OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Ramon Costajussà

Casa Ramon Costajussà és un edifici catalogat com a monument del municipi de Sabadell (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local. Està situada al carrer de Gràcia, 4-6.

## Descripció

Casa familiar que utilitza en la seva decoració elements modernistes juntament amb d'altres d'arrels classicista. L'edifici ha sofert diferents modificacions com són l'addició d'un nou pis, i també la planta baixa, a conseqüència de la instal·lació de comerços.
Destaca en la composició de la façana, la menor alçada del segon i tercer pis respecte del primer. La distribució és simètrica, marcant l'eix la porta d'entrada i els balcons centrals dels pisos superiors. Les plantes intermèdies han preservat la decoració i distribució originals. Aquesta segueix un esquema que la divideix en tres parts, senyalades per les obertures del mur, en aquest cas els balcons. Els dos laterals mostren la mateixa composició consistent en un balcó de forma semicilíndrica, la llum del mateix amb forma el·líptica, i que es converteix, a la part superior, en la base del balcó del segon pis. Aquest darrer està decorat amb tres columnes amb èntasi i capitell amb volutes que suporten la finestra. Les baranes dels balcons mostren una alternança (de dalt a baix i de dreta a esquerra) en el material que consisteix en el ferro forjat i unes balustrades amb petites columnetes en les que el perfil segueix un joc de línies corbes.
A la façana hi ha un placa commemorativa en record del sacerdot Camil Geis, que va viure en aquesta casa des del 1929 fins que es va morir, el 1986.

## Referències

* 1 2 «Casa Ramon Costajussà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 abril 2013].

## Enllaços externs

* Casa Ramon Costajussà Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Garbura

La garbura és una sopa tradicional occitana que era el plat quotidià dels pagesos gascons, per tant concretament a la cuina gascona. És bàsicament una sopa de verdures diverses d'origen molt humil, que es menja amb llesques de pa i no pasta (com a la resta d'Occitània i a Menorca, per exemple), i de vegades, quan es podia, però no sempre, s'hi afegia algun tros de carn confitada en greix, sovint aviram, oca o ànec. Com ocorre en general amb els plats populars de la cuina occitana (i de la cuina catalana, mediterrània en general, etc.), els ingredients, poden variar per adaptar-se a les circumstàncies, segons l'estació i els recursos de l'hort (verdures) i del salader (conserves de carn en salaó o confitada).
A la cuina gascona és l'equivalent de l'escudella i, com aquesta, pot anar de ser molt senzilla amb pocs ingredients, a tenir versions més elaborades. Com a verdures clàssiques que hi pot haver hi ha col, que no pot faltar, i alguna d'entre aquestes: patata, porro, ceba, nap, api, mongeta verda o seca, pèsol, fava, borraja, etc. i fins i tot d'altres menys típiques en altres sopes, com ara el rave, enciam, ortiga o castanya. Com a carns podem trobar, a més, carcasses i algunes vísceres d'aviram, os de pernil de porc, llonganissa, costelles de porc salades i assecades, cansalada, etc. Rarament es posa més d'un o dos tipus de carns, incloent-hi els ossos.
La paraula occitana garbura ve de garbe que és un ram, per exemple de blat que tallem amb la falç, i fa referència a què pren els productes frescs de l'hort, els que té més a l'abast.

## Chabrol

Fer chabrol és un antic costum popular occità, a pagès, que consistia a acabar la sopa afegint un raig de vi negre i beure-t'ho directament del plat. Això es feia sovint amb totes les sopes, inclosa la garbura o, en altres llocs d'Occitània, amb els seus equivalents, per exemple al Llemosí amb la bréjaude.

## Garburades

De la mateixa manera que als Països Catalans es fan botifarrades, cargolades, etc. a Gascunya es fan també garburades:
* A Auloron Santa Maria se celebra una cada primer cap de setmana de setembre.
* A Ger es fa una sopa de garbura gegant per a les festes de la vil·la, el dilluns que segueix el darrer cap de setmana de juliol.

## Bibliografia

* La cuina del país dels càtars: Cultura i plats d'Occitània, de Gascunya a Provenca. Jaume Fàbrega. 2003. Cossetània Edicions. ISBN 84-96035-80-8.

