OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Font del Pasterot

La Font del Pasterot és una font del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, del Pallars Jussà, dins del territori del poble d'Alsamora.
Està situada a 1.020 m d'altitud, a llevant d'Alsamora, al sud-oest del Coll de Fabregada. Queda a prop de la pista que des del Coll de Fabregada puja cap al Coll d'Ares, que, antigament, era la via principal de comunicació dels Pallars amb el pla de Lleida.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Javier Fernández-Lasquetty Blanc

Javier Fernández-Lasquetty Blanc (castellà: Javier Fernández-Lasquetty) (Madrid, 8 d'octubre de 1966) és un polític espanyol del Partit Popular.
Llicenciat en Dret i en Ciències Polítiques per la Universitat Complutense de Madrid, està afiliat al PP des 1982 i la seva carrera política ha estat estretament vinculada a Esperanza Aguirre. La seva trajectòria professional comença el 1988 a l'empresa demoscòpica Sigma Dos.
Quant a la seva trajectòria política, va ser secretari general de Noves Generacions del Districte de Salamanca entre 1984 i 1986. Després del seu pas per l'Ajuntament de Madrid, on va ocupar els càrrecs de Director del Centre Cultural Buenavista, Conseller Tècnic de la Regidoria de Cultura i Conseller Tècnic de la Primera Tinència d'Alcaldia, el maig de 1996, després de la victòria del Partit Popular a les eleccions generals, Aguirre, des del càrrec de ministra d'Educació i Cultura, el nomenà el seu Director de Gabinet. El 1999 seguí a Aguirre al Senat, de nou com a Director de Gabinet.
El 25 de maig de 2000 éfou nomenat Director del Departament de Parlament i Institucions del Gabinet de la Presidència del Govern i dos anys després fou nomenat subdirector del Gabinet de José María Aznar, lloc en el qual romangué fins a les Eleccions Generals de 2004, en les quals obtingué acta de Diputat. En aquest moment accedí també al càrrec de Secretari General de la Fundació per a l'Anàlisi i Estudis Socials (FAES).
Abans del final de la Legislatura, Esperanza Aguirre el reclamà novament en aquest cas per nomenar-lo conseller d'Immigració al seu executiu en substitució de Lucía Figar.
El març de 2010 assumí la cartera de Sanitat igualment en l'executiu autonòmic fins a la seva dimissió el 27 de gener de 2014.

## Enllaços externs

* Biografia al Diari El Mundo, de 26 de maig de 2000 (castellà)
* Biografia a Madridiario.es (castellà)
# Folcuí d'Hesbaye

Folcuí (Folcwin) fou comte de part del comtat d'Hesbaye. Probablement fou nomenat el 973 en el lloc del difunt Werner d'Hesbaye. Apareix esmentat en una donació de l'emperador Otó I del Sacre Imperi Romanogermànic en carta de 30 d'agost del 974. No torna a aparèixer.

## Referències

* ↑ http://fmg.ac/Projects/MedLands/LOTHARINGIAN%20%28LOWER%29%20NOBILITY.htm#_Toc230148636
# Ivànovka (Ivantéievka)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble a l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 934 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Н.А. Тройницкий «Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий, по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г.» (en rus). типография "Общественная польза". СПб, 1905, p. 186.
* ↑ ; П. В. Кругликов «Список населенных мест Самарской губернии, по сведениям 1889 года» (en rus). Самара. Тип. И. П. Новикова, 1890, p. 198.
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Fons Joaquim Franch

El Fons Joaquim Franch de la Universitat de Girona reuneix part de la biblioteca i l'arxiu personal de Joaquim Franch i Batlle (Barcelona, 1944 - Celrà, 1987), considerat un dels pedagogs catalans més productius, originals i complets de la segona meitat del segle xx.
L'any 2000 Roser Batllori Obiols va fer efectiva la donació de part de la biblioteca personal de Joaquim Franch a la Universitat de Girona, i l'any 2013 es va ampliar el fons amb la donació de l'arxiu personal.
El fons Joaquim Franch consta d'una biblioteca personal de 340 llibres de temàtica pedagògica i un arxiu personal que inclou documents de treball, articles i ressenyes sobre educació en el lleure, pedagogia de grup i de projectes, i educació ambiental. El fons es troba a la Biblioteca del campus del Barri Vell de la Universitat de Girona i es pot consultar al Catàleg de la Universitat de Girona.
Els documents de l'arxiu personal de Joaquim Franch, alguns inèdits i altres ja publicats, en total 197, han estat digitalitzats i es poden consultar a text complet al Repositori de Fons Especials de la Universitat de Girona.

