OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Liu Hui

    En aquest nom xinès, el cognom és Liu.
Liu Hui (en xinès tradicional: 劉徽; en xinès simplificat: 刘徽; en pinyin: Liú Huī) (segle iii EC) va ser un matemàtic de l'estat de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa, segle iii dC.
No es coneix gairebé res de la seva vida, però sabem que va ser un matemàtic força creatiu. Només es conserven dues de les seves obres: un comentari a Els nou capítols de les arts matemàtiques i el Haidao Suanjing (海岛算经), conegut com a Manual Matemàtic de l'illa marina.
L'any 263 dC. va publicar el seu comentari al famós llibre xinès de matemàtiques conegut com Els nou capítols de les arts matemàtiques (九章算术). En aquest comentari, introduïa noves idees i nous càlculs com, per exemple, el del Nombre π, que estableix amb notable exactitud entre 3,1410 i 3,1427, quan els nou capítols deien que era 3.
En la introducció al comentari, explica la poca adequació del capítol nou (sobre els triangles rectangles). Per aquest motiu, va escriure un altre tractat (el Haidao Suanjing) referit específicament al mètode de mesurar les distàncies per doble diferència; que no és més que un mètode basat en dos triangles rectangles.

## Referències

* ↑ Straffin, 1998, p. 163.
* ↑ Kangshen, Crossley i Lun, 1999, p. 518.
* ↑ Straffin, 1998, p. 173.
* ↑ Tian Se i Swetz, 1986, p. 100.
* ↑ Kangshen, Crossley i Lun, 1999, p. 525.

## Bibliografia

* Kangshen, Shen; Crossley, John N.; Lun, Anthony W.C.. The Nine Chapters on the mathematical art. Companion & Commentary (en (anglès)). Oxford: Oxford University Press, 1999. ISBN 0-19-853936-3.
* Needham, Joseph. Science and Civilisation in China: Volume 3, Mathematics and the Sciences of the Heavens and the Earth (en anglès). Volum 3. New Jersey: Cambridge University Press, 1959. ISBN 978-0-521-05801-8.
* Straffin, Philp D. «Liu Hui and the First Golden Age of Chinese Mathematics» (en anglès). Mathematics Magazine. Mathematical Association of America, Vol 71, Num 3, 1998, pàg. 163-181. DOI: 10.2307/2691200. ISSN: 0025-570X.
* Tian Se, Ang; Swetz, Frank J. «A chinese Mathematical classic of the Third Century: The Sea Island Mathematical Manual of Liu Hui» (en anglès). Historia Mathematica, Vol 13, Num 2, 1986, pàg. 99-117. DOI: 10.1016/0315-0860(86)90024-8. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Liu Hui» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Peng-Yoke, Ho. «Liu Hui» (en anglès). Complete Dictionary of Scientific Biography. [Consulta: 2 agost 2013].
# Llac Yellowstone

El Llac Yellowstone (en anglès:Yellowstone Lake) és la massa d'aigua més gran dins el Yellowstone National Park en la part d'aquest Parc de Wyoming, als Estats Units. Encara que de mitjana té una fondària de 42 metres, el seu punt més profund és a 120 m per sota del nivell de l'aigua. Aquest llac és el més gran amb aigua dolça per sobre dels 7.000 peus d'altitud (2.133 m) de tota l'Amèrica del Nord.
Durant l'hivern aquest llac es glaça amb gairebé un metre de gruix de gel, excepte on entra en contacte amb fonts termals. Cap a desembre s'inicia la congelació i roman glaçat fins finals de maig o principi de juny.

## Història

Els boscos i valls que envolten el llac Yellowstone estaven poblats pels amerindis des de la prehisòria. El primer descendent d'europeus que el van veure va ser el tramper John Colter a principi del segle xix.

## Geologia

A la part sud-oest del llac la zona geotèrmica de West Thumb és fàcilment accessible als visitants. Els gèisers, fumaroles i fonts termals es troben al voltant i fins i tot dins del llac.
Des de l'any 2004 el sòl sota el llac ha començat a elevar-se significativament indicant un increment de l'activitat geològica. Actualment part de la caldera volcànica formada fa uns 640.000 anys per la càmera de magma forma part de la conca d'aquest llac.
Es creu que antigament el Llac Yellowstone (que era molt més gran que l'actual llac) drenava cap a l'Oceà Pacífic a través del riu Snake, actualment només drena a través del riu Yellowstone.

