OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Codina (les Planes d'Hostoles)

la Codina és un casal al terme municipal de les Planes d'Hostoles (Garrotxa) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Al llarg del segle xvii sembla que aquesta casa tingué gran prosperitat i que fou quan es formà el gran casal. Sembla que l'hereu Codina fou l'autor de les diferents ampliacions. Edifici civil de grans dimensions, orientat a sud amb teulada a dues vessants. La construcció presenta tres cossos diferenciats, si bé molt ben alineats i conservant força harmonia. A la façana principal cal destacar un gran portal dovellat damunt el qual hi ha emmarcat l'escut nobiliari de la família i, a sota d'aquest, la inscripció: " B E N E T C U D I NA - 1 6 4 6 ". L'escut d'armes dels Codina, envoltat de motius florals i vegetals estilitzats, està dividit en forma de creu, al costat dret hi ha un objecte que es podria identificar amb una pinya, i a sota un arbre amb fulles. Al cantó esquerre es repeteix l'arbre amb fulles, i a sota té un objecte de difícil identificació (un rectangle disposat en vertical, amb una incisió quadrada al mig).
A la façana de llevant hi ha una llinda, de data anterior a la que consta a l'escut, amb una inscripció que a la part superior mostra dues creus gregues encerclades, una altra creu llatina al mig, i a sota d'aquestes, els caràcters:
A la part esquerra de la casa hi ha una lliça que s'uneix amb unes escales de pedra pel qual s'accedeix a la part posterior, on es troba l'era i una masoveria convertida en corrals i pallissa.
A la part dreta hi ha una capella dedicada a sant Benet, datada de 1650, segons consta a la llinda esculpida a la porta d'entrada a la capella:
       A N N O M D C L
       D B E N E D I C T O P A T R O N O
       M E O
       H O C S A C E I L U M
       B E N E D I C T U S C U D I N A
       S. D. O.. C .
Damunt el portal hi ha un altre escut en baix relleu amb els següents motius: una butlla, dues columnes, i la inscripció "REGNABIT IN. ETERNUM ET VLTRA". A sobre de l'escut s'obre un òcul emmarcat amb una llosa esculpida en baix relleu que forma una estrella de nou puntes.
Amb motiu de les obres d'arranjament de l'accés a la casa es va netejar i esplanar la part davantera del mas. Un tractor va desenterrar diverses pedres tallades que s'ubicaren properes a la façana de ponent. Part d'aquestes pedres, dipositades sense gaire cura formaven part de l'antiga pedra d'altar de la capella de Sant Benet. les mides fan uns 115 cm de llargada per 90,5 cm d'amplada i conserva intacte el lloc d'ubicació de l'ara. Les pedres restants formen part d'un antic sarcòfag de pedra. Es conserven els suports amb un cap d'animal alat esculpit, la tapa trencada en ser traslladada i la part inferior, que fa a la part interna, uns 70 cm de llargada per 40 cm d'amplada. Per les mesures descrites, aquest sarcòfag va recollir les despulles provinents d'un altre lloc després de la mort del difunt, o bé aquest va ser col·locat abans en un podridor.

## Notes

* 1 2 3 4 5 6 7 «Can Codina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Werner Otto

Werner Otto és el nom dels següents personatges:
* Werner Otto (empresari) (1909–2011), empresari alemany, fundador d'Otto GmbH
* Werner Otto (futbolista) (1929-), futbolista internacional alemany
* Werner Otto (ciclista) (1948-), ciclista en pista alemany
# Montnegre

«Montnegre» té aquests significats:
* Riu Montnegre riu de la península Ibèrica, i passa per les comarques de l'Alcoià, i l'Alacantí
* Massís del Montnegre, part de la Serralada Prelitoral a cavall del Maresme i el Vallès Oriental
* Parc Natural del Montnegre i el Corredor, entre les comarques del Maresme i el Vallès Oriental
* Montnegre (Quart), entitat de població del municipi de Quart, al Gironès
* Montnegre (Sant Celoni) o els Boscos de Montnegre, urbanització dins del terme municipal de Sant Celoni
* Montnegre (Vallespir), muntanya entre la Menera i Serrallonga (comarca del Vallespir), propera a l'Alt Empordà
* Sant Martí de Montnegre, al Parc Natural del Montnegre i el Corredor
* Sant Mateu de Montnegre, entitat de població del municipi de Quart, al Gironès
# Shori Sato

Shori Sato (佐藤勝利, Satō Shōri; Tòquio, 30 d'octubre de 1996) és un cantant, actor i locutor de ràdio japonès, membre del grup Sexy Zone.

