OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Llobet (Mura)

El Llobet és una obra de Mura (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Cal Llobet està format per dues cases unides. L'estructura de totes dues és semblant: planta baixa semisoterrada, primer pis amb accés des del carrer, i segon pis sota teulada. La plata soterrani queda oberta al nivell dels horts per la banda de ponent, i la planta pis queda com a primer pis per la banda de ponent, i arran de carrer per la banda de llevant. Les dues cases han estat reformades recentment. La façana principal s'obre al carrer. L'accés a les dues cases es realitza per una única porta adovellada desplaçada al costat esquerre. Pel que fa a les finestres, n'hi ha tres a la planta baixa i set a la planta pis, més una balconera enrasada amb barana de ferro amb únicament tres finestres en aquesta planta i un seguit de finestres. Destaca la finestra conopial gòtica situada sobre la porta d'arc de mig punt.
La façana de posterior, orientada als horts, presenta tres plantes diferenciades en les que destaquen grups de tres arcs de mig punt amples a cada pis formant les eixides als pisos i coberts a la planta baixa. L'estructura de la casa es posa de manifest que es tracta d'un edifici que ha anar sofrint canvis al llarg del temps. La planta semisoterrani és la que albergava els cellers i corts. Consta de tres crugies, totes elles cobertes amb voltes de canó: la central en direcció N-S és una volta de canó apuntada, i és un espai en el que hi ha dues tines, una circular que s'ha adaptat com a escala, i una quadrada. També trobem un dipòsit subterrani que era per l'oli. El pis ha estat modificat i no conserva l'estructura antiga, únicament l'eixida. Davant la casa, als horts, queden restes de l'antic aqüeducte probablement medieval que portava aigua de la font del Foradot als horts i casa del Llobet.

## Història

El Llobet és una de les cases més antigues del nucli de Mura, ja que són esmentats el 950, quan Guifré Amat i un tal Llobet fan donació d'unes terres, vinyes i cases que tenien al terme de Nèspola al monestir de Sant Llorenç del Munt. En un document de 1035 s'esmenta com a terme les terres i vinyes de Lobeto situades al costat de Sant Martí. El 1580 Antoni Llobet, pagès de la parròquia de Sant Martí, fa un establiment a Joan Llonch, mestre de cases, d'una terra. En aquest moment la casa ja existiria al lloc actual. A la consueta de Mura de 1592 s'esmenten dues cases amb cognom Llobet: casa de la vídua Lobet amb 4 habitants, casa de Valentí Lobet amb 3 habitants.
Els mateixos hereus de cal Llobet conserven documentació en pergamí que fa referència a la casa i a diverses propietats dels Llobet. Aquesta casa seria molt probablement una de les primeres que es van construir al voltant de l'església de Sant Martí, formant una sagrera al meandre de la riera de Nespres o Nèspola, a la vall, probablement amb un inici d'ocupació al segle xi. Al segle xvi hi havia 21 cases a la sagrera que configuraven el nucli a l'entorn de l'església.

## Referències

* 1 2 3 4 «El Llobet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Tractat de Varsòvia

Tractat de Varsòvia té aquests significats:
* Tractat de Varsòvia (1705), una aliança polonesa-lituana-sueca durant la Gran Guerra del Nord.
* Tractat de Varsòvia (1745), una aliança entre Gran Bretanya, Àustria, la República d'Holanda i Polònia-Saxònia, per mantenir la Pragmàtica Sanció.
* Tractat de Varsòvia (1768), la concessió de drets a les minories religioses.
* Tractat de Varsòvia (1773)
* Tractat de Varsòvia (1920), entre Polònia i la República Popular d'Ucraïna durant la Guerra poloneso-soviètica.
* Tractat de Varsòvia (1955), també conegut com a Pacte de Varsòvia.
* Tractat de Varsòvia (1970), acord fronterer entre l'Alemanya Oriental i Polònia.
* Tractat de Varsòvia (1990), Acord fronterer germano-polonès ratificant la Línia Oder-Neisse.
# Triblidiales