## Referències

* ↑ «Frequently Asked Questions at Lake Village». National Park Service, 27-06-2006. [Consulta: 29 juliol 2007].

## Enllaços externs

* USGS answers questions about the 'bulge' under Yellowstone Lake. Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
# Lleó de paper

Lleó de paper (títol original en anglès: Paper Lion) és una pel·lícula dels Estats Units d'Alex March estrenada el 1968. Ha estat doblada al català.

## Argument

El periodista esportiu George Plimpton entra d'incògnit a l'equip de futbol americà dels Detroit Lions el 1963.

## Repartiment

* Alan Alda: George Plimpton
* Lauren Hutton: Kate
* Joe Schmidt: ell mateix
* Alex Karras: ell mateix
* John Gordy: ell mateix
* Mike Lucci: ell mateix
* Pat Studstill: ell mateix
* Bill McPeak: ell mateix
* Jim Martin: ell mateix
* Jim David: ell mateix
* Charles Knox: ell mateix
* John North: ell mateix
* Carl Brettschneider: ell mateix
* Roger Brown: ell mateix
* Lou Garney: ell mateix
* Mike Weger: ell mateix
* Karl Sweetan: ell mateix
* Ron Kramer: ell mateix
* Charles Bradshaw: ell mateix
* Tom Vaughn: ell mateix
* Bill Malinchak: ell mateix
* Roger Shoals: ell mateix
* Jerry Rush: ell mateix
* Friday Macklam: ell mateix
* Kent Falb: ell mateix
* Richard Lane: ell mateix
* Dr. Richard Thompson: ell mateix
* Lem Barney: ell mateix
* Frank Gifford: ell mateix
* Vince Lombardi: ell mateix
* Ernie Clark: ell mateix
* David Doyle: Oscar
* Sugar Ray Robinson: ell mateix
* Ann Turkel: Susan

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1969: Globus d'Or a la millor nova promesa masculina per Alan Alda

## Referències

* ↑ esadir.cat. Lleó de paper. esadir.cat.
* ↑ «Lion Paper». The New York Times.
# Lleó europeu

El lleó europeu (Panthera leo europaea) és una subespècie de lleó, actualment extinta, que vivia a Europa. Aquests lleons normalment són considerats lleons asiàtics (Panthera leo persica), encara que alguns experts creuen que és una subespècie diferent: el lleó europeu (Panthera leo europaea).
Es creu que foren lleons asiàtics que visqueren a l'Europa mediterrània, però també hi ha proves que fos una subespècie originària d'Europa, ja que en els cascs de la República Romana hi havia gravats lleons sobre un escut de la ciutat de Roma, molt abans de la seva expansió pel nord d'Àfrica i als Balcans.

## Distribució i extinció

El lleó europeu visqué a la península Ibèrica, al sud de França, a Itàlia i als Balcans (on els filòsofs grecs van descriure el lleó abans de fer expedicions per l'Orient Pròxim).
El lleó europeu caçava urs, bisons europeus, ants i cérvols. El lleó europeu fou caçat fins a la seva extinció per romans, grecs i macedonis. Els últims lleons europeus visqueren a la província romana d'Acaia (Grècia), d'on van desaparèixer entre el 80 dC–100 dC.

