OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Ballador

El Ballador és una masia de Malla (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura formada per tres cossos, el central cobert a dues vessants i els laterals a una sola, recolzant-se sobre el primer. Una filera d'arcades formen un porxo d'arcs deprimits còncaus.
Una sèrie de construccions de planta rectangular cobertes a una sola vessant i perpendiculars a l'estructura principal s'obren a un pati amb una porta d'accés formada per dues grans pilastres.

## Història

Aquesta masia ha sofert diverses reformes, com l'aixecament del cos central, el porxo tapiat i els canvis en el parament de les estructures adossades.

## Referències

* 1 2 3 «El Ballador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# El Balsirroi

El Balsirroi és un indret del municipi de Farrera, a la comarca catalana del Pallars Sobirà.
# Clarín (programa de ràdio)

Clarín és un programa de Radio 5 dedicat a la tauromàquia que s'emet els diumenges a la nit. Va ser fundat per Rafael Campos de España, que va dirigir el programa durant vint anys fins a la seva jubilació el 1985. El 1995 el programa va rebre un Premi Ondas en la categoria nacional de ràdio. Des de desembre de 2009 José Luis Carabias és el responsable del programa, un espai que ja havia codirigit des de 1982.

## Referències

* ↑ «RTVE gastó más de un millón de euros en programas taurinos en el 2014». El Periódico de Catalunya, 15-09-2015.
* ↑ «Fallece el periodista taurino de RTVE Rafael Campos de España». RTVE, 29-04-2008. [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ «Rafael Campos de España, decano de periodistas taurinos, muere a los 88 años». Heraldo, 29-04-2008. [Consulta: 27 març 2016].
Viccionari
# Chung Un-chan

Chung Un-chan (29 de febrer de 1948) és un economista i polític sud-coreà que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Corea del Sud des de setembre de 2009 fins al 29 de juliol de 2010. Va substituir Han Seung-soo. Va ser nomenat pel President Lee Myung Bak, sent triat en teoria per la seva experiència econòmica. Anteriorment va ocupar la presidència de la Universitat Nacional de Seül.

## Referències

* ↑ «Chung Un Chan Is The New South Korean PM» (en anglès). India Server, 03-09-2009.

## Enllaços externs

* http://www.useoul.edu/se_abo/se_abo_of/se_abo_ofe/se_abo_ofe.jsp Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine.
* http://www.useoul.edu
* http://times.hankooki.com/lpage/nation/200605/kt2006051118591711990.htm Arxivat 2013-01-03 at Archive.is
* http://www.pmo.go.kr/ Arxivat 2010-09-29 a Wayback Machine.
# Clinobehoïta

La clinobehoïta és un mineral de la classe dels òxids. Anomenada així per ser el polimorf monoclínic de la behoïta.

## Característiques

La clinobehoïta és un element químic de fórmula química Be(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la clinobehoïta pertany a «04.FA: Hidròxids amb OH, sense H2O; tetraedres que comparetixen vèrtex» juntament amb els següents minerals: ashoverita, behoïta, sweetita i wulfingita.

## Formació i jaciments

Es forma en zones afectades per alteració hidrotermal en pegmatites des-silicatades. S'ha descrit al dipòsit de Malyshev, districte d'Asbest, a prop de Sverdlovsk, Urals, Rússia. S'ha trobat associada a bavenita, bityita, phil·lipsita, analcima, albita.

## Referències

* ↑ «Clinobehoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Barthelmy, Dave. «Clinobehoite Mineral Data». [Consulta: 5 abril 2018].
* ↑ «Clinobehoite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2012-07-15. [Consulta: 5 abril 2018].
# Clinis

