OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tagarins

* Per a altres significats, vegeu «Tàrrega».
Els tagarins (de l'àrab ṭaḡrī, que vol dir fronterer) són els moriscos que vivien entre els segles xiii i XVI a la Corona d'Aragó, especialment al País Valencià, però que van ser criats per cristians, parlaven el català com a llengua pròpia i feien vida quotidiana entre cristians. Per tant, era difícil de distingir dels moriscos, tret del fet que visqueren a una moreria. A Catalunya, en canvi, els tagarins eren els musulmans originaris de la Catalunya Nova i del País Valencià que es distingien per ser catalanoparlants.
El fet de ser criats per cristians implica que són de família andalusina d'elit que haurien rebut ensenyament de mestres cristians en coneixements vinculats amb els regnes hispànics catòlics (romanística, cultura clàssica, filosofia, història, dret romà, etc.) necessaris per a exercir un futur càrrec, ja en l'adultesa, de funcionaris de l'Estat andalusí, o bé per esdevindre rais, sayyid o emir. També per tenir mare cristiana (andalusina o no), tot i ser el pare un musulmà de renom important. Alguns dels tagarins més coneguts són Al-Azraq i Zayyan ibn Mardanix, que van esdevenir líders dels andalusins en diferents circumstàncies.
# Manzhou yinghua

Manzhou yinghua (japonés: 満洲映画, transliterat: Manshu Eiga, xinès tradicional: 滿洲映畫, literalment 'cinema manxurià'), va ser una revista sobre cinema publicada per la Manchuria Motion Picture Corporation entre desembre del 1937 i maig del 1941. Era l'equivalent xinés de la revista Nihon eiga. Originàriament es publicaven dos edicions en xinés i japonés, fusionant-se ambdues edicions l'agost del 1939, quan passa a ser una revista escrita majoritàriament en xinés amb articles en japonés. El juny de 1941 canvià el nom per Dianyin Huabao (xinès simplificat: 电影画报, literalment 'cinema pictòric').
El febrer del 1937 es va publicar un número amb un article on es delimitaven els objectius de la indústria cinematogràfica de Manxukuo. Hi hagué una reedició, de caràcter històric, l'any 2012.

## Referències

* 1 2 3 Guo, 2018, p. 10.
* ↑ «Japanese Reference Materials for Studying Japanese Cinema at Yale University: Film Periodicals». Yale University.
* ↑ Li, 2013, p. 81.
* ↑ Fonoroff, Paul. Chinese Movie Magazines: From Charlie Chaplin to Chairman Mao, 1921-1951. Univ of California Press, 2018-09-25. ISBN 978-0-520-30048-4.
* ↑ Guo, 2018, p. 16.

## Bibliografia

* Guo, Ying. Making films with the enemy : Chinese collaborationist filmmakers in Manchukuo, 1937-1945 (tesi). University of British Columbia, 2018.
* Li, Jie «A National Cinema for a Puppet State». The Oxford Handbook of Chinese Cinemas, 11-04-2013, pàg. 79-97. DOI: 10.1093/oxfordhb/9780199765607.013.0005.
# L'Establiment (Sant Hipòlit de Voltregà)

L'Establiment és una obra amb elements gòtics i renaixentistes de Sant Hipòlit de Voltregà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta quadrangular amb teulada de teula àrab de quatre vessants. Està situada a la cantonada de la plaça Major i el carrer que duu a la carretera de Sant Boi, amb la qual cosa té dues façanes ben diferenciades. A la de la plaça major, hi ha un portal d'arc de mig punt adovellat i tres finestres per planta. La finestra central del primer pis és classicista, amb dues pilastres que aguanten una cornisa, mentre que les laterals són d'estil gòtic; una d'elles és molt senzilla amb un arc dibuixat a la llinda i l'altre és d'arc conopial amb formes calades. Les del segon pis tenen forma rectangular sense cap decoració. A l'altra façana només s'aprecien elements propis de la restauració feta als anys setanta del segle xx. L'estucat que s'ha fet a les dues façanes no permet veure l'obra; només ha respectat el portal i els marcs de les finestres.

## Història

El seu emplaçament, a tocar de l'antiga casa del Gremi de Paraires i Teixidors, avui convertida en Casa de la Vila, pot indicar un fet que també es constata a la façana: la incorporació d'elements arquitectònics d'èpoques molt diverses, propiciada per l'antiguitat i llarga tradició d'hàbitat d'aquest indret. Així, malgrat que els orígens de l'Establiment s'han de cercar a mitjans de segle xvi, a la façana es troba un finestral neogòtic al costat d'una finestra d'aire més classicista i d'una altra que respon més al tipus de llindes del segle xviii voltreganès. Va ser restaurada a mitjans del segle xx.

