OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El Soler (Sant Hilari Sacalm)

El Soler és una masia de Sant Hilari Sacalm del segle xvii propietat de Tomàs Cendra.

## Arquitectura

La casa té dues plantes, golfes i uns baixos semisoterranis. Va ser reformat per Rafael Masó i Valentí entre 1906 i 1910 creant un pati interior cobert amb una torre-lluernari que sobresurt per damunt de les cobertes. Aquest pati és el nou vestíbul de la casa i en centralitza tots els espais.
Les obres es van dur a terme en dues fases, la primera entre 1906 i 1907. Durant aquest període es va reformar el menjador i es van fer els mobles. En el segon període, entre 1909 i 1910, Rafael Masó i Valentí elabora el projecte definitiu i la reforma afecta el conjunt del mas. Els mobles del menjador els va realitzar a Girona l'ebenista Miquel Pratmans. Els elements ceràmics del menjador havien sortit de la casa Pujol de Barcelona. En canvi, els materials de la segona fase (revestiments del vestíbul i baranes amb balustrades) els van realitzar, a la Bisbal, els germans Coromina i, a Olot, Antoni Serra.
Des de la reforma de Masó, l'edifici s'ha conservat en molt bon estat i amb prou feines ha patit modificacions com la desaparició del revestiment ceràmic del primer pis del vestíbul.

## Història

El mas apareix ja documentat l'any 1199 tot i que l'edifici actual s'inicià el 1728. El Soler fou l'hospital de sang dels carlins.
Entre 1906 i 1910 l'arquitecte Rafel Masó porta a terme una reforma, essencialment a l'interior, redistribuint tots els pisos i introduint un pati interior amb claraboia. Masó també porta dissenyà el projecte d'interiorisme.

## Referències

* 1 2 3 Tarrús, Joan i COMADIRA, Narcís. Rafael Masó arquitecte noucentista. Barcelona: Lunwerg Editores, 1996.
* 1 2 «Mas El Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].

## Enllaços externs

* Reforma del Mas El Soler a la Fundació Rafael Masó.
# El Soler (Pinell de Solsonès)

El Soler o El Solé és una masia situada al municipi de Pinell de Solsonès a la comarca catalana del Solsonès, documentada des de l'any 1020, i amb la construcció actual del segle xvii.
Està situada a 500 metres al sud del Tossal de Sant Pere; a 300 metres a l'oest hi trobem al masia de Gepils, també habitada, i a uns 550 metres lineals al sud, travessant el barranc de Pinell s'hi troba el nucli de Pinell.

## POUM

En el POUM del municipi de Pinell, es justifiquen les següents raons legals que n'aconsellen la recuperació i preservació:
* Paisatgístic: posició en el territori, visibilitat des dels recorreguts principals, integració en el paisatge.
* Mediambiental: l'estructura del medi rural del municipi es fonamenta en un sistema de masies gairebé equidistants que facilita l'explotació i control del medi. L'ocupació permanent de la masia facilitarà l'explotació agrícola i la preservació del medi. Primera residencia.
* Històric: època de construcció segle xvii. Raons històriques del seu enclavament i ús.

## Referències

* 1 2 3 4 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 170. D.L. L-418/95.
* 1 2 «Casa: El Solé» (pdf). Ajuntament de Pinell de Solsonès, 2009. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2013. [Consulta: 29 desembre 2013].
* ↑ «El Soler (Pinell de Solsonès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ .Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Tumeshki

Tumeshki fou el nom que els urartians donaren a una regió que podria ser Tomisa, al tomb que fa l'Eufrates a l'est de Malatya.

## Referències

* ↑ Bryce, 2009, p. 719, «Tumeshki».

## Bibliografia

* Bryce, T. The Routledge Handbook of the Peoples and Places of Ancient Western Asia: The Near East from the Early Bronze Age to the fall of the Persian Empire (en anglès). Routledge, 2009. ISBN 9781134159079.
# Tumbes

«Tumbes» té aquests significats:
* Districte de Tumbes, districte a la província de Tumbes al departament de Tumbes al nord del Perú
* Província de Tumbes, províncies del Perú al departament de Tumbes al nord del Perú
* Regió de Tumbes, regió del Perú, davant l'Oceà Pacífic
* Tumbes (ciutat), ciutat del nord-oest del Perú, a la vora del riu Tumbes
# Tumbatu

