OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Himmeli

La Himmeli és una preuada decoració de Nadal finlandesa de canyetes de palla lligades. N'existeixen de diverses formes i mides. Tradicionalment, la Himmeli es penja sobre de la taula per garantir que la collita de sègol següent serà abundant. La forma de la base de la Himmeli consta de 12 fragments, que simbolitzen els 12 mesos. Els himmelis moderns també estan fets de contraplacat, paper i fins i tot palletes de plàstic.

## Referències

* ↑ «Himmeli». [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ «The original Finnish Christmas ornament». Finland Promotion Board. [Consulta: 28 juny 2021].
# Mariana Avitia Martínez

Mariana Avitia (Monterrey, 18 de setembre de 1993) és una arquera mexicana, medallista en els Jocs de Centreamèrica i del Carib a Mayagüez 2010. El 2 d'agost de 2012 als Jocs Olímpics de Londres es va fer guanyadora de la medalla de bronze.

## Trajectòria

La trajectòria esportiva de Mariana Avitia s'identifica per la seva participació en els següents esdeveniments nacionals i internacionals:

### Jocs Centreamericans i del Carib

Va ser reconegut el seu triomf de ser la cinquena esportista amb el major nombre de medalles de la selecció de Mèxic als jocs de Mayagüez 2010.

#### Jocs Centreamericans i del Carib de Mayagüez 2010

El seu acompliment en la vintena primera edició dels jocs, es va identificar per ser la desena esportista amb el major nombre de medalles entre tots els participants de l'esdeveniment, amb un total de 6 medalles:
* , Medalla de plata: Equip
* , Medalla de plata: Recurvat
* , Medalla de bronze: Rec. 50m
* , Medalla de bronze: Rec. 60m
* , Medalla de bronze: Rec. 70m
* , Medalla de bronze: FITA

## Referències

* 1 2 «Informació del Participant en els Jocs Centreamericans i del Carib Mayagüez 2010» (en castellà). Mayaguez2010.com, 2010. Arxivat de l'original el 2019-02-27. [Consulta: 1r setembre 2010].
* ↑ «Multi Medallistes» (en castellà). Mayaguez2010.com, 2010. Arxivat de l'original el 2018-08-02. [Consulta: 1r setembre 2010].

## Enllaços externs

* Información del Participante en los Juegos Centroamericanos y del Caribe de Mayagüez 2010
# Forn de calç de Pont de Molins

El Forn de calç és una obra de Pont de Molins (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat al sud del nucli urbà de la població de Pont de Molins, al paratge de la Costa del Pont, pel carrer o camí dels Forns, a ponent del barri del Pont.

## Descripció

Estructura de planta més o menys rectangular bastida aprofitant un gran talús format al terreny de la zona. Presenta, a la part inferior del parament, una volta rebaixada bastida amb maons disposats a pla, que es recolza als murs laterals fets de pedra. A l'interior presenta una altra volta rebaixada més petita, bastida en pedra i maons, amb el parament exterior arrebossat. Compta amb dues petites obertures, una rectangular i l'altra irregular amb els emmarcaments de ferro. És probable que es tracti d'una reforma posterior a la construcció original.
El forn està bastit en pedra sense treballar, disposada irregularment i lligada amb abundant morter de calç que alhora revesteix els paraments exteriors.

## Història

Segons el fons documental del COAC, el forn de calç correspon a una construcció industrial del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de calç». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Notropis perpallidus

Notropis perpallidus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis perpallidus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pongo hooijeri

Pongo hooijeri és una espècie prehistòrica d'orangutan que visqué durant el Plistocè en allò que avui en dia és el Vietnam.

## Referències

* ↑ Grehan; Schwartz «Evolution of the second orangutan: phylogeny and biogeography of hominid origins» (en anglès). Journal of Biogeography, 36, 10, 2009, pàg. 1823–1844. DOI: 10.1111/j.1365-2699.2009.02141.x.
# Dret consuetudinari

El dret consuetudinari, també anomenat usatges, usos o costums, és una font del dret que emana dels usos i costums. Són normes jurídiques que es desprenen de fets que s'han produït repetidament en el temps en un territori concret. Tenen força vinculant i es recorre a aquest dret tradicional quan, per a un cas específic, no hi ha encara cap llei (o norma jurídica escrita) aplicable. Conceptualment és un terme oposat al de dret escrit.