Triblidiales són un ordre de fongs ascomicets.
| Ascomycota | Dothideomycetes Sordariomycetes Leotiomycetes Schizosaccharomycetes Pezizomycetes Lecanoromycetes Eurotiomycetes Laboulbeniomycetes Taphrinomycetes Pneumocystidomycetes Orbiliomycetes Lichinomycetes Saccharomycetes Arthoniomycetes Neolectomycetes Medeolariales Lahmiales Triblidiales Triblidiaceae Phragmotrichum Trullula Paathramaya Piricauda Pseudocamptoum Cryptomela Cryptosporium Sclerographium Leptothyrella Hansfordia Circinotrichum Leptomelanconium Discosporium Myxosporium Elachopeltis Arthrobotryum Arachnophora Slimacomyces Triposporina Volucrispora Podosporium Hormiscium Torula Phellostroma Plectronidium Protostegia Leptothyrium Scolecobasidium Ochroconis Robillarda Petrakia Sympodiophora Pseudohansfordia Phialea Exosporium Sympodiella Pseudocenangium Virgariella Endophragmia Eriomycopsis Acremoniella Rhinotrichum Placonema Stilbospora Didymopsis Tumularia Coniothecium Mastigosporium Fusoma Lichenoconium Micropera Flabellocladia Cordana Chalara Monilochaetes Helicoceras Cryptophialoidea Briosia Coremiella Selenodriella Spiropes Dwayabeeja Arthrosporium Pseudobeltrania Acrophialophora Tritirachium Septosporium Zygosporium Harpographium Pleurophragmium Cytosporina Ceratophorum Trichoconis Phaeotrichoconis Phaeoisaria Nematogonum Phragmocephala Pseudodiplodia Tetracoccosporium Sphaeropsis Cheirospora Fusidium Acrothecium Cacumisporium Bispora Dicoccum Polydesmus Amblyosporium Myxofusicoccum Coleophoma Beniowskia Normandina |

## Referències

* ↑ url= http://www.catalogueoflife.org/services/res/2011AC_26July.zip%7Ctitel=%5BEnllaç+no+actiu%5D Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.|hämtdatum= 24 setembre 2012 |författare= Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.)|datum= 2011|verk= |utgivare=Species 2000: Reading, UK.
* ↑ Dyntaxa Triblidiales
# Ecocarcris

L'ecocarcris és un material ecològic compost a base de closques de fruits secs trinxades i barrejades amb resines per a l'aplicació en la construcció d'objectes diversos. Fou inventat el 2003 per la jove barcelonina Cristina Casadevall de la Cámara en un treball de batxillerat del seu institut, situat al barri d'Horta-Guinardó. Amb 14 anys, Cristina Casadevall va començar a investigar la manera de poder aprofitar les closques dels fruits secs i als 17, va crear l'ecocarcris, va aconseguir-ne la patent legal i va registrar la marca "Ecocarcris SL" davant la possibilitat d'emprendre un negoci de futur explotant el material ecològic.

## Referències

* ↑ «Concurs "Galàctica Internacional" Innovacions 2002, núm. 154.». Arxivat de l'original el 2009-10-02. [Consulta: 30 juny 2010].

## Enllaços externs

* "Ecocarcris". Projecte de treball de l'escola de Cristina Casadevall
* Elaboració de l'ecocarcris (castellà)
# Tres (Trento)

Tres és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 700 habitants. Limitava amb els municipis de Coredo, Sfruz, Smarano, Kurtatsch an der Weinstraße (BZ), Taio i Vervò.
L'1 de gener 2015 es va fusionar amb els municipis de Smarano, Taio, Coredo i Vervò creant així el nou municipi de Predaia, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Alberto Corazzolla | Llista cívica |
# Tojolabal

Tojolabal és la llengua maia parlada pels tojolabals que habita a la zona centre-oriental de l'Estat de Chiapas, Mèxic. És una de les aproximadament 30 llengües maies que es reconeixen actualment. Segons les estadístiques, el seu nombre de parlants ascendeix a 51.733 i viuen a les zones rurals dels municipis de Las Margaritas, Comitán i Altamirano.
El nom tojolabal o millor tojol'ab’al (segons l'ortografia pròpia més acceptada) significa discurs recte o paraula que s'escolta sense enganys, ja que es compon dels vocables tojol que significa recte, correcte, just, dret i ab’al que es refereix a la paraula que s'escolta o al discurs que es dona, quedant així els tojolabals com a homes de la paraula recta.