## Vegeu també

* Lleó
* Lleó asiàtic
# Liuva II

Liuva II (583-603) fou rei visigot del 601 al 603. Succeí el seu pare Recared I quant tenia 18 anys.
Fill de Recared I i d'una dona de la qual se'n desconeix el nom, d'origen humil segons Isidor de Sevilla. Recared tenia per a reina a Baddo, això fa suposar que Liuva II era un fill il·legítim. A més, que Isidor esmenti això alhora que n'enalteix les virtuts personals, sembla implicar que l'origen del monarca fou utilitzat en la seva contra. En qualsevol cas, el 601 Liuva II va esdevenir rei amb només 18 anys a la mort del seu pare.
El seu regnat va ser molt breu, el 603 és víctima d'un cop d'estat ordit per diferents membres de la noblesa, que el deposa. A més també va morir, probablement a causa de l'amputació de la seva mà dreta. Entre els cabdills hi havia el comte Viteric, que es convertí en el nou rei, i que havia conspirat anteriorment contra Recared després del III Concili de Toledo. Se'l considera responsable de la mort de Liuva i, a més, hom ha afirmat que va suposar un retorn a l'arrianisme. Tanmateix, d'aquest fet no hi ha cap mena d'evidència i no sembla probables, atès que Isidor de Sevilla no ho comenta i un fet d'aquesta significació el bisbe no l'hagués passat per alt. Segurament el que volien Viteric i els seus seguidors era restablir el poder i la riquesa que havien perdut durant el regnat de Recared.

## Referències

* 1 2 Collins, Roger. Visigothic Spain 409-711. Malden, Oxford i Carlton: Blackwell Publishing, 2004, p. 73.
# Liv Lindeland

Liv Lindeland (nascuda el 7 de desembre de 1945, Noruega) és una model, actriu, i agent de talents noruega. Va ser triada per la revista Playboy com Playmate del Mes per a gener de 1971 i com Playmate de l'Any per a 1972. Va ser fotografiada per Alexas Urba. Lindeland és la nora de l'actriu-ballarina Cyd Charisse.

## Carrera

Quan Lindeland va ser seleccionada per a ser Playmate, es va convertir en la primera Playmate del Mes a mostrar clarament el pèl púbic visible. El seu pèl era ros. Lindeland va seguir amb la interpretació després de la seva aparició en Playboy (sovint acreditada com Liv Von Confrontin), i llavors va començar una carrera com a agent de talents. Va posar nua per a Playboy de nou al desembre de 1979, en el pictorial Playmates per sempre!.

## Filmografia

* Evel Knievel (1971)
* Save the Tiger (1973)
* Dirty O'Neil (1974)
* The Photographer (1975)
* Win, Place or Steal (1975)
* Picasso Trigger (1988)
* Guns (1990)

## Vegeu també

* Llista de Playmates del mes

## Referències

* ↑ «Karbantartás alatt - under maintenance (ec:cl)». Playmate.uw.hu. [Consulta: 30 desembre 2013].

## Bibliografia

* Gretchen Edgren The Playmate Book: Six Decades of Centerfolds, Köln/London/Paris etc., Taschen GmbH, 2005, 472 p. (ISBN 3-8228-4385-7), p. 152/153
* Russell Miller Bunny, the real story of Playboy, Paris, Albin Michel, 1987, 307 p. (ISBN 2-226-02961-3, ISSN 0299-0636), cap. 9
* James R. Petersen Playboy Blondes, Paris, EPA, avril 2006, 128 p. (ISBN 2-85120-629-X), p. 28-29
# Lobi Stars FC

El Lobi Stars FC és un club de futbol nigerià de la ciutat de Makurdi.
Va ser fundat com Hawks of Makurdi el 1981 per l'Estat de Benue. Més tard esdevingué Benue Breweries Limited (BBL) Hawks Football Club, quan l'empresa cervesera adquirí el club el 1985. Tornà a canviar de nom quan el Lobi Bank adquirí el club el 1990 esdevenint Lobi Bank Football Club.

## Palmarès

* Lliga nigeriana de futbol:
** 1999, 2018
* Copa nigeriana de futbol:
** 2003
* Supercopa nigeriana de futbol:
** 1999, 2018

## Referències

* ↑ CAF Champions League squad
* ↑ «Dominic Iorfa Online : About Lobi Stars».
* ↑ «Nigeria - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Nigeria - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Lobetans

Els lobetans (en llatí Lobetani, en grec antic Λωβητανοί) eren un poble del nord-est de la Tarraconense, a l'oest del País Valencià o a l'est d'Aragó. Vivien al sud-est dels celtibers (dins els quals s'inclouen normalment) i al nord dels bastetans. La seva ciutat principal, segons Claudi Ptolemeu era Lobetum (Λώβητον), que podria correspondre a Requena o potser a Albarrasí.