## Requisits

Els orígens del dret consuetudinari s'enterren en els mateixos orígens del que entenem per societat. No obstant això, la doctrina actual ha aconseguit identificar dos elements imprescindibles perquè una conducta es qualifiqui com a costum i tingui efectes jurídics:
* Ús repetitiu i generalitzat. Només es pot considerar usatges, usos o costums un comportament realitzat per tots els membres d'una comunitat. Cal tenir en compte que quan parlem de comunitat, ho fem en el sentit més estricte possible, acceptant la possibilitat de l'existència de comunitats petites. Així mateix, aquesta conducta ha de ser una que es repeteix al llarg del temps, és a dir, que sigui part integrant de l'actuació comuna d'una comunitat. Difícilment es pot considerar costum una conducta que no té antiguitat; una comunitat pot posar-se d'acord a repetir una conducta del dia d'avui endavant, però això no la converteix en usatges, usos o costums, sinó que és una llei.
* Consciència d'obligatorietat. Tots els membres d'una comunitat han de considerar que la conducta comuna a tots ells té una autoritat, de tal manera que no pot obviar-se aquesta conducta sense que tots considerin que s'ha violat un principi que regulava la vida de la comunitat. En aquest sentit, és clar que hi ha conductes l'ús de les quals és generalitzat i molt repetitiu, però que no constitueixen usatges, usos o costums fins que no tenen aparellat el concepte d'obligatorietat. Això diferència al dret (obligatori) de la moral (religió).
Només amb la confluència d'aquests dos elements podem considerar que ens trobem davant d'un usatge, ús o costum com a font de dret, és a dir, font de drets i deures.

## Vegeu també

* Norma no escrita
* Usatges de Barcelona
* Dret marítim
# Himmerland Rundt

La Himmerland Rundt és una competició ciclista danesa d'un sol dia que es disputa a la península de Himmerland a Jutlàndia. Creada el 2011, ja va entrar al calendari de l'UCI Europa Tour en una categoria 1.2. L'edició del 2020 fou suspesa per la pandèmia de COVID-19.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2011 | Michael Reihs | Rasmus Guldhammer | Søren Pugdahl |
| 2012 | André Steensen | Nikola Aistrup | Angelo Furlan |
| 2013 | Yoeri Havik | Kristian Dyrnes | Magnus Cort Nielsen |
| 2014 | Magnus Cort Nielsen | Rasmus Guldhammer | Søren Kragh Andersen |
| 2015 | Wim Stroetinga | Asbjørn Kragh Andersen | Johim Ariesen |
| 2016 | Jonas Gregaard Wilsly | Dion Beukeboom | Krister Hagen |
| 2017 | Nicolai Brøchner | Audun Brekke Fløtten | Nicklas Pedersen |
| 2018 | André Looij | Emil Nygaard Vinjebo | Nicklas Pedersen |
| 2019 | Niklas Larsen | Nicolai Brøchner | Bas van der Kooij |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Mathias Larsen | Nils Lau Nyborg Broge | Rasmus Bøgh Wallin |
| 2022 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* ↑ «Himmerland Rundt (Dan) - Cat.1.2». [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Palmarès du Himmerland Rundt».
* ↑ «Coronavirus fører til flere danske cykelaflysninger», 26-03-2020. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Pandémie de Covid-19 : suivi des événements du Calendrier International UCI reportés ou annulés». [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «L’UCI prolonge la suspension des épreuves cyclistes jusqu’au 1 juin 2020 et poursuit les consultations en vue du remaniement du Calendrier International Route UCI». [Consulta: 10 maig 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Mariana D'Andrea

Mariana D'Andrea, (Itu, São Paulo, 12 de febrer de 1998) és una gimnasta d'halterofília paralímpica brasilera competint en categoria -73 kg. Assoleix el títol paralímpic l'any 2020 després d'una segona plaça als Mundials l'any 2019.

