OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Borda de Molièr

La Borda de Molièr és una borda del municipi de Bausen (Vall d'Aran) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La Bòrda de Molièr, en la Vall de Carlac (zona de Borcs), segueix els perametres usuals de les bòrdes de "tet de palha" integrant l'estable a la part baixa i el paller a la part superior, amb entrades diferenciades a peu pla que aprofiten el desnivell del terreny. L'obra de paredat amb dues cantonades travades, suporta una "charpanta" coberta amb garbes de palla que en el vèrtex foren reforçades amb dues files "d'estartèrs"per banda. La façana principal s'orienta al sud-oest paral·lela a la "capièra" i presenta una porta (1,70 x 1m) de dues fulles horitzontals que faciliten la ventilació de l'estable, així com les petites lluernes. La porta que dona al paller se situa sota l'estructura graonada dels "penaus" orientada al nord-oest (1,50 x 1m) d'una sola fulla i amb una petita rampa que facilita l'accés. A l'altra banda, el "penalèr" clou amb un empostissat.

## Història

A requirement d'Agustí Talasach l'any 1806 fou declarat mitjançant esparatge que els bordalers de Borcs i de Carlac de Dalt tenien dret a pas en la Bòrda de Carlac en cas de contratemps. En bona lògica el nom de la casa serva relació amb l'explotació de la Mòla. La trobem documentada a partir d'un Francesc Puzol (1895)

## Referències

* 1 2 «Borda de Molièr». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 desembre 2015].
# Asellia

Asellia és un gènere de ratpenats de la família dels hiposidèrids que comprèn quatre espècies.

## Taxonomia

* A. arabica
* A. italosomalica
* Ratpenat trident de Patrizi (Asellia patrizii)
* Ratpenat trident comú (Asellia tridens)

## Referències

* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# (884) Priamus

Priamus és un asteroide troià del planeta Júpiter que orbita al punt de Lagrange L $_5$, 60 º per darrere de Júpiter, estant per tant en l'anomenat camp troià. El seu nom fa referència a Príam, rei de Troia durant la Guerra de Troia. Fou descobert per l'astrònom Max Wolf des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, el 22 de setembre del 1917.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides (1-1000)

## Referències

* Pàgina oficial de la NASA
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
# Aplocheilus panchax

Aplocheilus panchax és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Pakistan, Índia, Bangladesh, Myanmar, Nepal, Cambodja, Vietnam, Sri Lanka i Malàisia.

## Referències

* 1 2 «Aplocheilus panchax» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Hamilton, F. [Buchanan]. 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Renault Twingo

El Renault Twingo és un automòbil del segment A produït pel fabricant francès Renault des de l'any 1992. És un quatre places amb carrosseria hatchback de tres portes, motor davanter transversal de quatre cilindres en línia i tracció davantera.

## Primera generació (1992-2012)

La primera generació del Twingo és la primera incursió de Renault en el segment A. El seu frontal curt i capó paral·lel al parabrises ho assemblen a un monovolum, malgrat la seva altura total i la disposició dels seients són típiques d'un automòbil de turisme. Aquestes dues característiques li permeten tenir un interior més espaiós que els seus rivals, a costa de motors forçosament menuts i, per tant, poc potents.
En el llançament, el Twingo tenia un motor de gasolina de 1.2 litres de cilindrada amb vuit vàlvules i 55 CV de potència màxima. Aquest va ser reemplaçat per un 1.1 litres amb una potència màxima augmentada a 60 CV. Una variant de setze vàlvules i 75 CV va ser afegida l'any 2000. En Brasil es va vendre també amb un gasolina 1.0 litres i setze vàlvules.
La primera generació es va produir fins al de 8 de juny de 2012 en la planta de SOFASA en Envigado, Colòmbia per a Sud-amèrica.

## Segona generació (2007-2014)

La segona generació del Twingo va ser presentada oficialment en el Saló de l'Automòbil de París de 2006. Va rebre 28 punts i quatre estrelles en la prova de protecció a adults en xocs d'EuroNCAP, el menor puntuatge d'un model de Renault des de l'any 2003, quan es va provar la primera generació del Twingo i el Renault Kangoo.
El motor de gasolina base té 1.2 litres de cilindrada i existeix en tres variants: atmosfèrica amb vuit vàlvules i 60 CV de potència màxima; atmosfèrica amb setze vàlvules i 75 CV; i amb turbocompressor, setze vàlvules i 100 CV. La versió esportiva "Twingo RS" duu un 1.6 litres atmosfèric de quatre vàlvules per cilindre i 133 CV de potència màxima. També existeix una variant Dièsel, un 1.5 litres de 65 o 85 CV amb turbocompressor i injecció directa amb tecnologia common rail.