## Referències

* 1 2 «L'Establiment». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Micropterix trinacriella

Micropterix trinacriella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Kurz, M. E., Zeller & M. A. Kurz, l'any 1997.
Aquesta espècie és endèmica del nord de sicília.
Té una envergadura de 2.6-3.1 mm els mascles i de 2.8-3.6 les femelles.

## Referències

* ↑ Lepidoptera.pro
* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 octubre 2012].
# Ca l'Homs

Ca l'Homs és un edifici del municipi d'Igualada (Anoia). Els rètols originals, elements significatius de la decoració de la façana han desaparegut a causa d'una reforma. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici construït per albergar un magatzem comercial, que està situat en un xamfrà que li fa agafar aquesta singular forma de triangle amb el vèrtex tallat per introduir-hi la porta d'entrada. El mur és construir amb carreus de pedra que una recent remodelació ha deixat pintat de color verd fosc. El més remarcable del conjunt és la part superior que inclou un seguiment de sanefes fetes amb maó pintat amb elements geomètrics i també els "ulls de bou" que van alternant-se. Destaca l'acabament de l'edifici en forma acastellada.

## Referències

* 1 2 «Ca l'Homs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Pilot Grove

Pilot Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 723 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pilot Grove tenia 723 habitants, 287 habitatges, i 187 famílies. La densitat de població era de 664,6 habitants per km².
Dels 287 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 24,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.354 $ i la renda mediana per família de 37.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.318 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 14.857 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pilot Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pilot Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# L'Estalviada (l'Estany)

L'Estalviada és un paratge la meitat del qual són camps de conreu del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a la zona sud-oriental del terme, a la vall de la Riera de Postius, que travessa pel mig el paratge, prop i al nord de la Font d'Auró. És als peus, al costat de llevant, del turó de la Barra, al sud-est del Racó dels Bucs.
# Gente de primera

Gente de Primera va ser un programa de televisió emès per TVE-1 en la temporada 1993-94 dirigit i presentat per Iñaki Gabilondo i realitzat per José María Castillo Pomeda (el 2005 i en la mateixa cadena, es va emetre un altre programa titulat també "Gente de Primera", la qual cosa pot donar lloc a confusió).

## Format

Es tractava d'un programa d'entrevistes en profunditat, en prime time i sempre a personatges de primera fila nacional i internacional. Van ser entrevistats personatges tan diversos com Margaret Thatcher, Pedro Almodóvar, Joan Manuel Serrat, Marta Ferrusola, Pablo Milanés, Violeta Friedman, Judit Mascó, Oliver Stone, entre molts altres. El programa va arribar a tenir una audiència de 10 milions d'espectadors.

## Referències

* ↑ 'Superlópez' y Almodóvar, primeros invitados de Iñaki Gabilondo en TVE, El País, 26 d'octubre de 1993
* ↑ Gabilondo conversa con Margaret Thatcher en "Gente de primera", El País, 1 de març de 1994
* ↑ Serrat a Gente de Primera, a Youtube
* ↑ Entrevista a Violeta Friedman, rtve.es

## Enllaços externs

* Gente de Primera a carta-de-ajuste.blogspot
# Ca l'Hereu Nou

Ca l'Hereu Nou és una obra del municipi de Vilobí d'Onyar (Selva). Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edificació nova de ca l'Hereu és una construcció d'estil "indiano" de mitjan segle xix, de 10 per 20 metres de planta, tres pisos i coberta de vessants a laterals, que el 2014 es troba en molt mal estat. La façana principal està orientada a llevant i presenta una composició simètrica. A la planta baixa hi ha un portal quadrangular central amb inscripció a la llinda "AGOST 28 DE 1893". A banda i banda, hi ha finestres amb reixes de ferro forjat treballades on es llegeixen les inicials de la propietària, RGH, a la dreta, i 1856, a l'esquerra. Al pis de sobre hi ha tres obertures amb barana de balustrada de pedra i al superior, tres finestres, dues de les quals estan cegades.
Les dues façanes laterals presenten porxos amb galeria superior d'arcs de mig punt. La que dona a nord, de cinc arcs i, la del sud de tres arcs. La cara posterior té un cos quadrangular sortint on es troba l'escala. Tot el perímetre del coronament de l'edifici presenta una gran cornisa que amaga la teulada a vessants a laterals. L'interior presenta l'estructura tradicional de tres crugies amb una sala central que distribueix les habitacions a costat i costat. Les cobertes dels diferents àmbits són de volta de mocador i n'hi ha una que imita una volta de creueria. A les galeries trobem volta de revoltons amb bigueta de ferro.