## Biografia

Feu audició i aconseguí entrar a Johnny & Associates el 30 d'octubre de 2010. Malgrat que no portava massa temps integrat a l'agència debutà amb Sexy Zone el 16 de novembre de 2011, convertint-se en el membre escollit per a ocupar la posició central en les coreografies.
La seva carrera com a actor també començà aviat en anunciar-se el novembre de 2011 la seva participació, en un paper secundari, en el drama televisiu Hungry!, tot i que ja havia tingut una petita experiència amb el mini-drama Koi Suru Ganbarebu, amb aquesta producció va produir-se el seu debut real. El setembre de 2013 s'anuncia el seu primer paper protagonista en la sèrie de televisió 49, produïda per NTV.

## Sèries de TV

* [2011] Koi Suru Ganbarebu (恋するガンバレー部)
* [2012] Hungry! (ハングリー！)
* [2013] Summer Nude
* [2013] 49

## Referències

* ↑ Johnny's net. «Sexy Zone - Media» (en japonès). Arxivat de l'original el 27 de novembre 2012. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ Johnny's net. «Sexy Zone - Profile» (en japonès). [Consulta: 5 juny 2013].
* 1 2 3 «Sexy Zoneセンター・佐藤勝利が本格俳優デビュー！ 先輩・SMAP稲垣吾郎とも初共演» (en japonès). Oricon Style, 28-11-2011 [Consulta: 5 juny 2013].
* 1 2 «Sexy Zone・佐藤勝利 ： 野島伸司の新作でドラマ初主演» (en japonès). Mantan Web, 02-09-2013 [Consulta: 4 setembre 2013]. Arxivat 18 August 2014$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Biography 2010-2019» (en japonès). Johnny's net. Arxivat de l'original el 30 de juny 2013. [Consulta: 5 juny 2013].
* ↑ «Cast & Staff». Fuji TV. Arxivat de l'original el 3 de gener 2014. [Consulta: 10 agost 2013].
# Chitravav

Chitravav fou un estat tributari protegit de l'agència de Kathiawar, presidència de Bombai. Estava format per un sol poble. Els governants eren del clan gohel dels rajputs. La població era de 246 habitants. Pagava tribut al Gaikwar de Baroda i al nawab de Junagarh.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. article Kathiawar.
# La Codosera

La Codosera és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Personatges il·lustres

* Jesús Noguero, actor.
* Genaro Lázaro Gumiel, escultor.
* Agustín Gomez del Solar, militar cap de la División Azul, en la Segona Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].

## Enllaços externs

* La Codosera - Lloc web oficial
# Werner Otto (futbolista)

Werner Otto (nascut el 3 de gener de 1929) és un antic futbolista alemany que va jugar internacionalment amb la Selecció del Sarre.

## Referències

* ↑ «Profile». ludwigspark.de. [Consulta: 16 octubre 2012].
* ↑ Martin Neu. «Die Spieler der saarländischen Fußball-Nationalmannschaft» (en german). Saar Nostalgie. [Consulta: 7 maig 2017].
# Morskoi (Primórie)

Morskoi (en rus: Морской) és un poble (un possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 101 habitants.

## Referències

* ↑ Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Serra San Quirico

Serra San Quirico és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a uns 45 quilòmetres al sud-oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.759 habitants.
Serra San Quirico limita amb els següents municipis: Apiro, Arcevia, Fabriano, Genga, Mergo, Poggio San Vicino i Cupramontana.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Daniel Terradellas i Redon

Daniel Terradellas i Redon (les Preses, Garrotxa, 19 de setembre de 1951) és un sindicalista i polític català.