## Enllaços externs

* Foto Arxivat 2009-07-04 a Wayback Machine.
* Foto de la sopa emplatada Arxivat 2012-02-20 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 Connaître la cuisine landaise, de Francine Claustres, Ed. Sudouest, 1995, ISBN 2879011973 (francès)
# Salvador d'Horta Puigsech i Comelles

Salvador d'Horta Puigsech i Comelles (Vic, Osona, segle XIX - 1 de desembre de 1910) fou un prevere, organista i professor de música català.
Exercí com a professor de música al col·legi Maristes Valldemia de Mataró, i en aquesta mateixa ciutat també ocupà el càrrec d'organista de l'església de Santa Maria de Mataró. Posteriorment, fou nomenat organista de la basílica de Santa Maria d'Igualada el 2 d'abril de 1886, càrrec que ocupà fins al 1910, en què fou substituït per Miquel Augé i Vila. Existeix un fons musical que conté al voltant d'una setantena d'obres d'aquest autor. Les seves composicions són, bàsicament, obres per a veu i orgue, sovint vinculades a les agrupacions corals de caràcter religiós de la vila d'Igualada. A Igualada també fou professor a diferents centres educatius. Traspassà el primer dia de desembre de 1910, després de patir un tumor durant cinc anys.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Romeu i Solà, Anna. «Salvador d'Horta Puigsech i Comelles (1886-1910)». A: Inventaris dels fons musicals de Catalunya: Volum 9: Fons de la basílica de Santa Maria d’Igualada de l’Arxiu Comarcal de l’Anoia. Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2016, p. 76-77. ISBN 978-84-490-6634-4 [Consulta: 11 desembre 2020].
# David Brown

* Per a altres significats, vegeu «David McDowell Brown».
David Brown (Nova York, Estats Units, 28 de juliol de 1916 – 31 de gener de 2010) va ser un productor estatunidenc. Va començar la seva carrera com a periodista al The Saturday Evening Post, Harper's and Collier's abans de convertir-se en editor a Cosmopolitan.
* 1973: SSSSSSS
* 1973: El cop (The Sting)
* 1974: Willie Dynamite
* 1974: Boja evasió (The Sugarland Express)
* 1974: El molí negre (The Black Windmill)
* 1974: The Girl from Petrovka
* 1975: Llicència per matar (The Eiger Sanction)
* 1975: Tauró (Jaws)
* 1977: MacArthur
* 1978: Jaws 2
* 1980: The Island
* 1981: Veïns (Neighbors)
* 1982: Veredicte final (The Verdict)
* 1985: Cocoon
* 1985: Target
* 1988: Cocoon: The Return
* 1989: Driving Miss Daisy
* 1991: Women & Men 2: In Love There Are No Rules (TV)
* 1992: The Player
* 1992: Alguns homes bons (A Few Good Men)
* 1993: The Cemetery Club
* 1993: Rich in Love
* 1993: Watch It
* 1995: Canadian Bacon
* 1996: A Season in Purgatory (TV)
* 1997: The Saint
* 1997: Kiss the Girls
* 1998: Deep Impact
* 1999: Angela's Ashes
* 2000: Chocolat
* 2001: Along Came a Spider
* 2002: Framed (TV)
* 2002: La importància de ser franc (The Importance of Being Earnest)

## Premis

* 1991: Premi Irving G. Thalberg a la 63a cerimonia dels Oscars
* 1976: Nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula - Jaws
* 1983: Nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula - Veredicte final
* 1993: Nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula - Alguns homes bons
* 2001: Nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula - Chocolat

## Referències

* ↑ «David Brown, Film and Stage Producer, Dies at 93» (en anglès). NY Times, 02-02-2010. [Consulta: 15 desembre 2015].
* 1 2 3 4 «David Brown, Oscar-nominated 'Jaws' producer, dies» (en anglès). 2/2/2010. USA Today. [Consulta: 15 abril 2014].
# Hon segrade

Hon segrade (en suec Ella va guanyar) és una pel·lícula muda en blanc i negre sueca del 1916 escrita i dirigida per Victor Sjöström. Sjöström també interpreta el paper principal a la pel·lícula i els altres actors són Lili Bech, Jenny Tschernichin-Larsson i Ellen Appelberg.

## Sinopsi

El llicenciat Born és promogut a Uppsala per convertir-se en doctor en medicina i a la festa associada descobreix que l'estat ha anunciat una recompensa de 30.000 corones sueques a qui aconsegueixi produir un sèrum contra la pesta asiàtica que s'està propagant a Europa. Born aconsegueix produir una cura i rep el premi.