## Referències

* ↑ Trilla, Jaume «La ciutat i l'educació. L'obra de Joaquim Franch a Girona». Revista de Girona, 195, 1999, pàg. 54-61.
* ↑ «Acte de donació del fons documental de Joaquim Franch i Batlle». DUGiMedia, Universitat de Girona. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «Fons Joaquim Franch». Universitat de Girona. Arxivat de l'original el 2019-04-25. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «La Universitat de Girona ens apropa al pedagog i escolta Joaquim Franch». Minyons Escoltes i Guies de Catalunya. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «El fons Joaquim Franch de la UdG aprofundeix en l'educació en el lleure i l'educació ambiental». Xarxanet.org. [Consulta: 31 març 2016].

## Enllaços externs

* Fons Joaquim Franch de la Universitat de Girona Arxivat 2014-10-22 a Wayback Machine.
* Documents del Fons Joaquim Franch al Repositori de Fons Especials (DUGi) de la Universitat de Girona
* Beca Joaquim Franch de l'Ajuntament de Girona Arxivat 2014-11-03 a Wayback Machine.
# Weydig

Weydig (luxemburguès: Weidig; alemany: Weydig) és una vila de la comuna luxemburguesa de Biwer, situada al districte de Grevenmacher del cantó de Grevenmacher.
# Irvine (North Ayrshire)

Irvine — Irbhinn en gaèlic escocès, Irvin en scots— és una ciutat de l'oest d'Escòcia. En 2007 la ciutat era, amb 39.527 habitants, la més poblada de North Ayrshire. Té una superfície d'uns 16 km² que inclou dues petites illes i està situada a poc més de 40 km al sud de Glasgow.
Irvine va ser declarada Royal Burgh (estatus d'autonomia específic escocès) en 1372 pel rei Robert II. Avui en dia és un important port marítim i acull el Museu Marítim d'Escòcia.
Irvine és també el lloc de naixement de la Primera Ministra d'Escòcia, Nicola Sturgeon. La ciutat està agermanada amb Saint-Amand-les-Eaux, ciutat del nord de França propera a Lilla.

## Referències

* ↑ «Ainmean-Àite na h-Alba ~ Gaelic Place-Names of Scotland». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 19 novembre 2014].
* ↑ List of railway station names in English, Scots and Gaelic – NewsNetScotland
* ↑ «Parish of Irvine» (en anglès). The Gazetteer for Scotland, 2014. [Consulta: 19 novembre 2014].
* 1 2 «Irvine» (en anglès). VisitScotland. [Consulta: 19 novembre 2014].
* ↑ Morton, A. J.. Identifying a Medieval Power Centre (en anglès). Irvine Times (portions serialised). North Ayrshire Council/Scottish Parliament.
# I Met Him in Paris

I Met Him in Paris és una pel·lícula estatunidenca de Wesley Ruggles estrenada el 1937, produïda per la Paramount Pictures, dirigida per Wesley Ruggles, escrita per Claude Binyon, i protagonitzada per Claudette Colbert, Melvyn Douglas, i Robert Young.

## Argument

Kay Denham és la promesa de Berk Sutter, però només pensa en una cosa: visitar París. Berk es decideix a deixar-la marxar. A bord del paquebot, coneix Gene Anders i George Potter. El primer té maneres ensarronadores i apressa Kay a marxar a una estada a Suïssa. Pel que fa a Potter, és molt pragmàtic, però cau igualment sota l'encant de la jove dona, i es decideix a seguir-la, per preservar-la de les escomeses del seu amic.