Clinis (en grec antic Κλεῖνις) va ser, segons la mitologia grega, un babiloni pietós i ric estimat per Apol·lo i Àrtemis.
Estava casat amb Harpe, que li havia donat tres fills, Lici, Ortigi i Harpas, i una filla Artemica. Acompanyava amb freqüència Apol·lo al país dels hiperborisi allà va veure com s'oferien ases a aquest déu en sacrifici. Retornat a Babilònia, volgué oferir sacrificis al déu tal com ho feien els hiperboris i organitzà una hecatombe d'ases vora l'altar. Però Apol·lo li ho va prohibir sota pena de mort i li va dir que es limités a les víctimes ordinàries, ovelles, bous i cabres. Clinis va apartar els ases i va explicar ala seus fills allò que el déu li havia dit. Però dos dels seus fills, Lici i Harpas, no van obeir i es van presentar a l'altar amb uns ases. Apol·lo va fer embogir els animals, que van començar a devorar els nois i els seus servents, i també Clinis i la resta de la família, que havien acudit en sentir el soroll. Ells, veient-se perduts, van invocar els déus. Posidó se'n va compadir i transformà Harpe i Harpas en aus rapinyaires, potser en falcons. Leto i Àrtemis van transformar Clinis, Artemica i Ortigi, que no havien comès actes impius. Clinis va convertir-se en àliga, Ortigi en corb i Artemica en phiphinx, un ocell estimat dels déus i dels humans (potser un pinsà o una alosa). Lici va ser convertit per Apol·lo en mallerenga.

## Referències

* ↑ Antoní Liberal. «XXI. Clinis». A: Recull de metamorfosis. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2012, p. 164-166. ISBN 9788498592061.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 111. ISBN 9788496061972.
# Cilleros

Cilleros és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).
# Somchanh Chitvongdouan

Somchanh Chitvongdouan és una política laosiana. És membre del Partit Popular Revolucionari de Laos. És representant de l'Assemblea Nacional de Laos per a la província d'Oudomxay (circumscripció 4).

## Referències

* ↑ «List of members by province:Constituency 4, Oudomxay Province» (en anglès). The National Assembly of the Lao People's Democratic Republic, 16-05-2007. Arxivat de l'original el 2008-08-30. [Consulta: 19 setembre 2020].
# Sombreffe

Sombreffe (en való Sombrefe) és un municipi belga de la Província de Namur a la regió valona. Comprèn les localitats de Sombreffe, Boignée, Ligny i Tongrinne. El 2022 tenia 8.404 habitants.

## Referències

* ↑ «Namur Province (Sub-Municipalities)» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 21 setembre 2024].
# Son Favar

Son Favar és una possessió del terme de Capdepera a Mallorca, situat al quilòmetre 18,6 de la carretera provincial que uneix el port de Manacor amb Capdepera, a un quilòmetre d'aquest poble. Dins d'aquesta zona es troben les ruïnes d'un conjunt de construccions talaiòtiques, centrades per un talaiot de planta circular, amb cambres adossades, on foren descobertes entre els anys 1941 i 1945 quatre escultures de bronze que es troben actualment al Museu d'Artà. Representen guerrers amb casc, i deuen correspondre a una figura de divinitat indígena, que hom ha volgut identificar amb el Mar Baleàric, cosa no gens demostrada. Van ser publicats per Lluís Amorós Amorós. Julio Martínez Santa-Olalla va considerar que eren falsificacions modernes, però aquesta hipòtesi fou unànimement rebutjada. Probablement es tracta de peces d'art local, imitant de lluny tipus grecs. Amb els bronzes foren trobats altres materials arqueològics, del segle IV al segle II abans de Crist.

## Referències

* 1 2 3 «.xml Son Favar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Amorós, Luís R.; García y Bellido, A. «Los hallazgos arqueológicos de "Son Favar", Capdepera (Mallorca)». Archivo Español de Arqueología [Madrid], Vol. 20, Núm. 66, 1947, pàg. 3-27. ISSN: 1988-3110.
* ↑ Blech, Michael; Marzoli, Dirce; Arce, Javier (coord.); Burkhalter, Fabienne (coord.). «Estatuillas de bronce de Mallorca: Mars Balearicus». A: Bronces Y Religión Romana: Actas Del XI Congreso Internacional de Bronces Antiguos, Madrid, mayo-junio, 1990. Editorial CSIC, 1993, p. 57–66. ISBN 978-84-00-07326-8 [Consulta: 20 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Els Guerrers de Son Favar Arxivat 2018-09-21 a Wayback Machine. al Museu Regional d'Artà
# Sorø

