OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Darien (Geòrgia)

Darien és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.719 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Darien tenia 1.719 habitants, 697 habitatges, i 464 famílies. La densitat de població era de 335,2 habitants per km².
Dels 697 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,8% hi vivien parelles casades, en un 18,8% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,2% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.135 $ i la renda mediana per família de 28.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.198 $ mentre que les dones 16.897 $. La renda per capita de la població era d'11.938 $. Entorn del 21,3% de les famílies i el 24,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Darien». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Darien». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Dansaire estriat

El dansaire estriat (Saltator striatipectus) és un ocell de la família dels tràupid (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb arbres de les terres baixes i muntanyes des del sud-oest de Costa Rica i Panamà, i en Amèrica del Sud des de l'oest, centre i nord-est de Colòmbia, nord de Veneçuela i Trinidad cap al sud, per l'oest dels Andes, fins l'oest de l'Equador i nord-oest i oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Dansaire estriat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Cunegunda

Cunegunda és el nom dels següents personatges:
* Cunegunda de Luxemburg (Luxemburg o Castell de Gleiberg, ~975 – Abadia de Kaufungen, 1040), esposa d'Enric II del Sacre Imperi venerada com a santa a l'Església catòlica
* Cunegunda de Polònia (1224 - 1292), reina consort de Polònia, venerada com a santa a l'Església catòlica i patrona de Polònia i Lituània
* Cunegunda d'Austràsia
# Cosmologia mormona

La cosmologia mormona és la descripció de la història, l'evolució, i el destí de l'univers físic i metafísic d'acord amb el mormonisme, que inclou doctrines ensenyades pels líders i teòlegs de L'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies (Església DDS), el fonamentalisme mormó, i l'Església de la Restauració de Jesucrist i altres denominacions Brighamite dins del moviment dels Sants dels Darrers Dies. Aquests punts de vista no són generalment compartits per partidaris d'altres denominacions dels Darrers Dies Sants tals com la Comunitat de Crist.

## Vegeu també

* Kolob

## Bibliografia

* Adams, Lisa Ramsey. Encyclopedia of Mormonism. Nova York: Mcmillan, 1992, p. 465–66. ISBN 0-02-904040-X. «Eternal Progression» .
* Carter, K. Codell. Encyclopedia of Mormonism. Nova York: Mcmillan, 1992, p. 553–55. ISBN 0-02-904040-X. «Godhood» .
* Paul, Erich Robert «Joseph Smith and the Plurality of Worlds Idea». Dialogue, 19, 2, 1986, p. 13–36..
* Johnson, Hollis R. Encyclopedia of Mormonism. Nova York: Mcmillan, 1992, p. 1595–96. ISBN 0-02-904040-X. «Worlds» .
* LDS Church. The Family: A Proclamation to the World. Salt Lake City, Utah: LDS Church, 1995.
* LDS Church. Gospel Principles. Salt Lake City, Utah: LDS Church, 1997. .
* Pope, Margaret McConkie. Encyclopedia of Mormonism. Nova York: Mcmillan, 1992, p. 479. ISBN 0-02-904040-X. «Exaltation» .
* Ricks, Shirley S. Encyclopedia of Mormonism. Nova York: Mcmillan, 1992, p. 465. ISBN 0-02-904040-X. «Eternal Lives, Eternal Increase» .
* Young, Brigham. Journal of Discourses by Brigham Young, President of the Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints, His Two Counsellors, the Twelve Apostles, and Others. 1. F.D. & S.W. Richards, 9 abril 1852, p. 46–53. «Self-Government—Mysteries—Recreation and Amusements, not in Themselves Sinful—Tithing—Adam, Our Father and Our God» .
* Young, Brigham. Address. LDS Church, 28 agost 1852, p. 11–14. .
# Còlit del desert

