OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Savannah (Tennessee)

Savannah és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 6.917 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savannah tenia 6.917 habitants, 2.915 habitatges, i 1.862 famílies. La densitat de població era de 466,1 habitants/km².
Dels 2.915 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 36,1% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.779 $ i la renda mediana per família de 29.771 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.311 $ mentre que les dones 20.219 $. La renda per capita de la població era de 15.101 $. Entorn del 20,7% de les famílies i el 23,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savannah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savannah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Trofeu Platges de Moncofa de Frontó

El Trofeu Platges de Moncofa és un torneig de pilota valenciana en la modalitat de Frontó, organitzat pel club de Moncofa, i disputat als mesos d'estiu a la canxa de Palafangues, al bell mig de l'horta, en la qual competeixen per parelles els millors jugadors de frontó valencià i els professionals més reputats d'altres disciplines. Malgrat la seua recent creació ja està reconegut com un dels campionats més prestigiosos de les tres parets.
Al Trofeu Platges de Moncofa han jugat, entre d'altres, pilotaris de reconegut prestigi com Pedro, Lemay, Núñez, Raül II, Álvaro, Espínola, León, Salva, Genovés II, Paquito, Mezquita, José de Moixent, Adrián II, Zacarías, Cervera, Pasqual II o Puchol.
El sistema de competició és de parelles enfrontant-se en partides eliminatòries des de quarts de final (8 parelles) o semifinals (4 parelles), depenent de la disponibilitat dels pilotaris professionals. Aquestes parelles estan formades per un jugador professional i un aficionat de renom en el frontó o un jove professional que necessita partides per a foguejar-se.

## Historial

| Any | Campió | Subcampió | Resultat | Frontó |
| 2009 | No es juga |
| 2008 | Álvaro i Vicent | Mezquita i Pasqual II | 41-12 | Palafangües (Moncofa) |
| 2007 | Álvaro i Espínola | Cervera i Salva del Puig | 41-26 | Palafangües (Moncofa) |
| 2006 | Genovés II i Paquito | Núñez i Fageca | 41-24 | Palafangües (Moncofa) |
| 2005 | Genovés II i Paquito | | | |
| 2004 | | | | |
| 2003 | | | | |
| 2002 | | | | |

## Enllaços externs

* Moncofa'07 Arxivat 2007-09-03 a Wayback Machine.
* Cartell del 2008 Arxivat 2008-09-07 a Wayback Machine.
# Irene Jessner

Irene Jessner (Viena, 28 d'agost de 1901 – Toronto, Canadà, 10 de gener de 1994) fou una soprano i professora de cant nacionalitzada canadenca.
Va estudiar piano al Neues Konservatorium de Viena amb Victor Fuchs, fent el seu debut (Teplice, 1930) com a Elsa de Lohengrin de Wagner i una gira per Europa en òperes i musicals, gaudint d'un èxit particular a Txecoslovàquia com a Aida. Convidada per Edward Johnson per unir-se al Metropolitan de Nova York, va fer el seu debut als Estats Units el 1936 amb Hänsel i Gretel i al Metropolitan Opera el 21 de desembre de 1936 amb Die Walküre de Wagner. Va romandre amb aquesta companyia fins a 1952, cantant en un total de 261 representacions, en papers com ara Desdemona d'Otello (Verdi) i la Mariscala en Der Rosenkavalier (Richard Strauss). El seu comiat del MET el va fer interpretant el paper de Gutrune de Götterdämmerung de Wagner l'1 de febrer de 1952. Un cop més en una invitació de Johnson, es va incorporar a la Facultat de Música de la Universitat de Toronto, el mateix any 1952.
Els seus alumnes canadencs inclouen Léonard Bilodeau, Stephanie Bogle, Maurici Brown, Martha Collins, Mark DuBois, Mary Lou Fallis, Nancy Hermiston, Jean MacPhail, Lois McDonall, Roxolana Roslak, Teresa Stratas, Lilian Sukis, Heather Thomson, Patrick Timney, Riki Turofsky, Portia Blanca, i Jeannette Zarou.
El retir de Jessner de la Universitat de Toronto a la primavera de 1986 va ser seguit d'un concert de gala el 3 de novembre de 1986 amb molts dels seus alumnes. La Facultat de Música va establir un fons de beques amb el seu nom, reconeixent la seva influència en tota una generació de cantants canadencs. En els seus últims anys de la seva vida, després de la mort del seu marit, Arthur de Nordy, Jessner viure a casa del seu ex alumne Marc DuBois. Carl Morey descriu Jessner com "una de les poques professores de veu veritablement excepcionals al Canadà".

