OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vágs Bóltfelag

El Vágs Bóltfelag (VB Vágur) és un club feroès d'handbol de la ciutat de Vágur.

## Història

El club es fundà practicant el futbol el 5 de juny de 1905, adoptant posteriorment l'handbol.

### Handbol femení

L'equip del club més destacat és el femení, campió de la lliga feroesa tres cops, els anys 1950, 2003 i 2005.

### Futbol

L'any 1995 es fusionà amb SÍ (Sumbiar Ítróttarfelag) formant el Sumba/VB, però al cap d'un any es desfeu. Deu anys més tard, el 2005, ambdós clubs tornaren a unir-se formant el VB/Sumba, que més tard adoptà el nom FC Suðuroy. El VB Vágur ha guanyat en la seva història una lliga, l'any 2000, i una copa, el 1974.

## Palmarès

* Lliga feroesa de futbol:
** 2000
* Copa feroesa de futbol:
** 1974

## Referències

* ↑ Palmarès lliga Arxivat 2011-02-22 a Wayback Machine. HSF.fo
* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Champions, RSSSF
* ↑ (anglès) Faroe Islands - List of Cup Finals, RSSSF

## Enllaços externs

* FCSuduroy.com Arxivat 2010-06-14 a Wayback Machine. FC Suðuroy
* HSF.fo, Associació d'Handbol de les Illes Fèroe
| VB el febrer de 2013. | VB vs. VÍF Vestmanna el 2011. | Masculí 16: VB vs. Neistin a Tórshavn el 2011. |
# Vágner Silva de Souza

Vágner Silva de Souza, més conegut com a Vágner Love, (nascut a Rio de Janeiro l'11 de juny del 1984) és un futbolista professional brasiler que juga com a davanter al Palmeiras.
Va començar la seua carrera al Palmeiras, on fou de gran ajuda en la temporada del 2003 per tornar a la brasilera Série A, la primera divisió nacional. Va fitxar pel CSKA Moscou l'estiu de 2004, abans que començara la seua campanya a la Lliga de Campions, per uns 8 milions de dòlars. Després d'un any de la seua arribada al CSKA, apareixen rumors que no volia romandre a Moscou, i es va insinuar en particular una transferència al Corinthians en nombroses ocasions. Però aquests rumors varen cessar i Vágner va mencionar diverses vegades que estava plenament compromès amb el seu contracte i volia complir-lo.
Des del 17 d'abril de 2004 ha marcat 29 gols a 73 partits, 17 d'ells en 38 partits de lliga Russa. Va marcar el gol final que va segellar la victòria per 3-1 del CSKA a la final de la Copa de la UEFA sobre el Sporting Clube de Portugal a casa de l'equip portuguès. A més d'aquesta final, també ha guanyar el títol de la Lliga Premier de Rússia i la Copa de Rússia el 2005, i la Supercopa de Rússia el 2006. El 2009, Vagner Love retornà al Palmeiras per apuntalar la davantera, que no té un davanter de tall tècnic des de l'eixida de Keirrison.

## Clubs

| Club | País | Any |
| Palmeiras | Brasil | 2002-2004 |
| CSKA Moscou | Rússia | 2004-2009 |
| Palmeiras | Brasil | 2009 |
| Flamengo | Brasil | 2010 |
| CSKA Moscou | Rússia | 2010-2012 |
| Flamengo | Brasil | 2012-2013 |
| CSKA Moscou | Rússia | 2013 |
| Shandong Luneng | Xina | 2013- |

## Referències

* ↑ «Vagner Love(Wagner Sevgi) Official Profile». Arxivat de l'original el 2011-08-24. [Consulta: 24 maig 2014].
* 1 2 3 Vágner Silva de Souza a National-Football-Teams.com (anglès)
# Escola Politècnica Federal de Lausana

