OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# General de Alquiler de Maquinaria

General de Alquiler de Maquinaria, coneguda per les seves sigles GAM, és una companyia espanyola de lloguer i venda de maquinària. Es fundà el 2003 al Principat d'Astúries. Cotitza des de 2006 a la Borsa de Madrid, al mercat continu. La seu central de l'empresa és a San Fernando de Henares, i opera a catorze països: Espanya, Portugal, Polònia, Bulgària, Romània, Mèxic, Brasil, Aràbia Saudita, Perú, Panamà, Marroc, Xile, Iraq i Colòmbia.
El 18 de maig del 2011 va esclatar el rumor de la fusió de GAM amb HUNE, primera i segona del sector a l'estat espanyol, però la fusió no fructifica, i en 2015 hagué de refinançar 272 milions d'euros de deute amb la banca.

## Referències

* ↑ Delegaciones (castellà) Web de GAM
* ↑ http://www.expansion.com/2011/05/18/empresas/auto-industria/1305710498.html
* ↑ «GAM y HUNE rompen sus negociaciones para fusionarse (GAM i Hune trenquen les negociacions sobre una fusió)» (en castellà). La Voz de Asturias, 22-12-2011. [Consulta: 31 desembre 2011].
* ↑ «General de Alquiler de Maquinaria logra refinanciar 272 millones» (en castellà). El Periodico, 01-04-2015. [Consulta: 12 febrer 2016].

## Enllaços externs

* General de Alquiler de Maquinaria - Lloc web oficial
* General de Alquiler de Maquinaria S.A., Fitxa a la Borsa de Madrid
# Marcelo Pagani

Marcelo Pagani (19 d'agost de 1941) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1962.

## Referències

* ↑ Marcelo Pagani Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Profile at BDFA (castellà)
# Martinenc

«Martinenc» té aquests significats:
* Martinenc, gentilici dels habitants de Sant Martí Sarroca
* Futbol Club Martinenc, club esportiu català originari de Sant Martí de Provençals.
* Roure martinenc (Quercus pubescens), arbre caducifoli mitjà que pot arribar als 25 metres.
* Foment Martinenc, entitat sense ànim de lucre fundat el 1877 al barri de Sant Martí de Provençals (Barcelona) com a Ateneu Popular.
* Orfeó Martinenc, entitat cultural i d'esbarjo del barri del Clot del Districte de Sant Martí (Barcelona) fundada el 1910.
* Casal Nacionalista Martinenc, casal catalanista fundat el 1913.
Viccionari
# Mare de Déu dels Desamparats de Montcorbau

Mare de Déu dels Desamparats de Montcorbau és una capella de Montcorbau, al municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella de planta rectangular amb la portalada d'accés a la banda de llevant i una sola finestra a Sud; al damunt de l'entrada hi ha un òcul vidriat. la capella està atirantada per dins i la volta és un empostissat de taula de fusta. Els murs són arrebossats i pintats de blanc.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu dels Desamparats de Montcorbau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Marmosa vermella

La marmosa vermella (Marmosa rubra) és un marsupial sud-americà de la família dels didèlfids. Viu a l'est de l'Equador i el Perú. Es tracta de l'única espècie del subgènere Eomarmosa.

## Referències

* ↑ Gardner, Alfred. Wilson, D. E. (ed.); Reeder, D. M. (ed.). Mammal Species of the World. 3a edició. Johns Hopkins University Press, 16 novembre 2005, p. 9. ISBN 0-801-88221-4.
* ↑ Voss i Jansa, 2021, p. 241.

## Bibliografia

* Voss, R. S.; Jansa, S. A. Opossums: An Adaptive Radiation of New World Marsupials (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2021. ISBN 9781421439792.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Martinus J.G. Veltman

Martinus J. G. Veltman (Waalwijk, 27 juny 1931 - Bilthoven, 4 gener 2021) va ser un físic i professor universitari neerlandès guardonat amb el Premi Nobel de Física l'any 1999.

## Biografia

Va néixer el 27 de juny de 1931 a la ciutat neerlandesa de Waalwijk, situada a la província del Brabant del Nord. Després de llicenciar-se en física a la Universitat d'Utrecht fou professor d'aquesta entre 1966 i 1981, moment en el qual passà a ser professor a la Universitat de Michigan, càrrec que ocupà fins al 1996.