## Enregistraments

* Jessner va gravar una cançó de Rimsky-Korsakov i un arioso de Txaikovski pel segell Victor (Vic 17569). Se la pot escoltar també en un enregistrament complet de l'òpera Die Meistersinger (Celebrity EJS 224), piratejat d'una transmissió des del Metropolitan Opera del 2 de desembre de 1939, en un enregistrament privat d'Elektra (2-Robin Hood), enregistrat el 25 de desembre de 1949, i en un enregistrament de 78rpm del tercer acte de Die Walküre en què canta tant Sieglinde com Ortlinde (8-Columbia CM-581).
* Una reedició de 1997 d'interpretacions gravades per la Music Society recrea la seva veu en la producció del Met de Der Rosenkavalier del 16 de febrer de 1946.

## Referències

* ↑ «Irene Jessner» (en anglès). Oxford Reference. [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ «Die Walküre - CID:120000» (en anglès). Metropolitan Opera Archives. [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ «Götterdämmerung - CID:158820» (en anglès). Metropolitan Opera Archives. [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ Crory, Neil. «Irene Jessner (1901-1994)» (en anglès). Questia. Arxivat de l'original el 10 de gener 2018. [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ Globe and Mail, 14 de gener de 1995

## Enllaços externs

* Biografia a The Canadian Encyclopedia (anglès)
* Biografia a The opera archive (anglès)
# Teatro de la Estación

El Teatro de la Estación és l'única sala privada amb una programació estable de Saragossa, (Aragó). Nascuda com a projecte el 1995 i oberta al públic des del mes de juny de 1996, té una capacitat de 140 localitats. La gestiona una companyia resident, Tranvía Teatro. Disposa d'una espai per a la pedagogia teatral, una aula d'assaigs i una biblioteca teatral.

## Referències

* ↑ Valgañón, Sergio H. «Teatro de la Estación, un cuarto de siglo con el telón subido» (en castellà), 07-06-2021. [Consulta: 8 març 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# Castrovillari

Castrovillari és un municipi italià, situat a la regió de Calàbria i a la província de Cosenza. L'any 2006 tenia 25.460 habitants. Limita amb els municipis d'Altomonte, Cassano allo Ionio, Cerchiara di Calabria, Chiaromonte (PZ), Civita, Frascineto, Morano Calabro, San Basile, San Lorenzo Bellizzi, San Lorenzo del Vallo, Saracena, Spezzano Albanese, Viggianello i Terranova di Pollino (PZ).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Francesco Blaiotta | Centredreta |
# Patton (Pennsilvània)

Patton és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 2.023 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Patton tenia 2.023 habitants, 886 habitatges, i 539 famílies. La densitat de població era de 789 habitants/km².
Dels 886 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,8% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 39,1% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.546 $ i la renda mediana per família de 35.473 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.940 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 13.851 $. Entorn de l'11,5% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Patton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Patton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dialogflow

Dialogflow és una plataforma de comprensió del llenguatge natural que s'utilitza per dissenyar i integrar una interfície d'usuari conversacional en aplicacions mòbils, aplicacions web, dispositius, robots, sistemes interactius de resposta de veu i usos relacionats.
El maig de 2012, Speaktoit va rebre una ronda de risc (condicions de finançament no revelades) d'Intel Capital. El juliol de 2014, Speaktoit va tancar el seu finançament Sèrie B liderat per Motorola Solutions Venture Capital amb la participació del nou inversor Plug and Play Ventures i els patrocinadors existents Intel Capital i Alpine Technology Fund. El setembre de 2014, Speaktoit va llançar api.ai (el motor d'habilitació de veu que alimenta l'Assistent) per a desenvolupadors de tercers, la qual cosa va permetre afegir interfícies de veu a aplicacions basades en Android, iOS, HTML5 i Cordova. Els SDK inclouen reconeixement de veu, comprensió del llenguatge natural i conversió de text a veu. api.ai ofereix una interfície web per crear i provar escenaris de conversa. La plataforma es basa en el motor de processament del llenguatge natural creat per Speaktoit per a la seva aplicació Assistant. Api.ai permet als desenvolupadors d'Internet de les coses incloure interfícies de veu en llenguatge natural als seus productes. Els llocs web d'Assistent i Speaktoit ara redirigeixen al lloc web d'api.ai, que redirigeix al lloc web de Dialogflow.
Google va comprar l'empresa el setembre de 2016 i inicialment es coneixia com a API. IA; proporciona eines als desenvolupadors que creen aplicacions ("Accions") per a l'assistent virtual de l'Assistent de Google.
L'organització va suspendre l'aplicació Assistant el 15 de desembre de 2016.
A l'octubre de 2017, va passar a anomenar-se Dialogflow.
El novembre de 2017, Dialogflow va passar a formar part de Google Cloud Platform.

