OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Elisabet Carlota de Wittelsbach

Elisabet Carlota de Wittelsbach - Elisabeth Charlotte von der Pfalz (alemany) - (Neumarkt in der Oberpfalz, 19 de novembre de 1597 -Krosno Odrzańskie, 26 d'abril de 1660) fou una noble alemanya, filla de l'elector Frederic IV (1574-1610) i de la princesa d'Orange Lluïsa Juliana de Nassau (1576-1644). Va tenir una forta influència en el decantament de l'electorat de Brandenburg a favor de la causa protestant, en la Guerra dels Trenta Anys i en contra dels interessos de l'Imperi austríac. De fet el seu matrimoni ja va ser arranjat amb la intenció d'unir dues dinasties protestants, la dinastia dels Hohenzollern i la de Wittelsbach.

## Matrimoni i fills

El 24 de juliol de 1616 es va casar amb Jordi Guillem de Brandenburg (1595-1640), fill de Joan Segimon (1572-1622) i d'Anna de Prússia (1575-1625). El matrimoni va tenir quatre fills:
* Lluïsa Carlota (1617-1676), casada amb Jacob Kettler (1610-1681), duc de Curlàndia.
* Frederic Guillem (1620-1688), casat primer amb la princesa Lluïsa Enriqueta de Nassau (1627-1667) i després amb Sofia Dorotea de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg (1636-1689).
* Hedwig Sofia (1623-1683), casada amb Guillem VI de Hessen-Kassel (1629-1663).
* Joan Segimon nascut i mort el 1624.

## Bibliografia

* Ernst Daniel Martin Kirchner: Die Kurfürstinnen und Königinnen auf dem Throne der Hohenzollern, 2. Teil: Die letzten acht Kurfürstinnen, Berlin 1867, S. 182-220 (mit Portrait Elisabeth Charlottes von der Pfalz).
* Bernhard Erdmannsdörffer: Elisabeth Charlotte (Kurfürstin von Brandenburg). A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 6, Duncker & Humblot, Leipzig 1877, S. 15 f

## Enllaços externs

* Portrait Elisabeth Charlottes von der Pfalz
# Elisabet Carlota del Palatinat

Elisabet Carlota del Palatinat (Heidelberg, 27 de maig de 1652 - Saint-Cloud, 8 de desembre de 1722) va ser duquessa d'Orleans i princesa de la Casa de Wittelsbach que regnà a Baviera i al Palatinat amb el tractament d'altesa reial. La princesa esdevingué per matrimoni, l'any 1671, duquessa d'Orleans.
Era filla de l'elector Carles Lluís del Palatinat i de la princesa Carlota de Hessen-Kassel; per via paterna, la princesa palatina era neta de l'elector Frederic V del Palatinat i de la princesa Elisabet d'Anglaterra.
El 21 de novembre de l'any 1671 es casà, en contra de la seva voluntat, amb el duc Felip d'Orleans, fill del rei Lluís XIII de França i de la infanta Anna d'Espanya. Felip era germà del rei Lluís XIV de França. La parella tingué tres fills:
* SAR el príncep Alexandre Lluís d'Orleans, duc de Valois, nat el 1673 a Saint Cloud i mort el 1676 a Saint Cloud.
* SAR el duc Felip d'Orleans, nat el 1674 a Sant Cloud i mort el 1723 a Versalles. Es casà amb la princesa Francesca Maria de Blois, madame de Blois.
* SAR la princesa Elisabet Carlota d'Orleans, nada el 1676 a Saint Cloud i morta el 1744 a Commercy. Es casà amb el duc Leopold I de Lorena.
Quan els Wittelsbach de la branca del Palatinat-Simmern s'extingiren després de la mort de l'elector Carles II del Palatinat, el rei Lluís XIV de França, cunyat d'Elisabet Carlota, reclamà el Palatinat i començà la Guerra de Successió del Palatinat (1688 - 1697).
La mort de l'elector palatí convertí a la duquessa en hereva de la duquessa de Montpensier, una parenta llunyana sense descendència. La correspondència que la duquessa envià a la seva germana, l'electriu Sofia de Hannover, han esdevingut un magnífic relat de la vida quotidiana a la cort francesa del rei Lluís XIV de França.
# Volta a Llombardia 1996