Tumbatu és una illa al nord-oest de Zanzíbar de 8 km de llarg i 1,5 d'ample. Només hi ha dues poblacions, Gomani, a la part central a la costa est i Jongowe, a la costa sud, que existeixen només del segle xvii o XVIII. La tradició diu que fou colonitzada per Yusuf ibn Alawi de la tribu dels alawi (a vegades ahdali i a vegades abdali) procedent de Tusi o Tudi, prop de Bàssora. El seu fill va esdevenir sultà i el fill d'aquest sultà de Kilwa. Aquesta tradició no està corroborada pels historiadors de Kilwa. Les excavacions arqueològiques mostren un gran lloc de 750 metres de llarg al llarg de la costa, amb cases, un palau i dues mesquites; les restes estan datades en un període entre 1100 i 1350. Sembla que fou evacuada a tota presa deixant cadàvers sense enterrar a causa d'una epidèmia de pesta bubònica.

## Bibliografia

* Prins, A. H. J. (1967) The Swahili-Speaking Peoplesof Zanzibar and the East African Coast (Arabs, Shirazi and Swahili). London: International Africa Institute. (anglès)
* Finke, J. (2006) The Rough Guide to Zanzibar (2nd edition). New York: Rough Guides. (anglès)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, X, 669
# Tumbaga

La tumbaga és un aliatge d'or (Au) i coure (Cu) i sovint amb una mica de plata (Ag), molt trencadís, usat pels antics pobles de l'Amèrica precolombina, especialment en les peces (màscares, collarets, corones, etc.) corresponents a les cultures panamericanes (veraguas, coclé i chiriquí), colombianes (txibtxa, quimbayà i calima) i en la cultura mixteca de Mèxic. Tanmateix, fou desconeguda entre els pobles del Perú. Les proporcions dels metalls que intervenen en l'aliatge són molt variables en funció de la procedència de les joies trobades. També rep el mateix nom un altre aliatge de coure, Cu, i zinc, Zn, conegut també com a llautó roig.

## Referències

* ↑ «Tumbaga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Tumbaga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Tot el que vull

Tot el que vull (títol original All I Want, també coneguda com a Try Seventeen) és una pel·lícula comèdia-dramàtica de l'any 2002, dirigida per Jeffrey Porter i escrita per Charles Kephart. És protagonitzada per Elijah Wood, Franka Potente i Mandy Moore. La pel·lícula es va estrenar en el Festival de Cinema de Toronto el 10 de setembre de 2002 i en el Palm Springs International Film Festival el 12 de gener de 2003. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'inadaptat Jones Dillon, de 17 anys, abandona la universitat el primer dia, ja que la considera avorrida. Es trasllada a un vell edifici d'apartaments on aviat es veurà embolicat en els problemes i situacions tant còmiques com serioses en la vida dels seus excèntrics nous veïns. Entre ells un fotògraf temperamental i una aspirant a actriu. Quan no està ocupat coquetejant amb les noies o aprenent a viure pel seu compte, Jones, aspirant a escriptor, divideix el seu temps entre esquivar les preguntes de la seva mare alcohòlica, escriure cartes a un pare absent i gaudir d'una vida de fantasia hiperactiva. Un accident de trànsit l'obliga a mirar a la realitat però, no obstant això, Jones té desitjos de créixer i decidir el que realment vol.

## Repartiment

* Elijah Wood: Jones Dillon
* Franka Potente: Jane
* Mandy Moore: Lisa
* Elizabeth Perkins: Blanche
* Deborah Harry: Ma
* Chris William Martin: Steve

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Tot el que vull». [Consulta: 23 setembre 2018].
* ↑ «All I Want (Try Seventeen)» (en anglès). [Consulta: 23 setembre 2018].
# Tot allò que estimes

Tot allò que estimes (títol original en noruec, Alt du elsker) és una sèrie de televisió noruega de drama romàntic, estrenada el 2022 sota la direcció de Stian Kristiansen. S'ha doblat i subtitulat al català per a FilminCAT.

## Sinopsi

La Sara es retroba amb un antic company d'universitat, en Jonas. Ell sembla perfecte fins que es descobreix que és un neonazi radicalitzat per fòrums d'Internet. A través d'aquesta història romàntica, la sèrie indaga els motius pels quals alguns joves europeus es poden sentir atrets per l'extrema dreta.