## Recerca científica

Després de formar part de l'equip investigador del CERN, a partir de la dècada del 1970 i al costat de Gerardus 't Hooft va desenvolupar un model matemàtic que va permetre els científics predir les característiques de les partícules subatòmiques que constitueixen l'univers i de les forces fonamentals, anomenades interaccions electrofebles, a través de les quals s'obren recíprocament.
L'any 1999 fou guardonat amb el Premi Nobel de Física, juntament amb el seu compatriota 't Hooft, per aclarir l'estructura quàntica de la Interacció electrofeble.

## Reconeixements

En honor seu s'anomenà l'asteroide (9492) Veltman descobert el 25 de març de 1971 per Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld i Tom Gehrels.

## Enllaços externs

* «Martinus J.G. Veltman» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.

## Referències

* ↑ «Nobel prize winner Martinus Veltman passed away - News - Universiteit Utrecht» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2021].
# Masolino da Panicale

Masolino da Panicale, nat Tommaso di Cristoforo Fini (Panicale, 1383 – San Giovanni Valdano, 1440), va ser un pintor italià. Se'l considera un dels iniciadors del Renaixement.

## Biografia

Tommaso di Cristoforo Fini va nàixer a la localitat de Panicale de Valdarno (Umbria), l'any 1383. No se sap massa dels seus orígens; segons el Vasari, inicialment es va dedicar a l'escultura, i fou deixeble de Gherardo Starnina i col·laborador de Lorenzo Ghiberti. Al voltant de 1402, va començar la seua dedicació a la pintura, amb un primers treballs que encara se situen dins de l'estil gòtic internacional, tot i que durant aquest període va fer estudis de perspectiva. La primera de les seues obres pictòriques conegudes està datada l'any 1423, època en la qual s'havia traslladat a Florència. En aquesta ciutat, va col·laborar amb Masaccio en l'elaboració de diversos frescos de la capella Brancacci a l'església de Santa Maria del Carmine. El 1427, va viatjar a Hongria cridat pel rei Segimon, i el 1428 va viatjar a Roma, on va tornar a treballar en col·laboració amb Masaccio fins almenys l'any 1431, en la realització dels frescos de l'església de Santa Maria Maggiore, de la capella de Santa Caterina, a l'església de Sant Climent i del políptic de la Mare de Déu de les Neus. Cap al 1435, es trobava a Castiglione Olona, província de Como, Llombardia, on va fer els frescos del Carmine, ajudat per Vecchietta.

## Crítica

Segons alguns autors, el Masolino va tenir una dependència estilística respecte a Masaccio, que era el seu jove ajudant. L'obra del Masolino destaca dins del'humanisme dramàtic i coherent del gòtic tardà, i se situa entre l'estil gòtic internacional —de caràcter naturalista— (vegeu: Ars Nova) i el ple Renaixement italià. De vegades desprèn un intens lirisme, com pot observar-se en els frescos del Carmine i de Castiglione Olona, en els quals s'hi barregen les rigoroses perspectives geomètriques, amb valor decoratiu, i elegants i delicades figures, així com amplis volums, atorgant tot plegat a la composició un caràcter rítmic que sembla aïllar-la del temps.

## Obres

* Mare de Déu de la humilitat (1423, Kunsthalle de Bremen).
* Políptic de la Mare de Déu de les neus per a la basílica de Santa Maria Maggiore (1428, actualment repartit entre el Museu de Capodimonte, la National Gallery de Londres i el Museu d'Art de Filadèlfia).
* Frescos de la col·legiata (1425) i baptisteri (1435) de Castiglione Olona.
* Sant'Anna Metterza (1424-1425, Galleria degli Uffizi, Florència.
* Pala de l'anunciació (1425/1430) per a la capella Guardini a l'església de Sant Niccolò Oltrarno, Florència.
* Vida de sant Pere i escenes del Gènesi (frescos realitzats amb Masaccio en la capella Brancacci, Florència).
* La Mare de Déu i l'infant amb santa Anna (1429, pintat per a l'església de Sant'Ambrogio, Florència).
* El papa Gregori Magne? i sant Martí (circa 1425).
* Part del tríptic de la basílica de Santa Maria Maggiore (Roma).
# Sead Kolašinac

Sead Kolašinac (Karlsruhe, el 20 de juny de 1993) és un futbolista bosnià que juga com a lateral esquerre per l'Atalanta BC