La Volta a Llombardia 1996 fou la 90a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el 19 d'octubre de 1996, sobre un recorregut de 250 km, i era la desena prova de la Copa del Món de ciclisme de 1996. El vencedor final fou l'italià Andrea Tafi, que s'imposà en l'arribada a Bèrgam.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-GB | 5h 51' 46" |
| 2 | Fabian Jeker (SUI) | Festina-Lotus | + 2' 19" |
| 3 | Axel Merckx (BEL) | Motorola | + 2' 22" |
| 4 | Daniele Nardello (ITA) | Mapei-GB | + 2' 29" |
| 5 | Davide Rebellin (ITA) | Polti | m. t. |
| 6 | Gianni Bugno (ITA) | MG Maglificio-Technogym | + 3' 03" |
| 7 | Richard Virenque (FRA) | Festina-Lotus | + 3' 04" |
| 8 | Mauro Gianetti (SUI) | Polti | m. t. |
| 9 | Laurent Jalabert (FRA) | ONCE | m. t. |
| 10 | Andrea Peron (ITA) | Motorola | m. t. |

## Referències

* ↑ «Andrea Tafi gana a lo grande en Lombardía». Mundo Deportivo, 20-10-1996 [Consulta: 27 juny 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
* «Cyclisme - Tour de Lombardie - 1996» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 27 juny 2015].
# Portada/article abril 6
## La Seu Vella

La Seu Vella o catedral antiga és un monument arquitectònic de la ciutat de Lleida. S'alça sobre un turó des del qual es divisa tota la ciutat, el riu Segre i gran part de l'horta de Lleida. La catedral s'ubica al centre històric de la població. S'inscriu dins de l'estil romànic, encara que les seves cobertes són de creueria ogival gòtica. Les portes de sant Berenguer, l'Anunciata i dels Fillols són una mostra de "l'escola romànica de Lleida". La catedral va ser donada per acabada quan es va realitzar el cimbori i la coberta de les naus el 1286 i va quedar enllestida totalment al segle xv, amb la construcció del campanar i l'acabament de la porta dels Apòstols.
El fenomen a Catalunya és la persistència, sobretot al nord del país, de les formes de l'art romànic fins al segle xiii, aquest fet ha donat els resultats de les estructures arquitectòniques de la catedral de Lleida, anomenant-se com un període de transició, per la qual cosa es pot definir com una catedral romànica amb la monumentalitat gòtica.
# Imparfinis spurrellii

Imparfinis spurrellii és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Norris A. A. 1900. Sobre alguns peixes de S. Paulo, Brazil. Rev. Mus. Paulista v. 4. 349-362.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Geometria torçada

En matemàtiques i física, en particular en geometria diferencial i relativitat general, un geometria torçada (warped, en anglès) és una varietat Riemanniana o Lorentziana amb tensor mètric del tipus
    $ds^{2}\,=g_{ab}(y)\,dy^{a}\,dy^{b}+f(y)g_{ij}(x)\,dx^{i}\,dx^{j}.$
La geometria gairebé es descompon en un producte cartesià de la geometria y i de la geometria x – exceptuant que la part x és torçada, i.e. és reescalada per una funció escalar de les altres coordenades y. Per aquesta raó, la mètrica d'una geometria torçada és sovint anomenada un producte mètric torçat.
Les geometries torçades són útils en la mesura que la separació de variables pot ser utilitzada per a solucionar equacions diferencials parcials a sobre d'elles.

## Exemples

Les geometries torçades adquireixen el seu significat ple quan substituïm la variable y per t, temps i x, per s, l'espai. Aleshores el factor d(y) de la dimensió espacial esdevé l'efecte del temps que en paraules d'Einstein 'corba l'espai'. La forma com l'espai és torçat definirà una solució o una altra a un espaitemps donat. Per aquesta raó, diferents models d'espaitemps empren geometries torçades. Moltes solucions bàsiques de les equacions de camp d'Einstein són torçades, com per exemple la mètrica de Schwarzschild i els models de Friedmann–Lemaitre–Robertson–Walker.
Igualment, les geometries torçades són la clau de volta del model de Randall–Sundrum de dimensions extres en física de partícules.