## Carrera

Va nàixeramb una acondroplàsia. Comença a l'halterofília a l'edat de 16 anys.
Als Jocs Paralímpics d'estiu de 2020, assoleix l'or en categoria -73 kg, la qual cosa constitueix la primera medalla d'or en halterofília de Brasil als Jocs Paralímpics. Alça una barra a 137 kg, per davant de la xinesa Xu Lili (134 kg) i la francesa Souhad Ghazouani (132 kg). Al novembre 2021, aconsegueix la plata en categoria individual als Mundials a Tbilisi, per darrere de la xinesa Xu.
Cinc anys abans, en el moment dels seus primers Jocs a Rio, fracassa a les tres temptatives i no arriba a aixecar cap barra, però l'any 2019, aconsegueuix el títol als Jocs parapanamericans a Lima, així com l'argent en categoria per equips als Mundials de Noursoultan.

## Referències

* 1 2 «Powerlifting D'ANDREA Mariana - Tokyo 2020 Paralympics» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-08-29. [Consulta: 14 desembre 2021].
* ↑ «Mariana D'Andrea - Powerlifting | Paralympic Athlete Profile» (en anglès). International Paralympic Committee. [Consulta: 14 desembre 2021].
* 1 2 «D'andrea wins Brazil's first powerlifting gold at Tokyo 2020 Paralympics» (en anglès). Inside the Games, 29-08-2021.
* ↑ «Omolayo breaks world record to claim gold at World Para Powerlifting Championships» (en anglès). Inside the Games, 02-12-2021.
* 1 2 «From Tokyo to Tbilisi: Mariana D’Andrea» (en anglès). International Paralympic Committee, 18-11-2021.
# Fort de Fléron

El Fort de Fléron és un dels dotze forts belgues construïts a la fi del segle xix engir de la ciutat de Lieja. Es troba a l'inici de l'altiplà del País d'Herve, al municipi de Fléron al marge esquerre del Mosa. És un dels sis forts llargs del cinturó de fortificacions construïts per a protegir l'estat jove contra la concupiscència francesa, prussiana o neerlandesa.
El fort va construir-se en dues fases: de 1881 a 1891 i de 1931 a 1940. El pla original es va fer al segle xix sota la direcció del general Henri Alexis Brialmont.

## Primera guerra mundial

A l'inici de la guerra de 1914, el fort era armat amb:

### Artilleria d'abast llarg

* Dues cúpules giratòries amb un canó de marca Grusonwerk amb un canó obús Krupp de 210 mm d'un abast de 3.250 m
* Una cúpula pivotant amb dos canons pivotant de 150 mm d'un abast de 8.500 m
* Dues cúpules giratòries amb dos canons de 120 mm d'un abast de 6.000 m
* Dues cúpules amb howitzer de 210 mm d'un abast de 6.900 m

### Artilleria d'abast curt

* Quatre cúpules giratòries Grusonwerk amb un canó de 57 mm de tir ràpid
* Nou canons a tir ràpid de 57 mm
* Un far sota cúpula blindada per a transmetre missatges en Codi Morse als forts veïns
Els atacs prussians van començar l'1 d'agost i el 14 del mateix mes, l'exèrcit belga va rendir-se als assaltants. Cinc defensors van morir durant els atacs i 12 més van morir en captivitat.