L'Escola Politècnica Federal de Lausana (EPFL) (en francès: École Polytechnique Fédérale de Lausanne, EPFL) és una universitat situada a Lausana, Suïssa, especialitzada en enginyeria i ciències físiques, que té com a missió l'educació, la recerca i la transferència de tecnologia al més alt nivell internacional.
L'EPFL està situada a la part de parla francesa de Suïssa i és considerada una universitat capdavantera a nivell mundial.
La seva institució germana a la Suïssa de parla alemanya és l'Escola Federal Politècnica de Zúric, coneguda com a ETH Zürich.
El 2022 comptava amb 12.576 estudiants, 30,5% de les quals eren dones i 69,5% homes. La meitat dels estudiants (50,3%) eren de grau (Bachelor), un terç (29,3%) de màster, un 19,2% de doctorat i un 1,1% de postgrau.
Està dividida en 5 facultats i 2 col·legis, cadascuna dividida en seccions.
El 2021 va ser la 6a universitat d'Europa al rànquing QS World University Rankings (QS), 19a al Times Higher Education World University Rankings (THE) i 33a a l'Academic Ranking of World Universities (ARWU). A nivell mundial, el rànquing QS la va situar en 14è lloc i el rànquing THE en 41è lloc.
El 2022 el rànquing QS la va situar 11a del món en Enginyeria i Tecnologia i 10a del món en Informàtica i Sistemes d'Informació.

## Vegeu també

* ETH Zürich

## Referències

* ↑ «Ecole Polytechnique Fédérale de Lausanne (EPFL)». http://www.studyinginswitzerland.ch. Arxivat de l'original el 2016-03-07 [Consulta: 16 juny 2016].
* ↑ «QS World University Rankings 2016». Top Universities. [Consulta: 9 abril 2016].
* ↑ «Subject Ranking 2014-15: Engineering & Technology». Times Higher Education. [Consulta: 2 octubre 2015].
* ↑ «Estadístiques institucionals de l'EPFL» (en francès). [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «QS World University Rankings for Engineering & Technology 2022» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2023].
* ↑ «QS World University Rankings for Computer Science and Information Systems 2022» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2023].

## Enllaços externs

* Escola Politècnica Federal de Lausana - Lloc web oficial (francès)
# Volta a Llombardia 2001

La 95a edició de la Volta a Llombardia es disputà el 21 d'octubre de 2001. L'italià Danilo Di Luca en fou el vencedor.

## Classificació General

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Danilo Di Luca | Cantina Tollo | 6h 38' 29" |
| 2 | Giuliano Figueras | Ceramiche Panaria | m. t. |
| 3 | Michael Boogerd | Rabobank ProTeam | + 01" |
| 4 | Richard Virenque | Domo-Farm Frites | + 04" |
| 5 | Michele Bartoli | Mapei | + 1' 25" |
| 6 | Beat Zberg | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 7 | Maximilian Sciandri | Lampre-Daikin | + 1' 26" |
| 8 | Wladimir Belli | Fassa Bortolo | + 1' 27" |
| 9 | Niklas Axelsson | Alessio | + 1' 31" |
| 10 | Francisco Mancebo | iBanesto.com | + 2' 25" |

## Enllaços externs

* Classificació dels 25 primers Arxivat 2007-02-21 a Wayback Machine. (francès)
* Resultats a les-sports.info
# Volta a Llombardia 1995

La Volta a Llombardia 1995 fou la 89a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el 21 d'octubre de 1995, sobre un recorregut de 252 km, i era l'onzena prova de la Copa del Món de ciclisme de 1995. El vencedor final fou l'italià Gianni Faresin, que s'imposà en l'arribada a Bèrgam.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gianni Faresin (ITA) | Lampre-Panaria | 5h 49' 02" |
| 2 | Daniele Nardello (ITA) | Mapei-GB | + 19" |
| 3 | Michele Bartoli (ITA) | Mercatone Uno-Saeco | m. t. |
| 4 | Rolf Sørensen (DEN) | MG Maglificio-Technogym | + 56" |
| 5 | Stefano Zanini (ITA) | Gewiss-Ballan | +1' 02 |
| 6 | Claudio Chiappucci (ITA) | Carrera-Tassoni | m. t. |
| 7 | Francesco Casagrande (ITA) | Mercatone Uno-Saeco | m. t. |
| 8 | Pascal Richard (SUI) | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 9 | Roberto Pistore (ITA) | Polti-Vaporetto | m. t. |
| 10 | Felice Puttini (SUI) | Refin-Cantina Tollo | m. t. |