## Trajectòria

Fill d'un sabater, als 14 anys començà a treballar de mecànic de construcció de maquinària a Olot i a Sant Joan les Fonts alhora que estudiava. Va muntar una petita cooperativa per administrar begudes i tabac i s'afilià a Convergència Socialista de Catalunya i a la Unió Sindical Obrera. Poc després abandonà l'USO per integrar-se a la UGT, amb la qual organitzà algunes vagues a la comarca als inicis de la transició espanyola i va fundar l'Assemblea Democràtica de la Garrotxa.
Fou elegit diputat pel PSC a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980, 1984 i 1988 per la circumscripció de Girona. Dins del Parlament de Catalunya ha estat membre, entre d'altres, de la comissió d'Agricultura, Ramaderia i Pesca, de la comissió de Política Cultural i de la comissió de Seguiment dels Jocs Olímpics del 1992.
Posteriorment fou alcalde de les Preses de 1987 a 2006.

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la I Legislatura p. 102

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2010-07-03 a Wayback Machine. a la Memòria Històrica de la UGT de Catalunya.
* Terradelles deixa l'alcaldia de les Preses «força content» per la feina feta en 19 anys al càrrec a Vilaweb, 13-9-2006.
# Ottersthal

Ottersthal (en alsacià Otterschdal) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 786 habitants.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Pays de Saverne.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 567 | 632 | 818 | 815 | 759 | 786 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Constant Bosser | |
# Chorfa M'Daghra

Chorfa M'Daghra (en àrab شرفاء مدغرة, Xurfāʾ Mdaḡra; en amazic ⵛⵯⵕⴼⴰ ⵎⴷⴰⵖⵔⴰ) és una comuna rural de la província d'Errachidia, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.312 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Morske

Morske (en (ucraïnès): Морське, en rus: Морское, Morskoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 2.394 habitants. Pertany al districte de Sudak. Fins al 1945 la vila es deia Kapsikhor.

## Referències

* ↑ «Крым, город Судак, Богатовка». КЛАДР РФ. [Consulta: 27 febrer 2018].
* ↑ «Расписание маршрутки Судак — Солнечная Долина —Прибрежное». GoOnBus.ru. [Consulta: 27 març 2018].
# Sigismondo Pandolfo Malatesta

Sigismondo Pandolfo Malatesta (Brescia, 19 de juny de 1417 - Rimini, 7 d'octubre de 1468) fou senyor de Rímini, Fano i Cesena des del 1432. És el fill natural d'Antonia di Giacomino dei Barignano, una noble lombarda i de Pandolfo III Malatesta.
Considerat pels seus contemporanis com un dels líders més capaços d'Itàlia, comandà el 1465 les forces militars de Venècia contra l'Imperi Otomà.
No era un home religiós, però ordenà construir el Temple Malatestià, que fou un monument a la seva amant i tercera dona, Isotta degli Atti. Aquest edifici és considerat una obra mestra de l'arquitectura del Renaixement, en ser la primera església en emprar l'arc triomfal romà com a part de l'estructura.
Els conflictes de Malatesta amb l'Església Catòlica el portaren a perdre la majoria de les seves terres a mans del papa Pius II, que el considerà culpable de traïció contra Siena, sobre la base de la seva llarga relació amb Federico da Montefeltro, duc d'Urbino. Per revertir aquesta situació, hom creu que Segismondo intentà assassinar el 1468 el successor de Pius II, Pau II, qui continuava la seva política, però no ho aconseguí, i tornà a Rímini, on morí pocs mesos després.

## Referències

* 1 2 Falcioni, Anna. «Malatesta, Sigismondo Pandolfo in "D"». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). 68, 2007 [Consulta: 1r juliol 2021].
# Cerseuil

Cerseuil és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 86 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cerseuil era de 86 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 15 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 45 habitatges, 31 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 45 habitatges eren cases. Dels 31 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 5 en tenien tres, 13 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 28 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cerseuil el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 12 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 12 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 62 persones, 46 eren actives i 16 eren inactives. De les 46 persones actives 42 estaven ocupades (25 homes i 17 dones) i 4 estaven aturades (3 homes i 1 dona). De les 16 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'empreses de construcció.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 guixaire pintor.
L'any 2000 a Cerseuil hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cerseuil a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cerseuil a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# La voz dormida

«La voz dormida» té aquests significats:
* La voz dormida (novel·la) (2002), novel·la de Dulce Chacón
* La voz dormida (pel·lícula) (2011), pel·lícula de Benito Zambrano basada en la novel·la homònima
* Gaia II: La voz dormida (2005), àlbum del Mägo de Oz
# Virgínia Soler i Alberola

Virgínia Soler i Alberola (Alcoi, 4 de març de 1883 - íd., 3 de març de 1965) fou una metgessa, pionera en l’exercici de la professió al País Valencià.