## Segona guerra mundial

Després de la primera guerra mundial va construir-se una torre d'aeració al barri de Moulin sous Fléron, uns recers d'observació i una caserna exterior per als temps de pau, es va enfortir la superestructura amb formigó armat i modernitzar l'armament, l'equipament elèctric i telefònic. La superestructura està fortificada amb formigó armat. Les instal·lacions es completen amb:
* les dues cúpules dels canons de 120 mm obtenen dos canons dobles de 105mm de fabricació alemanya
* la cúpula de 150 mm està equipada d'un llançagranades i de metralladores
* el far està fortificat
Entre el 10 i el 16 de maig de 1940 el fort va patir atacs aeris. Ja al primer dia, la instal·lació elèctrica quedar fora ús. El 17 de maig, la Luftwaffe va destruir el centre de comunicació i les cúpules amb canons de 150mm. El canons de 105mm van quedar-se sense munició i els de 75mm eren fora d'ús. En constatar que el fort era indefens, el comandant va obtenir el permís de deixar el fort i junyir l'exèrcit terrestre. Quatre persones van morir i sis van ser vulnerats durant l'operació.
Després de la guerra les supraestructures del fort força devastat pels bombardejos van ser derrocades i terraplenades. Una part va ser urbanitzada i a la resta del terra va plantejar-se un parc públic. No queda gairebé res de visible.

## Referències

* ↑ J.C. Hoet, Le fort de Fleron
# Pesquera (Cantàbria)

Pesquera és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Es troba en la comarca de Campoo-Los Valles i limita al nord amb els termes de Bárcena de Pie de Concha i Molledo, al sud i oest amb Santiurde de Reinosa i a l'est amb San Miguel de Aguayo. Inclou els nuclis de Pesquera (capital, 47 hab.), Ventorrillo (32 hab.) i Somaconcha (despoblat).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2007 |
| 358 | 327 | 317 | 295 | 288 | 285 | 289 | 171 | 113 | 120 | 95 | 75 |
Font: INE

## Vegeu també

* Port d'Hoces de Bárcena
# Convent de Sant Francesc de Blanes

Sant Francesc és un antic convent de frares caputxins construït a la vila de Blanes (la Selva, província de Girona). Fou edificat l'any 1583 a sobre de la punta de Santa Anna, un dels extrems de la badia de Blanes, i va mantenir una comunitat monàstica fins a l'any 1835, a causa de la desamortització de Mendizábal sobre els béns eclesiàstics, quedant abandonat i en un estat força lamentable fins que el 1910 el comprà l'editor Joaquim Casas i Carbó, germà del pintor Ramon Casas. Els nous propietaris iniciaren els treballs de restauració, continuats per la família Biosca Garriga l'any 1942, tot conservant diversos elements originals. A l'interior del recinte es troba la capella de Santa Anna, la qual, documentada des del 1477, és anterior al propi convent.
El convent fou l'escenari principal en el qual l'escriptor Joaquim Ruyra s'inspirà pel seu relat "Les Coses Benignes".

## Referències

* ↑ http://www.poblesdecatalunya.cat/element.php?e=6412
# Notropis nubilus

Notropis nubilus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis nubilus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pont de Malagarriga

El Pont de Malagarriga és una obra de Pinós (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont de Malagarriga de tres arcs i pla,tot de pedra. Al 1945 encara s'està construint en substitució de l'antic pont del mateix nom. Passa per sobre el riu Cardener, afluent per la dreta del Llobregat.

## Referències

* ↑ «Pont de Malagarriga». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Pesse

Pesse (Drèents: Pes) és un poble del municipi de Hoogeveen (Països Baixos). Té 1.800 habitants i es troba al costat de l'autopista A28.
No se sap exactament quan va formar-se, però l'any 1141 ja es parla de Petthe, que vol dir 'aiguamoll'. Probablement era un assentament agrícola. El poble és conegut sobretot per la canoa de Pesse, la barca més antiga del món que s'ha descobert fins ara. La canoa va ser trobada el 1955 durant la construcció de l'A28 i data d'entre el 8200 aC i el 7600 aC. Avui en dia es troba al Museu de Drenthe.
A part de la canoa, també s'hi han trobat més indicis d'assentament antics, com ara mapes de finques de l'edat del bronze, l'edat de ferro i l'edat mitjana fins a l'any 1000, així com restes d'un cementiri neolític. Avui en dia, encara es poden veure vestigis d'aquest passat prehistòric als afores del poble. A l'oest dels Boerveenseplassen hi ha un túmul de pires de l'edat de ferro i l'època romana.