## Vegeu també

* Tensor mètric

## Referències

* ↑ Chen, Bang-Yen. Pseudo-Riemanniann geometry, [delta]-invariants and applications. World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4329-63-7.
* ↑ O'Neill, Barrett. Semi-Riemanniann geometry. Academic Press, 1983. ISBN 0-12-526740-1.
# Oktiabrski (Líssie Gori)

* Per a altres significats, vegeu «Oktiabrski».
Oktiabrski (en rus: Октябрьский) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 703 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Maria Montserrat Julià

Maria Montserrat Julià (castellà: Nury Montsé) (Girona, 25 de desembre de 1917 - Buenos Aires, 26 de desembre de 1971) fou una actriu argentina d'origen català, coneguda com Nury Montsé.
Nascuda a Catalunya o a Argentina, de petita visqué alguns anys amb els seus avis a Vilassar de Mar, però es formà com a actriu plenament a l'Argentina. Fou una de les primeres actrius de l'època d'or del cinema sonor argentí. Entre les seves interpretacions destaquen les pel·lícules Historia de crímenes (1942), El hombre que se llevaron (1946) i El gran secreto (1942).
Estigué casada amb l'actor argentí Ángel Magaña, amb qui tingué dues filles, Alejandra i l'actriu i presentadora infantil de televisió Julieta Magaña.

## Referències

* ↑ «Nury Montsé, un rostro inolvidable del cine argentino» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 abril 2022].
* ↑ Boop, Única Betty. «BOLICHE PULPERIA: ANGEL MAGAÑA, NURI MONTSÉ», 24-08-2013. [Consulta: 3 abril 2022].
# Rudy Sarzo

Rodolfo Maximiliano Sarzo Lavieille Gran Ruiz Payret y Chaumont, més conegut com a Rudy Sarzo, (l'Havana, 18 de novembre de 1950) és un baixista cubano-estatunidenc de rock dur i heavy metal. Sarzo ha actuat amb artistes com Quiet Riot, Ozzy Osbourne, Whitesnake, Manic Eden o Blue Öyster Cult. Emigrà als Estats Units en 1961. Des de març 1981 a setembre 1982, Sarzo va saltar a la fama com baixista amb Black Sabbath. Va ser reclutat per recomanació del guitarrista d'Ozzy Randy Rhoads, que havia tocat prèviament amb Sarzo a Quiet Riot. Es va reincorporar a Quiet Riot enmig de la gravació de Metal Health, que passaria a convertir-se en un èxit multi-platí. Sarzo va ser membre de Quiet Riot durant el temps que la banda va tenir més èxit, i va aparèixer en nombroses vegades a MTV vídeos i va ser elegit el 1983 el baixista superior pels lectors de Circ revista. Sarzo es va quedar amb Quiet Riot des de setembre 1982 fins a gener de 1985.
Després de sortir de Quiet Riot, Sarzo va formar M.A.R.S. amb l'ex company de banda d'Ozzy Osbourne Tommy Aldridge, que Sarzo va mantenir una estreta amistat amb ell. Des d'abril de 1987 a setembre de 1994 tant Sarzo i Aldridge van ser els membres de Whitesnake. Sarzo es reintegraria a Quiet Riot en múltiples ocasions, i gravant discos amb ells durant el 1999 i el 2001. Al febrer de 2004, es va unir a Yngwie Malmsteen's Rising Force. Després es va unir a Dio a finals de 2004.
El 2006, va escriure un llibre, Off The Rails, que narra la història del seu temps a Ozzy Osbourne, i se centra principalment en les memòries del guitarrista Randy Rhoads, un amic proper que va morir en un accident d'avió. El 2007, va reemplaçar a Richie Castellano com el baixista de Blue Öyster Cult.
Des del 2009, participa en el "Rock 'n' Roll Fantasy campament", un esdeveniment musical interactiu que es desenrotlla a diverses ciutats dels Estats Units, d'Anglaterra i a l'Atlantis Resort a les Bahames.

