OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Sant Tropetz

El cantó de Sant Tropetz és un cantó francès del departament de la Var, situat al districte de Draguinhan. Té 7 municipis i el cap és Sant Tropetz.

## Municipis

* Cavalaira de Mar
* La Crotz Valmer
* Gassin
* La Mòla
* Ramatuela
* Lo Raiòu Canadèu
* Sant Tropetz

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1967-1973 | Jean Lescudier | |
| 1973-1985 | Albert Raphaël | PS |
| 1985-1992 | Louis Faucher | UDF |
| 1992-2001 | Jean-Michel Couve | RPR |
| 2001- | Alain Spada | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 10.662 | 12.885 | 13.752 | 17.180 | 18.630 | 19.753 | 21.752 |
# Purujosa

Purujosa és un municipi espanyol de la comarca d'Aranda (Aragó, província de Saragossa).

## Referències

* ↑ «Provincia de Zaragoza (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22 gener 2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Cantó de Monastièr de Clarmont

El cantó de Monastièr de Clarmont és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Grenoble. Té 12 municipis i el cap és Monastièr de Clarmont.

## Municipis

* Avinhonet
* Château-Bernard
* Saint-Martin-de-la-Cluze
* Gresse-en-Vercors
* Miribel-Lanchâtre
* Monastièr de Clarmont
* Roissard
* Saint-Andéol
* Saint-Guillaume
* Saint-Paul-lès-Monestier
* Sinard
* Treffort

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-196. | Marcel Cuynat | radical |
| 196.-1973 | Bernard Deconinck | Divers gauche, després Divers droite |
| 1973-1995 | Maurice Puissat | Divers gauche, després Divers droite |
| 1995-2011 | Roger Pellat-Finet | Divers droite |
| 2011- | Frédérique Puissat | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 1.049 | 2.320 | 2.217 | 2.625 | 3.417 | 3.908 | 4.683 |
# Cantó de Moncoutant

El cantó de Moncoutant és un cantó francès del departament de Deux-Sèvres, situat al districte de Parthenay. Té 12 municipis i el cap és Moncoutant.

## Municipis

* Chanteloup
* Clessé
* L'Absie
* La Chapelle-Saint-Étienne
* La Chapelle-Saint-Laurent
* Largeasse
* Le Breuil-Bernard
* Moncoutant
* Moutiers-sous-Chantemerle
* Pugny
* Saint-Paul-en-Gâtine
* Trayes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1919-1940 | Émile Taudière | RIAS |
| 1949-1961 | M. Tricot | Divers droite |
| 1961-19.. | M. Marsteau | Divers droite |
| 19..-1998 | Guy Gonnord | Divers droite |
| 1998- | Jean-Louis Potiron | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 11.720 | 11.386 | 11.235 | 11.177 | 11.171 | 10.594 | 10.801 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Mondoubleau

El cantó de Mondoubleau és un cantó francès del departament de Loir i Cher, situat al districte de Vendôme. Té 14 municipis i el cap és Mondoubleau.

## Municipis

* Arville
* Baillou
* Beauchêne
* Choue
* Cormenon
* Mondoubleau
* Oigny
* Le Plessis-Dorin
* Saint-Agil
* Saint-Avit
* Saint-Marc-du-Cor
* Sargé-sur-Braye
* Souday
* Le Temple

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Jean-Laurent Gheerbrandt | SFIO |
| 1949-1971 | André du Vigneau | CNIP |
| 1971-1973 | Gaston Busson | Divers gauche |
| 1973-1998 | Pierre Fauchon | CD, després UDF-CDS |
| 1998-2004 | Henri Cochelin | Divers gauche |
| 2004- | Jean Léger | UDF, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.480 | 6.886 | 6.595 | 6.238 | 5.895 | 5.848 | 5.785 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Campionat d'Espanya de motocròs 1989

La temporada de 1989 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 31a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | José María González | Honda | ? |
| 2 | Josep Alonso | Yamaha | ? |
| 3 | Òscar Vallès | ? | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Pablo Colomina | Yamaha | ? |
| 2 | Luis López | Honda | ? |
| 3 | Jordi Elías | Yamaha | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Categories inferiors