## Galeria

* Part del darrere del Twingo
* Renault Twingo GT
* Renault Twingo RS
* Renault Twingo Dynamique

## Referències

* ↑ Renault Car Search Results - EuroNCAP
* ↑ El nou Renault Twingo RS en vídeos

## Enllaços externs

* Club del Renault Twingo a Argentina Arxivat 2009-03-02 a Wayback Machine.
* Renault Twingo a Argentina
* Web oficial de Renault a l'Equador Arxivat 2009-01-30 a Wayback Machine.
# Yanomamita

La yanomamita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la variscita. Rep el seu nom dels yanomami, els habitants de la conca del riu Amazones.

## Característiques

La yanomamita és un arsenat de fórmula química InAsO₄·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1990. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma de cristalls bipiramidals, de fins a 0,2 mm; típicament en crostes. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'escorodita, en la que es produeix un reemplaçament de l'indi per ferro.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la yanomamita pertany a «08.CD: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, amb proporció RO₄:H₂O = 1:2» juntament amb els següents minerals: kolbeckita, metavariscita, fosfosiderita, mansfieldita, escorodita, strengita, variscita, parascorodita, ludlamita, sterlinghil·lita i rollandita.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral secundari poc freqüent que es troba substituint l'arsenopirita a les venes greisen de quars-topazi en granit. Sol trobar-se associada a altres minerals com: escorodita, arsenopirita, esfalerita rica en indi, topazi i cassiterita. Va ser descoberta al dipòsit de Mangabeira, a Monte Alegre de Goiás (Goiás, Brasil). També ha estat trobada a la mina Aveleiras, a Mire de Tibães (Braga, Portugal).

## Referències

* ↑ «Yanomamite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ «Scorodite-Yanomamite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ «Yanomamite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 agost 2016].
# Sant Amand

«Sant Amand» té aquests significats:
* Hagiografies:
** Sant Amand de Bordeus († 431), bisbe de Bordeus
** Sant Amand de Maastricht († 679), bisbe de Maastricht
** Sant Amand de Rodés (segle v), bisbe de Rodés (Avairon)
* Toponímia:
** Puig de Sant Amand, muntanya d'Ogassa a la comarca del Ripollès
** Serra de Sant Amand, serra d'Ogassa a la comarca del Ripollès
# Dendropsophus triangulum

Dendropsophus triangulum és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Equador i el Perú.

## Referències

* Azevedo-Ramos, C., Coloma, L.A. & Ron, S. 2004. Dendropsophus triangulum. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.
# Aplocheilichthys vanderbilti

Aplocheilichthys vanderbilti és una espècie de peix pertanyent a la família dels pecílids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 5,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Kitala (Uganda).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Wildekamp, R.H., R. Romand i J.J. Scheel, 1986. Cyprinodontidae. P. 165-276. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC; Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Huber, J.H., 1996. Killi-Data 1996. Updated checklist of taxonomic names, collecting localities and bibliographic references of oviparous Cyprinodont fishes (Atherinomorpha, Pisces). Société Française d'Ichtyologie, Muséum National d'Histoire Naturelle, París. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Museu de l'Hospitalet

El Museu de l'Hospitalet és un equipament cultural de titularitat municipal que té per finalitat difondre i conservar el patrimoni cultural i material de la ciutat. Forma part de la Xarxa de Museus Locals de la Diputació de Barcelona.

## Seus

Es va inaugurar el 1972 a la Casa España, edifici declarat Bé Cultural d'Interès Nacional el 1975.
A la dècada del 1970, s'hi afegí l'edifici conegut com a Casa dels Finestrals Gòtics. Actualment, el Museu de l'Hospitalet compta amb tres seus principals: Casa España-Espai d'Història, L'Harmonia-Espai d'Art i Can Riera-Espai de Memòria.

## Fons

Les col·leccions del museu són molt diverses: compta amb un fons d'art contemporani que s'exhibeix periòdicament en exposicions temporals, format per obres d'artistes de la segona meitat del segle xx com Dalí, Miró, Tàpies, Guinovart, Solanich, Manolo Hugué i Josep Serra, entre d'altres; d'aquest fons d'art contemporani cal destacar el conjunt d'obra gràfica coneguda com L'estampa Popular a Catalunya, de 1966, i el conjunt de vuit pintures de Rafael Barradas.
El museu també compta amb un conjunt de retaules religiosos dels segles xvi i xvii, procedents de l'antiga església de Santa Eulàlia de Mèrida, entre els quals destaquen el retaule de sant Roc i el retaule de les ànimes, atribuïts a Jaume Huguet I i Jaume Huguet II.