## Referències

* ↑ «Building Chatbot with Dialogflow - Bot Framework» (en anglès). https://discover.bot. Arxivat de l'original el 2023-04-15. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ «Speaktoit Secures Funding From Intel» (en anglès). Bloomberg, 25-05-2012. [Consulta: 20 octubre 2012].
* 1 2 Wierema, Sam. «Build your own Siri: Api.ai offers voice integration for all» (en anglès). The Next Web, 16-09-2014.
* ↑ «api.ai Documentation» (en anglès). Arxivat de l'original el 2014-12-31. [Consulta: 15 abril 2023].
* ↑ Tolentino, Mellisa. «New platforms, upgrades simplify life for IoT developers» (en anglès). Silicon Angle, 19-09-2014.
* ↑ «Google acquires API.AI» (en anglès).
* ↑ Introducing Dialogflow, the new name for api.ai
* ↑ Dialogflow Release Notes
# Turó de la Creu de Gurb

El Turó de la Creu de Gurb o la Creu de Gurb és una muntanya de 842 metres que es troba al municipi de Gurb, a la comarca d'Osona.
Aquest cim està inclòs a la llistat dels 100 cims de la FEEC. Al cim hi ha les restes del Castell de Gurb.

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Temple de Baal Shamin

* No s'ha de confondre amb el Temple de Baal..
El temple de Baal Shamin (àrab: معبد بعل شمين, maʾbad Baʾl Xamīn) fou un antic temple dedicat a la deïtat cananea Baal Shamin, situat a la ciutat de Palmira, a Síria. La seva data de construcció es remunta cap a finals del segle ii aC. Va ser reconstruït i ampliat sota el mandat de l'emperador romà Hadrià; l'altar de davant del temple datava de l'any 115 dC. Amb l'arribada del cristianisme al segle 5 dC, el temple va esdevenir una església.
El 1980 va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO dins el conjunt «Lloc de Palmira» i el 20 de juny de 2013 es va incloure a tots els llocs sirians a la llista del Patrimoni de la Humanitat en perill per alertar sobre els riscos a què estaven exposats a causa de la Guerra civil siriana. L'any 2015 fou destruït en ser dinamitat per l'Estat Islàmic.

## Arquitectura

El temple va ser originalment part d'un extens recinte de tres patis i presentà una fusió d'estils arquitectònics orientals i romans; les proporcions i capitells eren romans, mentre que els elements per sobre de l'arquitrau i les finestres laterals eren típics de la tradició oriental siriana. Una inscripció en grec al peu d'una columna que sostenia el bust de Male, benefactor del temple també conegut com a Agripa, esmentava la visita de l'emperador Hadrià a Palmira al voltant del 129 dC, i que va fer reconstruir el temple, el vestíbul i tota la decoració.

## Referències

* ↑ Bryce, 2014, p. 276.
* 1 2 Stoneman, 1994, p. 65.
* ↑ «Site of Palmyra». World Heritage List. UNESCO.
* ↑ «Syria’s Six World Heritage sites placed on List of World Heritage in Danger». Media Services, World Heritage 37th Session. UNESCO.
* ↑ «ISIS demoleix un dels temples més antics de la ciutat siriana de Palmira». VilaWeb. Partal, Maresma i Associats sl. [Consulta: 27 agost 2015].
* ↑ «Director-General Irina Bokova firmly condemns the destruction of Palmyra's ancient temple of Baalshamin, Syria». Latest news Unesco. UNESCO. [Consulta: 27 agost 2015].
* 1 2 Dijkstra, 1995, p. 114.
* ↑ Teixidor, 1977, p. 132.