## Palmarès
### Arsenal FC

* 1 Copa anglesa: 2019-20
* 2 Community Shield: 2017, 2020

### Atalanta BC

* 1 Lliga Europa de la UEFA: 2023-24
# Rafael Bufill

Rafael Bufill (Barcelona, 1953) és un dissenyador industrial. Va estudiar a l'Escola de la Llotja i a l'Escola ELISAVA, ambdues de Barcelona. Entre el 1974 i el 1978 treballa com a dissenyador industrial a l'Estudi Ainoa.
Entre el 1979 i el 1986 la seva activitat se centra en el sector de la motocicleta i l'automòbil, tant utilitari com de competició. En aquest període treballa per a empreses com Ossa, Sanglas, Merlin, Metrakit o Yamaha guanyant diferents premis. El 1985 desenvolupa la teoria aerodinàmica de frontal elevat que es comença a utilitzar a la Fórmula 1 el 1991 i que avui en dia incorporen totes les escuderies participants en el campionat del món d'aquesta especialitat. Entre el 1986 i el 2002 col·labora amb l'enginyeria Lypsa arribant a ser responsable del departament de disseny i prototips. Durant aquests anys realitza per a Seat el restyling del Seat Ibiza, les sèries Cupra, Salsa WRC i Tango. Per a Nissan dissenya el camió Atleon i vehicles per al ral·li París-Dakar. També realitza per a Fainsa diversos seients industrials i per a Temoinsa diferents dissenys en el sector ferroviari.
El 2002 funda DeSilva&Bufill Design amb seus a Barcelona i a Milà, empresa que es dedicarà principalment al disseny de producte i al camp de la nàutica. El 2005 Rafael Bufill deriva la seva activitat professional cap al camp immobiliari amb la restauració de masies i edificis catalogats.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].
# Sergi Llull i Melià

Sergi Llull Melià (Maó, Menorca, 15 de novembre de 1987) també conegut com a Sergi Llull, és un jugador de bàsquet menorquí. Fa 1,90 metres d' alçada i juga de base al Reial Madrid. El 25 de juny de 2009 va ser escollit en la 34a posició del Draft per Denver Nuggets i els seus drets foren traspassats immediatament als Houston Rockets.
El 14 d'agost del 2009 debutà amb la selecció espanyola, amb la qual estava concentrat en qualitat de convidat per a la gira de preparació de l'Eurobasket 2009, en un partit contra Cuba en què Espanya vencé per 94 a 57. La temporada 2012-13 es va proclamar campió de la Lliga ACB (Lliga ACB 2012/13) amb el Real Madrid.
El juliol de 2014 va ser inclòs pel seleccionador estatal Juan Antonio Orenga a la llista dels dotze jugadors que disputarien amb la selecció espanyola de bàsquet el Campionat del món de 2014.
El 2015, després d'haver estat un dels jugadors claus en la bona temporada del Reial Madrid, que va guanyar els quatre títols disputats: Supercopa, Copa del Rei, Lliga Endesa i Eurolliga, Llull va ser temptejat per l'equip que té els seus drets a l'NBA, els Houston Rockets, amb un contracte que l'hauria convertit en el debutant més ben pagat de la història a la Lliga nord-americana. Malgrat tot, el menorquí va decidir quedar-se a l'ACB i ampliar el seu contracte amb el Reial Madrid fins al 2021.

## Clubs

* La Salle Maó - Categories inferiors
* Bàsquet Manresa
      * Finques Olesa - EBA - 2005/2006 (cessió)
      * Ricoh Manresa - LEB - 2006/2007
* Real Madrid - ACB - 2007/actual

## Referències

* ↑ Los Nuggets eligen a Llull però venden sus derechos a los Rockets marca.com
* ↑ «España aplasta a Cuba» (en castellà). elmundo.es, 14-08-2009. [Consulta: 3 agost 2012].
* ↑ Los campeones, uno a uno Arxivat 2013-06-24 a Wayback Machine.(castellà)
* ↑ «Orenga dio la lista para el Mundial: Abrines es la novedad» (en castellà). Diari As, 01-07-2014. [Consulta: 18 juliol 2014].
* ↑ «Sergi Llull descarta definitivament l'oferta dels Houston Rockets per ampliar el seu contracte amb el Reial Madrid». 324.cat. [Consulta: 6 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Sergi Llull i Melià jugador a l'ACB
# Groot-Brakrivier

El Groot-Brakrivier és un riu al Cap Occidental, a Sud-àfrica. La desembocadura del riu es troba a la ciutat de Groot-Brakrivier que es toba a dins del municipi de Mosselbaai. Les ciutats més properes són Mosselbaai, a 24 km a l'oest i la ciutat més gran del sud del Cap George, a 34 km a l'est per carretera.
Els principals afluents del Groot-Brakrivier són els rius Perdebergrivier, Tweeriviererivier i Varingsrivier. La presa de Wolwedans és l'única presa del riu.