## Referències

* ↑ AADD. Guia del Museu més gran de Catalunya. Barcelona: Centre d'Estudis i Divulgació del Patrimoni, 1999, p. 97-104.
* ↑ «Museu d'Història de l'Hospitalet: l'edifici». Museu d'Història de l'Hospitalet. Arxivat de l'original el 02-09-2011.
* 1 2 AADD. Guia de la Xarxa de Museus Locals. Barcelona: Enciclopèdia Catalana Revistes i Col·leccionables / Oficina de Patrimoni Cultural, Diputació de Barcelona, 2002, p. 40-41.

## Vegeu també

* Centre Cultural Tecla Sala
* Fundació Arranz-Bravo
* Francesc Marcé i Sanabra, director fins a la seva jubilació en 1985.

## Enllaços externs

* Museu de l'Hospitalet - Lloc web oficial
# NMN

NMN té els següents significats:
* Núcleo Música Nueva, grup de música clàssica de Montevideo, a l'Uruguai
* Nicotinamida mononucleòtid, nucleòtid derivat de la ribosa i la nicotinamida
* Nmn també és l'abreviatura de la nikmelnikovita, mineral de la classe dels silicats
* nmn també és el codi ISO 639-3 de la llengua !Xóõ, llengua tuu parlada a Botswana
# As-Sàlih Hajjí

Al-Màlik as-Sàlih Zayn-ad-Din Hajjí —àrab: الملك الصالح زين الدين حاجى, al-Malik aṣ-Ṣāliḥ Zayn ad-Dīn Ḥājjī—, més conegut simplement com a as-Sàlih Hajjí o com Hajjí II, fou soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire (1381-1382 i 1389-1390).
En ser deposat el seu germà Al-Mansur Alà-ad-Din Alí els amirs el van posar al seu lloc. Només va governar una mica més d'un any, i el novembre del 1392 el circassià de la casa yalbughawiyya Barquq ibn Ànas el va fer deposar i va usurpar el tron fundant la dinastia de mamelucs circassians o burjites.
El mateix Barquq el va restaurar el 1389 per uns mesos però el va deposar definitivament el 1390.

## Referències

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mamluks".
# August Julius Nestler

August Julius Nestler (Grumbach, 3 de desembre de 1849 - Leipzig, 24 d'agost de 1919) va ser un compositor, director d'orquestra, mestre de cor i professor de música alemany.

## Biografia

Era fill del terratinent Julius Nestler i la seva dona Cornelia Nestler, i va assistir al seminari privat del cantor Karl Friedrich Klinger a la seva ciutat natal de 1864 a 1870. Aleshores va ser professor de prova a Colditz i Hartha abans de passar l'examen de qualificació al Royal Teachers' College de Borna el 18 d'octubre de 1873. Del 1873 al 1875 va estudiar música al conservatori i a la universitat de Leipzig. Des de 1876 va treballar com a professor de música i cant i com a director de diverses societats de cant de Leipzig.
El maig de 1878 va fundar el seu propi institut de música a Leipzig, que va gestionar amb gran èxit fins a la seva mort. Des de 1880 va ser professor de cant al gimnàs König-Albert. El 1892 va ser nomenat director musical reial.
Va compondre cançons, cantates, motets per a solistes, cor mixt i orquestra, sonates i fugues per a orgue, cançons per a cor masculins i marxes militars.
August Julius Nestler es va casar amb Laura Frieda Häßler (1851–1918). El matrimoni va tenir quatre fills, un dels quals va ser el pianista i professor del Conservatori de Leipzig Amadeus Nestler. A Leipzig, va ser membre de la Lògia maçònica Apol·lo, a la qual també pertanyia el seu fill.