## Bibliografia

* Bryce, Trevor. Ancient Syria: A Three Thousand Year History. OUP Oxford, 2014. ISBN 9780199646678.
* Dijkstra, Klaas. Life and Loyalty: A Study in the Socio-Religious Culture of Syria and Mesopotamia in the Graeco-Roman Period Based on Epigraphical Evidence. BRILL, 1995. ISBN 9789004099968.
* Stoneman, Richard. Palmyra and Its Empire: Zenobia's Revolt Against Rome. University of Michigan Press, 1994. ISBN 9780472083152.
* Teixidor, Javier «The Pagan God: Popular Religion in the Greco-Roman Near East». Princeton Legacy Library, 1977.
# Castroverde

Castroverde és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca de Lugo.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 6.189 | 7.173 | 8.122 | 4.617 | 3.286 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Geografia

El territori constituïx una zona de transició entre l'altiplà luguesa i les Serralades Orientals, de manera que el terreny va guanyant altura cap a l'est: Serres de Moneiro, del Mirador (amb una altura de 1034 m. en Pradairo), de la Vaqueriza i de Puñago. Nombroses regates baixen d'aquestes forestes, abocant-se en els rius Guimarás, Azúmara, Romeán, Outeiro i Tórdea, tots ells afluents del Miño. El clima és oceànic amb matisos continentals, amb una oscil·lació tèrmica de fins a 13 °C entre temperatures hivernals baixes (5,6 °C al gener) i les suaus de l'estiu (17,7 °C). Plou al voltant de 1.000 mm.

## Parròquies

| Agustín (Santa María) Arcos (San Paio) Barredo (San Xoán) Barredo (Santo André) Barreiros (San Cosme) Bolaño (Santa Baia) Cellán de Calvos (San Salvador) Cellán de Mosteiro Covelas (San Miguel) Espasante (Santiago) Frairía (Santa María) Furís (Santo Estevo) Goi (Santa María Madanela) Masoucos (Santiago) Meda (Santiago) Miranda (Santiago) Mirandela (Santo André) Monte (Santa María) Montecubeiro (San Cibrao) | Moreira (Santa María) Paderne (Santo Estevo) Páramo (San Miguel) Pena (Santa María Madanela) Pereiramá (San Xulián) Pumarega (Santa Mariña) Rebordaos (San Xurxo) Recesende (San Cibrao) Riomol (San Pedro) San Miguel do Camiño Serés (San Pedro) Souto de Torres (San Tomé) Soutomerille (San Salvador) Tordea (San Tomé) Uriz (Santa María) Vilabade (Santa María) Vilalle (San Pedro) Vilariño (Santiago) |

## Fills il·lustres

* Henriqueta Outeiro, mestra i activista antifranquista.
# George Morrison

George Morrison (nascut al Comtat de Waterford) és un director de cinema i fotògraf irlandès, considerat com un dels pares del cinema irlandès.
S'interessà en la fotografia el 1934 en blanc i negre, però des del 1942 es dedicà al cinema en rodar en 16mm Dracula, amb Aidan Grennell i Eileen Cullen. Més tard va rebre suport tant de l'actor i director Michéal MacLiammoir com de l'organisme Gael-Linn i ha destacat en documentals i films de recerca històrica.

## Filmografia

* Dracula (1942)
* Mise Éire (1959)
* Saoirse (1961)
* Rebellion (1963)
* These Stones Remain (1971)
* Two Thousand Miles of Peril (1972).

## Enllaços externs

* Biografia a Aosdana Arxivat 2006-12-18 a Wayback Machine.
# Peluda de Mueller

La peluda de Mueller (Arnoglossus muelleri) és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 21 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes d'Austràlia Occidental fins a Tasmània i Victòria.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Santa Bernadeta de Sant Esteve del Monestir

Santa Bernadeta de Sant Esteve del Monestir és la cripta de la segona església parroquial del poble de Sant Esteve del Monestir, dedicada a Nostra Senyora del Cenacle, a la comarca del Rosselló (Catalunya Nord).
Està situada al bell mig de la zona nord del nucli urbà de Sant Esteve del Monestir, en un barri de nova creació.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Esteve del Monestir». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ «La cripta de Santa Bernadeta en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 21 gener 2017].
# Dialer

Dialer o dialler és un programa informàtic que marca un nombre de tarifació addicional (NTA) fent servir el mòdem, aquests NTA són nombres el cost dels quals és superior al d'una trucada nacional. Aquests marcadors se solen descarregar tant amb autorització de l'usuari (utilitzant pop-ups poc clars) com automàticament. A més poden ser programes executables o ActiveX (Aquests programes només funcionen en Internet Explorer).
# Unbitri