## Repartiment

* Claudette Colbert: Kay Denham
* Melvyn Douglas: George Potter
* Robert Young: Gene Anders
* Lee Bowman: Berk Sutter
* Mona Barrie: Helen Anders
* George Davis: Cutter Driver
* Fritz Feld: Hotel Clerk
* Rudolph Anders: Cambrer romàntic
* Alexander Cross: John Hanley
* George Sorel: recepcionista d'hotel

## Referències

* ↑ «I Met Him in Paris». The New York Times.
# Pomacentrus polyspinus

Pomacentrus polyspinus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Andaman.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maryam Durani

Maryam Durani (مَریَم دورانی) (1987) és una advocada, política i activista afganesa pels drets de les dones, creadora i directora de Radio Mirman a Kandahar. El 2012 va ser nomenada per la revista Time com una de les 100 persones més influents del món per la seva valenta defensa dels drets de les dones i fou guardonada amb el Premi Internacional Dona Coratge per la continuïtat en la seva tasca malgrat diversos atacs i un atemptat suïcida que va patir.
Maryam es va graduar a la Universitat Americana de l'Afganistan en Administració d'Empreses, Dret i Ciències Polítiques. Va ser la representant de Kandahar al consell provincial, directora de l'Associació de Dones per a la Cultura Khadijatul Kubra, la propietària de Radio Minven de Kandahar, una ràdio especialitzada per a dones, i va fundar la xarxa de defensa de les dones de Kandahar. Maryam també va fundar el cibercafè Malalai Maiwandi, gratuït per a dones i un espai segur perquè puguin fer servir Internet, el primer del seu tipus a l'Afganistan.

## Referències

* 1 2 3 «Maryam Durani». Time Magazine, 01-04-2012. Arxivat de l'original el 2013-08-14. [Consulta: desembre 2012].
* ↑ Matt McAllester. «Maryam Durani» (en anglès), 18-04-2012. [Consulta: 27 novembre 2016].
* ↑ «2012 International Women of Courage Award Winners» (en anglès). [Consulta: 27 novembre 2016].
* ↑ «Embassy Hosts Maryam Durani for Lunch». Embassy of Afghanistan.
* 1 2 «Maryam Durani among "The 100 Most Influential People in the World"». Afghanistan Journalists Center, 19-04-2012. Arxivat de l'original el 22 de maig 2013. [Consulta: 22 desembre 2012].
# Roberto Chordà Villalba

Roberto Chordà Villalba (Alzira, 1 de juliol de 1996), també anomenat Roberto, és un pilotari valencià de Raspall que juga de mitger tot i que de vegades també de punter. Format a Alzira i La Llosa, va debutar el 2012 al trinquet de Bellreguard. Ha sigut campió de la Lliga professional de raspall per equips en 2015 i 2016.

## Palmarès

Raspall:
** Subcampió II Copa Diputació de València 2016
* Campió Lliga de raspall professional 2016 i 2015
** Campió Mancomunitat de la Safor 2015
** Campió Circuit CESPIVA Juvenil 2014
*** 3r a l'Individual sub18 2013
** Subcampió Circuit CESPIVA Juvenil 2013
** Campió Individual sub16 2012

## Referències

* 1 2 «Ricard, Sanchis i Roberto toquen el cel del raspall». PilotaVeu, 01-05-2016. Arxivat de l'original el 2016-06-05 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ Entrevista a Roberto Chordá. Raül Amat, Llibret de Falles d'Alzira, 2016
* ↑ «Sergio, Alberto i Roberto completen la final de la Lliga de Raspall». PilotaVeu, 08-08-2015. Arxivat de l'original el 2017-02-28 [Consulta: 27 febrer 2017].
* ↑ «Quinze de...Roberto: “Somie amb ser el millor mitger”» (en catalan), 17-01-2017. [Consulta: 15 juny 2024].
* ↑ «Perfil de pilotari de Roberto». PilotaVeu, 27-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-28 [Consulta: 27 febrer 2017].
* 1 2 «Crónica del Deporte Valenciano 2013». Levante·EMV-Superdeporte, 01-03-2017, pàg. 199.
# Ivànovka (Baixkíria)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble de Baixkíria, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 107 habitants. Pertany al districte de Iermolàievo.

## Referències

* ↑ Закон Республики Башкортостан от 19.11.2008 № 49-з «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Республики Башкортостан в связи с объединением отдельных сельсоветов и передачей населённых пунктов»
# Weyl (cràter)

Weyl és un cràter d'impacte pertanyent a la cara oculta de la Lluna, darrere del terminador occidental tal com es veu des de la Terra. Es troba a l'est-sud-est del cràter més gran Fersman. Al sud-est es troba Kamerlingh Onnes, i al nord-est apareix Shternberg.
Es tracta d'un cràter molt erosionat, amb una vora exterior molt danyada. Presenta diversos cràters en la vora i dins de l'interior, incloent un parell de petits cràters en la meitat occidental. La major part de Weyl està superposada per una porció del sistema de marques radials del cràter Ohm, situat a l'est-sud-est de Shternberg.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Enllaços externs