## Referències

* ↑ Claudi Ptolemeu, Geografica, II, 6, 59-60
* ↑ Smith, William (ed.). «Lobetani». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 febrer 2021].
# Lockheed YF-22

El Lockheed Boeing General Dynamics YF-22 fou un prototip de caça de superioritat aèria amb tecnologia furtiva dissenyat per les tres empreses Lockheed, Boeing i General Dynamics per a ésser posat en servei per la Força Aèria dels Estats Units (USAF). L'YF-22 fou introduït a la USAF com a F-22 Raptor l'any 2005, temps després d'haver guanyat la competició ATF contra el Northrop YF-23. Les principals diferències entre l'F-22 i l'YF-22 són a la cabina, als estabilitzadors de cua i a les ales.

## Programa ATF

A l'octubre de l'any 1986 foren escollits dos equips d'empreses (El primer: Lockheed, Boeing i General Dynamics. I el segon: Northrop i McDonnell Douglas amb l'objectiu que cadascun d'ells desenvolupés un avió que reemplaçés l'F-15 Eagle. Cada equip va fabricar dos prototips de la seva aeronau per a provar l'avió amb motors diferents. Al primer YF-22 se li incorporà un motor turboventilador amb empenyiment vectorial Pratt & Whitney F119, ja que permetia un menor radi de gir i una valuosa capacitat a combats tancats.
Durant el procés d'avaluació, ja a la dècada dels 1980, les evolucions previstes pel futur, l'augment del pes màxim a l'enlairament i del cost varen provocar suprimir de l'aeronau molts requeriments per l'ATF. Com per exemple el sistema de cerca i seguiment per infrarojos, que primer fou només degradat a multicolor, després a monocromàtic i posteriorment suprimit. Els radars de cerca lateral també foren eliminats. I els seients projectables foren baixats de nivell tan àmpliament que no eren capaços de cobrir completament l'entorn de vol, la qual cosa donaria lloc més tard a una desgràcia durant les proves de vol.

## Especificacions

Dades de.

### Característiques generals

* Tripulació: 1 pilot.
* Llargada: 19,65 metres (64 ft)
* Envergadura: 13,1 metres (17 ft)
* Altura: 5,39 metres (17 ft)
* Superfície alar: 77,1 m₂
* Pes en buit: 14.970 Kg (33.000 lb)
* Pes carregat: 28,120 Kg (62.000 lb)
* Planta motriu: 2 × Pratt & Whitney YF119-PW-100 o turboventiladors General Electric YF120-GE-100 de 104 kN cada un.

### Rendiment

* Velocitat màxima: Mach 2.2 (2.335 km/h)
* Velocitat de creuer: Mach 1.8 (1.680 km/h)
* Radi de combat: 1.480 km.
* Sostre de servei: 19.000 metres.
* Càrrega g màxima: + 7.9 g

## Referències

* ↑ "F-22_factsheet"F-22 Raptor fact sheet. USAF, March 2009.
* ↑ Advanced Tactical Fighter
* ↑ Jenkins and Landis 2008, p. 234.
* ↑ Baker 1995, pp. 28–29, 32.
* ↑ Aronstein 1998, pp. 131, 154.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'equip del F-22
* Pàgina del F-22 a la NASA Arxivat 2010-01-04 a Wayback Machine.
* Pàgina del F-22 a GlobalSecurity.org
# Metaheinrichita

La metaheinrichita és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la metaautunita. Rep el nom per ser una heinrichita poc hidratada.

## Característiques

La metaheinrichita és un arsenat de fórmula química Ba(UO₂)₂(AsO₄)₂·8H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1958. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la metaheinrichita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeïta, metauranocircita, metauranospinita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, metalodevita, abernathyita, chernikovita, metaankoleïta, natrouranospinita, trögerita, uramfita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaïta, arsenuranospatita, uranospatita, vochtenita, coconinoïta, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides a dos indrets: Wittichen, a la regió de Friburg (Baden-Württemberg, Alemanya), i la mina White King, al comtat de Lake (Oregon, Estats Units). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Metaheinrichite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 desembre 2021].
# Filologia basca

La filologia basca és la branca de la filologia que s'ocupa de l'estudi de la llengua basca i la literatura basca. Combina la crítica de la literatura basca, la història del País Basc i la lingüística basca. Koldo Mitxelena va posar les bases de la filologia basca i va ser el principal impulsor de la seva carrera a la Universitat del País Basc. Actualment, el grau universitari de filologia basca es pot estudiar a la Universitat de Deusto (Bilbao) i a la Universitat del País Basc (Vitòria-Gasteiz). A Deusto, aquests estudis es van iniciar per primera vegada l'any 1976, pocs anys després del reconeixement oficial, principalment per iniciativa del professor Gotzon Garate.