## Repartiment

* Jakob Fort: Jonas
* Mina Dale: Sara
* Hibba Najeeb: Hina
* Leif Arno Hofheinz: Dennis
* William Gundersen: Mons
* Tiril Marie Olsen: Tiril
* Turid Gunnes: Marit

## Episodis

| Núm. | Títol | Direcció | Guió | Data d'emissió original |
| 1 | "Qui és Jonas?" | Stian Kristiansen | Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 2 | "Inici fresc" | Stian Kristiansen | Erika Calmeyer i Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 3 | "En realitat, tinc parella" | Stian Kristiansen | Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 4 | "I tu qui ets?" | Stian Kristiansen | Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 5 | "Nosaltres som el nou ordre" | Stian Kristiansen | Marie Hafting i Babatunde Adam Oluwalana | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 6 | "Tu sabies que era així?" | Stian Kristiansen | Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |
| 7 | "Nazi cabró" | Stian Kristiansen | Marie Hafting | 17 de febrer de 2022 (2022-02-17) |

## Crítica

Segons el crític Toni de la Torre, «no és una anàlisi gaire profunda, però és suficient per generar una reflexió».

## Referències

* ↑ Farriol, Daniel. «Crítica de ‘Todo lo que amas’: Mi novio es un nazi» (en castellà), 28-06-2022. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «Tot allò que estimes». Goita què fan, ara!, 2022. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ «Quinze sèries per a evadir-se de la calor aquest estiu». VilaWeb. [Consulta: 20 març 2023].
* 1 2 «"Stranger Things 4" revalida el fenomen dels inicis de la sèrie». CCMA, 06-07-2022. [Consulta: 20 març 2023].
# Turó del Trac

El Turó del Trac és una muntanya de 368 metres que es troba a la serra de Collserola, al municipi de Barcelona, a la comarca del Barcelonès. Està situat entre el turó de Valldaura i el Castell del Fortí.

## Referències

* ↑ «Castell Fortí». Parc de Collserola.
* ↑ «Mapa». Parc Natural Collserola.
* ↑ «Torrents i rieres». EL POU, publicació del Grup d’Estudis de la Vall d’Horta i la Muntanya Pelada, 2019, Núm. Especial, pàg. 23-33.
# Els Pasqüets

Els Pasqüets és una masia de la Coma i la Pedra (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Està situada al sector sud del terme municipal, als vessants de llevant de la Serra de Querol, al marge dret del Cardener, a un centenar de metres per damunt de la carretera de Coll de Port. S'aixeca damunt d'un llom rodejat d'antics camps de conreu, avui prats de pastura. L'indret queda al sud-oest del nucli de la Coma.
S'hi va a peu per un petit sender senyalitzat: la ruta de les ermites. Al km. 4 de la carretera LV-4012 de Sant Llorenç a Tuixén, abans de creuar el pont de la Pedra, es troba a l'esquerra un ampli espai per aparcar (42° 09′ 53″ N, 1° 35′ 39″ E﻿ / ﻿42.164828°N,1.594257°E﻿ / 42.164828; 1.594257). Hi ha un pal indicador. El sender inicialment puja cap al nord però molt aviat gira en direcció sud. Està ben fressat i arriba a Sant Cristòfol en menys de mitja hora.

## Descripció

Masia de planta basilical amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia i coberta a doble vessant. La masia té un annex al cantó de llevant, cobert a una sola vessant, prolongació de les cobertes principals. A tramuntana i dins el cos de la masia, hi ha l'església de Sant Cristòfol de Pasqüets.
Feta amb material molt simple i de poca qualitat, la façana està arrebossada i té unes obertures molt irregulars, corresponents a diferents èpoques.

## Història

Procedents de la Masia de Pasqüets i conservant el mateix cognom, s'instal·laren a la vila de Sant Llorenç de Morunys; l'arxiu de la Confraria dels Colls esmenta confrares amb aquest cognom durant els segles xvi i xvii (anys 1530-40 i 1655). Durant aquests segles però, la casa continua habitada i conserven el mateix cognom de Pasqüets.
La casa de Pasqüets té annex l'església de Sant Cristòfol (del mateix nom, coneguda també com a Sant Cristòfol de Cogulls). Anomenada popularment Sant Llop i al bell mig de la Costa de Galliners, en aquest indret hi havia al segle X moltes vinyes pertanyents al monestir de Sant Llorenç de Morunys.
En el lloc de la Costa de Galliners, hi havia encara al segle xvii galls negres salvatges.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Els Pasqüets». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
# Tubs de corall

Els tubs de corall és un tipus d'espeleotema que té forma de canonada vertical, semblant a les torres de corall, un subtipus d'espeleotema del tipus coral·loide, però de característiques i origen diferent. Els tubs de corall tenen parets primes de calcita que contenen al seu interior un material suau, en general fang. El seu origen es troba als llocs on el fang s'ha anat erosionant pel degoteig de l'aigua i la calcita s'ha dipositat després en els buits que ha deixat el fang.