* "Weyl (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* «Digital Lunar Orbiter Photographic Atles of the Moon» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «LROC :: QuickMap - Targeting Mapa LROC» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2018].
* «The-moon.wikispaces.com: Weyl» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-05-31. [Consulta: 22 juny 2018].
# Fàbia Major

Fàbia Major (en llatí Fabia) va ser una de les dues filles del patrici Marc Fabi Ambust. Es va casar amb Servi Sulpici Pretextat que era tribú militar l'any 376 aC.
Una vegada que les dues germanes estaven juntes a casa de la germana gran, un lictor es va presentar i va trucar molt fort a la porta anunciant que Servi Sulpici tornava del Fòrum. La germana petita, Fàbia Menor, es va espantar molt dient que no estava acostumada a aquells sorolls, i Fàbia Major la va deixar en ridícul per la seva ignorància. Altres honors que rebia Sulpici van fer que Fàbia Menor sentís enveja de la germana gran. Finalment el marit de la Menor va ser reconegut quan va fer la proclamació de les lleis licínies. En tot cas, la història de l'enveja entre germanes sembla que no té gaire fonament.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 130.
# Ignasi Puig i Simon

Ignasi Puig i Simon (Manresa, Bages, 14 de desembre de 1887 - Barcelona, 16 d'octubre de 1961) fou un jesuita, químic, astrònom, científic, professor i publicista català.
Ingressà al seminari de la Companyia de Jesús al Monestir de Veruela el 1903. Més tard, estudià Filosofia a Roquetes i Teologia al Col·legi Sant Ignasi de Sarrià, sent ordenat sacerdot el 1920. Des d'aleshores, es va dedicar a l'ensenyament de la Teologia i la Filosofia, activitat que compaginà amb estudis de Física i Astronomia. Des del 1912 al 1916 va exercir de professor al Col·legi Oriola, i més endavant a l'Institut Químic de Sarrià des del 1921 fins al 1924. Entre el 1925 i el 1934 fou sotsdirector de l'Observatori Astronòmic de l'Ebre, on es va fer càrrec de la secció de mesures elèctriques i magnètiques. El 1930 la Santa Seu li va confiar la creació de l'observatori a Addis Abeba, però el conflictes existents a Etiòpia el va fer desistir del projecte.
El 1934 fou destinat a l'Observatori de Física Còsmica de San Miguel, a prop de Buenos Aires, fent-se càrrec de la direcció del centre fins al 1944, i realitzant investigacions sobre els fenòmens elèctrics i la relativitat. Aquell mateix any va tornar a Barcelona per fer-se càrrec de la direcció de la revista de de divulgació científica "Iberica", en la seva segona època, càrrec que va ocupar fins al 1961.
Es dedicà de ple a l'astronomia, i va mantenir relacions d'intercanvi científic amb els observatoris argentins de La Plata, Còrdova, Pilar, La Quiaca i també els d'altres països, com el de Montevideo a l'Uruguai o el de Porto Alegre al Brasil. A més, va esdevenir membre de diverses acadèmies de l'Argentina i del Brasil.
Va impartir un gran nombre de conferències pronunciades i editades a Amèrica del Sud, i va ser autor de diverses obres de text, sobre química, radioactivitat, ciència magnètica, història natural, etc.

## Publicacions

* Vademecum del químico (1924)
* Astronomía popular (1933)
* Actualidades científicas (1938-40)
* La pluralidad de los mundos habitados (1941)
* Materia y energía... (1942)
* La energía nuclear (1954)
* Los satélites rusos y americanos (1958).

## Referències

* 1 2 3 4 Carrascosa Santiago, Alfonso V.; Carrascosa Tejedor, Clara «Ignacio Puig y Simón». Reial Acadèmia de la Història [Consulta: 26 gener 2023].
* ↑ «Ignasi Puig i Simon (1887 ·1961)». CIVTAT [Consulta: 26 gener 2023].
* 1 2 «Ignasi Puig i Simon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 26 gener 2023].
# Maryam Palizban