Unbipenti :
| Unbibi ← Unbitri → Unbiquadi Np ↑ Ubp ↓ - ||
| Predicció de propietats ||
| Nom, símbol, nombre | Unbitri, Ubt, 123 |
| Sèrie química | Presumptament un alcalinoterri |
| Grup, període, bloc | 1, 8, g |
| Pes atòmic | Desconegut |
L'Unbitri o Unbitrium és el nom temporal d'un element químic hipotètic de la taula periòdica que té el símbol temporal Ubt i el nombre atòmic 123. Els càlculs han mostrat que $^{326}$Ubt seria l'isòtop més estable. Aquest element del 8è període de la taula periòdica pertanyeria a la sèrie dels superactínids, i formaria part dels elements del bloc g.

## Nom

El nom unbitri és un nom sistemàtic d'element, que es fa servir com a marcador de posició fins que es confirmi la seva existència per un altre grup de recerca i la IUPAC decideixi el seu nom definitiu. Habitualment, es tria el nom proposat pel descobridor.

## Estabilitat dels núclids d'aquesta grandària

Cap superactínid ha estat mai observat, i s'ignora si l'existència d'un àtom tan pesat és físicament possible.
El model de capes del nucli atòmic preveu l'existència de nombres màgics per tipus de nucleons en raó de l'estratificació dels neutrons i dels protons en nivells d'energia quàntics en el nucli segons postula aquest model, de manera similar al que té lloc amb els electrons al nivell de l'àtom ; un d'aquests núclids màgics és 126, observat per als neutrons però no encara per als protons, mentre que el nombro màgic següent, 184, no ha estat mai observat: s'espera que els nucleíds que tinguin al voltant de 126 protons (unbihexi) i de 184 neutrons siguin sensiblement més estables que els nucleíds veïns, per la qual cosa potser tinguin períodes radioactius de més d'un segon, la qual cosa constituiria una « illa d'estabilitat ».
La dificultat rau en el fet que, per als àtoms superpesants, la determinació dels nombres màgics sembla més delicada que per als àtoms lleugers, de manera que, segons els models, el nombre màgic següent s'hauria de buscar per a valors de Z (nombre atòmic) entre 114 i 126.
L'unbitri forma part dels elements que seria possible produir, amb les tècniques actuals, a l'illa d'estabilitat; l'estabilitat particular d'aquests isòtops seria causa d'un efecte quàntic d'acoblament dels mesons ω, un dels nous mesons anomenats « sense sabor ».

## Referències

* ↑ «FLW Incorporated | Specialists in Physical Measurement, Testing, Calibration & Control». www.flw.com. [Consulta: 16 març 2020].
* ↑ Encyclopaedia Britannica : artículo « Magic Number », § « The magic numbers for nuclei ».
* ↑ Robert V. F. Janssens «Nuclear physics: Elusive magic numbers». Nature, 435, 2005, pàg. 897-898(2). DOI: 10.1038/435897a [Consulta: 28 juny 2009].
* ↑ G. Münzenberg, M. M. Sharma, A. R. Farhan «α-decay properties of superheavy elements Z=113-125 in the relativistic mean-field theory with vector self-coupling of ω meson». Phys. Rev. C, 71, 01-05-2005, pàg. 054310. Arxivat de l'original el 2012-12-20. DOI: 10.1103/PhysRevC.71.054310 [Consulta: 17 agost 2021].
# Isay

Isay (Ìosaigh en gaèlic) és una petita illa deshabitada de les Hèbrides Interiors situada a la costa nord-oest d'Escòcia. Es troba al Loch Dunvegan, a un quilòmetre de la costa nord-oest de l'illa de Skye. Existeixen dues petites illes que es troben properes a Isay: Mingay i Clett. El nom d'Isay prové del nòrdic antic ise-øy, que significa marsopa.
Durant el segle xix l'illa tenia una població propera als 90 habitants, amb una botiga i una estació de pesca. Tanmateix, de la mateixa manera que va anar passant en altres illes petites de la regió, els habitants foren desplaçats durant els Highland clearances (expulsió dels escocesos).
L'illa va pertànyer al cantant Donovan, durant la dècada dels 80.

## Referències

* ↑ 2001 UK Census per List of islands of Scotland
* ↑ Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edimburg: Canongate, 2004. ISBN 1841954543.