## Referències

* ↑ «Part II. Mineralogy. Carbonates». Geology of Carlsbad Cavern and other caves in the Guadalupe Mountains, New Mexico and Texas. [Consulta: 20 febrer 2013].
# Trachycephalus mesophaeus

Trachycephalus mesophaeus és una espècie de granota que es troba al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Garcia, P. 2004. Trachycephalus mesophaeus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Trachycephalus resinifictrix

Trachycephalus resinifictrix és una espècie de granota que es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* Amphibian Care: Trachycephalus resinifictrix.
# Txerniàievo

«Txerniàievo» té aquests significats:
* Txerniàievo (Khabàrovsk), localitat del krai de Khabàrovsk, a Rússia
* Txerniàievo (Amur), localitat de l'óblast de l'Amur, a Rússia
# Eleccions parlamentàries ruandeses de 1954

Les eleccions parlamentàries ruandeses de 1954 foren unes eleccions indirectes celebrades a Ruanda en 1954.

## Sistema electoral

El Decret del 14 de juliol de 1952 de les autoritats belgues va introduir un element de democràcia al sistema polític ruandès. Es va crear un sistema electoral complicat, que incloïa set etapes d'eleccions per escollir finalment el Conseil Superieur du Pays.
| Consell | Membres elegits | Membres ex offició | Altres membres |
| Consell de Sots-caps | 5–10 membres elegits per 10–18 notables | Sots-caps | |
| Consell de Caps | 10–18 membres, 5–9 elegits per sub-caps i 5–9 elegits per notables | Caps | |
| Consell Territorial | Sots-caps elegits entre els seus propis i notables elegits pels Consells de Caps | Caps | |
| Consell Superior | 6 caps elegits del seu propi número, 9 notables elegits pels consells territorials | Rei, presidents dels Consells Territorials | Fins a 8 co-optats |

## Resultats

Les eleccions als sub-caps i als caps van tenir lloc el 1953, amb les eleccions als Consells Territorials i al Consell Superior després de 1954.
| Consell | Membres | Membres | Membres | Membres | Membres | Membres | Membres | Membres | Repartiment de vots | Repartiment de vots | Repartiment de vots | Repartiment de vots |
| Consell | Hutus | Hutus | Hutus | Tutsis | Tutsis | Tutsis | Tutsis | Total | Hutu | Tutsi | Twa | Total |
| Consell | Caps elegits | Notables elegits | Co-optats | Caps elegits | Notables elegits | Ex officio | Co-optats | Total | Hutu | Tutsi | Twa | Total |
| Consells de Sub-caps | 0 | 1,995 | 0 | 0 | 1,562 | 628 | 0 | 4,187 | 7,674 | 5,442 | 29 | 13,485 |
| Consell de Caps | 1 | 78 | 0 | 299 | 268 | 46 | 0 | 692 | 79 | 613 | 0 | 692 |
| Consells Territorials | 0 | 19 | 0 | 56 | 83 | 46 | 0 | 204 | 19 | 185 | 0 | 204 |
| Consell Superior | 0 | 0 | 3 | 6 | 9 | 10 | 5 | 33 | 3 | 29 | 0 | 32 |
| Font: Sternberger et al. |||||||||||||

## Referències

* ↑ Dolf Sternberger, Bernhard Vogel, Dieter Nohlen & Klaus Landfried (1978) Die Wahl der Parlamente: Band II: Afrika, Zweiter Halbband, p1699
* ↑ Sternberger et al, p1725
# Eleccions parlamentàries poloneses de 2001

