OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kuzu kapama

Kuzu kapama o simplement kapama és un plat de carn de la cuina turca. En turc "kuzu" significa xai i generalment es fa servir també per a denominar la carn d'ovella jove. "Kapama" literalment significa cobert. Aquest menjar es prepara amb carn vermella i cebetes o cebollí. En diferents regions de Turquia s'utilitzen també verdures variades per a acompanyar la carn en l'olla. De carn, generalment es fa servir el braç, pota davantera d'un xai. Durant la cocció, es col·loca un plat o tapa d'olla per a cobrir la carn, i damunt es posa un pes, per això, el menjar s'anomena "kapama". Kuzu kapama gairebé sempre s'acompanya amb arròs turc, "pilav".
Un menjar similar també es prepara en els països veïns de Turquia, com Grècia, on es fa amb diferents carns (vedella, pollastre també) i es coneix amb el nom "kapama". A la cuina armeniana hi ha un plat anomenat "ghapama", fet amb la carbassa farcida d'arròs i fruits secs.
El "Kervansaray" de Viena, un dels 10 millors restaurants turcs fora de Turquia, té en el seu menú el kuzu kapama també.

## Vegeu també

* Kuzu fırın
* Kuzu haşlama
* Kuzu kaburga
* Tas kebap

## Referències

* ↑ Braedeker's Turkish Coast, 1987.
* ↑ Takuhi Tovmasyan. Seġannid šên ẹllay. Aras, 2004.
* ↑ Nataša Bakić-Mirić; Davronzhon Erkinovich Gaipov Building Cultural Bridges in Education. Cambridge Scholars Publishing, 8 gener 2014, p. 145–. ISBN 978-1-4438-5566-2.
* ↑ Claudia Roden. The New Book of Middle Eastern Food. Knopf Doubleday Publishing Group, 24 desembre 2008. ISBN 978-0-307-55856-5.
* ↑ Gil Marks. Encyclopedia of Jewish Food. Houghton Mifflin Harcourt, 17 novembre 2010, p. 486–. ISBN 0-544-18631-1.
* ↑ 3000 Adet Yemek Tarifi: 3000 Adet Yemek Tarifi E-kitabı bütün türk yemeklerinden tatlılıarına kadar herşey. dereli, 6 febrer 2015, p. 81–. GGKEY:LAHZTQ8LCLD.
* ↑ Zibart Eve. Ethnic Food Lover's Companion: A Sourcebook for Understanding the Cuisines of the World. Menasha Ridge Press, 1 febrer 2010, p. 78–. ISBN 978-0-89732-775-6.
* ↑ Irina Petrosian; David Underwood Armenian Food: Fact, Fiction & Folklore. Lulu.com, 2006, p. 120–. ISBN 978-1-4116-9865-9.
* ↑ http://eniyion.hurriyet.com.tr/default.aspx?mekanID=1179&siraID=3502&hID=10138986&mKat=1

## Enllaços externs

* Imatges de "kuzu kapama"
# Kuzovka (Lípetsk)

* Per a altres significats, vegeu «Kuzovka».
Kuzovka (en rus: Кузовка) és un poble de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2013 tenia 271 habitants. Pertany al districte rural de Griazi.

## Referències

* ↑ Ведомости Верховного Совета РСФСР № 22 1960
* ↑ http://rgada.info/opisi/1354-opis_487-1/0006.jpg
* ↑ Часовня на могиле мужа Arxivat 2013-09-21 a Wayback Machine. // Gorod48
# Koreguaje

El koreguaje (Korebaju, Korewaje, Ko'reuaju) és una llengua tucana parlada a Colòmbia per 2.100 koreguajes el 2018 al llarg dels marges dels rius Orteguaza i Caquetá. És parlada a la pel·lícula Out of the Dark.