Sorø és una població de l'illa de Sjælland i capital de l'actual regió de Selàndia.
Està situada a 69 km OSO de Copenhaguen, a la vora del llac de Sorø; l'estació del ferrocarril de Korsør la comunica amb Copenhaguen. Té 6.996 hab. (estadística del 2003). Aquesta petita població, situada a la vora d'una pintoresca extensió d'aigua enquadrada entre boscos de fagedes i avets, deu el seu origen a un convent del Cister fundat el 1161, secularitzat quan la reforma i transformat el 1586 per Frederic II en escola pública, a la qual li fou unida una acadèmia el 1623.
Avui és una de les escoles de més fama de Dinamarca; a principis del segle xx, se li donà el sobrenom d'Eaton danès. Havent estat cremat l'antic edifici, el 1813, es construí entre 1822-27 un altre edifici nou de molt bonic aspecte; aquest s'eleva al bell mig d'un magnífic parc prop del llac, i té, entre d'altres, una notable col·lecció d'història natural. Però el monument més interessant és l'antiga església del convent, avui església parroquial, amb algunes belles pintures sobre vidre. La nau, restaurada, té arcs ogivals; però els arcs de cintra primitius es conserven en les ales i en el cor; aquest és de forma quadrada.
Entre les nombroses tombes de personatges històrics, hi figuren la del bisbe Krak (m. el 1300), el més antic del lloc, i el sarcòfag de marbre d'Holberg.

## Referències

* Tom 57, pag. 565 de l'Enciclopèdia Espasa.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Dinamarca
# Starkeyita

La starkeyita és un mineral de la classe dels sulfats que pertany al grup de la rozenita. Va ser anomenada l'any 1956 per Oliver Rudolph Grawe en honor de la seva localitat tipus: la Mina Starkey al Comtat de Madison, Missouri, EUA.

## Característiques

La starkeyita és sulfat de magnesi tetrahidrat de fórmula química MgSO₄·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Apareix en forma d'agregats fibrosos, de fins a 4 cm; també comunament en eflorescències en pols. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2 a 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la starkeyita pertany a «07.CB: Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dwornikita, gunningita, kieserita, poitevinita, szmikita, szomolnokita, cobaltkieserita, sanderita, bonattita, aplowita, boyleïta, ilesita, rozenita, drobecita, cranswickita, calcantita, jôkokuïta, pentahidrita, sideròtil, bianchita, chvaleticeïta, ferrohexahidrita, hexahidrita, moorhouseïta, niquelhexahidrita, retgersita, bieberita, boothita, mal·lardita, melanterita, zincmelanterita, alpersita, epsomita, goslarita, morenosita, alunògen, metaalunògen, aluminocoquimbita, coquimbita, paracoquimbita, romboclasa, kornelita, quenstedtita, lausenita, lishizhenita, römerita, ransomita, apjohnita, bilinita, dietrichita, halotriquita, pickeringita, redingtonita, wupatkiïta i meridianiïta.

## Formació i jaciments

La starkeyita és un mineral secundari poc freqüent format en presència de sulfurs de ferro i també apareix com eflorescències a causa de l'evaporació d'aigües superficials i subterrànies. A més del lloc on va ser descoberta, la mina Starkey a Missouri, també ha estat descrita a altres indrets dels Estats Units, l'Argentina, Àustria, el Canadà, Eslovàquia, Espanya, Grècia, Hongria, Islàndia, l'Índia, Itàlia, el Japó, Macedònia del Nord, el Marroc, Mèxic, Namíbia, Polònia, el Regne Unit, la República Txeca, Rússia, el Senegal, Suïssa, Turquia, Ucraïna, Xile i la Xina.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: pirita, marcasita (mina Starkey, Missouri, EUA); konyaïta, blödita, guix, halita (Gran Conca del Konya, Turquia); szomolnokita i gunningita (mina Goldstrike, Nevada, EUA).

## Referències

* 1 2 3 «Starkeyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juliol 2017].
* 1 2 3 «Starkeyite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2012. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Stephany Ortega

Stephany Ortega (Montevideo, 15 de desembre de 1989) és una model uruguaiana que va ser coronada Miss Uruguay 2010 el 27 de febrer al Saló Montecarlo del Conrad Punta en representació del departament de Rocha.
Posteriorment, Stephany Ortega va representar a l'Uruguai a Miss Univers 2010, el 3 d'agost de 2010 a Las Vegas, però no va assolir classificar-se entre els quinze finalistes de la competició. Stephany Ortega també va participar en la Reina Hispanoamericana 2010, representant a l'Uruguai, on va ocupar la cinquena posició.