## Biografia

Era filla de Francesc Soler i Jover, fuster, i de Consol Alberola i Planelles, tots dos d’Alcoi. Gràcies a les seves bones notes va poder cursar el batxillerat, becada per l’ajuntament, a l’Institut d'Alacant. L'acabà al 1901, amb notes excel·lents. Entretant havia estudiat també francès.
Un document de 7 d'octubre de 1901, dirigit directament al ministre d'Instrucció Pública, concedia el permís específic del pare per a fer els estudis de Medicina; el permís del pare o del marit era un tràmit indispensable aleshores perquè una noia pogués cursar estudis superiors. Va fer la carrera de Medicina a Barcelona, on tingué com a company el doctor Barraquer i com a professors els metges Rafael Rodríguez Méndez i Jaume Aiguader i Miró, per exemple, i es llicencià a l'octubre de 1908, amb 14 matrícules d'honor al llarg de la llicenciatura. En aquests temps participà a Barcelona en el 1r Congrés Internacional de Tuberculosi i escrigué materials divulgatius sobre higiene escolar i articles en premsa.
De nou a Alcoi, s’inscrigué al Col·legi Oficial de Metges d'Alacant, essent-hi la primera dona facultativa col·legiada, i potser també de tot el País Valencià. Va obrir la seva clínica al carrer de Sant Blai, número 23, i s’hi anuncià com a «Virginia Soler Alberola, médica». I, efectivament, sempre fou coneguda popularment com «la metge».
En l'última etapa de la vida residí al Sanatori Sant Jordi, on treballà com a metgessa en els darrers anys i on morí al 1965.

## Reconeixement i memòria

La Setmana Modernista d’Alcoi, al setembre de 2023, té com a protagonista la doctora Virgínia Soler i Alberola.

## Referències

* 1 2 3 Corbella i Corbella, Jacint; Domènech, Edelmira «Metgesses a l’antiga Facultat de Medicina de Barcelona del carrer del Carme». Gimbernat: Revista d’Història de la Medicina i de les Ciències de la Salut, Vol. 33, 2000, p. 203-220.
* 1 2 3 Segura Espí, Eduardo. «Doña Virginia ‘La mecha’» (en castellà). El nostre ciutat, 14-03-2023. [Consulta: 18 abril 2023].
* 1 2 3 4 Informativos Radio Alcoy. «Àngel Beneito y Eduardo Segura hablan de la figura de la doctora pionera Virginia Soler» (en castellà). Informativos Radio Alcoy, 06-04-2023. [Consulta: 18 abril 2023].
* ↑ Martí Expósito, Mireia. «Donya Virginia “La Mecha”, protagonista de la Fira Modernista 2023 | ARA Multimèdia». Ara Multimèdia, 01-04-2023. [Consulta: 18 abril 2023].
# Narcís Colomer i Filvà

Narcís Colomer i Filvà (Mataró, 1820 - 5 de gener de 1894) era un fabricant tèxtil de Mataró.

## Biografia

Era fill de Josep Colomer i Alsina, constructor de carruatges, i avi de Josep Colomer i Volart. És descendent directe del príncep got Sigisbert a través de Ramon I d'Arquer. El 1880, juntament amb els seus fills, fundà la societat mercantil Narcís Colomer i Fills, que el 1927 passà a denominar-se Manufactures Colomer Germans SA.

## Bibliografia

* Cabana, Francesc «Els Colomer a Mataró». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.