## Història

Aquest edifici va ser bastit per la propietària de ca l'Hereu Rita Gironès Hereu d'origen cubà, parenta d'un Hereu que va anar a fer les amèriques. Es va edificar com a segona residència però sembla que pràcticament no va ser utilitzada. L'any 1940 va ser rehabilitada pel pare de l'actual propietari, Lluís Hereu.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Ca l'Hereu Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Plataforma Calvià per la Llengua

Plataforma Calvià per la Llengua és un moviment cívic que neix el 27 de maig de 2004 de la necessitat de canalitzar les inquietuds de diferents col·lectius i persones del municipi de Calvià, davant el greuge en què es troba el català en molts àmbits de la vida quotidiana. Des de la Plataforma es vol treballar a favor de la plena normalització de la llengua catalana. Organitza organitza campanyes i actes culturals per promoure el coneixement i l'ús del català i denuncia les agressions que pugui rebre per entitats tant públiques com privades.
La presentació de la Plataforma va rebre el suport del sindicats UGT i CCOO del sector hoteleria i STEI. El 2005 van impugnar els pressupostos municipals de Calvià per considerar insuficient els fons dedicats a la normalització lingüística del català.
Reben el suport polític del PSM-Entesa de Calvià i publica el butlletí L'Estaló amb suport de la Direcció General de Política Lingüística del Govern Balear. El 2007 va rebre el Premi del Voluntariat Lingüístic dels Premis 31 de desembre de l'OCB.

## Destacats membres

* Agustí Aguiló Llofriu (President de la Junta de Personal de l'Ajuntament de Calvià. STEI)
* Pere Morey (Escriptor)
* Cathy Sweeney, presidenta des del 2009 (Obra Cultural Balear de Calvià)
* Antoni Vicenç Batle (Societat Cultural Calvianera)
* Miquel Bauzà i Pérez

## Referències

* ↑ «Presentació de la Plataforma». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 juliol 2011].
* ↑ «Plataforma Calvià per la Llengua, 2005». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 juliol 2011].
* ↑ «Premi OCB, 2007». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 juliol 2011].
* ↑ «Direcció de la plataforma el 2009». Arxivat de l'original el 2005-08-25. [Consulta: 27 desembre 2007].

## Enllaços externs

* Web de la Plataforma Arxivat 2004-01-23 a Wayback Machine.
* facebook de Plataforma Calvià per la Llengua
# Abu Shudja Muhammad al-Rudhrawari

Dhahir-ad-Din Abu-Xujà Muhàmmad ibn al-Hussayn ar-Rudhrawarí (àrab: مُحمَّد بن الحُسين بن مُحمَّد بن عبد الله بن إبراهيم الروذراوري, Muḥammad b. al-Ḥusayn b. Muḥammad b. ʿAbd Allāh b. Ibrāhīm ar-Rūḏrãwarī) (Kangavar, 1045 - 1095) fou visir del califat abbàssida. El seu pare era originari del districte de Rudhrawar. El 1078/1079 va exercir breument com a visir del califa al-Múqtadir, en el lloc d'Amid-ad-Dawla ibn Jàhir, que havia estat destituït. Més tard fou cridat altre cop al càrrec el desembre del 1083 o gener del 1084 també per substituir Amid-ad-Dawla, que havia estat novament destituït, i va exercir fins a l'abril o maig del 1091, sent cessat sota pressió del sultà seljúcida Màlik-Xah I. El 1094 va abandonar Bagdad per anar al pelegrinatge i es va establir a Medina on va morir el 1095 quan tenia 51 anys. Va deixar un diwan de poesia del que només s'han conservat 80 versos.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. "(al-)Rūdhrāwarī".

## Referències

* ↑ D. Sordel, Le vizirat abbaside, Damasc 1959
# Manzano

Manzano (friülà Manzan) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 6.778 habitants. Limita amb els municipis de Buttrio, Corno di Rosazzo, Pavia di Udine, Premariacco, San Giovanni al Natisone i Trivignano Udinese.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Lidia Driutti | Centredreta |
Viccionari
# LV-4241

La LV-4241 és una carretera antigament anomenada veïnal, actualment gestionada per la Generalitat de Catalunya. La L correspon a la demarcació provincial de Lleida, i la V a la seva antiga consideració de veïnal.
És una carretera de la xarxa local de Catalunya que transcorre íntegrament per la comarca del Solsonès, de 45 quilòmetres de llargària, que té l'origen a Solsona, a la C-26 i acaba al límit de la província de Barcelona poc després d'haver travessat l'Aigua d'Ora, on continua amb el nom de BV-4241.

