OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Foulques de Neuilly

Foulques de Neully (?-mort el 1201) fou un sacerdot de Neuilly-sur-Marne, (França). Es feu famós per predicar amb entusiasme la crida per la Quarta Croada. És considerat beat per l'Església Catòlica i la seva festivitat se celebra el 2 de març.

## Biografia

Fou sacerdot de la parròquia de Neuilly des del 1191, i fou alumne de Pere Cantor a París. Començà a predicar el 1195 i es guanyà reputació de pietós i eloqüent. El seu discurs se centrava en remoure la consciència de la gent i moltes de les seves denúncies tenien a veure amb els pecats de l'usura i la luxúria. Una altra queixa que feia era el concubinat dels clergues, els quals freqüentment trencaven el vot de castedat.
Es deia que una vegada per renyar el rei Ricard I d'Anglaterra l'aconsellà que «busqués un marit per les que ell deia les seves filles», referint-se als pecats capitals del sobirà: la Supèrbia, l'Avarícia i la Luxúria; i el rei li replicà que els marits apropiats serien els templers, els cistercencs i els bisbes i abats de l'Església.
Les seves qualitats com a predicador arribaren a oïda del papa Innocenci III, el qual l'instà el 1199 a convèncer senyors perquè s'allistessin a la croada. Fou rebut per Simó IV de Montfort i la seva esposa Alix de Montmorency als quals impressionà.
Amb ocasió d'un torneig a Écry-sur-Seine, organitzat pel comte Teobald III de Xampanya el novembre del 1199, Foulques intervingué amb la seva eloqüència i aconseguí que molts dels cavallers presents abracessin la creu i fessin jurament de lluitat a la croada. Els seus contemporanis l'acusaren d'haver-se apropiat d'una part dels diners recollits per fer la croada. Foulques morí durant el camí, abans que la croada desviés el seu objectiu cap a Constantinoble.

## Referències

* ↑ Mayer, 1990, p. 197.
* 1 2 Queller, 1997, p. 3.
* ↑ Roger de Hoveden, 1870, p. 76.
* ↑ Maddicott, 1994, p. 5.
* 1 2 Grasso, 2010, p. 741-764.

## Bibliografia

* Grasso, C. «Folco di Neuilly sacerdos et predicator crucis». Nuova Rivista Storica, XCIV, III, 2010.
* Maddicott, John Robert. Simon de Montfort. Cambridge University Press, 1994.
* Mayer, Hans Eberhand. The Crusades. Oxford University Press, 1990.
* Queller, Donald. The Fourth Crusade. University of Pennsylvania Press, 1997.
* Roger de Hoveden. Chronica Magistri Rogeri de Hovedene (en llatí). Longman, 1870.
* Gerald de Cambridge. «Itinerarium Kambriae». A: Giraldi Cambrensis Opera: Volume VI (en llatí). Longman, 1868.
# Volotxàievski

Volotxàievski (en rus: Волочаевский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 832 habitants, és la seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
* ↑ «Карты Генштаба L-38 (А) 1:100000. Республика Калмыкия и Ростовская область.». Arxivat de l'original el 2015-09-24.
# Campionat del món d'escacs de 1960

El Campionat del món d'escacs de 1960 fou un matx pel Campionat del món d'escacs que es disputà entre els soviètics Mikhaïl Botvínnik i Mikhaïl Tal a Moscou entre el 15 de març i el 7 de maig de 1960. Tal guanyà el matx i per tant, el títol.

## Resultats

El matx es jugava al millor de 24 partides. En cas que acabés empatat a dotze punts per banda, Botvínnik, el vigent campió, retindria el títol.
Matx pel campionat del món d'escacs de 1960: Taula de resultats :
| | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Punts |
| Mikhaïl Tal Unió Soviètica / Letònia | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | 12½ |
| Mikhaïl Botvínnik Unió Soviètica / Rússia | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 1 | 1 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | 8½ |
Campió: Mikhaïl Tal. En el moment en què guanyà el títol Tal tenia 23 anys, i fou el més jove Campió del Món d'escacs de la història.
La normativa de la FIDE donava al campió sortint el dret de desafiar el nou campió en un matx de revenja, dret al qual es va acollir Botvínnik en aquest cas, i que va portar a la celebració d'un nou matx l'any següent.

## Vegeu també

* Campionat del món d'escacs de 1961

## Bibliografia

* Tal-Botvinnik 1960, per Mikhaïl Tal, Russell Enterprises, ISBN 978-1-888690-08-8

## Notes i referències

* ↑ Monthly List: March 1960 rating listt, a Chessmetrics.com

## Enllaços externs

* Campionat del món de 1960 a l'arxiu internet de Graeme Cree's Chess Pages [Consulta 7 gener 2010] (anglès)
# Antoni Subirà i Claus

Antoni Subirà i Claus (Mataró, 19 de febrer de 1940 - Premià de Mar, 7 de gener de 2018) fou un polític català, conseller de la Generalitat de Catalunya i diputat al Parlament de Catalunya en les quatre primeres legislatures.