## Història

El 1734 Jan de la Fontaine, governador de la província del Cap, va reclamar la badia de Mossel per a la Companyia Holandesa de les Índies Orientals i el riu Groot-Brakrivier va ser proclamat el límit oriental del Cap. No s'ha de confondre aquest riu amb el Brakrivier a la província de Limpopo.

## Referències

* ↑ «Mossel Bay Municipality» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-09-21. [Consulta: 26 juliol 2011].
* ↑ Gouritz WMA 16
# Organització Muke de Somalis Africans

Organització Muke de Somalis Africans és un partit polític de Somàlia que disposa d'una milicia, i defensa els interessos de la població original somali bantu que no descendeix de barreges amb àrabs i que no tenen estructures de clan com la resta de somalis. Viuen al centre de Somàlia en terrenys on també viuen alguns clans somalis. El president és Mohamed Ramadan Arbow.
# General governador de Catalunya

«General governador de Catalunya» té aquests significats:
* Portantveus de general governador de Catalunya: càrrec entre els segles xv i xviii.
* Governador general de Catalunya: càrrec entre 1935 i 1936, durant la Segona República Espanyola
# Markisinnan de Sade

Markisinnan de Sade és un telefilm suec d'Ingmar Bergman difós el 17 d'abril de 1992.

## Repartiment

* Stina Ekblad: Renee
* Anita Björk: Madame de Monteuil
* Marie Richardson: Anne
* Margareta Byström: de Simiane
* Agneta Ekmanner: Comtessa de Saint-Fond
* Helena Brodin: Charlotte

## Referències

* ↑ «MAS - Ingmar Bergman.» (en castellà). Museo de Arte Moderno y Contemporáneo de Santander y Cantabria. [Consulta: 2 juny 2024].
* ↑ «Ingmar Bergman». GEC. [Consulta: 2 juny 2024].
# Cromatina

La cromatina és el material genètic de la cèl·lula eucariota que es troba al nucli i que resulta intensament tenyit per alguns colorants. Està constituïda principalment per molècules d'ADN associades a histones i altres proteïnes. Es troba en dues formes clarament diferenciables durant la interfase pel seu estat de condensació: l'eucromatina i l'heterocromatina. Quan la cèl·lula es divideix i formen els cromosomes, l'ADN està molt compactat i quan els cromosomes es descondensen en acabar el procés de divisió del nucli, forma la cromatina.
Viccionari
# Varel

Varel és un municipi independent de la Baixa Saxònia (Alemanya), situat al districte de Frísia al sud de Wilhelmshaven. La seva població de 23.936 habitants (a data de 2016) en fa la ciutat més gran d'aquest districte. És un lloc propici per a vacances i esdeveniments per la seva ubicació a la badia del Jade, que fa que tingui un clima marí temperat. L'edifici més antic de Varel és l'església del castell, que es creu que es començà a construir el 1144.

## Referències

* ↑ «Archived copy» (en alemany). Arxivat de l'original el 2016-03-04.
# Rafel Tomàs Barceló

Rafel Tomàs Barceló, conegut com a Rander, nascut el 1869 a Llucmajor, Mallorca, i assassinat el 1936 a la carretera Palma-Andratx, fou un glosador mallorquí.
Rafel Tomàs no tenia estudis i treballava de garriguer. D'ideologia esquerrana, participà en la creació de cooperatives. El 1936 fou assassinat pels falangistes.
Quant a la seva obra se li atribueix una plagueta de gloses, que publicà de forma anònima, que duu per títol Sa derrota d'es Crédit y els damés. Versificada per un Lluchmajoré. En aquesta obra, formada per 25 cançons, es critica amb duresa les conseqüències sobre els petits estalviadors que provocà la suspensió de pagaments del Banc de Crèdit Balear el 1934.