## Referències

* ↑ Joseba Andoni Lakarra: «Koldo Mitxelena eta euskal filologia», Egan, 3-4. zenbakia, 1987.
* ↑ «Gotzon Garate hil da, lehen Euskal Filologia Fakultatea sortzeko ausardia eduki zuena» (en espanyol europeu), 09-10-2008. [Consulta: 20 gener 2022].

## Enllaços externs

* Web del Departament de Filologia Basca de la Universitat del País Basc.
* Web del Grau en Filologia Basca de la Universitat de Deusto.
# Faouzia

Faouzia (Casablanca, 5 de juliol de 2000) nom artistic de Faouzia Ouihya, és una cantant i compositora marroquí-canadenca.
Nascuda al Marroc, es va traslladar amb la seva família al Canadà de ben jove. Durant aquest temps va aprendre a tocar diversos instruments i va començar a compondre les seves primeres cançons. El 2017 va ser guanyar el Gran Premi al concurs de música “Unsigned Only” de Nashville. El mateix any, va col·laborar amb l'artista Matt Epp en el seu senzill "The Sound", i va guanyar el Concurs Internacional de Composició (International Songwriting Competition), el concurs de composició més gran del món. Va llançar diversos senzills i va col·laborar amb molts músics a la veu i a la composició de cançons abans de llançar el seu primer EP, Stripped, l'agost del 2020. El 2023, va ser nominada i va ser una de les guanyadores dels 25 premis per a immigrants canadencs.

## Referències

* ↑ «'I think it has sunk in': Manitobans first Canadians to take home international songwriting competition». CBC News, 28-05-2017 [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «Canadas Top 25 Immigrants 2023».
# Foix

«Foix» té aquests significats:
* Geografia:
** Riu de Foix, riu a l'Alt Penedès i el Garraf.
** Pantà de Foix, embassament del riu de Foix a l'Alt Penedès.
** Parc del Foix, espai natural a l'Alt Penedès i el Garraf.
** Torrelles de Foix, municipi de la comarca de l'Alt Penedès.
* A França:
** Foix (Occitània), ciutat occitana capital del País de Foix.
** Comtat de Foix, jurisdicció feudal de la part sud-est del Comenge.
** País de Foix, petita regió històrica d'Occitània, amb capital a Foix.
* Biografies:
** Josep Vicenç Foix i Mas (Sarrià, 1893 - Barcelona, 1987) poeta, periodista i assagista català
** Germana de Foix, reina consort d'Aragó, segona esposa de Ferran el Catòlic.
** Cecília de Foix, comtessa consort d'Urgell (1256 - 1268).
# Farsa

«Farsa» té aquests significats:
* Farsa (cuina)
* Farsa (gènere operístic)
* Farsa (obra teatral), tipus d'obra teatral l'estructura i la trama de la qual es basa en situacions on els personatges es comporten de manera extravagant
* La farsa (Àngel Guimerà), comèdia en tres actes i en prosa, original d'Àngel Guimerà, estrenada al teatre Romea de Barcelona
# Farsanzes I

Farsanzes I (grec antic: Τιβέριος Ἰούλιος Φαρσάνζης, llatí: Tiberius Iulius Pharsanzes) va ser rei del Bòsfor.
En circumstàncies desconegudes apareix com a rei del Bòsfor entre els anys 235 i 236 en meitat del regnant d'Inintemeros. L'any 239 a Inintemeros el va succeir Rescuporis IV que era el pare de Farsanzes I. El regnat de Rescuporis va ser l'escenari aparent d'una lluita amb el seu fill que va ocupar el tron cap a l'any 253 però per un període breu. L'any 257 aproximadament va tornar al tron on es va mantenir fins al 261 quan ja torna a aparèixer Rescuporis (IV?). Els seus germans Quedosbi, Sauromates IV i Teiranes també van ser reis.