## Enllaços externs

* Rudy Sarzo - Lloc web oficial
* Entrevista a [AltGuitarBass.com]
# Oktiabrski (Kurgàninsk)

Oktiabrski - Октябрьский (rus) és un possiólok del raion de Kurgàninsk, al krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes del Kuban-Priazov. És a 23 km al nord-oest de Kurgàninsk i a 136 km a l'est de Krasnodar. Pertanyen a aquest possiólok els possiolki de Vostotxni, Komsomolski, Mira i Séverni.
# Volta a Llombardia 2002

La 96a edició de la Volta a Llombardia es disputà el 19 d'octubre de 2002. L'italià Michele Bartoli en fou el vencedor.

## Classificació General

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michele Bartoli | Fassa Bortolo | 6h 14' 49" |
| 2 | Davide Rebellin | Team Gerolsteiner | m. t. |
| 3 | Oscar Camenzind | Phonak Hearing Systems | m. t. |
| 4 | Marco Serpellini | Lampre-Daikin | m. t. |
| 5 | Francesco Casagrande | Fassa Bortolo | m. t. |
| 6 | Michael Boogerd | Rabobank | m. t. |
| 7 | Pablo Lastras | iBanesto.com | m. t. |
| 8 | Joseba Beloki | ONCE-Eroski | m. t. |
| 9 | Dario Frigo | Tacconi Sport-Emmegi | m. t. |
| 10 | Francisco Mancebo | iBanesto.com | m. t. |

## Referències

* ↑ «Cuatro españoles ven cómo vence Bartoli». Mundo Deportivo, 20-10-2002 [Consulta: 12 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Resultats a les-sports.info
# Pochardiana

Pochardiana ou le Rêveur éveillé, coneguda en anglès com A Rude Awakening o The Duke's Good Joke, és un curtmetratge mut de Georges Méliès del 1908.

## Trama

Un duc entremaliat es troba amb un borratxo a la plaça d'una ciutat, i decideix fer una broma. Fa portar el borratxo al palau ducal, el vesteix de noble i li fa rebre cortesans. Es prepara un banquet per al fals noble, que està massa desorientat per entendre la situació, i sembla que comencen a passar coses inusuals. Quan el borratxo intenta beure més, l'ampolla creix màgicament fins a una mida gegantina i desapareix, de manera que els criats del duc porten un embut gran i omplen el borratxo, l'estómac del qual va inflant-se com un globus. Els metges del duc treballen per desinflar-lo fins a una mida normal. El borratxo intenta dormir una mica, però aleshores les pintures de les parets cobren vida, mostrant-li tota mena d'escenes de gent bevent alegrement. El duc decideix acabar amb la broma i torna a posar el borratxo a la plaça del poble.

## Estrena

Els fotogrames supervivents revelen que Méliès va interpretar la víctima de la broma a la pel·lícula, que va ser venuda per la seva Star Film Company i que està numerada amb les xifres 1353–1366 als seus catàlegs. Als Estats Units, sembla haver estat registrada per a drets d'autor a la Biblioteca del Congrés dels Estats Units el 10 d'octubre de 1908, sota el títol A Rude Awakening; tanmateix, la pel·lícula va ser anunciada i venuda als mercats estatunidencs amb el títol de The Duke's Good Joke.
El periòdic comercial The Moving Picture World comentava en un breu avís: «Sempre es pot comptar amb les pel·lícules de Méliès per agradar a un públiv determinat, i especialment als nens, que queden fascinats per la màgia i els efectes intel·ligents produïts per aquest mestre de la fotografia trucada. Aquesta característica no falta a The Duke's Good Joke».
Actualment se suposa que la pel·lícula és perduda.