## Referències

* ↑ Capellà, Ll. Diccionari vermell. Moll, 1989, p. 172. ISBN 8427306032.
* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 205. ISBN 84-8661702-2.
# Big room house

Big Room house (o simplement abreujat com Big Room) és un subgènere de l'electro house, situat dins de l'anomenat EDM, amb moltes influències que deriven des del hard techno, el progressive house, el tràngol i el dutch house. Sovint es caracteritza per la introducció de pujades i baixades (amb piano, cordes, vocals), seguit d'un estat altament energètic i una caiguda de baix i bombo generalment simplistes i un "breakdown" sintetizado.1 Cada producció està generalment realitzada a una velocitat de 126-132 BPM.2 El terme "big room" es refereix a la reverberació de les línies de baix, a l'una de bombos "minimalistes", creant una il·lusió de sentir-se en un espai tancat. Actualment, la classificació del Big room com un subgènere de l'electro house està perdent importància, permetent que aquest es desenvolupi més com un gènere musical propi.
# HTV-2

HTV-2, també conegut com a Kounotori 2 (こうのとり 2 号 机, "cigonya blanca") és el segon vehicle de transferència H-II, i va ser llançat el 22 de gener del 2011 per abastir l'Estació Espacial Internacional. Es tracta d'una nau de càrrega no tripulada, que transporta una barreja de càrrega pressuritzada i no pressuritzada a l'estació espacial.
Va ser llançat en un coet H-IIB (H-IIB F2) fabricat per MHI i la JAXA. El HTV-2 reingressar a l'atmosfera al final de la missió, desintegrant, carregat amb les deixalles de l'Estació Espacial, el 30 de març de 2011.

## Galeria

* HTV-2essent atracada a un CBM actiu
* Forn de gradient d'escalfament
* Contenedor de càrrega útil multipropòsit
* Contenedor de transport de càrrega

## Referències

* ↑ JAXA. «"KOUNOTORI" Chosen es Nickname of the H-II Transfer Vehicle (HTV)». http://www.jaxa.jp/press/index_e.html,+11-11-2010.+[Consulta: 23 desembre 2010].
* ↑ JAXA. «HTV2 (KOUNOTORI 2) Mission Press Kit», 20-01-2011. [Consulta: 21 gener 2011].
* ↑ Pete Harding. «ISS preparis for Busy Upcoming Year of Logistics Operations». NASASpaceFlight.com, 20-10-2010. [Consulta: 28 octubre 2010].
* ↑ JAXA. «.jp/pr/brochure/pdf/01/rocket05.pdf H-ⅱ B Launch Vehicle». [Consulta: 14 novembre 2010].

## Vegeu també

* HTV

## Enllaços externs

* KOUNOTORI2/H-IIB Launch Veicle No.2 Special Site, JAXA
# Gostanadi

Gostanadi (o Gostaninadi, 'riu dels braguers') és un riu d'Andhra Pradesh.
És un riu de certa importància i navegable per vaixells petits; s'utilitza àmpliament per reg. És considerat un riu sagrat pels hinduistes. Neix a les muntanyes i desaigua a la badia de Bengala.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# María José Lecha i González

María José Lecha i González (Barcelona, 1957) és una administrativa, sindicalista i activista social catalana, alcaldable per la Candidatura d'Unitat Popular a les eleccions municipals de 2015 a Barcelona.

## Biografia

Nascuda l'any 1957 a Barcelona provinent d'una família d'origen aragonès, va créixer al barri barceloní d'Hostafrancs. Inicià la seva militància política al PORE quan tenia 14 anys. Tres anys després, abandonà la clandestinitat i entrà en el món laboral, on desenvolupa des d'aleshores funcions d'administrativa pública de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona. Ja als inicis, s'integrà al comitè d'empresa de l'hospital en el departament de la llar d'infants. Durant l'escolarització dels seus fills, presidí l'AMPA del centre educatiu. L'any 2000 ingressà de nou al moviment sindical, desenvolupant tasques al comitè d'empresa de l'hospital i afiliant-se la Federació de Treballadors i Treballadores de Catalunya (FTC-IAC). En l'àmbit polític, també participà en l'Assemblea de Drets Socials de l'Eixample, espai on es feu famosa en la lluita contra les retallades i la privatització de la Sanitat. Després de residir al barri de la Sagrada Família, actualment viu al del Fort Pienc.
A les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 fou escollida en vint-i-cinquè lloc per la circumscripció de Barcelona de la CUP-Alternativa d'Esquerres. El 28 de febrer de 2015 fou escollida com a cap de llista de la CUP-Capgirem Barcelona per a les eleccions municipals de 2015 a Barcelona, en la condició d'independent.
Va renunciar a la seva acta de regidora en juny de 2018.

