# Línia d'Elna a Arles

Línia Elna - Arles :
La línia Elna-Arles és una antiga línia ferroviària de la Catalunya del Nord que cobria el recorregut Elna - Arles via el Voló. Posada en servei en els anys 1889 i 1898, com a línia de passatgers s'interrompé l'abril del 1939 i en l'actualitat (2010) només en resta operatiu el tram Elna-El Voló, que s'empra per al transport de mercaderies. Depèn del Réseau ferré de France i l'explota la Société nationale des chemins de fer français, SNCF. És de via única, per bé que hom parla de desdoblar el tram El Voló-Elna per integrar-lo en una línia de mercaderies d'alta intensitat.

## Apunts històrics

Una llei del 1875 prescrivia l'estudi d'una línia fèrria que remuntés la vall del Tec; al 1879 es proposà al Senat francès que la línia fos declarada d'utilitat pública. Finalment s'obrí en dues etapes, Elna-Ceret (1889) i Ceret-Arles (1898); a aquesta darrera població empalmaria el 1913 amb la línia d'amplada mètrica Arles-Prats de Molló. Va ser explotada per la Compagnie des Chemins de fer du Midi i, posteriorment, per la SNCF. Prestà servei de passatgers a la zona del Vallespir i donà sortida al mineral de ferro de les mines de Vetera (via l'estació d'Arles) i de Rapaloum, els Menerots, la Pinosa i Formentera (pels Banys). El servei de passatgers de la línia va ser suspès el maig del 1940, i el tram Els Banys i Palaldà-Arles va ser totalment abandonat acabada la Segona Guerra Mundial després de la terrible inundació de l'octubre del 1940.
L'aiguat del 1940, dels dies 17 al 20 d'octubre va comportar un gran nombre de pèrdues humanes i estralls materials. En aquesta línia, l'aigua s'endugué diversos trams de via però el fet més luctuós va ser quan una locomotora a vapor que explorava la via al sud d'Elna caigué al Tet en un pont en mal estat; els seus cinc passatgers (el maquinista, un mecànic i tres inspectors ferroviaris) moriren negats. Alguns mesos després hom recuperà la locomotora de l'aigua; transportada i netejada al dipòsit de Narbona, reprengué el servei posteriorment. El tram Els Banys i Palaldà-Arles va ser totalment abandonat després de la inundació. Romangué durant un temps, fins als anys 1972-1975, un trànsit de mineral de ferro que es carregava al túnel de l'entrada dels Banys. Posteriorment hom portava el mineral en camions a l'estació de Ceret, on es carregava als vagons mitjançant una cinta contínua. El tram Elna-El Voló, l'únic que s'ha seguit usant des de la construcció de la línia, va ser electrificat el 1982, alhora que es feia amb la gran línia 2 TER Llenguadoc Rosselló.
L'antiga estació de Brullà ha estat reutilitzada en l'hotel rural L'Ancienne Gare, bo i retenint molts dels trets i part de la decoració original. Entre el Voló i l'estació de Ceret, la via quasi no s'utilitza; hom ha parlat de restablir-hi el servei ferroviari pel 2020. Si més no el 2007 la línia tenia un petit servei de mercaderies en règim de maniobres entre El Voló i Sant Joan de Pladecorts.

### Romanalles del tram Ceret - Arles

Al municipi de Reiners es conserven quatre ponts sobre el riu Tec, un més a Ceret, i als Banys un altre. Romanen tres túnels: el Vilar (de 66 m.), Els Banys (de 180 m., i que l'ajuntament l'utilitza com a garatge municipal i dels bombers) i un de 115 m. a l'entrada d'Arles, població on encara es manté dempeus l'antiga estació. S'ha parlat de reutilitzar la plataforma fèrria com a via verda (cosa que ja es fa en un petit tram a Reiners) dins d'un pla ciclista global en l'ambit del Departament, tot i que alguns camins i carreteres aprofiten parcialment aquesta plataforma. També es conserven algunes de les estacions, tot i que transformades en habitatges particulars, com l'Estació del Vilar de Reiners.

## Fotografies

* El viaducte de Ceret, envaït per la vegetació
* El pont de Reiners, sobre el Tec
* Panoràmica del pont de Reiners
* Entrada al túnel del Vilar de Reiners
* Interior del túnel del Vilar
* Vista des de sota del viaducte dels Banys
* Boca est del túnel dels Banys
* Edifici de l'antiga estació d'Arles

## Notes i referències

* ↑ Estudi de nous trams de mercaderies al voltant de Perpinyà (francès)
* ↑ Proposta de declaració d'utilitat pública (francès)
* ↑ La Mémoire de la Mine d'Escaro indica diverses explotacions mineres a tot el massís del Canigó
* ↑ Al municipi de Valmanya
* ↑ «La Tour de Batère (1.429m) depuis le Col de Palomère (1.036m) - 3-Pyrénées-Orientales (132)».
* ↑ Ressenyes periodístiques Arxivat 2010-10-14 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Fotografies i articles de l'Illustration (català)(francès)
* ↑ «(histoire) l'aiguat de 1940 en pyrenees orientales quand la nature reprend ses droit - blog consacree, au marin, a la technologie,...». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «Fotografies de l'antiga estació de Brullà». Arxivat de l'original el 2010-09-09. [Consulta: 23 setembre 2010].
* ↑ «Transport.cat • Mostra el tema - Línia Elna - Ceret - Arles».
* ↑ Del 1894-1896 (fitxa i fotografia del principal d'aquests)
* ↑ El pont de Ceret és del 1883 (fitxa i fotografia)
* ↑ El pont dels Banys, del 1890-1892, és citat en el llibre Exposition universelle internationale de 1900 à Paris. Rapports du Jury international Paris: Imprimerie Nationale, 1902 (fitxa i fotografia)
* ↑ «Quoi de neuf weekend – Le guide des balades éco-responsables en Catalogne » Blog Archive » Balade Bucolique en Vallespir …». Arxivat de l'original el 2010-08-07. [Consulta: 23 setembre 2010].

## Bibliografia

* Jean-Charles Christol, Yves Guimezanes De 1910 à 1994 Quand roulait le Mata-Burros, Chemins de fer des Pyrénées-Orientales Breil sur Roya: Les éditions du Cabri, 1999 ISBN 2-908816-69-5
* Michel Cade Histoire d'un réseau ferroviaire : construction du chemin de fer dans les Pyrénées-Orientales Perpignan: Direction des Archives Départementales des Pyrénées-Orientales, 1995
* Mapa IGN 2549 OT (Banyuls / Col du Perthus /Côte Vermeille)
* Mapa IGN 2449 OT (Céret / Amélie les Bains Palalda / Vallée du Tech)

## Enllaços externs

* Descripció, dades històriques i fotografies (francès)
* Perfil Elna-El Voló
* Dades dels ponts de Reiners i dels Banys, incloent el cost de construcció, a Exposition universelle internationale de 1900 à Paris. Rapports du jury international (francès)
* Les desgràcies de l'aiguat del 1940 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)