## Referències

* 1 2 Malthête, Jacques. Sur les traces des 'Star' Films disparus. 10, octubre 1982, p. 52–67.
* 1 2 Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès. París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 260. ISBN 9782732437323.
* ↑ «Comments on Film Subjects». The Moving Picture World, 3, 18, 31-10-1908, p. 338–39.

## Enllaços externs

* Pochardiana a Internet Movie Database (anglès)
# Cinema Montecarlo

El Cinema Montecarlo és un edifici de Torrent inscrit en l'Inventari General del Patrimoni Cultural Valencià com a Bé immoble d'Etnologia. Des del 1992 és un centre cívic.

## Descripció

A la façana s'observen murs de rajola amb revestiment de morter i una composició molt horitzontal amplificada per una cornisa que unifica l'estructura i la gran obertura central que es concreta en l'obertura de la part baixa i els balcons amb balustrada de la part alta. La façana és d'estil Decó, amb elements neoclàssics tractats de manera estilitzada i una torre lateral racionalista. L'únic element original és la façana.

## Història

És un cinema construït el 1949 al centre de Torrent. Entre 1989 i 1992 es va remodelar l'espai per convertir-lo en un centre cívic amb aparcaments, locals comercials, auditori i sales d'exposicions. A la dècada del 2010 es van fer diverses activitats per recordar l'època daurada del cinema a Torrent, on aquest tingué un lloc destacat, al costat d'altres com l'Avenida o el Liceo.

## Referències

* 1 2 3 «Cinema Montecarlo». Patrimoni. Generalitat Valenciana. [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «Torrent, la ciudad de los cines reabre una de sus salas que cerró en 1989». Torrentaldia, 21-09-2017 [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «Torrent muestra su historia de cine». Levante, 17-11-2016 [Consulta: 13 setembre 2018].
* ↑ «100 años de cine en Torrent». Horta Noticias, 16-11-2016 [Consulta: 13 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Llibre sobre el cinema a Torrent
# Joan Sastre i Morro

Joan Sastre i Morro (Inca, Illes Balears, 10 de desembre de 1991) és un jugador de bàsquet de les Illes Balears que milita a les files del CB Canarias de la Lliga ACB. Mesura 2,01 metres, i juga a la posició d'aler.
Es va formar en les categories inferiors del Club Basquet Inca i va passar el 2006 al Centre de Tecnificació de les Illes Balears (CTEIB). En la temporada 2007-08 va treballar amb José Luis Abós al Club Basquet Inca. Al Bàsquet Mallorca, Sastre va alternar l'equip de LEB Or amb el filial d'EBA (fent una mitjana de 15,6 punts, 4,5 rebots i 1,3 assistències en 15 partits). En la LEB la seva mitjana va ser de 3,3 punts i 1,5 rebots en 13 minuts. L'octubre de 2008 l'inquer va sorprendre en un partit contre el Valladolid: 13 punts en 23 minuts, i el juliol de 2009 es va comprometre per cinc temporades amb el Cajasol Sevilla.
El 2014 fitxa pel CAI Zaragoza, i entre 2016 i 2021 va jugar al València Basket, on va guanyar una Lliga ACB i una Eurocup.

## Clubs

* 2007-2008 LEB. Club Basquet Inca
* 2008-2009 LEB. Bàsquet Mallorca
* 2009-2014 ACB. CB Sevilla

## Palmarès

* Medalla d'or amb la selecció espanyola Sub-20 a l'Eurobasket 2011 de Bilbao.

## Referències

* ↑ «El inquer Joan Sastre firma cinco temporadas con el Cajasol de Sevilla» (en castellà). diariodemallorca.es, 01-07-2012. Arxivat de l'original el 2009-07-05. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ «Joan Sastre deja el Valencia Basket y firma por el Lenovo Tenerife». Última Hora, 02-07-2021. [Consulta: 2 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Joan Sastre i Morro jugador a l'ACB
# Irene Nuño

Irene Nuño (Catalunya, segle XX) és una jugadora de tennis de taula catalana.
Competí amb el Tívoli Ping Pong Club, el Club de 7 a 9 i el Club Mayda. Es proclamà campiona d'Espanya de dobles el 1962, fent parella amb Anna Maria Navarro, i també aconseguí el campionat d'Espanya de clubs amb el Club de 7 a 9. A nivell provincial, guanyà dos campionat de Barcelona de dobles (1966, 1967), també amb Anna Maria Navarro.