Les eleccions parlamentàries poloneses de 2001 es van celebrar a Polònia el 23 de setembre de 2001 per a renovar l'Assemblea Nacional de Polònia, formada pel Seim de 460 diputats i el Senat de 100 membres. El partit més votat fou Aliança de l'Esquerra Democràtica. Leszek Miller fou nomenat primer ministre de Polònia fins que va dimitir el 2004 i fou substituït per Marek Belka.
Al Senat, la dreta es formà en el Bloc Senat 2001, que va obtenir 15 senadors: 7 per Aliança Democràtica de la Dreta, 5 per Unió de la Llibertat, 2 per Plataforma Cívica i un per Dret i Justícia.
Resum dels resultats electorals de 23 de setembre de 2001 a l'Assemblea Nacional de Polònia
| Partits | Vots | % | Escons al Sejm | +/- | Escons al Senat |
| Aliança de l'Esquerra Democràtica-Unió del Treball (Sojusz Lewicy Demokratycznej-Unia Pracy, SLD-UP) | 5.342.519 | 41,04 | 216 | +52 | 75 |
| Plataforma Cívica (Platforma Obywatelska, PO) | 1.651.099 | 12,68 | 65 | +65 | 2 |
| Autodefensa de la República de Polònia (Samoobrona RP) | 1,327,624 | 10,2 | 53 | +53 | 2 |
| Dret i Justícia (Prawo i Sprawiedliwość, PiS) | 1.236.787 | 9,50 | 44 | +44 | - |
| Partit Popular Polonès (Polskie Stronnictwo Ludowe, PSL) | 1.168.659 | 8,98 | 42 | +15 | 4 |
| Lliga de les Famílies Poloneses (Liga Polskich Rodzin, LPR) | 1.025.148 | 7,87 | 38 | +38 | 7 |
| Acció Electoral Solidaritat (Akcja Wyborcza Solidarność, AWS) | 729.207 | 5,60 | 0 | -201 | 7 |
| Unió de la Llibertat (Unia Wolności) | 404.074 | 3,1 | - | | 5 |
| Moviment Social Alternatiu (Alternatywa Ruch Społeczny) | 54.266 | 0,42 | - | | - |
| Comitè Electoral de la Minoria Alemanya (Komitet Wyborczy Mniejszość Niemiecka) | 47.230 | 0,36 | 2 | | |
| Independents | | | | | 2 |
| Total (participació 46,29%) | | | 460 | | 100 |

## Referències

* Obwieszczenie Państwowej Komisji Wyborczej z dn. 26 IX 1997 r., Monitor Polski. Nr 109, poz. 1186
* Obwieszczenie PKW z dn. 26 IX 2001 r., Dz.U. Nr 109, poz. 1187
* The Polish Voice, 2001, Nr 12 (http://www2.warsawvoice.pl/tpv_old/12/PV01.html)
# Els crims de la Rue Morgue

Els crims de la Rue Morgue (The Murders in the Rue Morgue) és un conte d'Edgar Allan Poe, publicat a la revista Graham's Lady's and Gentleman's Magazine de Filadèlfia, el desembre de 1841. El relat, un dels més cèlebres de Poe, narra la investigació que porta a terme l'inspector amateur C. Auguste Dupin per tal d'aclarir l'assassinat brutal de dues dones en una habitació tancada per dins i com si el criminal s'hagués esvaït. L'autor es basava en els mètodes de l'inspector de policia de París Vidocq, i en realitat pretenia fer una burla de les pràctiques analítiques i racionalistes portades a l'extrem. Irònicament, però, va establir les bases de la narrativa policíaca. Dupin, que després protagonitzaria dos contes més de Poe, El misteri de Marie Rogêt i La carta robada, inspirà a Arthur Conan Doyle el seu famós Sherlock Holmes.
Un segle i mig després, el grup britànic Iron Maiden faria una excel·lent cançó, amb el mateix nom, inspirada en aquesta obra.
Aquesta obra ha estat traduïda al català en diverses ocasions des de principis del segle xx. En primer lloc, per l'Editorial Catalana (vers 1918), amb traducció de Carles Riba. La darrera, el 2009, amb traducció de Josep Marco, per l'editorial Bromera, d'Alzira.