## Biografia

Doctorat per l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Industrials de Terrassa (ETSEIT) el 1962, obtingué el títol de màster en ciències al Massachusetts Institute of Technology de Cambridge el 1965.
Va ser president del consell d'administració del diari Avui (1979-1988). Fou un dels fundadors i membre del consell nacional de Convergència Democràtica de Catalunya amb Miquel Roca i Junyent i Jordi Pujol. Fou elegit diputat per CiU al Parlament de Catalunya a les eleccions de 1980 i 1984 i portaveu del grup parlamentari de CiU al Parlament de 1982 a 1989.
El 1989 fou nomenat conseller d'Indústria i Energia, càrrec que deixà el 1996 per fer-se càrrec del Departament d'Indústria, Comerç i Turisme, càrrec que ocuparà fins al 2002. Impulsà la internacionalització del sistema productiu català i nombroses infraestructures tecnològiques avançades de servei als diferents sectors. Va ser el conseller més longeu dels 23 anys de governs de Jordi Pujol.
Fou professor d'administració d'empresa a l'IESE des del 1965 i consultor d'empreses com Cepsa, Nestlé, IBM, i ACESA. Fou membre del consell assessor de la Fundació Centre d'Estudis Jordi Pujol. Vocal del patronat de la Fundació Enciclopèdia Catalana des del 8 de juliol de 2010, el gener de 2016 en va assumir la tasca de direcció, càrrec que va mantenir fins al seu traspàs.
Després del seu adeu a la política, va reprendre la seva tasca de docent.
Va ser l'impulsó de nombrosos consells: COPCA, Institut Català de Consum, Institut Català de Tecnologia, Turisme de Catalunya, Catalana d'Iniciatives, ICEX i Fira Internacional de Barcelona.

## Obres

* Present i futur de l'economia catalana (1999)
* La internacionalització de la indústria catalana (2002)
* Polítiques per a la competitivitat. Una experiència de govern (2007)

## Referències

* ↑ «Antoni Subirà i Claus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ellakuría, Iñaki «Mor Subirà, exconseller i cofundador de CDC». La vanguardia, Dilluns, 8 gener 2018, pàg. 15.
* ↑ «Resum d'activitats 2010». Fundació Enciclopèdia Catalana. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «Antoni Subirà, nou president de la Fundació Enciclopèdica Catalana». VilaWeb, 20-01-2016. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2016 [Consulta: 15 octubre 2016]. Arxivat 18 October 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Ellakurría, Iñaki «Mort Subirà, exconseller i cofundador de CDC». La Vanguardia, Dilluns, 8 gener 2018, pàg. 15.

## Enllaços externs

* Biografia d'Antoni Subirà Arxivat 2008-01-04 a Wayback Machine. (castellà)
# Cal Josepó

Cal Josepó és una obra de Capçanes (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta aproximadament rectangular, bastit de maçoneria, arrebossada i pintada a la façana, de planta baixa, dos pisos i golfes, i cobert per teulada a dos vessants. La façana, amb una certa qualitat formal, té una porta i una finestra a la planta baixa, aquela amb el dentell de pedra i la data de 1870; tres balcons al primer pis, amb barana de fonament, tres més al segon pis, sortit el central i amb barana de ferro forja, i tres finestres amb baraneta a les golfes.

## Història

Es tracta d'un edifici bastit abans del pas de la fil·loxera, d'una certa qualitat formal, representatiu d'una època d'esplendor a la comarca. Malgrat les evidents millores aportades, la façana ha sabut conservar un equilibri correcte.

## Referències

* 1 2 «Cal Josepó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Cal Josepó». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Santa Maria Magdalena de Lentillà

Santa Maria Magdalena de Lentillà és una església desapareguda de la comuna nord-catalana de Vinçà, a la comarca del Conflent.
Estava situada a prop de l'extrem de ponent del terme comunal, a l'oest de la vila de Vinçà. Era a l'esquerra de la Lentillà.
És una església documentada per primer cop l'any 1600; era un edifici petit, senzill, guarnit anb un campanaret d'espadanya. Tenia una porta renaixentista a la façana sud-est.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «195 - Vinçà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Vinçà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Lloc on era Santa Maria Magdalena de Lentillà en els ortofotomapes de l'IGN
# Torrent de la Roca (Vallès Occidental)

El torrent de la Roca és un curs d'aigua del Vallès Occidental que neix al turó d'Escorpins, al massís de Sant Llorenç del Munt. Després de 2.7 km de recorregut desemboca a la riera de Gaià al barri de Can Gonteres de Terrassa.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Foullah Edifice FC

El Foullah Edifice Football Club és un club de futbol de la ciutat de N'Djamena, Txad.
Va ser fundat el 2007. Els seus colors són el blau cel i el blanc.

## Palmarès

* Lliga txadiana de futbol:
       2011, 2013, 2014
* Copa txadiana de futbol:
       2014
* Copa de la Lliga de N'Djaména de futbol:
       2010

## Referències

* ↑ Camfoot.com. «Birwé Minkreo, nouvel entraîneur de Coton sport de Garoua». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ Pàgina del club
* ↑ Team profile – leballonrond.fr
* ↑ Info, Alwihda. «Tchad : Boukar Emmanuel, l'entraineur du club Foullah Edifice, l'invité de Alwihda». [Consulta: 30 desembre 2018].
* ↑ «Chad N'Djamena Premier Division 2010 Historical Data». crankshaw-sports-stats.com/leagues/central_africa/chad/premiere_division_1.html. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Chad - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* 1 2 «Chad - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].