## Trams

Oficialment està catalogada en dos trams:
* El LV-4241a, de Solsona a Sant Llorenç de Morunys.
* El LV-4241b, de Sant Llorenç de Morunys a la BV-4241, al límit amb la província de Barcelona.

## Recorregut

Discorre successivament pels següents termes municipals:
* Solsona: del km 0 al km 2,7 (Costa del Bou)
* Lladurs: del km 2,7 al km 17,3 (Hostal del Vent)
* Odèn: del km 17,3 al km 20,5 (entre l'Hostal Nou de Canalda i la Font del Teixó)
* Guixers: del km 20,5 al km 30,1 (cruïlla amb el camí del Santuari de Lord)
* Sant Llorenç de Morunys: del km 30,1 al km 33,7 (viaducte que travessa el pantà de la Llosa del Cavall).
* Guixers: del km 33,7 km 44,9 (límit amb la província de Barcelona)

## Principals rius que travessa

* km 33,7 ⇒ El Cardener, al pantà de la Llosa del Cavall 42° 7′ 51.24″ N, 1° 36′ 25.56″ E﻿ / ﻿42.1309000°N,1.6071000°E﻿ / 42.1309000; 1.6071000
* km 40,1 ⇒ L'Aigua de Valls, al Pont de Valls 42° 7′ 41.56″ N, 1° 39′ 55.10″ E﻿ / ﻿42.1282111°N,1.6653056°E﻿ / 42.1282111; 1.6653056
* km 44,6 ⇒ L'Aigua d'Ora, al Pont de Ca l'Espingard 42° 7′ 5.814″ N, 1° 42′ 31.01″ E﻿ / ﻿42.11828167°N,1.7086139°E﻿ / 42.11828167; 1.7086139

## Collades

* km 23,2 ⇒ Coll de Jou, a 1.461,5 msnm. 42° 8′ 18.89″ N, 1° 41′ 18.89″ E﻿ / ﻿42.1385806°N,1.6885806°E﻿ / 42.1385806; 1.6885806
* km 42,7 ⇒ Coll de la Pera, a 987,0 msnm. 42° 7′ 5.814″ N, 1° 41′ 28.47″ E﻿ / ﻿42.11828167°N,1.6912417°E﻿ / 42.11828167; 1.6912417

## Estadístiques del trànsit

* Any 2003: LV-4241 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF.
* Any 2004: LV-4241 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF.
* Any 2005: LV-4241 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF.
* Any 2006: LV-4241 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF.
* Any 2007: LV-4241 Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine. PDF.
* Any 2008: LV-4241 Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine. PDF - LV-4241a Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine. PDF - LV-4241b Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine. PDF.

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Altitud presa del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:5.000
# Viluvere

Viluvere és una localitat del municipi de Põhja-Pärnumaa al comtat de Pärnu, Estònia, amb una població censada a final de l'any 2011 de 52 habitants.
Està situada al nord-est del comtat, a poca distància del riu Pärnu i de la frontera amb el comtat de Rapla.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del municipi de Põhja-Pärnumaa. Consultat el 15 d'agost de 2018.
# Girobicúpula quadrada

En geometria, la girobicúpula quadrada es pot construir enganxant dues cúpules quadrades per les cares octogonals igual que la ortobicúpula quadrada però girant-les 45° abans d'enganxar-les de forma que els quadrats d'una cúpula passen a ser contigus amb els triangles de l'altre i viceversa. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{29}$). Té simetria D$_{4h}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Jonson.

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Camins de ronda de Lloret de mar

Els camins de ronda de Lloret de Mar són uns antics camins que vorejaven el litoral a través de cales i interiors de la muntanya propera a la costa. Són uns punts de gran bellesa i uns indrets privilegiats per tal de gaudir de les vistes de la costa.
N'hi ha dos d'especial bellesa en aquest indret: El camí de ronda de Lloret de Mar a la Platja de Fenals, i el de Lloret de Mar a la Cala d'en Simó. Aquestes són les seves característiques:
| Camí de Ronda 1: Lloret de Mar - Platja de Fenals |
| Sortida | Museu del Mar |
| Arribada | Platja de Fenals |
| Tipus de ruta | Lineal |
| Dificultat | Baixa |
| Durada | 40 minuts |
| Desnivell | 76 metres |
| Senyalització | Marques GR (color blanc i vermell), PR, SL. |
| Apta per a nens? | Si |
| Camí de Ronda 2: Lloret de Mar - Cala d'en Simó |
| Sortida | Museu del Mar |
| Arribada | Cala d'en Simó |
| Tipus de ruta | Lineal |
| Dificultat | Baixa |
| Durada | 45 minuts |
| Desnivell | 76 metres |
| Senyalització | Marques GR (color blanc i vermell), senyals verticals i horitzontals de Turisme de Catalunya |
| Apta per a nens? | Sí |
# Meerlo-Wanssum