El còlit del desert (Oenanthe deserti) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita zones semidesèrtiques del nord d'Àfrica i el sud d'Àsia, des del nord del Sàhara Occidental i el Marroc, cap a l'est, pel centre d'Algèria, Tunis, Líbia, Egipte i nord del Sudan, i cap a l'est, a través d'Aràbia Saudí i Orient Pròxim, fins al nord del Pakistan, nord-oest de l'Índia, Tibet, nord de la Xina i Mongòlia. El seu estat de conservació és de risc mínim. Ocasionalment es presenta als Països Catalans.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit del desert». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 712. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Desert Wheatear. Oenanthe deserti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Fitxa del còlit del desert al SIOC Rev. 11/12/2012 (català)
# Còlit formiguer d'Arnott

El còlit formiguer d'Arnott (Myrmecocichla arnotti) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de l'Àfrica central i oriental. Es troba des de Ruanda i Àngola fins a Sud-àfrica. Habita les sabanes. Es troba principalment a les sabanes boscoses de miombo i mopane. També es troba en densitats menors en altres classes de boscos oberts amb poca coberta herbàcia. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

L'espècie va ser descrita científicament el 1869 per l'ornitòleg anglès Henry Baker Tristram, a partir d'un espècimen recol·lectat a les cascades Victòria (a l'actual Zimbàbue). Tristram va escriure que el nom específic commemorava el seu recol·lector, un tal Mr. Arnott, que en realitat es deia David Arnot (1822-1894) i era un advocat sud-africà.
Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022) el tàxon Myrmecocichla collaris té la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del còlit formiguer d'Arnott (M. arnotti collaris).

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit formiguer d'Arnott». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 gener 2021].
* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 711. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Arnot's Chat. Myrmecocichla arnotti» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ Steinheimer, F.D.; Dean, W.R.J. «Avian type specimens and their type localities from Otto Schütt's and Friedrich von Mechow's Angolan collections in the Museum für Naturkunde of the Humboldt-University of Berlin». Zootaxa, vol. 1387, 2007, pàg. 1–25.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Dent des Mussoles

El Tossal o Dent de les Mussoles, o des Mussoles, és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El seu nom prové «del basc, mun-tzi-ol-a, cabana de l'aturonament, del massís de turons».
El cim, de 2.800 metres, s'alça en mig del serrat que s'origina en el Pic de les Mussoles al seu sud-sud-est i continua direcció nord, dividint la Vall de les Mussoles en dos: les Mussoles a llevant i la Cometa de les Mussoles a ponent.

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 24 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Dent des Mussoles. [Consulta: 02/11/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Dentadura permanent

La dentadura permanent és el segon conjunt de dents formats en mamífers. Al vell món dels simis (inclosos els humans), hi ha trenta-dues dents permanents, que consten de:
* quatre incisives maxil·lars i quatre de mandibulars.
* dos canines maxil·lars i dos de mandibulars.
* quatre premolars maxil·lars i quatre de mandibulars.
* sis molars maxil·lars i sis de mandibulars.
La primera dent permanent sol aparèixer en la boca al voltant dels sis anys, i la boca estarà llavors en un període de transició amb les dents de llet i les permanents. És a dir, hi haurà una dentadura mixta fins que l'última dent de llet es perdi. Les primeres dents permanents en erupció són els primers molars permanents que apareixen a través de les genives a la part posterior, just darrere dels últims molars de llet. Aquests primers molars permanents són les dents més importants per al correcte desenvolupament d'una dentadura adulta. Fins a l'edat de tretze anys, apareixeran 28 de les 32 dents permanents.
La dentadura permanent es completarà molt de temps després. Les quatre últimes dents en els adults, un a la part posterior de cada arc dental apareixeran, habitualment, entre els 17 i 25 anys. Aquesta és la raó per la qual s'anomenen els queixals del seny.
És possible tenir dents addicionals, o "supernumeràries". Aquest fenomen és erròniament i popularment interpretat com "un tercer conjunt de dents". Aquestes dents poden entrar en erupció a la boca o queden incloses en l'os.