## Referències

* ↑ «Stephany Ortega – Miss Uruguay 2010» (en castellà), 13-02-2011. Arxivat de l'original el 2011-02-13. [Consulta: 25 febrer 2020].
* ↑ Chareunsey, Don «2010 Miss Universe Pageant is at Mandalay Bay on Aug. 23» (en anglès). Las Vegas Sun, 25-05-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-12 [Consulta: 25 febrer 2020].

## Enllaços externs

* «Pàgina web oficial de Miss Uruguai» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-08-01. [Consulta: 25 febrer 2020].
| Precedit per: Cintia D'ottone | Miss Uruguai 2010 | Succeït per: Fernanda Semino |
# Stephen Adams

Stephen Adams (Kumasi, 28 de setembre de 1989) és un futbolista ghanès de la dècada de 2010.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Ghana amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 2014.
Pel que fa a clubs, destacà a Aduana Stars.

## Referències

* ↑ Aduana Stars, The New Empire Of Ghana Football | General Sports Arxivat 2010-05-25 a Wayback Machine.
* ↑ «Stephen ADAMS». FIFA [Consulta: 20 juny 2014]. Arxivat 16 de juliol 2014 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-07-16. [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ FIFA World Cup List
* ↑ «Ghana World Cup 2014 squad». The Telegraph, 02-06-2014 [Consulta: 20 juny 2014].
* ↑ «2014 FIFA World Cup Brazil: List of Players» (PDF). FIFA, 11-06-2014, p. 17 [Consulta: 11 juny 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-06-11. [Consulta: 1r octubre 2022].
# Snarski

Snarski (en rus: Снарский) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 14 habitants. Pertany al districte rural de Viàzemski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт Вяземского района Хабаровского края. Arxivat 2009-06-30 a Wayback Machine.
# Snead (Alabama)

Snead, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 748 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Snead tenia 748 habitants, 342 habitatges, i 219 famílies La densitat de població era de 53,1 habitants/km².
Dels 342 habitatges en un 21,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,9% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 26,7% de 45 a 60 i un 23,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones hi havia 81,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.240 $ i la renda mediana per família de 33.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 13.822 $. Aproximadament el 6,2% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Snead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Snead». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Susan George

«Susan George» té aquests significats:
* Susan George (actriu), actriu i productora de cinema i televisió anglesa.
* Susan George (politòloga), politòloga i intel·lectual francesa d'origen estatunidenc.
# Stile antico

El stile antico (en català "estil antic"), és un terme italià que descriu una manera de compondre música a partir del segle xvi cap endavant amb una consciència històrica, i s'oposava al stile moderno, el qual seguia les tendències més actuals de l'època. Ha estat associat amb compositors de finals del barroc i el classicisme musical, en la que els compositors feien servir la dissonància controlada i efectes modals i evitaven textures instrumentals obertes i esplèndides ornamentacions, per a imitar l'estil musical del Renaixement tardà. Es considerava que el stile antico era molt apropiat en la música d'església més conservadora; o és molt present en els exercicis de composició de J. J. Fux, Gradus Ad Parnassum (1725), un llibre clàssic sobre l'escriptura en un contrapunt rigorós. Molta de la música de Palestrina està associada amb aquest estil i serveix de model.
En el barroc primerenc, Claudio Monteverdi i el seu germà, Giulio Cesare Monteverdi, va descriure el terme prima pratica per referir-se a l'estil més antic de Palestrina, i seconda pratica per referir-se a la música de Monteverdi.
Els grans compositors del barroc tardà van escriure composicions en aquest estil, especialment Bach. La seva Missa en si menor té les seccions escrites en stile antico que contrasten amb modismes més propis del barroc. Compositors del classicisme com Haydn i Mozart també va utilitzar el stile antico. Beethoven, en la Missa Solemnis, és una mostra tardana d'aquest estil; Beethoven es basà en la manera de compondre de Palestrina, .