## Referències

* ↑ «El triumfo sonríe a Gianni Faresin en Lombardía». Mundo Deportivo, 22-10-1995 [Consulta: 18 juny 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
* «Cyclisme - Tour de Lombardie - 1995» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 18 juny 2015].
# Volta a Llombardia 1998

La Volta a Llombardia 1998 fou la 92a edició de la clàssica ciclista Volta a Llombardia. La cursa es va disputar el 17 d'octubre de 1998, sobre un recorregut de 253 km, i era la desena i última prova de la Copa del Món de ciclisme de 1998. El vencedor final fou el suís Oscar Camenzind, que s'imposà en l'arribada a Bèrgam.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Oscar Camenzind | Mapei-Bricobi | 5 h 59 min 01 s |
| 2 | Michael Boogerd | Rabobank | + 6 s |
| 3 | Felice Puttini | Ros Mary-Amica Chips | + 1 min 21 s |
| 4 | Michele Bartoli | Asics-CGA | 1 min 21 s |
| 5 | Pascal Richard | Casino | 1 min 21 s |
| 6 | Gilberto Simoni | Cantina Tollo-Alexia Alluminio | + 1 min 57 s |
| 7 | Marco Serpellini | Brescialat-Liquigas | + 3 min 50 s |
| 8 | Markus Zberg | Post Swiss Team | 3 min 50 s |
| 9 | Andrei Zíntxenko | Vitalicio Seguros | 3 min 50 s |
| 10 | Andrea Tafi | Mapei-Bricobi | 3 min 50 s |

## Referències

* ↑ «El 'arco iris' Camenzind se exhibe en Lombardía». Mundo Deportivo, 18-10-1998 [Consulta: 1r agost 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
* Resultats a les-sports.info
# Volta a Llombardia 2011

La Volta a Llombardia 2011, 105a edició d'aquesta clàssica ciclista, es disputà el 15 d'octubre de 2011, amb un recorregut de 241 km entre Milà i Lecco. El guanyador final fou el suís Oliver Zaugg pert davant de Daniel Martin i Joaquim Rodríguez.
Aquesta era la darrera prova de l'UCI World Tour 2011.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Oliver Zaugg | Team Leopard-Trek | 6h 20' 02" |
| 2 | Daniel Martin | Team Garmin-Cervélo | + 8" |
| 3 | Joaquim Rodríguez | Team Katusha | m. t. |
| 4 | Ivan Basso | Liquigas-Cannondale | m. t. |
| 5 | Przemysław Niemiec | Lampre-ISD | m. t. |
| 6 | Domenico Pozzovivo | Colnago-CSF Inox | m. t. |
| 7 | Giovanni Visconti | Farnese Vini-Neri Sottoli | + 16" |
| 8 | Philippe Gilbert | Omega Pharma-Lotto | m. t. |
| 9 | Carlos Alberto Betancur | Acqua & Sapone | m. t. |
| 10 | Riccardo Chiarini | Androni Giocattoli-C.I.P.I. | m. t. |

## Referències

* ↑ «Zaugg se estrena en Lombardía». Mundo Deportivo, 16-10-2011 [Consulta: 27 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Volta a Llombardia, La Gazzetta
# Escoles (Pont de Molins)

Escoles és un centre educatiu de Pont de Molins (Alt Empordà). L'edifici és una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situada dins del nucli urbà de la població de Pont de Molins, al bell mig del terme, a l'encreuament entre el carrer del Veïnat i el de la Muga (GI-5041).