## Vegeu també

* Notació dental de la FDI
# Darios del Pont

Darios del Pont (en grec antic Δαρεῖος, en llatí Darius) va ser l'últim rei del Pont de la dinastia Mitridàtica. Va governar uns dos anys, des del 39 aC fins a la seva possible mort el 37 aC). Era fill de Farnaces II, rei del Pont i d'una dona sàrmata. Era net de Mitridates VI Eupator i de la seva dona Laodice.
Segons Apià, l'únic autor que l'esmenta, va ser establert al tron pel triumvir Marc Antoni l'any 39 aC, perquè s'oposés al rei de Capadòcia Ariarates X que duia a terme una guerra contra Roma. Marc Antoni va posar diversos reis a la zona oriental de la república romana amb la condició de que fossin aliats seus i paguessin un tribut. A més de Darios, que va situar al Pont, va nomenar Polemó I rei d'una part de Cilícia, i a Amintes de Galàcia de Pisídia. Finalment l'any 37 aC Marc Antoni va donar el Pont a Polemó que estava casat o es va casar amb Dinamis, germana de Darios. Aquesta cessió va tenir lloc o bé perquè Darios havia mort (el més probable, ja que l'herència hauria anat a la germana) o perquè el triumvir el va destituir.
Estrabó diu que Polemó va atacar Arsaces, un dels fills de Farnaces II, a Sagylium, perquè intentava ocupar el regne del Pont. Va aconseguir prendre la fortalesa i Arsaces va haver de fugir a les muntanyes, on va morir de sed i de gana, ja que uns anys abans Gneu Pompeu Magne havia fet cegar els pous per evitar que s'hi instal·lessin els bandits. Cassi Dió, descriu Polemó com a rei del Pont, sense fer cap menció de Darios, quan Marc Antoni feia la guerra contra els parts l'any 36 aC.

## Referències

* ↑ Apià. Bellum Civile, V, 74
* ↑ Hojte, Jakob Munk. Mithridates VI and the Pontic kingdom. Aarhus: Aarhus University Press, 2009, p. 48. ISBN 9788779344433.
* ↑ Estrabó. Geografia, XII, 3,38
* ↑ Cassi Dió. Historia romana (Ῥωμαικὴ ἱστορία), XLIX, 25,3
# Departament de Pasco

* «Pasco» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «Pasco (Washington)».
Pasco és una regió del Perú. Limita al nord amb la Regió de Huánuco; al sud amb la Regió de Junín; a l'est, amb la Regió d'Ucayali; i a l'oest amb la Regió de Lima.

## Divisió administrativa

La regió es divideix en tres províncies:
* Pasco
* Daniel A. Carrión
* Oxapampa
# Departament de Paraguarí

El departament de Paraguarí (en castellà i oficialment, Departamento de Paraguarí) és un dels 17 departaments del Paraguai. El seu codi ISO 3166-2 és PY-9.

## Geografia

El departament, situat al sud del país, és limítrof:
* al nord, amb el departament de la Cordillera ;
* al nord-est, amb el departament de Caaguazú ;
* a l'est, amb el departament de Guairá ;
* al sud-est, amb el departament de Caazapá ;
* al sud, amb el departament de Misiones ;
* al sud-oest, amb el departament de Ñeembucú ;
* al nord-oest, amb el departament Central.

## Subdivisions

El departament se subdivideix en 17 districtes:
* Acahay
* Caapucú
* Carapeguá
* Escobar
* General Bernardino Caballero
* La Colmena
* Mbuyapey
* Paraguarí (capital)
* Pirayú
* Quiindy
* Quyquyhó
* San Roque González de Santa Cruz
* Sapucái
* Tebicuary-mí
* Yaguarón
* Ybycuí
* Ybytimí

## Enllaços externs

* SENATUR (castellà)
# Daknopholis

Daknopholis és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Daknopholis boivinii (A. Camus) Clayton
# Del Rio (Califòrnia)