## Morfologia i sintaxi

Com les altres llengües maies, es tracta d'una llengua ergativa, és a dir, s'estructura a partir de prefixos i sufixos que s'uneixen a arrels verbals o substantives. La forma més simple per estructurar una frase és la següent: Verb + complement + subjecte.
El tojolabal, igual que altres llengües indígenes d'Amèrica, té distincions de clusivitat, és a dir posseeix dues formes verbals per a la primera persona del plural ('nosaltres') diferenciant el nosaltres inclusiu ('jo + tu' o 'jo + tu + un altre(s)') amb el nosaltres exclusiu ('jo + un altre(s), però no tu' o 'jo + un altre(s) però no algú que m'escolta'), alguns exemples:
    (1a) kilatik
    'ho vam veure' (jo ho vaig veure i tu ho vas veure)
    (1b) kilatikon
    'ho vam veure' (jo ho vaig veure i un altre ho va veure, encara que tú no ho vas veure)
    (2a) jk'anatik
    'vam voler' (jo vaig voler i tu vas voler)
    (2b) jk'anaitkon
    'nosaltres vam voler però tu no'

## Ús als mèdia

S'emeten programes de ràdio en tojolabal a través de l'emissora XEVFS, radicada a Las Margaritas (Chiapas), patrocinada per la CDI.

## Referències

* ↑ Lenguas indígenas en riesgo de desparición publicat per l'INALI

## Bibliografia

* Lenkersdorf, Carlos. Los hombres verdaderos. Voces y testimonios tojolabales. Lengua y sociedad, naturaleza cite y cultura, artes y comunidad cósmica. Mexico City: Siglo XXI, 1996. ISBN 968-23-1998-6.
# Eketla

Eketla (en llatí Echetla, en grec antic Ἐχέτλα) va ser una ciutat fortalesa de Sicília a la frontera del territori de Siracusa.
Segons Diodor de Sicília, l'any 309 aC, quan Agàtocles era absent de Sicília per haver anat a l'ÀfricaLa ciutat va ser ocupada per un cos de soldats al servei dels siracusans, des on van saquejar Leontins i Camarina, però Xenòdicos d'Agrigent els va derrotar, i va garantir la llibertat a la ciutat. A la Primera Guerra Púnica els romans la van assetjar. Polibi encara en parla, però la seva sort posterior no es coneix. No la mencionen ni Estrabó ni Claudi Ptolemeu.
És probablement l'actual Occhiala, ciutat que no es va despoblar mai fins al 1693 quan un terratrèmol va fer marxar als habitants que van fundar Grammichele.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Echetla». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 8 desembre 2022].
# Ekhabi

Ekhabi (en rus: Эхаби) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a Rússia, el 2013 tenia 116 habitants.

## Referències

* ↑ Телефонные коды Сахалина - Dialing codes of Sakhalin Arxivat 17 December 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. (rus)
* ↑ The Conquest of Ainu Lands, Brett L. Walker, ISBN 0-520-24834-1, ISBN 978-0-520-24834-2
* ↑ Coast of Kushunkotan Arxivat 29 September 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., 1873 map.
# Trichodes umbellatarum

Trichodes umbellatarum és una espècie de coleòpter de la família Cleridae, subfamília Clerinae.

## Característiques

Té una longitud entre 10 i 16 mm. El dibuix dels èlitres està molt marcat i permet diferenciar-la d'altres espècies del mateix gènere. Recorda molt a Trichodes alvearius, però el dibuix dels èlitres és menys marcat en aquest i amb un patró diferent.

## Història natural

L'adult sol posar-se sobre les flors d'umbel·líferes i d'altres plantes; les larves als nius de Chalicodoma, Anthophora, Osmia, Megachile, Anthidium, etc., en els quals es desenvolupa a expenses dels ous i larves d'aquests àpids.

## Distribució

És d'origen nord-africà, àmpliament distribuït per França, Portugal, Espanya, Illes Balears, i Àfrica Del nord.