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular envoltat d'un pati delimitat per una tanca de pedra. Presenta la coberta de teula de dos vessants i està distribuït en un sol nivell. Totes les obertures de la façana principal, orientada a migdia, són rectangulars i presenten els ampits de rajola ceràmica vidrada i guardapols superior motllurat. Als extrems laterals del parament hi ha finestrals de grans dimensions mentre que a la part central de la façana, els finestrals són estrets i allargats, inclòs el portal d'accés a l'interior. El parament compta amb un sòcol de pedra sense treballar. Cal destacar la façana de tramuntana, donat que presenta un porxo adossat obert a l'exterior mitjançant grans arcs carpanells amb els emmarcaments arrebossats. La part central del porxo fou transformada per guanyar espai a l'interior de l'edifici.
La construcció està arrebossada i pintada de color groc.

## Història

Segons el fons documental del COAC, el projecte Escola Nacional va ser projectat per l'arquitecte Isidre Bosch i visat l'1 de juliol de 1933. Entre els anys 1933 i 1936 es va construir.
Actualment l'edifici acull l'Escola de Pont de Molins (CEIP Tramuntana) que està integrada en la ZER Empordà (configurat per les escoles rurals de Fortià, Garrigàs i l'Armentera).

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Escoles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Engyprosopon xystrias

Engyprosopon xystrias és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 16 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Mar de la Xina Meridional, Mar del Corall i sud del Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Without a Trace

Without a Trace és una sèrie de televisió dels Estats Units de drama de procediment policial creada per Hank Steinberg i produïda per Jerry Bruckheimer, que es va emetre a la CBS del 26 de setembre de 2002 al 19 de maig de 2009 amb un total de set temporades i 160 episodis. La sèrie se centra en els casos d'una unitat de persones desaparegudes de l'Oficina Federal d'Investigacions (FBI) a la ciutat de Nova York.
El 19 de maig de 2009, CBS va cancel·lar la sèrie després de set temporades. La sèrie va rebre crítiques generalment positives durant la seva emissió original.

## Repartiment

Els personatges principals són els agents especials del Departament de Persones Desaparegudes (MPU) de l'FBI:
* John "Jack" Michael Malone (Anthony LaPaglia). Agent supervisor, cap de l'MPU. Temporades 1-7.
* Samantha "Sam" Spade (Poppy Montgomery). Agent de camp. Temporades 1-7.
* Vivian "Viv" Johnson (Marianne Jean-Baptiste). Agent de camp sènior. Temporades 1-7.
* Danny Taylor (Enrique Murciano). Agent de camp. Temporades 1-7.
* Elena Delgado (Roselyn Sánchez). Agent de camp. Temporades 4-7.
* Martin Fitzgerald (Eric Close). Agent de camp. Temporades 1-7.

## Referències

* ↑ French, Dan. «'The Unit', 'Without a Trace' cancelled», 20-05-2009. [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ Without a Trace Reviews Metacritic.
# Without Reservations

Without Reservations és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mervyn LeRoy, estrenada el 1946. Comèdia protagonitzada per Claudette Colbert i John Wayne,,i distribuïda per la RKO, va ser adaptada per Andrew Solt de la novel·la Thanks, God! I'll Take It From Here de Jane Allen i Mae Livingston. La primera escena mostra l'estudi de cinema "Arrowhead". És l'actual seu de la RKO Radio Pictures al 780 del Carrer Gower a Hollywood, canviany el cartell de la RKO per "Arrowhead".

## Argument

Kit Madden (Claudette Colbert) és una novel·lista, testimoni de l'adaptació cinematogràfica de la seva novel·la més popular. Per treballar en l'adaptació de la seva obra a la pantalla, fa el viatge de Nova York a Hollywood en tren. En el transcurs del seu periple, coneix Rusty i Dink, dos soldats d'infanteria de marina americans i sucumbirà a l'encant d'un d'aquests dos homes.