Del Rio és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.168 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Del Rio tenia 1.168 habitants, 407 habitatges, i 361 famílies. La densitat de població era de 308,9 habitants per km².
Dels 407 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,8% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 11,3% no eren unitats familiars. En el 9,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 19,2% entre 25 i 44, un 33,8% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 108.285 $ i la renda mediana per família de 134.354 $. Els homes tenien una renda mediana de 0 $ mentre que les dones 31.100 $. La renda per capita de la població era de 60.837 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Del Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Del Rio». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Demokrāti.lv

Nous Demòcrates (letó Jaunie Demokrāti) és un partit polític de Letònia creat el 2004 per dos diputats del Saeima, Māris Gulbis i Ināra Ostrovska, que abandonaren el Partit de la Nova Era. Està alineat amb l'organització paneuropea EUDemocrats. A les eleccions legislatives letones de 2006 va obtenir l'1,27% dels vots i cap escó. Després d'aquest resultat decebedor, ha mantingut converses amb el partit Per la Pàtria i la Llibertat de cara a una possible unió.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-11-18 a Wayback Machine.
# Del otro lado del puente (pel·lícula de 1980)

Del otro lado del puente és una pel·lícula dramàtica musical mexicana de 1980 dirigida per Gonzalo Martínez Ortega i protagonitzada per Juan Gabriel, Valentín Trujillo, Lucha Villa, Julio Alemán, Estela Núñez, Narciso Busquets i Ana Laura Maldonado.
Va ser una d'una sèrie de pel·lícules mexicanes sobre l'experiència xicana. Va ser la primera d'una trilogia de pel·lícules dirigida per Martínez Ortega i protagonitzada per Juan Gabriel, seguida de la duología autobiogràfica El Noa Noa (1981) i Es mi vida (1982).

## Argument

El jove mexicà Alberto (Juan Gabriel) viu a Los Angeles amb la família de Manny (Narcís Busquets), el seu germà major, i estudia en la UCLA amb suport del professor Bob (Julio Alemán). Un altre jove, Jimmy Joe (Valentín Trujillo), que viu amb la seva germana Estela (Ana Laura Maldonado), és encoratjat a deixar la drogoaddicció en un centre de readaptació juvenil coordinat per Manny. Desil·lusionat d'una gringa, Alberto coneix en una discoteca a Estela i es fa el seu nuvi.

## Repartiment

* Juan Gabriel com Alberto Molina.
* Valentín Trujillo com Jimmy Joe.
* Lluita Vila com La Mare
* Julio Alemán com a Professor Bob.
* Estela Núñez com La Cantant.
* Narcís Busquets com Manuel Martínez «Manny».
* Ana Laura Maldonado com Estela (com Ana Laura).
* Billy Cardenas com Daniel Martínez «Danny».
* Bárbara Kay com Doris
* Isaac Ruiz
* Beatriz Marín
* Roberto Rodríguez
* Mark Carlton
* Joe Kaniewski
* Rick Williamson com Joey (com Rick Miko).
* David Povall com a Locutor de TV (com David Estuard).
* Joseanna Garsa
* José Luis Rodríguez
* José Luis García Agraz
* Emma Serra
* Carlos Apodaca
* Ronnie Cárdenas
* Lucrecia Muñoz com a Empleada de clínica (no acreditada).

## Producció

Va ser filmada en 1978.

## Llançament

Es va estrenar als cinemes Aragón 2, Colonial, Ermita, Marina, Soledad, Tlatelolco, Variedades, Vallejo 2000, Lago 2 i Premier el 17 d'abril de 1980, i es va exhibir durant sis setmanes.

## Recepció

En Historia de la producción cinematográfica mexicana, 1977-1978, Marina Díaz López es va referir a la pel·lícula dient de Juan Gabriel que «el cantant deu poc de la seva gran fama als seus pocs treballs com a estrella de cinema».

## Referències

* 1 2 Breve historia del cine mexicano: primer siglo, 1897-1997. Instituto Mexicano de Cinematografía, 1998. ISBN 968-5096-00-7.
* ↑ Los Chicanos: origen, presencia, destino. Universidad de Colima, 1990.
* 1 2 Cartelera cinematográfica, 1980-1989. UNAM, 2006, p. 24. ISBN 970-32-3605-7.
* ↑ Historia de la producción cinematográfica mexicana, 1977-1978. 1. Universidad de Guadalajara, 2005, p. 182. ISBN 970-2708-29-X.