## Fonologia

El koreguaje té 6 vocals: /a, e, i, ɨ, o, u/. Totes les vocals tenen formes nasalitzades.
Consonants :
| | | Bilabial | Alveolar | Postalveolar | Palatal | Velar | Glotal |
| Oclusives | plana | p | t | | | k | ʔ |
| Oclusives | aspirada | pʰ | tʰ | | | kʰ | |
| Africada | Africada | | | d͡ʒ | | | |
| Fricativa | sorda | ɸ | s | | | | h |
| Fricativa | sonora | β | | | | | |
| Nasal | sorda | m̥ | | | ɲ̥ | | |
| Nasal | sonora | m | n | | ɲ | | |
| Bategant | Bategant | | ɾ | | | | |

## Referències

* ↑ Huber et Reed, 1992, art. cité
* ↑ «SAPhon – South American Phonological Inventories» (en anglès). [Consulta: 10 agost 2018].

## Bibliografia

* (castellà) Huber, Randall Q.; et Reed, Robert B.; Vocabulario comparativo. Palabras selectas de lenguas indígenas de Colombia, Bogota, Instituto Lingüístico de Verano, 1992, ISBN 958-21-0037-0
# Kràsnaia zvezdà (diari)

Kràsnaia zvezdà (en rus: Кра́сная звезда́, Estrella Roja) és un diari del Ministeri de Defensa de la Federació Russa. Va començar a publicar-se l'1 de gener de 1924 com a gaseta oficial de les Forces Armades de la Unió Soviètica.
El diari va ser creat per una decisió del Politburó del Comitè Central del PCUS del 29 de novembre de 1923,i el primer número es va publicar l'1 de gener de 1924. Durant la Segona Guerra Mundial, Kràsnaia zvezdà va convertir-se en un diari de tirada estatal on hi van escriure figures com Mikhaïl Xólokhov, Aleksei Nikolàievitx Tolstoi, Vsevolod Vixnevski, Konstantin Simonov, Andrei Platónov o Vassili Grossman.Aquest darrer fou corresponsal de guerra i va publicar per fascicles, a Kràsnaia zvezdà, la seva novela El poble és immortal, que li va donar molta popularitat entre els soldats de l'Exèrcit Roig.
La primavera de 1992, amb la creació del Ministeri de Defensa rus, Kràsnaia zvezdà es va convertir en el seu "òrgan central". Des de l'any 1998, el seu editor en cap és Nikolai Iefimov.

## Referències

* 1 2 3 «Sobre el diari» (en rus). Kràsnaia zvezdà. Arxivat de l'original el 31 de maig 2020. [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ Palmer, Jordi «Grossman a Stalingrad, cròniques a peu de trinxera». El Nacional, 08-04-2018 [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ Montany, Marc «Vassili Grossman. Un heretge soviètic.» (pdf). Treball (Grau en Història). Universitat de Girona, 2015-2016, pàg. 7.
# Kràsnaia Zorka

«Kràsnaia Zorka» té aquests significats:
* Kràsnaia Zorka (Uliànovsk), localitat de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia
* Kràsna Zorka (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna
# Kottelatlimia pristes

Kottelatlimia pristes és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 22 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia i Borneo.

## Referències

* ↑ Nalbant T. T. 1994. Studies on loaches (Pisces: Ostariphysi: Cobitidae). 1. An evaluation of the valid genera of Cobitinae. Trav. Mus. Hist. Nat. 'Grigore Antipa' Núm. 34. 375-380.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Cobitidae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kottelat, M. i A.J. Whitten 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* Kottelat, M. i E. Widjanarti 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* Kottelat, M. i H.H. Tan 2008. Kottelatlimia hipporhynchos, a new species of loach from southern Borneo (Teleostei: Cobitidae) Zootaxa 1967: 63-72.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Kottelatlimia katik

Kottelatlimia katik és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia.

## Referències

* ↑ Nalbant T. T. 1994. Studies on loaches (Pisces: Ostariphysi: Cobitidae). 1. An evaluation of the valid genera of Cobitinae. Trav. Mus. Hist. Nat. 'Grigore Antipa' Núm. 34. 375-380.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Kottelatlimia katik». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i C. Vidthayanon 1993. Boraras micros, a new genus and species of minute freshwater fish from Thailand (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):161-176.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Kottelat, M. i H.H. Tan 2008. Kottelatlimia hipporhynchos, a new species of loach from southern Borneo (Teleostei: Cobitidae) Zootaxa 1967: 63-72.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# La Roca de la Sierra