## Referències

* ↑ Hochschule für Musik und Theater Felix Mendelssohn Bartholdy Leipzig, Archiv, A, I.1, 2148 (Studienunterlagen)

## Bibliografia

* Jansa, Friedrich. Deutsche Tonkünstler und Musiker in Wort und Bild (en alemany). Leipzig: Jansa, 1911.
* Altmann, Frank; Roesner, Helmut. Kurzgefasstes Tonkünstler Lexikon für Musiker und Freunde der Musik (en alemany). Regensburg: Gustave Bosse, 1936.
* Altner, Stefan. Das Thomaskantorat im 19. Jahrhundert : Bewerber und Kandidaten für das Leipziger Thomaskantorat in den Jahren 1842 bis 1918 : Quellenstudien zur Entwicklung des Thomaskantorats und des Thomanerchors vom Wegfall der öffentlichen Singumgänge 1837 bis zur ersten Auslandsreise 1920 (en alemany). Leipzig: Passage, 2006.
# Astyanax henseli

Astyanax henseli és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud del Brasil.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ de Melo, F.A.G. i P.A. Buckup 2006. Astyanax henseli, a new name for Tetragonopterus aeneus Hensel, 1870 from southern Brazil (Teleostei: Characiformes). Neotropical Ichthyology 41(1):45-52.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Kavalco, K.F., R. Pazza i L. Foresti de Almeida-Toledo 2009. Astyanax bockmanni Vari and Castro, 2007: an ambiguous karyotype in the Astyanax genus. Genetica (2009) 136:135-139.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ashikaga Yoshikatsu

    En aquest nom japonès, el cognom és Ashikaga.
Ashikaga Yoshikatsu (足利 義勝, 19 de març del 1434 - 16 d'agost del 1443) va ser setè shogun del shogunat Ashikaga i va governar entre el 1442 i el 1443 al Japó. Va ser el fill del sisè shogun Ashikaga Yoshinori.
Es va convertir en shogun a l'edat de vuit anys, gairebé un any després de l'assassinat del seu pare el 1441. Tot i així va morir malalt l'any següent i va ser succeït pel seu germà petit Ashikaga Yoshimasa.

## Referències

* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du Japon, p. 340., p. 340, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 340., p. 340, a Google Books; Screech, Timon. (2006). Secret Memoirs of the Shoguns: Isaac Titsingh and Japan, 1779–1822, p. 234 n.10 – Yoshinori (1394–1441) = 48yrs. and Yoshikatsu (1434–1443) = 8yrs. In this period, "children were considered one year old at birth and became two the following New Year's Day; and all people advanced a year that day, not on their actual birthday."
* ↑ Titsingh, p. 342., p. 342, a Google Books
* ↑ Titsingh, p. 346., p. 346, a Google Books

## Bibliografia

* Screech, Timon. (2006). Secret Memoirs of the Shoguns: Isaac Titsingh and Japan, 1779–1822. London: RoutledgeCurzon. ISBN 978-0-203-09985-8; OCLC 65177072
* Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Ōdai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 585069
# New

«New» és el primer senzill del setzè àlbum d'estudi del músic britànic Paul McCartney, New. L'àlbum, que sortirà al mercat el dia 14 d'octubre de 2013, compta amb Mark Ronson com a productor musical dels 12 temes del disc. El senzill ha sortit a la llum a través de les emissores de ràdio de tot el món, així com a través d'iTunes. Sobre el tema, Paul McCartney ha comentat a la seva web:
| « | We can do what we want, we can live as we choose / Podem fer el que volem, podem viure com escollim | » |
| — Paul McCartney |||

## Referències

* 1 2 «Paul McCartney llança aquest dijous el seu nou 'single', 'New'». El Periódico de Catalunya, 29-08-2013 [Consulta: 29 agost 2013].
* ↑ «Paul McCartney's "New" Single Lands, Album Due in October» (en anglès). Billboard, 28-08-2013. [Consulta: 29 agost 2013].
* 1 2 «What's New with Paul McCartney?» (en anglès). paulmccartney.com, 29-08-2013. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2013. [Consulta: 29 agost 2013].

## Enllaços externs

* «Pàgina web de Paul McCartney» (en anglès).
Viccionari
# Assandira

Assandira és una novel·la de Giulio Angioni publicada el 2004 per Sellerio.

## Argument

El vell pastor sard Constantí Saru és persuadit pel seu fill i la seva nora danesa per establir un hotel-restaurant (anomenat Assandira) en el seu vell cleda abandonat. La característica de l'empresa vol ser la d'oferir als clients europeus, especialment del nord, una breu experiència de la vida en un món pastoral tradicional de Sardenya. El vell Constantí això hauria de ser un garant amb la seva experiència. L'empresa obté bé i fins i tot Constantí se sent part. Un dia un incendi destrueix Assandira i causa la mort del fill i l'avortament de la nora del vell pastor, que se sent responsable i confessa amb els investigadors. La raó d'aquesta auto-atribució de la responsabilitat no és prou clar per al jutge, que no creu a l'auto-incriminació per tot el que s'ha fet, a partir de la idea de reviure el seu món del passat.