## Referències

* ↑ Mitchiner, Michael. The Ancient & Classical World, 600 B.C.-A.D. 650. Londres: Hawkins Publications, 1978, p. 69. ISBN 9780904173161.
* ↑ Settipani, Christian. Continuité des élites à Byzance durant les siècles obscurs. París: De Boccard, 2007, p. 408. ISBN 9782701802268.
# Fomento de Construcciones y Contratas

Fomento de Construcciones y Contratas, S.A. (BMAD FCC) és un grup empresarial amb seu a Barcelona, especialitzat en serveis ciutadans, que neix el març de 1992, fruit de la fusió de Fomento de Obras y Construcciones S.A., creada a Barcelona l'any 1900, les accions de la qual van començar a cotitzar a borsa el desembre de 1900, i Construcciones y Contratas, fundada a Madrid el 1944. Actualment els títols de FCC es troben inclosos a l'Indexcat, índex que recull la cotització de les societats més importants de Catalunya.
FCC és la matriu d'un dels primers grups europeus de serveis ciutadans, tant per volum de xifra de negocis com per rendibilitat. La seva estratègia de creixement s'ha orientat tradicionalment cap a la diversificació, com ho demostra el fet que sent originàriament una empresa de construcció, el 1911 va iniciar la seva activitat en el camp dels serveis públics amb un contracte de neteja i manteniment de la xarxa de clavegueram de Barcelona.
En l'actualitat, la seva producció està altament diversificada. Les seves activitats bàsiques són la gestió de serveis mediambientals i aigua, la construcció de grans infraestructures, la producció de ciment, els equipaments urbans i la generació d'energies renovables.
És present en 54 països i més del 43% de la seva facturació prové dels mercats internacionals, principalment d'Europa i els Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 Annual Report 2008

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de FCC
# Font de la Plaça de Joan Amat

La font de la Plaça de Joan Amat és una construcció a la vila de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local. La Plaça de Joan Amat, amb la font i banc de granit fou donada a la vila per Joan Amat, l'any 1916. La plaça està rodejada per edificis de gran qualitat artística com són l'Alqueria Cloelia, la Torre Amat i la Torre Forcada, totes elles de principi del segle xx. La font és atribuïda a l'arquitecte Puig Gairalt. Va ser cedida i costejada al municipi per Joan Amat i Sormaní, qui va contribuir econòmicament a la urbanització de la plaça que porta el seu nom i a on hi ha instal·lada la font.
Situada al centre de la Plaça de Joan Amat, en un sector urbanitzat al pas del segle xix al XX. Al nord de la plaça hi ha la Torre Amat i a l'oest l'Alqueria Cloelia. Aquesta font està composta per dos brocs i una gran columna de secció rectangular, amb base, fust cornisa i gerro de coronament. Al centre de la cara sud hi ha una placa gravada amb la inscripció: Año 1916, i a la nord, una placa amb la inscripció: A Cardedeu. La cornisa està suportada per cartel·les amb fullatges clàssics, iniciant-se amb un quart bocell ornamentat amb òvuls. Corona la font un gerro amb nanses, ornamentat amb garlandes florals. Quatre plàtans flanquegen els costats del rectangle que forma la base de paviment.
Cardedeu, com la majoria de pobles de Catalunya no va participar del moviment d'embelliment de les ciutats (a través de monuments commemoratius) que es va produir al final del segle xix. Aquest esperit es va substituir modestament en molts pobles amb la construcció de fonts que commemoraven l'arribada de l'aigua, en el cas de Cardedeu promoguda pel Dr. Klein.

## Referències

* 1 2 3 «Font de la plaça Amat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Forn de calç del Castell

El Forn de calç del Castell és una obra de Bellver de Cerdanya (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Forn de calç situat a Bor, al Coll de la Peguera. Conegut popularment com el forn del Castell, l'estructura es troba molt deteriorada actualment. Està pràcticament cobert per la vegetació de l'entorn. S'observen fragments dels murs, bastits amb pedra seca.

## Referències

* ↑ «Forn de calç del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].