La Roca de la Sierra és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura. Situat entre Puebla de Obando i Villar del Rey

## Població

La població ha mantingut un fort creixement fins a mitjans del segle xx que és quan arriba al seu sostre demogràfic. A partir de 1950, l'emigració ha assotat al municipi duent-lo a perdre, fins a 1986, gairebé la meitat dels efectius demogràfics amb els quals contava. Aquest municipi, que es troba sota una atracció forta de la ciutat de Badajoz, malgrat tenir en el quinquenni 1981-1985 una alta natalitat (16,1 per 1000) i una baixa mortalitat (10,5 per 1000) acusa un saldo migratori negatiu per al quinquenni del 33,1 per 1000.

## Activitat Econòmica

La taxa d'activitat en 1986 tenia un valor del 33,2%. En la distribució per sectors s'aprecia un predomini absolut de l'agrari que acull al 73,5% de la població activa, seguit des de lluny pel de serveis (15,6%) la construcció(8,2%) i la indústria(2,7%). La vocació dels sòls, des del punt de vista agrari, és de tipus ramader, ja que el pasturatge ocupa gairebé el 40,4% del terme municipal. La superfície llaurada representa una important part (48,9%) però la majoria és de tipus devesa; destacant entre els cultius els herbacis (89%) i l'olivar. Del total de les unitats ramaderes destaca el boví (753), propi de les deveses; seguit de l'oví (512), porcí (86) i caprí (39).

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Kysta

Kysta és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, al sud-est del país.
La primera referència escrita de la vila data del 1272.
# Kysak

Kysak és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1330.
# La saga d'Atlas & Axis

La saga d'Atles & Axis és una sèrie d'historietes d'aventures creada pel dibuixant Pau des de 2011, la qual és protagonitzada per dos gossos antropomorfs.

## Trajectòria editorial

El primer tom es va publicar al setembre de 2011 en francès (Ankama Éditions) i espanyol (Dibbuks), i posteriorment s'han anat editant tots els toms en neerlandès (Dark Dragon Books), italià (Tunué), polonès (Timof i cisi wspólnicy), alemany, rus i xinès, sent la primera obra internacional de Pau. El mes de març de 2019 el mateix autor inicià un projecte de micromecenatge per publicar l'obra en català.

## Argument

Una de les particularitats de la saga és que els seus protagonistes, malgrat parlar i marxar sobre les potes posteriors, no deixen de ser gossos i actuen com a tals, seguint l'olor de rastres, rosegant ossos, orinant amb la pota aixecada, dormint en forma de bola, i perseguint ovelles, per exemple.
Al primer tom, els protagonistes decideixen anar a la recerca dels supervivents del seu poblat després d'un atac dels Norcandos. En el camí coneixen a Mel, una gosa tavernera que els acull i ajuda.
Al segon tom, després de tornar del nord, es dirigeixen a l'est, a la recerca de proves d'una llegendària raça que seria la baula perduda entre el llop i el gos, per acabar amb les discussions entre creacionistes i evolucionistes.
Al tercer tom, es dirigeixen cap a l'oest, a la recerca del llegendari òs saciant Khimera. Està dedicat a la guerra i a un personatge carismàtic que resulta ser molt diferent del que semblava.

## Estil

L'estil de dibuix, molt cartoon i dinàmic, i els fantàstics colors, poden fer pensar que és una obra infantil, però el to de la història és més aviat per a tots els públics, fins i tot descarnat i cruel de vegades, encara que mantenint sempre un sentit de l'humor molt particular.

## Premis

Malgrat no haver guanyat cap premi, La saga d'Atles & Axis ha quedat finalista per a importants guardons europeus, com la selecció oficial del Prix du FIBD Angoulême 2012, el premi BDGest en la categoria de millor àlbum juvenil 2012, finalista al millor autor espanyol del Saló Internacional del Còmic de Barcelona 2012, finalista al Premi Nacional de Còmic 2012, finalista al Grand Prix dess lecteurs del Journal de Mickey 2013, i al premi de les escoles del FIBD Angoulême 2014.