## Referències

* Stephen R. Miller. "Stile antico", Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. L. Macy (accés el 19 març de 2006), grovemusic.comArxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. (accés per subscripció).
* Claude V. Palisca. "Prima prattica", Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. L. Macy (accés el 19 març de 2006), grovemusic.comArxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. (accés per subscripció).
# Swalm

* No s'ha de confondre amb Zwalm.
El Swalm és un riu de 45 km que neix a Erkelenz en Alemanya i desemboca al Mosa a Swalmen als Països Baixos. Del curs total, 28 km són al territori neerlandès. El riu fa part del parc natural Natuurpark Maas-Swalm-Nette. Les principals ciutats al Swalm són Wegberg, Niederkrüchten, Schwalmtal, Brüggen i Swalmen. Té com a afluents el Beecker Bach, el Mühlenbach, el Knippertzbach, el Kranenbach i el Elmpter Bach.Hi ha un afluent de l'Escalda, el Zwalm i un municipi belga Zwalm que tenen gairebé el mateix nom.
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Swamboïta-(Nd)

La swamboïta-(Nd) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, el dipòsit de Swambo, a la República Democràtica del Congo. L'any 2017 va ser reanomenada al seu nom actual per l'IMA, perquè noves anàlisis químiques del material tipus van indicar que aquesta espècie conté terres rares i Nd$^{3+}$ dominant com a constituent essencial.

## Característiques

La swamboïta-(Nd) és un silicat de fórmula química Nd$_{0,3}$[(UO₂)(SiO₃OH)](H₂O)$_{∼2,5}$, després de la redefinició de febrer del 2017 i de la constatació del neodimi dominant com a constituent essencial. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1981. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la swamboïta-(Nd) pertany a «09.AK: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats), uranil nesosilicats i polisilicats» juntament amb els següents minerals: soddyita, cuproklodowskita, oursinita, sklodowskita, boltwoodita, kasolita, natroboltwoodita, β-uranofana, uranofana, haiweeïta, metahaiweeïta, ranquilita, weeksita, coutinhoïta, ursilita, magnioursilita, calcioursilita i uranosilita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1981 al mont Swambo, a la regió de Katanga, a la República Democràtica del Congo. També ha estat descrita a la mina Jomac, al White Canyon, al comtat de San Juan, a Utah (Estats Units). Es tracta dels dos únics indrets on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Swamboite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2017].
# Swamp People

Swamp People és un programa de televisió emès pel canal de televisió Xplora doblat com «Los cazadores del pantano». La seva temàtica és d'un grup d'homes a una barca i tenen un equip de pesca per caçar caimans als Estats Units. És un grup que es troben a un petit racó de Louisiana i que es juguen la seva vida dia a dia intentant caçant cocodrils grans. Les seves aficions són caçar caimans. S'han d'enfrontar a la temporada dels cocodrils La temporada de Cocodrils és l'última temporada de la sèrie Swamp People on tots els jugadors es juguen la pell per guanyar molts diners

## Enllaços externs

* www.lasexta.com/xplora/documentales/los-cazadores-del-pantano/ Arxivat 2013-01-10 a Wayback Machine. (castellà)
* Caçar un caiman
# Solitó

Un solitó és una ona solitària que es propaga sense deformar-se en un medi no lineal conseqüència d'un equilibri (sovint precari) entre la dissipació i la no-linealitat del medi.
Es troba en fenòmens físics descrits per un conjunt d'equacions diferencials en derivades parcials no lineals. Des d'un punt de vista matemàtic, és una solució a problemes en què la topologia (les condicions de contorn) compatible amb les equacions conté diferents classes d'equivalència (homotopies). No hi ha forma de transformar de manera contínua una solució de les equacions que pertanyi a una homotopia fins a arribar a una altra solució en una homotopia diferent. El fenomen de l'atenuació d'una ona consisteix en la deformació contínua de l'ona fins a la solució trivial, sense ones en el medi (l'estat d'equilibri). Els solitons són solucions que pertanyen a una homotopia diferent de la trivial, de manera que l'atenuació no pot portar a la desaparició total del solitó.
Eventualment, el solitó desapareix, però a conseqüència d'una modificació de les equacions de les quals era solució, sigui a causa d'una modificació de les propietats no lineals del medi o per la introducció/modificació d'un mecanisme dissipatiu.
El fenomen físic fou descrit per primera vegada per l'escocès John Scott Russell, que el va observar inicialment en la propagació d'una ona al llarg d'un canal d'aigua (l'Union Canal, d'Edimburg a Falkirk). Russell va seguir durant diversos quilòmetres una ona que no semblava afeblir-se i anava remuntant el corrent. Posteriorment, Russell reproduí el fenomen en una cubeta d'ones.
En tractar-se d'ones líquides que es trameten riu amunt, el fenomen té una denominació específica: mascaret.