## Referències

* ↑ «Ramon I d'arquer». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cabana, 1992.
# Simplificació

«Simplificació» té aquests significats:
* Simplificació (argument), forma d'argument i regla d'inferència a la lògica proposiconal i a la retòrica
* Anglès simplificat o Anglès bàsic
* Xinès simplificat
* Simplificació dels caràcters xinesos
* Simplificació matemàtica al càlcul simbòlic
# Depew

«Depew» té aquests significats:
* Depew (Nova York), població dels Estats Units a l'estat de Nova York.
* Depew (Oklahoma), població dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma.
# Pauhunri

El Pauhunri és una muntanya de la gran serralada de l'Himàlaia. Es troba a la frontera entre Sikkim, l'Índia i el Tibet i es troba uns 75 km al nord-est del Kangchenjunga. En ella neix el riu Tista.
El Pauhunri s'aixeca fins als 7.128 msnm i té una prominència de 2.035 metres. Va ser escalat per primera vegada el 1911 per l'alpinista escocès Alexander Mitchell Kellas, juntament amb dos xerpes dels quals sols es sap que es deien "Sony" i "el germà de Tuny". Tot i que no es va saber fins 80 anys més tard, aquesta ascensió va suposar el cim més alt escalat de la Terra entre el 1911 i el 1930.

## Referències

* ↑ «Pauhunri - Peakbagger.com». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ «Nepal/Sikkim/Bhutan Himalayas Ultra-Prominences - peaklist.org». [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ "Scottish climber revealed to be altitude record-breaker – 80 years on" Arxivat 2014-05-24 a Wayback Machine. CaledonianMercury.com. Retrieved 2011-11-24.
* ↑ «AAC Publications - Asia, India, Sikkim Himalaya, Northern Sikkim, Various Ascents». [Consulta: 12 desembre 2020].
# Cerros del Aguacate

Els Cerros del Aguacate són unes muntanyes de Costa Rica que formen els últims contraforts de la serralada volcànica i tanquen la Meseta Central. Situats a la part sud-occidental de la província d'Alajuela, entre els cantons de San Mateo i Atenas, són rics en mines d'or, que s'exploten amb intensitat, tasca realitzada gràcies a la facilitat de construcció de sengles i fins i tot carreteres nacionals, atès que les muntanyes no són rocoses. La seva màxima elevació correspon al Turó de San Antonio, de 1259 m sobre el mar.

## Referències

* Gran Enciclopedia del Mundo, Bilbao, 1965
* Definiciones
# La Nave

La Nave és un grup de dissenyadors actiu a València entre 1984 i 1991. El grup La Nave naix de la fusió dels estudis de disseny Caps i Mans i Enebecé. Estava format per onze professionals (Eduardo Albors, Paco Bascuñán, José Juan Belda, Carlos Bento, Lorenzo Company, Sandra Figuerola, Marisa Gallén, Luis González, Luis Lavernia, Nacho Lavernia i Daniel Nebot) de diferents disciplines: dissenyadors industrials, gràfics, pintors, arquitectes i aparelladors que realitzen individualment o en grup els diferents encàrrecs rebuts d'arquitectura, disseny industrial, il·lustració, grafisme, interiorisme, etc.
Aquest grup va convertir-se en un referent del disseny dels anys vuitanta del segle XX i d'una manera d'entendre aquesta disciplina. Van marcar l'inici del disseny valencià, que va esdevindre en professió. La seua obra va ser motiu de diverses exposicions. Entre els seus dissenys podem citar la sèrie d'inflables (1986) per a l'empresa Toi i el logotip de la Generalitat Valenciana (1985).

## Referències

* 1 2 Internet, Unidad Editorial. «Diseño en crecimiento | Valencia | elmundo.es». www.elmundo.es. [Consulta: 24 octubre 2016].
* 1 2 S.L., EDICIONES PLAZA,. «25 años sin La Nave». Cultur Plaza. [Consulta: 24 octubre 2016].
* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 15 abril 2012].
* ↑ Giralt-Miracle, Daniel. «4 -El "boom" del diseño español - 1980 -1989». A: Diseño Industrial en España (en espñol). Plaza Janés, 1998, p. 282. ISBN 84-8026-107-2.
* ↑ «Veinte años de diseño» (en castellà). Levante-emv.com, 16-01-2005. Arxivat de l'original el 2016-10-25. [Consulta: 24 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona