-0, VTM-1, VTM-2).

## Vegeu també

* Inflamabilitat
* Circuits impresos : materials FR2 i FR4

## Referències

* ↑ Company, RTP. «UL94 V-0, V-1, V-2 Flammability Standard (UL Yellow Cards) - RTP Company» (en anglès). http://web.rtpcompany.com. Arxivat de l'original el 2017-05-27. [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ «What Does The UL94 Flammability Rating Mean? - ETS Cable Components» (en anglès). ETS Cable Components, 08-05-2014.
* ↑ «UL94 - Flame Retardants» (en anglès). http://fr.polymerinsights.com. Arxivat de l'original el 2017-05-17. [Consulta: 25 maig 2017].
* ↑ «UL 94 : Test for Flammability of Plastic Materials for Parts in Devices and Appliances» (en anglès). http://u.dianyuan.com.+[Consulta: 25 maig 2017].
# Unió Menorquina

Unió Menorquina (UMe) fou un partit polític de Menorca de caràcter insularista. Es defineixen com un partit "centrista, liberal i menorquinista". Es consideren pròxims a Unió Mallorquina i Convergència i Unió.
Encara que el partit es troba inscrit en el registre de partits polítics del Ministeri de l'Interior des de 1993, no fou fins a principis de 2009 que es va organitzar en la seva forma actual, després de començar la seva gestació l'any anterior. La seva promotora i actual portaveu és Irene Coll, antiga alcaldessa d'Es Castell (entre 2003 i 2008), primer pel PSIB-PSOE i, després, després de la seva expulsió del partit, per la formació d'àmbit local Independents pes Castell (IPEC) creada per ella (en coalició amb el Partit Popular). Als militants d'IPEC posteriorment es van unir militants d'Unió de Centristes de Menorca, a Ferreries i Alaior i de Gestió Social, a Es Mercadal. Els militants d'altres partits integrats en UMe, fins que concloguin el seu mandat, continuaran sota les sigles que representaven en el moment de la constitució de UMe en els ajuntaments, i el 2011 passaran a formar part de les candidatures promogudes per UMe.
Unió Menorquina va ser un dels integrants de la candidatura Coalició per Europa a les eleccions al Parlament Europeu de 2009. Irene Coll fou el candidat nombre 20 en la candidatura de CEU. Coalició per Europa, que es va presentar a les Illes Balears com Unió Mallorquina-Unió Menorquina-Coalició per Europa (UM-UMe), va obtenir 546 vots a Menorca (2,47%), sent la cinquena llista més votada a l'illa.
El juny de 2012 anuncià un procés de confluència amb la Lliga Regionalista de les Illes Balears, Convergència per les Illes i Es nou Partit d'Eivissa. El novembre de 2012 aquestes formacions crearen el nou partit Proposta per les Illes.

## Referències

* 1 2 3 Coll afirma que UMe recoge el espíritu centrista menorquín, Menorca.info, 7 de febrer de 2009.
* ↑ Nace Unió Menorquina, liderada por una 'ex PSOE' y apoyada por CDC, El País, 7 de febrer de 2009.
* ↑ «Registre de partits polítics del Ministeri de l'Interior d'Espanya». Arxivat de l'original el 2011-03-07. [Consulta: 30 desembre 2009].
* 1 2 Unió Menorquina continúa trabajando para acabar de perfilar su proyecto y la intención de presentarse en el año 2011 en todos los Municipios y en el Consell Insular Arxivat 2009-08-09 a Wayback Machine., Es Diari, 9 de novembre de 2008
* ↑ IPEC integrará los centristas de Ferreries y Es Mercadal para crear Unió Menorquina Arxivat 2017-12-12 a Wayback Machine., Última Hora Menorca, 2 d'octubre de 2008.
* ↑ Candidatures proclamades a les eleccions de Diputats al Parlament Europeu convocades per Reial decret 482/2009, de 3 d'abril, a celebrar el 7 de juny de 2009, BOE, 12 de maig de 2009.
* ↑ «Resultats provisionals de les eleccions europees de 2009 a Menorca». Arxivat de l'original el 2020-11-25. [Consulta: 30 desembre 2009].
* ↑ «Neix El Pi per copar un espai polític “necessari”». Arxivat de l'original el 2016-09-11. [Consulta: 28 agost 2016].

## Enllaços externs

* Unió Menorquina Arxivat 2012-11-29 a Wayback Machine.
# Vanessa Springora

Vanessa Springora (16 de març de 1972) és una editora, escriptora i directora francesa. El gener de 2020 va publicar el seu primer llibre El consentiment, en què denuncia que, sent una noia de 14 anys, va mantenir relacions sexuals amb l'escriptor Gabriel Matzneff, quan ell en tenia 49. La publicació d'aquest llibre va posar de manifest al públic general les accions de Matzneff, desenvolupades en els seus llibres durant diverses dècades, i va provocar un escàndol pel suport cultural, polític i mediàtic que havia rebut l'autor. El llibre es va convertir ràpidament en un èxit a les llibreries.

## Referències

* ↑ Nopca, Jordi «Vanessa Springora: "No hi ha res més destructiu que el silenci, en aquesta vida"». Ara [Barcelona], 14-09-2020 [Consulta: 25 desembre 2020].
# Unroch de Friül

Unroch II de Friül (768-853) va ser comte de Ternois del 839 al 853.
És un fill del Comte Unroch I el Franc. És el primer i fundador de la dinastia dels Unròquides. El seu nom apareix en una llista de l'any 802, on sembla que ell i altres Saxons de Westfàlia, havien jurat lleialtat a l'emperador. També hi figura com un dels quinze testimonis del testament de Carlemany l'any 811. Al registre dels Annals d'Einhard apareix com un dels signataris d'un tractat de pau entre els vikings i l'emperador l'any 811. Aquests fets donen suport a la idea que va ser un home important dins de la cort. L'any 839 es va convertir en Comte de Ternois.
Poc abans de la seva mort, no se sap exactament quin any, es va retirar a l'abadia de Saint-Bertin, on va morir l'any 853

## Núpcies i descendents

Es va casar amb Engeltruda, neta del comte Guillem I de Tolosa i neboda de Bernat de Septimània, (prèviament casada amb Odalric de Argengau i Linzgau). Vegeu també Odalric) Era unafilla de Bigó de Paris i van tenir tres fills:
* Berenguer (?-835), comte de Tolosa
* Eberard (?-866), Marques de Friül
* Adalard (?-864), Abat laïc de Saint-Bertin i de Saint-Amand.

## Referències

* ↑ Morales i Montoya, Mercè; Sobrequés i Callicó, Jaume. Comtes, Reis, Comtesses i Reines de Catalunya. Barcelona: Base, abril de 2011, p. 14. ISBN 9788415267249.
# Udligenswil

Udligenswil és un municipi del cantó de Lucerna (Suïssa), situat al districte de Lucerna.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].