Meerlo-Wanssum (limburguès Mieëldere-Wânsem) era un antic municipi de la província de Limburg, al sud-est dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 7.760 habitants repartits sobre una superfície de 39,40 km² (dels quals 0,96 km² corresponen a aigua). Limitava amb Boxmeer i Bergen, a l'oest amb Venray i al sud amb Horst aan de Maas.
Va deixar de ser municipi l'1 de gener de 2010, i els seus nuclis es van repartir entre Venray i Horst aan de Maas.

## Centres de població

* Blitterswijck va passar a Venray.
* Geijsteren va passar a Venray.
* Meerlo va passar a Horst aan de Maas.
* Swolgen va passar a Horst aan de Maas.
* Tienray va passar a Horst aan de Maas.
* Wanssum va passar a Venray.

## Administració

El consistori municipal constava de 13 membres, format des del 2006 per:
* Progressieve Kombinatie - 5 regidors
* CDA - 4 regidors
* GP94 - 2 regidors
* PvdA - 2 regidors

## Enllaços externs

* www.meerlo-wanssum.nl
# Picot ardent d'Indonèsia

picot ardent d'Indonèsia (Dinopium rafflesii) és un ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les terres baixes fins als 1600 m, a la Península Malaia, Sumatra i Borneo.
# Temple de Naga

Naga, Naqa, o Wad Ban Naga fou un temple de Núbia, al sud de Mèroe, que estava dedicat al déu Apedemak, antic déu nubià i egipci, i a la seva dona nubiana de nom desconegut. Naga vol dir serp. Especialment vistoses són les representacions de la reina Amanitores de Mèroe.
# La dama malvada

La dama malvada (títol original en anglès: The Wicked Lady) és una pel·lícula britànica dirigida per Leslie Arliss, estrenada el 1945. Ha estat doblada al català.

## Argument

La bella i ambiciosa Barbara Worth, una aventurera de l'Anglaterra del segle xvii, comença la seva carrera de bandida robant-li el promès a Caroline, la seva millor amiga. Però aviat descobreix que l'existència amb ell, Ralph Skelton, és massa avorrida i decideix començar una nova i emocionant vida ocultant-se darrere d'una màscara i llançant-se als camins per assaltar els viatgers. Quan coneix Jerry Jackson pels camins, es converteix en el seu vehement amant i també en una assassina. Mentrestant Ralph s'adona que estima Caroline, però sembla que és massa tard per a la seva vida junts.

## Repartiment

* Margaret Lockwood: Barbara Worth
* James Mason: el capità Jerry Jackson
* Patricia Roc: Caroline
* Griffith Jones: Sir Ralph Skelton
* Michael Rennie: Kit Locksby
* Felix Aylmer: Hogarth
* Enid Stamp-Taylor: lady Henrietta Kingsclere
* Francis Lister: lord Kingsclere
* Beatrice Varley: tia Moll
* Amy Dalby: tia Doll

## Al voltant de la pel·lícula

* Un remake va ser rodat el 1983 amb el mateix títol de The Wicked Lady.

## Referències

* ↑ esadir.cat. La dama malvada. esadir.cat.
* ↑ «The wicked lady». The New York Times.

## Enllaços externs

* La dama malvada al Screenonline del British Film Institute (anglès)
# GRT

GRT té els següents significats:
* Gernika Rugby Taldea, club de rugbi a 15 de la ciutat de Gernika, al País Basc
* GRT Records (de l'acrònim en anglès General Recorded Tape), companyia discogràfica històrica dels Estats Units
* Relativitat general (del seu nom en anglès General Relativity Theory), teoria física geomètrica de la gravitació
* Tonatge Brut Registrat (del seu nom en anglès Gross Register Tonnage), mesura del volum intern d'un vaixell
* Grt també és l'abreviatura del granat, grup de minerals nesosilicats
* grt també és el codi ISO 639-3 de la llengua garo, llengua sinotibetana parlada pels garo de Meghalaya, a l'Índia