## Referències

* ↑ «La saga de Atlas y Axis (Pau) | Guía del cómic». Arxivat de l'original el 2014-08-12. [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ «Participa al Crowdfunding "Edició integral de "La Saga d'Atlas & Axis" en català." a Verkami». [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ GÓMEZ, VÍCTOR. «Vuelven Atlas y Axis, los perros aventureros creados por el dibujante Pau» (en castellà), 16-04-2013. [Consulta: 11 abril 2019].
# La Serra (el Pont de Suert)

Continuant la N-260 passat el poble de Perves i abans d'arribar a La Creu de Perves hi ha una pista a la dreta que mena a la Serra. Des de la Serra es pot observar un paisatge on conviuen la natura i els animals que pasturen aquestes terres.
* Galeria de La Serra

## Referències

* ↑ Coll de la Creu de Perves
* ↑ «La Serra (el Pont de Suert)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Els nuclis del municipi al web de l'ajuntament del Pont de Suert
# La Serra d'en Camaró

La Serra d'en Camaró és un dels 32 barris de Sabadell, situat al Districte 5.
Se sap que pel barri, més concretament pel que ara és el carrer de la Serralada, hi passava el camí ral que anava de Sabadell a Terrassa i que confluïa a la via romana que possiblement es trobava situada a l'actual parc de Catalunya, molt a prop de la masia de Can Rull. A principis del segle XX ja es coneix l'emplaçament d'una edificació anomenada mas Ferriol, que es pot situar en el que avui és el carrer que porta el seu nom. La part més alta del carrer de la Serralada es coneixia com a coll Ferriol. Tota l'extensió de terreny que conforma el barri apareix ja en un document de l'any 1575 i se'l coneix com al Perelló, tal com ressalta l'historiador local Joan Alsina i Giralt en unes notes de "Paisatges urbans". Limitava a llevant amb el camí de Sabadell a Manresa (actualment via de Massagué o avinguda de l'Onze de Setembre) i a migdia i a ponent amb la riera del Perelló o de Sobarber. L'any 1924 s'edificà la torre, casa d'estil grec, que la senyora Magdalena Calonge va cedir a la Societat Teosòfica Rama Fides. Al cap dels anys, aquest edifici va ser cedit a l'Ajuntament de Sabadell, d'acord amb els estatuts de la Rama Fides, per a finalitats socials.

## Referències

* 1 2 «Història». Arxivat de l'original el 2018-09-09. [Consulta: 12 maig 2018].
* ↑ «Una ciutat; set districtes; 19 sectors; 40 barris». iSabadell, 10-10-2017.
# La Serra (Tremp)

La Serra és un dels contraforts de la Serra de Sant Gervàs, i està situada a la part occidental d'aquesta serra, a ponent de l'antic poble de Llastarri i al nord-est del de Miralles (Espluga de Serra), també abandonat. Pertany a l'antic municipi d'Espluga de Serra, de l'Alta Ribagorça, integrat el 1970 en el municipi de Tremp, del Pallars Jussà. És a l'oest-nord-oest del poble de la Torre de Tamúrcia.
# La mare

«La mare» té aquests significats:
* Teatre: La mare (Santiago Rusiñol), obra de Santiago Rusiñol i Prats de 1906
* Literatura: La Mare (Maksim Gorki), obra de Maksim Gorki de 1906
* Cinema: La mare (pel·lícula), dirigida per Vsèvolod Pudovkin el 1926
* Òpera:
** La mare (Casademont), composta Cassià Casademont i Busquets el 1926
** La mare (Hába), composta Alois Hába el 1930
# L'Athlète fantôme (pel·lícula de 1919)

L'Athlète fantôme (L'atleta fantasma en italià) és una pel·lícula muda franco-italiana dirigida per Raimondo Scotti el 1919 basat en un guió de Renée Deliot. Mario Guaita-Ausonia, en el seu paper d'home musculós, n'és l'intèrpret principal.