## Editions

* 2004, ISBN 88-389-1991-7
* 2012, ebook, ISBN 9788838929946

## Notes

* ↑ H. Klüver, 2012, cit., 196-212
* ↑ B. Wagner, 2008, cit., 102-158
* ↑ G. Pias, La Casa della palma i Assandira, cit
* ↑ F. Casula, 2013, cit., 140-145
* ↑ F. Manai, 2006, op. cit., 233-246

## Referències

* Giuliana Pias, La casa della palma e Assandira: due "gialli" sulla memoria e l'identità, in Sabina Gola e Laura Rorato, La forma del passato. Questioni di identità in opere letterarie e cinematografiche italiane a partire dagli ultimi anni Ottanta, Bruxelles, Bern, Berlin, Frankfurt am Main, New York, Oxford, Wien, Peter Lang, 2007, 261-274. ISBN 978-90-5201-318-3.
* Hans Klüver, Gebrauchsanweisungen für Sardinien, München, Piper Verlag, 2012, 194-212.
* Franco Manai, Cosa succede a Fraus? Sardegna e mondo nel racconto di Giulio Angioni, Cagliari, CUEC, 2006.
* Birgit Wagner, Sardinien, Insel im Dialog. Texte, Diskurse, Filme, Tübingen, Francke Verlag, 2008.
* Francesco Casula, Letteratura e civiltà della Sardegna, 2° volume, Grafica del Parteolla, Dolianova, 2013, 138-146.

## Enllaços externs

* Podcast Assandira, Fahrenheit Radio3 - Live
* Revisió Italialibri
* Revisió de Massimo Cappitti, "L'Indice"
# Azzurra

* Aquest article tracta sobre el vaixell. Si cerqueu el cràter de l'asteroide (243) Ida, vegeu «Azzurra (cràter)».
L'Azzurra és un vaixell del 1981 propietat de Mediterranean Shipping Company i operada per SNAV amb seu a Itàlia. Va ser encarregat a Öresundsvarvet de Suècia per Destination Gotland, però finalment acabà en mans de MS Wasa Star. Entre 1984 i 2008 va navegar amb el nom de MS Peter Wessel, fins que va canviar de propietari. Té capacitat per 2.180 passatgers i entre els seus serveis compta amb un centre comercial i tres zones de restauració.
És un dels vaixells que, com el Rhapsody, el Ministeri de l'Interior espanyol va llogar a Grandi Navi Veloci el setembre de 2017 per tal d'acollir les forces de seguretat desplaçades a Catalunya en la intervenció de les finances de la Generalitat (operació Anubis). Va arribar al Port de Tarragona el migdia del 20 de setembre de 2017.
El 16 de novembre de 2017, després que el Moby Dada marxés del port de Barcelona, després d'haver estat durant gairebé dos mesos allotjant els agents dels cossos policials espanyols enviats a Catalunya per evitar el referèndum de l'1 d'octubre, l'Azzurra, que havia estat fent la mateixa funció al port de Tarragona, va anar cap a Barcelona per substituir-lo. El vaixell va marxar del port de Barcelona el 31 de desembre de 2017.

## Referències

* ↑ «‘Rhapsody’ y ‘Azzurra’, los ferrys fletados por Interior para alojar a 4.600 antidisturbios». El Confidencial, 20-09-2017 [Consulta: 20 setembre 2017].
* ↑ «Vídeo: El 'Rhapsody', el barco que ha atracado en Barcelona para acoger a los policías del 1-O». El Nacional, 20-09-2017 [Consulta: 20 setembre 2017].
* ↑ «El vaixell Azzurra de Tarragona substitueix el Piolín al port de Barcelona». 324.cat, 16-11-2017 [Consulta: 17 novembre 2017].
* ↑ «Salpa un dels vaixells del desplegament policial especial per l'1-O». , 31-12-2017 [Consulta: 3 gener 2018].
# Nabaskoze

Nabaskoze (en basc, cooficialment en castellà Navascués) és un municipi de Navarra, a la comarca de Roncal-Salazar, dins la merindad de Sangüesa. Limita al nord amb Galoze, a l'oest amb Urraulgoiti, al sud amb Erromantzatua i Gazteluberri i a l'est amb Burgi, Salvatierra de Esca i Garde. Està format pels concejos de:
| Entitat de Població | Pob. (2006) |
| Aspurz | 37 |
| Navascués | 146 |
| Ustés | 19 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 222 | 220 | 223 | 213 | 219 | 208 | 203 | 200 | 208 | 202 | 196 |
| Fonts: Nabaskoze i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||