## Repartiment

* Claudette Colbert: Christopher 'Kit' Madden
* John Wayne: Rusty Thomas
* Don DeFore: Tinent Dink Watson
* Anne Triola: Consuela 'Connie' Callaghan
* Phil Brown: El soldat
* Frank Puglia: Ortega
* Thurston Hall: Henry Baldwin
* Dona Drake: Dolores Ortega
* Fernando Alvarado: El noi mexicà
* Charles Arnt: Venedor
* Louella Parsons: Ella mateixa
* Frank Wilcox: Jack
* Raymond Burr: Ell mateix
* Cary Grant: Ell mateix

## Producció

La pel·lícula, dirigida per Mervyn LeRoy en un guió de Andrew Solt basat en l'obra de Jane Allen i Mae Livingston (autora de la novel·la), va ser produïda per Jesse L. Lasky de Radio Pictures RKO i filmada a Chicago, Nova York i Chatsworth, a Califòrnia amb un pressupost estimat de 975.000 $. El títol provisional era Thanks, God, I'll Take It From Here.

## Referències

* ↑ The New York Times. Without Reservations (en anglès). The New York Times.
* ↑ «California Express - IMDb - Repartiment i crèdits completa».
* ↑ «California Express - IMDb - Crèdits per a les companyies».
* ↑ «California Express - American Film Institute» (en anglès).
# Visitor Q

Visitor Q (ビジターＱ,Bijitā Kyū o Bijitâ Q), és una controvertida pel·lícula japonesa dirigida per Takashi Miike el 2001.

## Format

Va ser la sisena i última part de la sèrie Cinema d'Amor. Editades directament en vídeo per cineastes independents després d'una breu però exclusiva exhibició al petit cinema Shimokitazawa a Tòquio. Les sis pel·lícules van ser concebudes com a proves per explorar els beneficis que ofereix el Vídeo Digital de baix pressupost, tals com la major mobilitat de la pel·lícula i les condicions de baixa il·luminació a la disposició dels cineastes. Visitor Q sovint reprodueix l'estil documental d'imatges i pel·lícules casolanes, per la qual cosa evoca un sentit de realisme que contradiu l'humor negre i els elements més estranys de la pel·lícula.

## Argument

Un reporter televisiu que va entrar en el núvol de l'oblit tan bon punt va ser atacat pels joves d'una banda (els quals el van violar amb un micròfon i van gravar tota l'escena amb una càmera), tracta de realitzar un documental sobre la violència juvenil i el sexe. Per a això manté relacions sexuals amb la seva pròpia filla i observa al seu propi fill mentre és humiliat per tres companys de col·legi. A casa seva el panorama és poc encoratjador, amb una dona addicta a les drogues i que és habitualment copejada pel fill. En aquest marc abjecte apareix un estrany, anomenat Q, el qual s'integra a la família com si fos un visitant de pas. Tot i així, Q interactua amb tots els membres de la família provocant forts canvis en els individus. Per exemple: aconsegueix que el pare s'interessi per la necrofília (i la practiqui en un hivernacle).
Visitor Q planteja, a través d'algunes reminiscències de Teorema (1968) o Salò o le 120 giornate di Sodoma (1975), ambdues pel·lícules de Pier Paolo Pasolini, i també del cinema trash de John Waters, un retrat feroç no solament de la família japonesa sinó també de la seva societat. No hi ha fets objectius o puntuals que justifiquin la pel·lícula, només allò que és escatològic, l'extrem i el surrealisme grotesc que presideixen gairebé totes les pel·lícules de Takashi Miike. Tal com les velles pel·lícules de Pasolini, Miike no ens mostra la seva història amb subtileses, sinó a crits i amb violència.

## Repartiment

* Kenichi Endo com Kiyoshi Yamazaki, el pare
* Shungicu Uchida com Keiko Yamazaki, la mare
* Fujiko com Miki Yamazaki, la filla
* Juny Mutō com Takuya Yamazaki, el fill
* Kazushi Watanabe com el visitant
* Shōko Nakahara com Asako Murata.