## Referències

* ↑ «Trichodes umbellatarum (Olivier, 1800) in GBIF Secretariat (2021). GBIF Backbone Taxonomy. Checklist dataset https://doi.org/10.15468/39omei accessed via GBIF.org on 2022-02-10.».
* 1 2 Español, Francisco «Los Cléridos (Cleridae) de Cataluña y Baleares (Col. Cleroidea)». Publicaciones del Instituto de Biología Aplicada, 1959, pàg. 105-146.
* ↑ «Trichodes umbellatarum Olivier, 1795». Fauna Europaea, 29-08-2013. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2014. [Consulta: 24 gener 2015].
# Trichogaster leeri

Trichogaster leeri és un peix d'aigua dolça tropical de l'ordre dels perciformes oriünd de Tailàndia, Malàisia, Sumatra i Borneo. És present en pantans de les terres baixes amb aigua àcida. Aquest peix prefereix estar a prop de la superfície de l'aigua. molt popular en el món de l'aquariofília.
Pot arribar a mesurar 12 cm de longitud. El cos és de color marró platejat, cobert amb un patró similar a perles. L'aleta anal perllonga la silueta del cos i és comú que estigui gairebé unida a la caudal; l'aleta anal és marró vermellosa i està coberta per un mosaic d'iridescències d'un color format per una barreja de blanc amb violeta blavós. La part inferior del cos és de color vermellós. Del musell li neix una taca marró fosca en ziga-zaga, que recorre tot el seu costat.
Les aletes pectorals es troben transformades en bigotis que utilitza com a òrgans sensorials en aigües tèrboles. Les diferències entre sexes són molt apreciables: el mascle, a més de posseir una coloració més brillant (colors més vius i ventre vermellós), presenta les aletes anal i dorsal en punta, a més, presenta l'aleta anal acabada en una sèrie de filaments allargats acabats en punta. La femella presenta una coloració més apagada (coloració predominantment marronosa i ventre blanquinós), una mida més petita i les aletes anal i dorsal arrodonides.

## Referències

* 1 2 3 "Trichopodus leeri". FishBase. Ed. Rainer Froese i Daniel Pauly. May del 2007. N.p.: FishBase, 2007.
# Trigger Warning

Trigger Warning és una pel·lícula de thriller d'acció estatunidenca de 2024 dirigida per Mouly Surya en el seu debut cinematogràfic en anglès, i escrita per John Brancato, Josh Olson i Halley Gross. Produïda per Thunder Road Films i Lady Spitfire, la pel·lícula és protagonitzada per Jessica Alba i Anthony Michael Hall. La pel·lícula segueix una hàbil oficial de les Forces Especials que es converteix en propietària del bar del seu pare poc després de la seva mort, i aviat s'enfronta amb la banda violenta que corre a la seva ciutat natal. S'ha subtitulat al català.
Thunder Road Films va adquirir el guió especulatiu de Trigger Warning per primera vegada el juny de 2016. Es va descriure com un encreuament dirigit per dones entre Acorralat i John Wick. Més tard, Netflix va adquirir la pel·lícula el maig del 2020. El setembre de 2021 es van anunciar diversos càstings, i el rodatge es va produir a Nou Mèxic. Enis Rotthoff va compondre'n la base sonora.
Trigger Warning es va estrenar a Netflix el 21 de juny de 2024. La pel·lícula va rebre crítiques negatives.

## Referències

* ↑ «Trigger Warning». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Netflix 2024 Movie Slate: Titles From Jamie Foxx, Cameron Diaz, Jennifer Lopez, Jerry Seinfeld & Woody Woodpecker; 'Beverly Hills Cop 4' Sets Release Date». Deadline Hollywood, February 1, 2024. Arxivat de l'original el February 1, 2024. [Consulta: February 1, 2024].
* ↑ Lee, Benjamin «Trigger Warning review – Jessica Alba returns in solid Netflix action vehicle» (en anglès). The Guardian, 21-06-2024.
# El Soler (Oristà)

El Soler és una masia d'Oristà (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga masia molt reformada de la qual sols es conserva la façana i algunes de les corts del davant i al costat.
La façana, totalment arrebossada i en part cimentada, presenta una estructrua de planta, pis i golfes amb la porta i finestres amb llindes. Teulat a doble vessant.
Aquesta part antiga actualment funciona com a masoveria.