## Repartiment

* Victor Sjöström – Arthur Born, metge
* Lili Bech – Elna, promesa d'Arthur
* Jenny Tschernichin-Larsson – fru Almer, mare d'Elnas
* Ellen Appelberg – doktor Anna Stecknell
* Thure Holm
* Albert Ståhl

## Producció

La pel·lícula es va rodar a l'estudi del Biografteatern suec a Lidingö i a Uppsala amb Henrik Jaenzon com a fotògraf. Es va estrenar el 2 de març de 1916 al Slottsbiografen d'Uppsala i durava 42 minuts. Ni la pel·lícula ni el seu manuscrit s'han conservat.

## Referències

* 1 2 3 «Hon segrade». Svensk Filmdatabas, 19-04-2013.
# Taiye Selasi

Taiye Selasi (Londres, 1979) és escriptora, fotògrafa i cineasta anglesa. Taiye Selasi fou criada a Massachusetts (EUA), de pares ghanesos i nigerians. És llicenciada en Estudis americans per la Universitat Yale, va obtenir un màster en relacions internacionals per la Universitat d'Oxford. El 2005 va publicar l'assaig seminal Bye-Bye, Babar (Or: What is an Afropolitan?) (LIP Magazine, 2005), que oferia una visió alternativa de la identitat africana per a les generacions transnacionals. El 2011 va debutar en la ficció amb el relat breu The Sex Lives of African Girls (Granta, 2011), seleccionada per a la publicació Best American Short Stories 2012 (Mariner Books, 2012). L'any 2013 va publicar la seva primera novel·la, Lejos de Ghana (Salamandra, 2014), que va formar part de la llista de bestsellers de The New York Times i de la dels deu millors llibres de l'any de The Wall Street Journal i The Economist. Amb el director Teddy Goitom, de Stocktown Films, Selasi és productora executiva d'AFRIPEDIA, un documental de sis parts sobre els creatius africans. Amb els productors Fernando Meirelles i Hank Levine, està desenvolupant EXODUS, un documental sobre la migració global.

## Referències

* ↑ «Taiye Selasi». Kosmopolis. CCCB via (CCBYSA via) OTRS. [Consulta: 17 febrer 2015].
# Casa Agustina

La Casa Agustina és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Unitat tipològica com les descrites formada per casa, paller, era, cobert i estable de caràcter familiar -residencial, agrícola i ramader. La casa, d'estructura força allargassada i rectangular té la coberta a doble vessant. És parcialment arrebossada i també compta amb un voladís de fusta sota teulada. El cobert és obert, amb estructures de fusta i el paller és de pedra i s'ubiquen com l'era en la part posterior de la casa.

## Referències

* ↑ «Casa Agustina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].
# Gaylord (Minnesota)

Gaylord és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gaylord tenia 2.279 habitants, 897 habitatges, i 592 famílies. La densitat de població era de 553,4 habitants per km².
Dels 897 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 33,9% no eren unitats familiars. En el 29,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 21% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.053 $ i la renda mediana per família de 45.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.167 $ mentre que les dones 22.406 $. La renda per capita de la població era de 17.048 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 13,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gaylord». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gaylord». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Pau de Praga

«Pau de Praga» té aquests significats:
* Pau de Praga (1635), signada el 30 de maig de 1635 entre Ferran II, i la majoria dels estats protestants de l'Imperi.
* Pau de Praga (1866), signada el 23 d'agost de 1866, va posar fi a la guerra Austro-prussiana.
# Saint-Ouen-la-Rouërie

Saint-Ouen-la-Rouërie (en bretó Sant-Owen-Reoger) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 784 habitants. Limita amb els municipis de Sacey, Montanel (Manche), Coglès, Tremblay i Antrain (Ille i Vilaine).