## Referències

* ↑ Sova, Dawn B. Critical Companion to Edgar Allan Poe: A Literary Reference to His Life and Work (en anglès). Infobase Publishing, 2007, p.120. ISBN 1438108427.
* ↑ «Catàleg de la Biblioteca de Catalunya». [Consulta: 26 gener 2019].
# Trinidad (Uruguai)

Trinidad (antigament Porongos) és la capital del departament de Flores, Uruguai. D'acord amb al cens de 2006, tenia una població aproximada de 25.031 habitants, dels quals 21.031 corresponen a l'àrea urbana (85,1%) i 3.730 (14,9%) a l'àrea rural. Els nadius d'aquesta ciutat se'ls coneix com a trinitarios o porongueros, per la seva proximitat al rierol Porongos.
A pocs quilòmetres al sud de la ciutat, en l'entroncament de les rutes 3 i 23, s'ubica un grup escultòric denominat Zoològic del futur.
La ciutat té un pacte d'agermanament amb la ciutat cubana del mateix nom.

## Població

Trinidad tenia 20.982 habitants durant el cens del 2004, segons les dades de l'INE.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 15.455 | 17.597 | 18.372 | 20.031 | {{{5}}} |

## Història

Abans de rebre el nom de Trinidad, la ciutat havia estat anomenada Porongos pels soldats espanyols. Venancio Flores, expresident de l'Uruguai i oriünd de la ciutat, havia construït un fort en temps de guerra. El nom original, Porongos, es deu a la muntanya escarpada (cuchilla a l'Uruguai) i al rierol del mateix nom.

## Economia

En la part nord del departament, la ramaderia és dominant, mentre que la zona sud és més agrícola (cereals, fruites i olis). Per aquesta raó, Trinidad és considerada com el centre comercial d'aquests productes.
El ferrocarril que la uneix amb Durazno, la carretera San José-Paysandú, i l'aeròdrom han fet que Trinidad ja no estigui aïllada de la resta del país com ho ha estat durant molt temps.

## Imatges

* Entrada sud a la ciutat, per la ruta 3.
* Plaça Constitució.
* Parque Centenario.

## Referències

* ↑ (castellà) RAE, Definició de poronguero.
* ↑ (castellà) Enlace Solidario: Informació sobre Trinidad, Uruguai
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai Arxivat 2009-11-14 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa, localització, clima i altres dades (en anglès)
* Distàncies en quilòmetres entre les principals ciutats de l'Uruguai (castellà)
# Eleccions presidencials de Cap Verd de 1996

Les eleccions presidencials de Cap Verd de 1996 van tenir lloc a Cap Verd el 18 de febrer de 1996. Només es va presentar un sol candidat, el president sortint António Mascarenhas Monteiro del Moviment per la Democràcia. Fou reelegit amb un 92,1% dels vots. La participació fou del 43,5%.

## Resultats

| Candidats | Partit | Vots | % |
| António Mascarenhas Monteiro | Moviment per la Democràcia | 81.821 | 92,1 |
| En contra | En contra | 7.012 | 7,9 |
| Nuls/en blanc | Nuls/en blanc | 1,884 | – |
| Total | Total | 90.177 | 100 |
| Votants registrats/participació | Votants registrats/participació | 207.146 | 43,5 |
| Font: Nohlen et al. ||||

## Referències

* ↑ Nohlen, D, Krennerich, M & Thibaut, B (1999) Elections in Africa: A data handbook, p201 ISBN 0-19-829645-2
# Unió per a la Democràcia Multipartidista

La Unió per a la Democràcia Multipartidaria (en anglès: Union for Multiparty Democracy o UMD) és un partit polític d'oposició a Tanzània.
Arran la instauració del sistema multipartidista el març de 1992, el partit es va registrar el 21 de gener de 1993. Es va presentar per primera vegada a les eleccions parlamentàries de 1995 com quasi tots els altres partits polítics que acabaven de ser legalitzats i registrats oficialment com a candidats. El partit va obtenir 41,257 vots, que representava el 0.6% dels votants.
El partit no va presentar un candidat presidencial en les eleccions del 14 de desembre de 2005, però va fer costat a Sengondo Mvungi de la NCCR-Mageuzi. Es va situar en el cinquè lloc de deu candidats, guanyant el 0,49% dels vots.

## Referències

* ↑ Reeves, Pamela. Republic in Transition: 1995 Elections in Tanzania and Zanzibar. IFES, 1995, p. 25. ISBN 9781879720299.
* 1 2 Ofcansky, Thomas P.; Kurtz, Laura S.; Yeager, Rodger. Historical Dictionary of Tanzania (en anglès). Scarecrow Press, 1997. ISBN 978-0-8108-3244-2.