## Sinopsi

Cortejada sense èxit per Harry Audresen, la bonica Jenny Ladimoor rep com a regal del seu pare benestant una joia exposada a la sala de subhastes. Però, durant la nit, dos lamentables bandolers, anticuaris de dia, intenten robar-lo. Un atleta fantasma, un heroi emmascarat amb músculs impressionants, frustra els seus plans i els expulsa. Els dos malfactors reincideixen i segresten Jenny. El vigilant emmascarat intenta alliberar-la, però és capturat. Afortunadament, la policia intervé i allibera Jenny i l'heroi. Aquest últim no és altre que el tímid Harry Audresen. La pel·lícula acaba amb una declaració d'amor.

## Repartiment

* Mario Guaita-Ausonia : Harry Audresen, l'athlète fantôme
* Elsa Zara : Miss Jenny Ladimoor
* Gaetano Rossi
* Dino Bonaiuti

## Anàlisi

Escrita per Renée Deliot, l'única dona que sembla haver treballat continuadament com a guionista en els primers anys del cinema europeu, el guió porta arriba al decor dels Maciste, homes forts del cinema de l'època, que recorden els personatges de vigilants emmascarats com Arsène Lupin, Fantômas i Zorro. Va encadenar les escenes d'acció fins al final feliç final.

## Notes i referències

* ↑ Valeria Borello. «L'atleta fantasma». Enciclopedia del cinema in Piemonte.
* ↑ WaverBoy. «The Phantom Athlete». nitrateville, 2008.
* ↑ «L'atleta fantasma». Fantafilm.
* ↑ Dall'Asta «Non solo dive. Pioniere del cinema italiano». Non solo dive. Livret introductif, 2007.
* ↑ «… ‘ Hola CABALLERO !! ’…». Home Ô si, 15-07-2019.

## Enllaços externs

* L'Athlète fantôme (pel·lícula de 1919) a Vimeo
# La vita di Leonardo da Vinci

La Vita di Leonardo da Vinci és una minisèrie de televisió italiana del 1971 que dramatitza la vida del geni italià del Renaixement Leonardo da Vinci (1452–1519).
La minisèrie, guanyadora del Globus d'Or, fou dirigida per Renato Castellani, i produïda per la RAI (la televisió nacional italiana) i distribuïda als Estats Units per CBS, que la va emetre del 13 d'agost de 1972 al 10 de setembre de 1972. Castellani va escriure el guió. Es va rodar completament a localitzacions d'Itàlia i França. La durada total dels cinc episodis és de gairebé cinc hores.

## Repartiment

* Philippe Leroy - Leonardo da Vinci adult
* Riad Gholmie - Francesc I de França
* Giampiero Albertini - Ludovico Sforza
* Renzo Rossi - Sandro Botticelli
* Bruno Cirino - Michelangelo
* Marta Fischer - Isabel de Nàpols
* Enrico Osterman - Niccolò Machiavelli
* Mario Molli - Andrea del Verrocchio
* Carlo Simoni - Francesco Melzi
* Bianca Toccafondi - Isabella d'Este

## Premis i nominacions

* 1972 - Globus d'Or al millor programa de televisió (guanyador)
* 1973 - Premis Emmy - interpretació destacada d'un actor en un paper principal (Drama / Comèdia - Episodis limitats); Philippe Leroy (CBS) (nominat)
* 1973 - Emmy - Drama / Comèdia excepcional - Episodis limitats (CBS i Radiotelevisione Italiana (RAI) [productor executiu]). Per les Parts I-V. (nominat)

## Referències

* ↑ Brooks, Tim, and Earle Marsh, The Complete Directory to Prime-Time Network and Cable TV Shows, 1946-Present, Sixth Edition, New York: Ballantine Books, 1995, ISBN 0-345-39736-3, p. 596.

## Enllaços externs

* La vita di Leonardo da Vinci a RaiPlay.
# La Lande-sur-Drôme

La Lande-sur-Drôme és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 61 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Lande-sur-Drôme era de 61 persones. Hi havia 28 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 33 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 18 en tenien cinc o més. 21 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Lande-sur-Drôme el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 29 eren actives i 16 eren inactives. De les 29 persones actives 28 estaven ocupades (17 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 16 persones inactives 7 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'any 2000 a La Lande-sur-Drôme hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Lande-sur-Drôme a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Lande-sur-Drôme a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.