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 1 972 | 1 743 | 1 663 | 1 500 | 2 076 | 2 106 | 2 053 | 2 105 | 2 152 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 082 | 2 102 | 2 020 | 1 973 | 1 933 | 1 903 | 1 828 | 1 837 | 1 670 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 630 | 1 634 | 1 579 | 1 310 | 1 306 | 1 397 | 1 350 | 1 276 | 1 247 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 186 | 1 046 | 950 | 836 | 783 | 751 | 784 | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Guérin | |
# Taiyo Koga

Taiyo Koga (古賀 太陽, 28 d'octubre de 1998) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va disputar 1 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 1 | 0 |
| Total | 1 | 0 |

## Referències

* ↑ Taiyo Koga a National-Football-Teams.com (anglès)
# Cardamine hirsuta

Cardamine hirsuta, és una espècie de planta caduca hivernal nadiua d'Europa i Àsia, però també present en Amèrica del Nord com herba invasora. La planta és membre de la família (Brassicaceae), i és comestible com herba amarga.
Les seves flors es produeixen encara a l'hivern o en la primerenca primavera fins al tardor. Les petites flors blanques es produeixen en corimbs sobre tiges verdes, són prompte seguides per les llavors que són síliqües, i com moltes espècies de Brassica són llançades volant d'una forma explosiva, sovint quan són tocades, lluny de la planta mare. Les llavors germinen en la tardor i les plantes estan verdes durant els mesos d'hivern.

## Referències

* «WTU Herbarium Image Collection - Burke Museum».
# Glàucies d'Egina

Glàucies d'Egina (grec antic: Γλαυκίας, llatí: Glaucias) fou un escultor grec natural d'Egina que va fer diverses estàtues de bronze, entre les quals la del tirà Geló I de Gela i Siracusa en commemoració de la seva victòria a la carrera de carros a l'olimpíada 73 (488 aC). També va fer estàtues de l'atleta Filó, el boxejador Glauc de Carist, i de Teàgenes de Tassos. Va florir vers el 490-480 aC.

## Referències

* ↑ Pausanias, Descripció de Grècia VI, 65-6
* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Perigenes

Perigenes (en grec antic: Περιγένης) va ser un militar egipci.
Era comandant de la flota de Ptolemeu IV Filopàtor en la guerra contra el rei selèucida Antíoc III el Gran, l'any 218 aC. Es va enfrontar a l'almirall enemic Diognet en una batalla decisiva, però la derrota de les forces de terra egípcies dirigides per Nicolau d'Etòlia, va obligar a Perigenes a la retirada.

## Referències

* ↑ Polibi. Història, V, 68-69
# Denton

«Denton» té aquests significats:
* Denton (Carolina del Nord)
* Denton (Geòrgia)
* Denton (Kansas)
* Denton (Manchester)
* Denton (Maryland)
* Denton (Montana)
* Denton (Nebraska)
* Denton (Texas)
# Turová

Turová és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1424.
# Houston (Alaska)

Houston és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 1.202 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Houston tenia 1.202 habitants, 445 habitatges, i 292 famílies La densitat de població era de 20,7 habitants/km².
Dels 445 habitatges en un 37,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 34,2% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones hi havia 113,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.615 $ i la renda mediana per família de 46.818 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.000 $ mentre que les dones 30.625 $. La renda per capita de la població era de 17.213 $. Aproximadament el 13,1% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Houston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Houston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Taizhou

«Taizhou» té aquests significats:
# Glàucies d'Il·líria

Glàucies (en llatí Glaucias, en grec antic Γλαυκίας) era un rei dels taulantis, una de les tribus d'Il·líria i amb poder sobre altres tribus menors.
El menciona Flavi Arrià, i diu que l'any 335 aC va ajudar el rei Clitos, cap d'una de les tribus il·líries contra Alexandre el Gran. Tots dos van ser derrotats i Clitos es va haver de refugiar al territori dels taulantis on Alexandre no els va perseguir en conèixer la notícia de la revolta de Tebes. Les fonts no en parlen durant 20 anys, i després torna a aparèixer quan va donar asil al jove Pirros, quan el seu pare Aecides va ser expulsat de l'Epir, cosa que el va enfrontar amb Cassandre que volia apoderar-se de l'Epir i que va oferir a Glàucies 200 talents pel cap del jove príncep (circa el 317 aC), oferta que Glàucies no va acceptar. Poc després, Cassandre va ocupar el país, i encara que havia vençut Glàucies, aquest no li va entregar Pirros, tot i que es va comprometre a no atacar al rei de l'Epir ni a cap dels seus aliats.
Quan l'any 313 aC els epirotes van restablir Aecides al tron, els macedonis van envair el país i el van derrotar dues vegades; també van envair el territori de Glàucies, que era el seu aliat, (potser l'any 312 aC) i van obtenir una victòria; per un tractat va haver d'acceptar fer la pau amb els aliats de Macedònia, especialment amb el rei de l'Epir Alcetes II que s'havia aliat a Cassandre (312 aC). El jove Pirros va romandre a la cort il·líria fins al 307 aC quan una revolta popular va enderrocar i matar a Alcetes i els seus dos fills, i Glàucies va ajudar a la proclamació de Pirros (que tenia 12 anys) com a nou rei, segons Diodor de Sicília i Plutarc.
El territori de Glàucies limitava amb les ciutats gregues d'Apol·lònia i Epidamne (que quedaven rodejades de territori il·liri) i Glàucies es va enfrontar sovint amb aquestos estats i el 312 aC amb ajut de Còrcira, es va arribar a apoderar d'Epidamne. No se sap quan va morir però encara regnava el 302 aC quan Pirros va anar a la seva cort per estar present a la boda d'un dels seus fills.