## Referències

* ↑ «Kano van Pesse» (en neerlandès). [Consulta: 6 gener 2019].
# Convent de Sant Francesc de Castelló d'Empúries

El Convent de Sant Francesc fou un convent franciscà a l'est del nucli de Castelló d'Empúries proper a l'antic camí de Roses fundat per tradició pel mateix Francesc d'Assís tot i que les fonts documentals apunten el 1276 com a data de fundació. Expropiat per l'Estat Espanyol durant les desamortitzacions del segle xix les restes de pedra foren usades en diverses construccions dels encontorns com tanques de pedra d'hortes o empedrat de vials. Pels temps de la seva exclaustració la seva comunitat conventual era formada per sis religiosos de missa, tres llecs i un donat. El convent rebia rendes directes d'una desena de propietats d'una extensió mínima de quatre vessanes a la vila per valor de gairebé dos mil rals anuals. Tanmateix l'orde franciscà rebia rendes de diverses possessions a Castelló per valor superior als 28.000 rals.
Sobre la configuració arquitectònica resta informació recollida durant la visita de G. Barraquer a finals del s. XIX que informa de la presència d'un creuer sense cúpula i paret de pedra sense treballar arrebossada i emblanquinada. La façana devia ser llisa i sense adorns i les dimensions del cos de l'església assimilables a les del convent dominic de la mateixa vila. Sobre el claustre comenta Barraquer que era similar al del Monestir de Vilabertran. Sobre els béns mobles indica que algunes de les peces després de la destrucció del temple foren dutes al convent de clarisses i d'altres a l'església parroquial i fins i tot hi ha notícies de peces que havien anat a parar a mans de particulars. En aquest convent fou sepultat, amb tomba pròpia patèticament perduda, l'il·lustre cronista Jeroni Pujades.

## Notes

* 1 2 Franquès i Gil, M. Regina «La desamortització a Castelló d'Empúries (1820-1854)» ( PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos, Vol. 32, 1999, p. 163 [Consulta: 19 octubre 2015].
* 1 2 3 Barraquer y Roviralta, Cayetano. «Capítulo Séptimo. Franciscos. Artículo Decimocuarto. S. Francisco de Asís, de Castellón de Ampurias». A: Las Casas de religiosos en Cataluña durante el primer tercio del siglo XIX ( PDF) (en castellà). Barcelona: Imprenta Francisco J. Altés y Alabart, 1906, p. 518-519 [Consulta: 19 octubre 2015].
# Notropis oxyrhynchus

Notropis oxyrhynchus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Texas (Estats Units).

## Referències

* 1 2 «Notropis oxyrhynchus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Hassan-Williams, C. i T.H. Bonner. Photographs by C. Thomas, 2007. Texas freshwater fishes. Texas State University- San Marcos: Biology Department/ Aquatic Station.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pont de Malo-Kalinkin

El pont de Malo-Kalinkin (en rus Мало-Калинкин мост, Malo-Kalinkin most) és un pont de Sant Petersburg, que connecta les illes de Kolomna i Pokrovski sobre el canal de Griboiédov. Va ser construït el 1783 per l'enginyer I.N. Borísov, simultàniament amb la construcció dels dics de granit del canal.

## Enllaços externs

* (anglès) (rus) Cultural heritage of Russian Federation, object #7810694007 МОСТ МАЛО-КАЛИНКИН Arxivat 2012-04-06 a Wayback Machine.
# Edward Lee Greene

Edward Lee Greene (20 d'agost del 1843 - 10 de novembre del 1915) va ser un botànic estatunidenc. Greene va ser instructor i professor de botànica a la Universitat de Califòrnia, Berkeley (1885-1895), professor de botànica a la Universitat Catòlica dels Estats Units (1895-1904), i associat de botànica a la Smithsonian Institution de Washington D.C..(1904-1915). El seu herbari personal està essencialment a la Universitat de Notre-Dame-de-Grâce.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)