Maryam Palizban és una actriu de cinema i de teatre iraniana. Es va graduar en arts escèniques i estudis de teatre a la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Teheran l'any 2004 i va obtenir un doctorat a la Universitat Lliure de Berlín el 2014.
Ha estat becària d'investigació sobre Execució del martiri a ta'ziya com a Teatre-Ritual xiïta: "Màrtirs a l'escenari" dins del projecte "Figuracions del màrtir a la literatura del Pròxim Orient i Europa" del 2012 al 2014 al Centre de recerca literària i cultural Berlín (ZfL). El seu projecte KHK (Käte Hamburger Kollegs) es titula "L'espai teatral de creences, transcendència i immanència en l'Islam catòlic i xiïta: de Napoli a Rasht". Va tenir un paper protagonista a Deep Breath, per la qual va ser nominada com a millor actriu per l'Acadèmia de Cinema, 21st Fajr International Film Festival. Altres pel·lícules iranianes en què va aparèixer són Fat Shaker (2013) i Lantouri (2016).
Es va solidaritzar amb les protestes després de la mort de Mahsa Amini traient-se el vel en una defensa de la llibertat d'expressió.

## Filmografia

* Respiració profunda (2003)
* Fat Shaker (2013)
* Lantouri (2016)

## Referències

* ↑ «(Dr. Maryam Palizban)». Arxivat de l'original el 2021-01-29. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «(ZFL Berlin Project Dr. Maryam Palizban)».
* ↑ «(KHK Project)». Arxivat de l'original el 2021-01-29. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «Woman, cinema, theater, culture, art, science, religion, Iran don't belong to YOU!». [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ «Dormishian’s ‘Lantouri’ in Istanbul Film Festival», 13-02-2017.
* ↑ «Lantouri': Berlin Review». Hollywood Reporter, 16-02-2017.
# Pomacentrus pavo

Pomacentrus pavo és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Tuamotu i Taiwan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Robert Brown (explorador)

* Per a altres significats, vegeu «Robert Brown (botànic)».
Robert Brown (23 de març de 1842$^{:3}$ – 26 d'octubre de 1895) va ser un explorador i escriptor escocès.
Va néixer a Camster, Caithness, i estudià a les universitats d'Edinburg, Leiden, Copenhaguen, i Rostock. Va visitar primer Spitsbergen, Groenlàndia, i la costa oest de la Badia de Baffin i més tard va fer investigacions científiques a illes del Pacífic i a les costes de Veneçuela, Alaska i del Mar de Bering, cartografiant també l'interior de l'illa de Vancouver.

## Publicacions

* Manual of Botany (1874)
* Science for All (cinc volums, 1877–82)
* The World Its Cities And Peoples (volums IV-IX, 1882–85)
* The Story of Africa and Its Explorers (4 volums, 1892–95; nova edició, 1911)
* The adventures of John Jewitt : only survivor of the crew of the ship Boston during a captivity of nearly three years among the Indians of Nootka Sound in Vancouver Island (1896) a Internet Archive.

## Referències

* ↑ Hayman (ed), John. Robert Brown and the Vancouver Island Exploring Expedition. Vancouver: University of British Columbia Press, 1989. ISBN 0-7748-0322-3.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Fonts

* Plantilla:NIE
* anonymous «Obituary: Dr. Robert Brown». The Geographical Journal, 6, 6, desembre 1895, pàg. 577–578. JSTOR: 1774018.
* Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online
* A four-page description of his life and work, by an "A.J.W.", as preface to The adventures of John Jewitt, a memoir to which Brown had contributed extensive commentary. Also includes a photographic portrait of him in 1870. Full text at Internet Archive.
# Jamaat Shaim

Jamaat Shaim (àrab: جمعة سحيم, Jamʿat Sh̨aym; amazic estàndard marroquí: ⵊⵎⵄⴰⵜ ⵙⵃⴰⵢⵎ, Jmℇat Sḥaym) és un municipi de la província de Safi, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.251 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Molí de Ratat

El Molí de Ratat és un molí hidràulic construït entre el 1800 i el 1830 de Silla (Horta Sud) protegida com a Bé immoble de rellevància local. El molí, que té una planta en forma d'L, aprofita l'aigua de la Séquia Reial del Xúquer.
Segons Enric Guinot, el Molí de Ratat, també dit Molí de l'Algudor, va ser construït el 1862 per Camilo Simó Cases.

## Referències

* ↑ «Molí de Ratat». http://eduwp.edu.gva.es. Patrimoni cultural valencià. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ Martínez, Francesc «La Séquia Reial del Xúquer». Papers de l'Horta, 27, Primer semestre 2008, pàg. 22.