## Referències

* ↑ Vicens, Laia. «María José Lecha, candidata de la CUP-Capgirem Barcelona». Ara.cat, 28-02-2015. [Consulta: 5 maig 2015].
* 1 2 3 4 5 6 7 Barnils, Andreu. «Maria José Lecha: 'El model trencador de la CUP em va convèncer'». VilaWeb, 07-03-2015. [Consulta: 5 maig 2015].
* 1 2 Puente, Arturo. «María José Lecha serà la cap de llista de la CUP-Capgirem Barcelona a les eleccions municipals». ElDiario.es, 28-02-2015. [Consulta: 5 maig 2015].
* ↑ «Edicte de 29 d'octubre de 2012, pel qual es fan públiques les candidatures proclamades per la Junta Electoral Provincial de Barcelona per a les eleccions al Parlament de Catalunya». Gencat.cat, 29-10-2012. [Consulta: 5 maig 2015].
* ↑ «Candidatura d'Unitat Popular Capgirem Barcelona-Poble Actiu (CUP Capgirem Bcn PA)» (pdf) pàg. 14. Butlletí Oficial de la Província de Barcelona, 22-04-2015. [Consulta: 5 maig 2015].
* ↑ «María José Lecha, cap de llista de la candidatura CUP-Capgirem Barcelona». 324.cat, 28-02-2015. [Consulta: 28 febrer 2015].
* ↑ «Pere Casas sustituirá a Maria José Lecha como concejal de la CUP en Barcelona». La Vanguardia, 21-06-2018 [Consulta: 8 juny 2019].
* ↑ Subirana, Jordi «El Ayuntamiento de BCN cambiará de caras». Metrópoli Abierta, 07-10-2018 [Consulta: 8 juny 2019].

## Enllaços externs

* BTV.cat - Entrevista a Lecha (març 2015)
# Varelhas e Bochés

Varelhes (en francès Vareilles) és una comuna francesa, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte de Guéret i cantó de La Sostrana. La seva població al cens de 1999 era de 266 habitants. La superfície de la comuna és de 17,68 km² la densitat són 15,05 hab/km². Està integrada a la Communauté de communes du Pays Sostranien.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 299 | 385 | 311 | 308 | 297 | 266 | 291 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Max Jouannet | |
| 2008- | Micheline Saint-Léger | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Copa Tusker de Tanzània

La Copa Tusker de Tanzània és una competició futbolística que es disputa a Tanzània.
Els tres primers anys fou disputada per clubs tanzans, però la quarta edició, disputada el 2005, va incloure dos equips convidats (Tusker de Kenya i SC Villa d'Uganda). La cinquena edició, també disputada el 2005, es jugà a Kenya. A partir del 2006 es tornà a celebrar a Tanzània.

## Historial

* 2001 Simba SC (Dar es Salaam) venç Young Africans FC (Dar es Salaam)
* 2002 Simba SC (Dar es Salaam) 4-1 Young Africans FC (Dar es Salaam)
* 2003 Simba SC (Dar es Salaam) 1-0 Mtibwa Sugar (Morogoro)
* 2004 no es disputà
* 2005 Simba SC (Dar es Salaam) 2-0 Young Africans FC (Dar es Salaam)
* 2005 Simba SC (Dar es Salaam) 1-0 Tusker FC (Nairobi)
* 2006 Kagera Sugar (Bukoba) 2-1 Simba SC (Dar es Salaam) [pr.]
* 2007 Young Africans FC (Dar es Salaam) 1-0 Mtibwa Sugar (Morogoro)
* 2008 Mtibwa Sugar (Morogoro) 1-0 URA (Kampala)

## Enllaços externs

* RSSSF
# Psittacus

Psittacus és un gènere d'ocells de la família dels psitàcids (Psittacidae).

## Taxonomia

Tradicionalment considerat un gènere monospecífic, el loro gris ha estat separat en dues espècies arran els treballs de Melo et O'Ryan 2007
* lloro gris cuavermell (Psittacus erithacus).
* lloro gris cua de vinagre (Psittacus timneh).

## Referències

* ↑ M. Melo i C. O'Ryan (2007) Genetic differentiation between Príncipe Island and mainland populations of the grey parrot (Psittacus erithacus), and implications for conservation. Molecular Ecology 16: 1673-1685.