## Referències

* 1 2 «Bijitâ Q (Video 2001) - IMDb» (en anglès). IMDb. [Consulta: 30 novembre 2016].
* ↑ «Visitor Q (JAPAN 2001)». www.lovehkfilm.com. [Consulta: 30 novembre 2016].
* ↑ Mes, Kuriko Sato, Tom. «Midnight Eye interview: Takashi Miike». www.midnighteye.com. [Consulta: 30 novembre 2016].
* 1 2 3 Schwartz, Dennis. «visitorq». homepages.sover.net. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 30 novembre 2016].
* ↑ «Visitor Q (Q Bijitâ) (2002) - Rotten Tomatoes» (en anglès). Rotten Tomatoes. [Consulta: 30 novembre 2016].

## Vegeu també

* J-Horror
# Volta a la Gran Bretanya 2017

La Volta a la Gran Bretanya 2017, 14a edició del Volta a la Gran Bretanya, es disputa entre el 3 i el 10 de setembre de 2017 sobre un recorregut de 1.311,8 km repartits amb vuit etapes. L'inici de la cursa fou a Edimburg, mentre que el final va ser a Cardiff. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.HC.
El guanyador final en fou el neerlandès Lars Boom (Lotto NL-Jumbo), que s'imposa per només vuit segons al noruec Edvald Boasson Hagen (Dimension Data) i per deu a Lars Boom (BMC Racing Team).

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 3 de set | Edimburg – Kelso | etapa accidentada | 190,1 | Caleb Ewan | Caleb Ewan |
| 2a etapa | 4 de set | Kielder Water – Blyth | etapa accidentada | 211,7 | Elia Viviani | Elia Viviani |
| 3a etapa | 5 de set | Normanby Hall – Scunthorpe | etapa plana | 176,9 | Caleb Ewan | Caleb Ewan |
| 4a etapa | 6 de set | Mansfield – Newark-on-Trent | etapa plana | 164,7 | Fernando Gaviria Rendón | Elia Viviani |
| 5a etapa | 7 de set | Tendring – Tendring | contrarellotge individual | 16,2 | Lars Boom | Lars Boom |
| 6a etapa | 8 de set | Newmarket – Aldeburgh | etapa plana | 186,9 | Caleb Ewan | Lars Boom |
| 7a etapa | 9 de set | Hemel Hempstead – Cheltenham | etapa accidentada | 185,1 | Dylan Groenewegen | Lars Boom |
| 8a etapa | 10 de set | Worcester – Cardiff | etapa accidentada | 180,2 | Edvald Boasson Hagen | Lars Boom |

## Classificació final

| | Rider | Team | Time |
| 1 | Lars Boom (NED) | Team LottoNL-Jumbo | 30h 56' 24" |
| 2 | Edvald Boasson Hagen (NOR) | Dimension Data | + 08" |
| 3 | Stefan Küng (SUI) | BMC Racing Team | + 10" |
| 4 | Victor Campenaerts (BEL) | Team LottoNL-Jumbo | + 13" |
| 5 | Michał Kwiatkowski (POL) | Team Sky | + 18" |
| 6 | Jos van Emden (NED) | Team LottoNL-Jumbo | m.t. |
| 7 | Geraint Thomas (GBR) | Team Sky | + 24" |
| 8 | Tony Martin (GER) | Team Katusha-Alpecin | + 25" |
| 9 | Owain Doull (GBR) | Team Sky | + 33" |
| 10 | Ryan Mullen (IRL) | Cannondale-Drapac | + 38" |

## Referències

* ↑ «2017-14th OVO Energy Tour of Britain (2.HC)». procyclingstats.com.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# Enter

«Enter» té aquests significats:
* Nombre enter, (matemàtiques)
* Enter algebraic
* Enter (àlbum), àlbum de Within Temptation
* enter (informàtica)
* Enter (Països Baixos), poble de la província d'Overijssel (Països Baixos)
Viccionari
# Vienne