## Referències

* ↑ Wikisource - Vidas paralelas: Pirro (Pirro III) de Plutarc
* ↑ Smith, William (ed.). «Glaucias». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 11 març 2021].

## Bibliografia

* John Wilkes. The Illyrians. Oxford; Cambridge: Blackwell, 2000. Pag. 124 ISBN 9780631146711
* Waldemar Heckel. Who's Who in the Age of Alexander the Great. Oxford : Wiley-Blackwell, 2009. ISBN 9781405112109
# Peter Niemeyer

Peter Niemeyer (nascut el 22 de novembre de 1983 en Hörstel, Rin del Nord-Westfàlia) és un futbolista alemany que actualment juga com a defensa central i centrecampista defensiu pel SV Werder Bremen.

## Enllaços externs

* Estadístiques a la Bundesliga (alemany)
# Salma de Nora

Salma de Nora (Madrid, 16 de juny de 1979) és una actriu pornogràfica espanyola.
Salma de Nora va iniciar la seva carrera com a actriu porno al desembre del 2003 després de visitar el Festival Venus de Alemanya.

## Premis

* Escena de sexe més original al festival FICEB 2006 (Café Diablo) with Max Cortés & Dunia Montenegro
* 2007 Eroticline Awards - Empresària amb èxit de l'Any Europa
* Actriu amb més èxit d'Europa al Festival de Berlín 2007.
* Millor Actriu Espanyola al FICEB 2008.
* Premi Turia a la millor actriu porno europea 2008.

## Referències

* ↑ Salma de Nora Arxivat 2021-05-18 a Wayback Machine. a actricespornoespañolas.es
* ↑ Salma e Nora a venus.berlin.com
* ↑ «Awards Won» (en castellà). Barcelona International Erotic Film Festival. Arxivat de l'original el 2007-06-09. [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ Peter Warren «Venus Award Winners Announced». Adult Video News, 24-10-2007 [Consulta: 17 novembre 2007].
* ↑ «Venus Award Winners Announced», 24-10-2007. Arxivat de l'original el 9 de desembre 2014. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ Venus awards winners announced
* ↑ «Awards Won». Festival Internacional de Cine Erótico de Barcelona. Arxivat de l'original el 2007-09-15. [Consulta: 7 octubre 2007].
* ↑ «"The Resolution" y "Casino", las mejores películas 'porno' del año». La Opinion de Málaga, 26-06-2008. [Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ La "Turia" premia a los Tirant por diez años de apoyo al audiovisual, Levante-EMV, 4 de juliol de 2008

## Enllaços externs

* Salma de Nora - Lloc web oficial
# Dents de sabre

El terme dents de sabre es refereix a un ecomorf que es compon de diversos grups de sinàpsids (mamífers i afins) depredadors extints, que fruit de l'evolució convergent desenvoluparen dents canines superiors extremament llargues i adaptacions cranials i esquelètiques relacionades amb el seu ús. Inclou membres dels gorgonops, els tilacosmílids, els maqueroidins, els nimràvids, els barbourofèlids i els maquerodontins. Aquests últims es coneixen com a fèlids de dents de sabre i es divideixen en tres tribus: els metailurinis (falsos dents de sabre), els homoterinis (dents de simitarra) i els esmilodontinis (dents de daga).

## Referències

* ↑ Antón, 2013, p. 7.
* ↑ Antón, 2013, p. 108.

## Bibliografia

* Antón, M. Sabertooth (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 9780253010490.