## Referències

* 1 2 3 «El Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Tumi

El tumi (quítxua) és un tipus de ganivet cerimonial utilitzat per distintes cultures precolombines a l'antic Imperi Inca. Aquesta eina era utilitzada tant per fer sacrificis animals i de persones, així com per a fer intervencions quirúrgiques, fins i tot al cap.
La forma habitual del tumi és amb la fulla en forma de mitja lluna, estant el mànec format per una figura humana o animal.
Avui dia es conserven distints tumis en museus de tot el món; hi ha fins i tot tumis fabricats en or, com els que es conserven al Museo Oro del Perú.

## Referències

* ↑ Tumi - cuchillo ceremonial de oro con turquezas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. Catálogo del Museo Oro del Perú.

## Fonts

* Les cultures indígenes andines. De Tiwanaku a Cuzco Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.. Informa a la pàgina del Museu de Prehistòria de València.
* Gutiérrez Usillos, Andrés. Dioses, símbolos y alimentación en los Andes (en castellà). Quito: Abya Yala, 2002. ISBN 9978222804.
* Pecchi, Paola. Le religioni precolombiane (en italià). Bologna: Edizioni Studio Domenicano, 2005. ISBN 8870945790.
# Tumbes (ciutat)

Tumbes és una ciutat del nord-oest del Perú, a la vora del riu Tumbes. És la capital tant de la regió, com de la província i el districte de Tumbes. Situada prop de la frontera amb l'Equador, Tumbes té 111.595 habitants el 2015. Rep els serveis de l'Aeroport de Tumbes. Es troba al golf de Guayaquil juntament amb Zorritos.

## Història

Tumbes té els seus orígens en l'època preinca quan estava habitada per un grup cultural autòcton anomenat tumpis. En el seu punt àlgid s'estima que la seva població va arribar als 178.000 habitants. Després del 1400 l'Inca Pachacútec va governar Tumbes i el territori es va convertir en un important bastió polític durant l'Imperi Inca. Més tard l'emperador inca Huayna Cápac va ampliar Tumbes ordenant la construcció de camins, cases i palaus.
Tumbes rebé la visita del conqueridor espanyol Francisco Pizarro durant l'inici de la conquesta de l'Imperi Inca el 1528. Pizarro va fer una segona expedició el 1532 durant la qual va trobar la resistència del curaca (cap) Chilimaza en el que es va conèixer com la Batalla dels Manglars. A la fi Pizarro reeixí i es diu que va plantar una creu al territori envaït com a senyal de la victòria hispànica. Felipillo i Yacané, els primers intèrprets indígenes sud-americans que després van ajudar a Pizarro i als seus seguidors durant la conquesta del Perú, van néixer a Tumbes.

## Clima

Tumbes té un clima àrid càlid (Köppen BWh), tot i que rep una precipitació mitjana anual de 307.5 mil·limetres o 12.1 polzades, a causa del seu alt potencial d'evapotranspiració. Les precipitacions són molt variables a causa d'El Niño-oscil·lació austral (ENSO), amb els niños forts que sovint veuen més del doble de la pluja mitjana.

## Referències

* 1 2 Prescott, W.H., 2011, The History of the Conquest of Peru, Digireads.com Publishing, pàg. 123, ISBN 9781420941142
* ↑ «Klimatafel von Tumbes, Prov. Tumbes / Peru» (en alemany). Baseline climate means (1961-1990) from stations all over the world. Deutscher Wetterdienst. [Consulta: 25 gener 2016].
* ↑ «Station Pedro Canga» (en francès). Météo Climat. [Consulta: 4 juliol 2017].
# Eleccions a governador de Hokkaidō de 1955

Les eleccions a governador de Hokkaidō de 1955 (1955年北海道知事選挙, 1955-nen Hokkaidō Chiji Senkyo) foren unes eleccions per tal de renovar el càrrec de governador de Hokkaidō per un nou mandat de quatre anys i celebrades el 23 d'abril de 1955, dins del marc de les eleccions locals unificades del Japó de 1955. El triomfador fou l'aleshores governador, el socialista Toshibumi Tanaka, que en aquestes eleccions va decidir presentar-se com a candidat independent.
La participació fou del 77,86 percent, un lleuger retrocés respecte a les anteriors eleccions de 1951. En aquests comicis només participaren dos candidats: l'aleshores governador i Sanji Nishikawa, candidat independent. Finalment, va vèncer el governador Tanaka amb el 64 percent dels vots, millorant les seues xifres prèvies de l'any 1951.