«Vienne» té aquests significats:
* Haute-Vienne o Alta Viena, departament de la regió francesa del Llemosí
* Vienne o Viena del Delfinat, ciutat del Delfinat, al departament francès de l'Isèra, capital de l'antic comtat de Viena
* Comtat de Viena o Vienne
* Viena (departament), departament de la regió francesa de Poitou-Charentes
* Riu Vienne, riu del centre de França, principal afluent del Loira
* Vienne-en-Arthies, municipi del departament francès de Val-d'Oise
* Vienne-en-Bessin, municipi del departament francès de Calvados
* Vienne-en-Val, municipi del departament francès de Loiret
* Vienne-la-Ville, municipi del departament francès del Marne
* Vienne-le-Château, municipi del departament francès del Marne

## Vegeu també

* Viena (desambiguació)
* Vienna
* Bienne
# Xenòcrates (escriptor)

Xenòcrates (Xenocrates, Ξενοκρὰτης) va ser un escriptor grec.
Era l'autor d'un epigrama inclòs a l'Antologia grega sobre una estàtua d'Hermes. Alguns sospiten que podria ser la mateixa persona que Xenòcrates de Calcedònia. Fabricius pensa que podria obra del nebot d'aquest, Xenòcrates, també anomenat Xenòcrates de Calcedònia.

## Referències

* ↑ P.S., 6.Xenocrates a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1294
# Xenòcrates

Xenòcrates és el nom dels següents personatges:
* Xenòcrates d'Agrigent, germà del tirà Teró d'Agrigent
* Xenòcrates de Tebes, beotarca de Beòcia
* Xenòcrates de Calcedònia, filòsof grec de Calcedònia
* Xenòcrates (escriptor militar), escriptor grec.
* Xenòcrates (escriptor), escriptor grec
* Xenòcrates d'Efes, historiador i geògraf grec
* Xenòcrates d'Afrodísies, metge grec
* Xenòcrates (escultor), escultor grec
# Esprit

«Esprit» té aquests significats:
* Esprit de vi, nom donat a l'etanol.
* Esprit, revista en francès.
* Esprit Holdings, companyia de moda.
* Biografies:
** Daniel-François Esprit Auber (1782 - 1871), compositor francès.
* Toponímia:
** Saint-Esprit, municipi francès.
** Pont-Saint-Esprit, municipi francès.
** Cantó de Saint-Esprit, cantó francès.
# Enzo de Muro Lomanto

Enzo de Muro Lomanto (11 d'abril de 1902, Canosa di Puglia – 15 de febrer de 1952, Nàpols) fou un tenor italià.
Nascut Vincenzo De Muro, va estudiar a Nàpols, afegint "Lomanto" al seu nom per evitar confusió amb un altre tenor, Bernardo De Muro. Va fer el seu debut a Catanzaro, com a Alfredo, el 1925. Poc després, va aparèixer al San Carlo de Nàpols, com a Cavaradossi. Va fer el seu debut a La Scala el 1928 com a Tonio. Hi va cantar fins al 1943. També va aparèixer a l'Opéra de París el 1936, com a Duca di Mantua, i al Maggio Musicale Fiorentino de Florència, a Els Contes de Hoffmann, el 1938. També va participar en la creació de Il re, de Giordano, a La Scala, el 1929. Va cantar diverses temporades al Gran Teatre del Liceu de Barcelona.
Es va casar amb la soprano Toti Dal Monte a Sydney, Austràlia, durant una gira operística del 1928. La festa del casament va crear titulars internacionals quan va fer el Salutació feixista a les escales de la Catedral de Santa Maria . Va morir el 1952, als 49 anys a Nàpols per causes desconegudes.

## Fonts

* Le guide de l'opéra, les indispensables de la musique, R. Mancini & J-J. Rouvereux, Fayard, 1986, ISBN 2-213-01563-5

## Referències

* ↑ Andrew’s Opera

## Enllaços externs

* Enzo de Muro Lomanto biografia a Òpera Vivrà