## Enllaços externs

* Del otro lado del puente a YouTube
# Derhatxí

Derhatxí (en ucraïnès i en rus Дергачи) és una ciutat de la província de Khàrkiv, Ucraïna. El 2021 tenia 17.433 habitants.

## Toponímia

Hi ha dues versions de l'origen del nom de la vila. La primera es correspon amb derkatx, el nom ucraïnès d'una guatlla que habita les riberes del riu proper Lopan. Una altra versió es correspon amb l'origen del nom del llegendari cosac Derkatx, que és considerat el fundador de la vila. Des del 1943, les autoritats soviètiques rebutjaren la variant ucraïnesa del nom Derkatxí' (amb la lletra k) i començaren a emprar només la versió russa, amb la lletra g.

## Referències

* ↑ «Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року. Державна служба статистики України. Київ, 2013. стор.98». Arxivat de l'original el 2013-10-12. [Consulta: 15 març 2022].
# Dendropsophus tritaeniatus

Dendropsophus tritaeniatus és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil i, possiblement també, a Perú.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Reichle, S., Bastos, R. & Silvano, D. 2004. Dendropsophus tritaeniatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Diano San Pietro

Diano San Pietro (en ligur Dian San Pê) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 1.145 habitants.

## Geografia

Diano San Pietro es troba a la vall Dianese, al llarg del torrent San Pietro, a la confluència amb el riu Besta. Destaquen els cim del mont Ceresa (913 m), mont Caro (746 m) i mont Gascio. Té una superfície de 11,91 km² i les frazioni de Borganzo, Roncagli. Limita amb Diano Arentino, Diano Castello, San Bartolomeo al Mare, Stellanello i Villa Faraldi.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 13 d’abril 2017].
# Diclofenac

El diclofenac és un medicament inhibidor relativament no selectiu de la ciclooxigenasa i membre de la família dels antiinflamatoris no esteroidals (AINE) indicat per reduir inflamacions i com analgèsic, car redueix dolors causats per ferides menors i dolors tan intensos com els de l'artritis. També es pot usar per reduir els còlics menstruals.
Eficaç en les formes inflamatòries i degeneratives de les malalties reumàtiques, en les crisis de gota i en general en dolors i inflamacions d'etiologia a l'aparell locomotor. Està contraindicat en cas d'al·lèrgia als AINE o als inhibidors de la síntesi de prostaglandines i en la malaltia ulcerosa.
En tractaments llargs pot tenir efectes tòxics per a la funció renal i hepàtica, i pot provocar problemes vasculars greus a pacients que prèviament hagin patit infarts de miocardi.
A Espanya es comercialitza com a EFG, Dolo-Voltaren, Voltaren; gels diversos: inclosos per queratosi actínica (Solacutan, Solaraze); també en col·liris (Diclofenaco i Voltaren).

## Referències

* ↑ Schjerning AM, Fosbøl EL, Lindhardsen J, Folke F, Charlot M, Selmer C et al. «Duration of treatment with nonsteroidal anti-inflammatory drugs and impact on risk of death and recurrent myocardial infarction in patients with prior myocardial infarction: a nationwide cohort study.». Circulation, 123, 20, 2011, pàg. 2226-35. DOI: 10.1161/CIRCULATIONAHA.110.004671. PMID: 21555710 [Consulta: 3 juny 2023].
* ↑ Bhala N, Emberson J, Merhi A, Abramson S, Arber N, Baron JA, et al. «Vascular and upper gastrointestinal effects of non-steroidal anti-inflammatory drugs: meta-analyses of individual participant data from randomised trials». Lancet, 382, 9894, 2013, pàg. 769-779. DOI: 10.1016/S0140-6736(13)60900-9. PMC: 3778977. PMID: 23726390 [Consulta: 3 juny 2023].
* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2024.