## Candidats

| Candidat | Candidat | Edat | Partit | Professió |
| | Toshibumi Tanaka | 43 | Independent | Polític |
| | Sanji Nishikawa | 52 | Independent | n/a |

## Resultats

| Candidat | Candidat | Partit | Percentatges | Percentatges |
| Candidat | Candidat | Partit | Vots | % |
| | Toshibumi Tanaka | Independent | 1.151.194 | 64,0 |
| | Sanji Nishikawa | Independent | 648.213 | 36,0 |
| TOTAL | TOTAL | | 1.799.407 | n/a |
| PARTICIPACIÓ | PARTICIPACIÓ | | 1.859.308 | 77,86 |
| CENS | CENS | | 2.388.017 | 100 |

## Referències

* ↑ Llista a l'Associació Nacional de Governadors
* ↑ «Resultats al web de l'ajuntament d'[[Asahikawa]] (pdf)». Arxivat de l'original el 2021-10-29. [Consulta: 3 novembre 2021].
* ↑ Resultats electorals al web oficial del govern de Hokkaidō
# Bundesliga (escacs)

La Bundesliga d'escacs (Schach-Bundesliga en alemany), és la lliga d'escacs alemanya per equips; el terme es refereix normalment a la primera divisió de la lliga. És la lliga més forta i més antiga d'aquest tipus, que atrau molts dels Grans Mestres de l'elit mundial.
Cal no confondre-la amb la lliga austríaca: Àustria també té una Bundesliga d'escacs, normalment descrita com a Bundesliga OST (OST = Österreich).

## Format

Es formen 16 equips de fins a 16 jugadors, dels quals el capità en selecciona un equip de 8 per a cada jornada, depenent de la classificació, l'estat de forma i la disponibilitat. Els membres dels equips poden ser homes o dones (tot i que també hi ha una Bundesliga femenina separada).
La temporada comença a l'octubre i acaba a l'abril. Les seus de les trobades s'alternen entre els clubs participants per minimitzar o igualar els viatges empresos. Molts dels professionals titulats són pagats amb una factura d'aparició i/o despeses de viatge.
Cada cap de setmana de joc normalment comprèn 2 matxs per a cada equip, jugats en dies consecutius. Així, quatre seus alberguen 2 matxs cadascun dels 2 dies. En el transcurs de la temporada hi ha 15 rondes i tots els equips juguen cadascuna al mateix temps.

## Darreres temporades

Els equips que van acabar en les quatre primeres places en les últimes temporades van ser:
2009/10 - 1. OSG Baden-Baden | 2. Werder Bremen | 3. SG Solingen | 4. Muelheim
2008/9 - 1. OSG Baden-Baden | 2. Eppingen | 3. Werder Bremen | 4. Muelheim
2007/8 - 1. OSG Baden-Baden | 2. Werder Bremen | 3. Meulheim | 4. Bindlach Aktionaer
2006/7 - 1. OSG Baden-Baden | 2. Hamburger SK | 3. SG Porz | 4. Bindlach Aktionaer
2005/6 - 1. OSG Baden-Baden | 2. Werder Bremen | 3. SG Porz | 4. SG Solingen
2004/5 - 1. SV Werder Bremen | 2. SG Porz | 3. OSC Baden-Baden | 4. TV Tegernsee
2003/4 - 1. SG Porz | 2. SC Baden-Oos | 3. TV Tegernsee | 4. SV Werder Bremen

## Vegeu també

* 4NCL - la Lliga britànica Quatre Nacions.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la Bundesliga (alemany)
* TeleSchach: Schachbundesliga seit 1998 (alemany)
# Línia d'equinoccis

La línia d'equinoccis és la intersecció de l'Equador celeste amb l'eclíptica. La intersecció d'aquesta línia amb l'esfera celeste són els punts equinoccials. Es diu punt vernal o punt Àries, al punt on es projecta el Sol en passar de l'hemisferi sud al nord i és una de les dues interseccions amb l'esfera celeste de la línia d'equinoccis. En virtut de la precessió dels equinoccis aquesta línia retrògrada 50,25 "/ any donant una volta en sentit horari en un període de 25.800 anys.