## Referències

* ↑ «Irene Nuño». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Viry-Châtillon

Viry-Châtillon és un municipi francès, situat al departament de l'Essonne i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 30.257 habitants.
Forma part del cantó de Viry-Châtillon i del districte d'Évry. I des del 2016, de la divisió Grand-Orly Seine Bièvre de la Metròpoli del Gran París.
# Gostagàievskaia

Gostagàievskaia - Гостагаевская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Gostagaika. És a 20 km al nord-est d'Anapa i a 116 km a l'oest de Krasnodar.
Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Mali Txekon i Kovalenko.
# Poniente

Poniente és una pel·lícula espanyola estrenada en 2002 que va ser dirigida per la directora de cinema Chus Gutiérrez. Mostra el desarrelament i la solitud quan hom emigra i quan torna a la terra que va deixar fa anys i fou rodada entre Granada i el cap de Gata.

## Sinopsi

La pel·lícula narra la història d'una jove mestra que viu a Madrid i decideix tornar a la seva terra natal amb la seva filla després de la mort del seu pare. Allí rememora la seva infància però es troba submergida en la realitat actual d'un món ple de immigrants que han acudit a treballar als hivernacles de la zona, els quals viuen tota una sèrie de conflictes derivats del desarrelament que produeix el exili. Als carrers i places del poble hi ha por i tensió, derivat d'un racisme latent i enquistat. La mestra decideix quedar-se al poble i coneix a un home producte de la immigració espanyola a Suïssa amb el qual estableix i viu una apassionada història d'amor.

## Repartiment

* José Coronado - Curro
* Cuca Escribano - Lucía
* Antonio Dechent - Miguel
* Mariola Fuentes - Perla
* Antonio de la Torre Martín - Paquito
* Farid Fatmi - Adbembi
* Alba Gutiérrez - Clara
* Marouane Mribti - Saïd
* Alfonsa Rosso - María

## Premis

Al Festival de Cinema d'Espanya de Tolosa de Llenguadoc de 2002 va obtenir el premi al millor guió i el premi del jurat al millor jove actor El mateix any també va obtenir el Premi Turia a la millor actriu novell.

## Referències

* ↑ «Biografía de Chus Gutíerrez». fmujeresprogresistas.org. Arxivat de l'original el 28 de febrer de 2009. [Consulta: 9 juny 2009].
* ↑ Chus Gutiérrez rueda 'Poniente', un filme sobre el desarraigo, El País, 5 d'abril de 2002
* ↑ Poniente a Fotogramas
* ↑ «Sinopsis de la película Poniente». labutaca.net. Arxivat de l'original el 2020-02-06. [Consulta: 9 juny 2009].
* ↑ Poniente a 20 Minutos
* ↑ ‘Poniente’, en el ciclo de cine social: trabajo inmigrante a rivasciudad.es
# Med solen i ögonen

Med solen i ögonen és un àlbum del cantautor suec Lars Winnerbäck de l'any 1998. La cançó que dona nom al disc va sortir a la venda en forma de single el febrer de l'any 1999. Aquest àlbum és disc de platí a Suècia.

## Cançons

* Gråa dagar (4:53), Dies grisos
* Tvivel (5:26), Dubte
* Mamma är säkert nöjd (3:58), Deu complaure la mare
* Idiot (2:55), Idiota
* Pacemaker (5:57) Marcapassos
* Pollenchock & stjärnfall (4:59), Shock de pol·len i cacera d'estrelles
* Att fånga en fjäril (4:16), Per caçar una papallona
* Vinter över ån (4:12), L'hivern al rierol
* Solen i ögonen (3:35), El sol als teus ulls
* Med bussen från stan (4:33), Amb el bus de la ciutat
* Varning för ras (4:59), Compte amb les allaus

## Enllaços externs

* Med Solen I Ögonen a Genius