Font:
| Campionat | Guanyador | Motocicleta |
| Juvenil-B (Sub-16) 80cc | Óscar Olmedo | Kawasaki |
| Juvenil-A (Sub-13) 80cc | Fco. Javier Fernández | Kawasaki |
| Trofeu Alevins-B 60cc | Juan Carlos Hours | Kawasaki |
| Trofeu Alevins-B Especial 60cc | Enrique Rodríguez | Kawasaki |
| Trofeu Alevins-A 50cc | Josep Miralles | Malaguti |

## Referències

* ↑ «RFME Campeonatos de España de Motocross / Supercross / Freestyle» (PDF) (en castellà). rfme.com. RFME, 10-11-2022. [Consulta: 12 desembre 2022].
* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
# Campionat d'Espanya de motocròs 1984

La temporada de 1984 del Campionat d'Espanya de motocròs fou la 26a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola.

## Classificació final
### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jordi Elías | Cagiva | ? |
| 2 | Toni Elías | Cagiva | ? |
| 3 | Pablo Colomina | KTM | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Pablo Colomina | KTM | ? |
| 2 | Toni Elías | Cagiva | ? |
| 3 | Toni Arcarons | Honda | ? |
| 4 | ? | ? | ? |
| 5 | ? | ? | ? |
| 6 | ? | ? | ? |
| 7 | ? | ? | ? |
| 8 | ? | ? | ? |
| 9 | ? | ? | ? |
| 10 | ? | ? | ? |

## Categories inferiors

Font:
| Campionat | Guanyador | Motocicleta |
| Trofeu Sènior 250cc | Jesús Barragán | Gilera |
| Trofeu Júnior 125cc | Luis Tello | KTM |
| Copa Juvenil (Sub-16) 80cc | José Manuel Sainz | Suzuki |

## Referències

* ↑ «RFME Campeonatos de España de Motocross / Supercross / Freestyle» (PDF) (en castellà). rfme.com. RFME, 10-11-2022. [Consulta: 12 desembre 2022].
* Pi, Pere. «62. Els rivals del motocròs». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 103-105. ISBN 9788461590353.
# Carrer de Vista Alegre (Gósol)

Carrer de Vista Alegre és una obra de Gósol (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El carrer Vista Alegre és un dels més característics de la població així com a ben conservats. Està situat aprofitant el desnivell d'un petit turó, les cases responen totes a una tipologia comuna d'alta muntanya; cases amb parament de pedra, murs gruixuts, de dos o tres pisos com a molt amb coberta de teula àrab.

## Història

La indústria tèxtil de les mantes de Gósol, ja d'origen medieval, prosperà àmpliament durant els segles xvii i XIX, obrint noves possibilitats d'expansió a la vila. A poc a poc es començaren a construir noves cases fora dels murs del vell poble, presidit pel castell. També sorgiren carrers nous com el de la pujada del Tossal al segle xvii, o ja al segle xviii molts dels actuals, quedant constituïts com ho coneixem actualment a principis del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Carrer de Vista Alegre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Párvusz

Párvusz (apel·latiu de Norbert Kiss Budapest, l'1 de març de 1981) és un artista gràfic hongarès.

## Estil i treballs

Va estudiar a Budapest i a Szeged. En general l'art de Párvusz sobre la base de tinta xinesa, aquarel·la que utilitza de vegades, però el color bàsic és el blanc i negre.
L'artista hongarès Endre Szász i l'artista holandès MC Escher van influir en el seu art i el 2004 va trobar el seu propi estil, després de les dues obres el nom de la persona. El 2005 se'n va anar a Lapònia, després que el retorn a Hongria que va començar a dibuixar amb símbols lapons. El millor d'aquesta era és la Mona Lisa sami, que es va vendre a Noruega. El 2007 set quadres van ser exposats en una galeria noruega de Tromsø. El 2009 trobà una altra forma del seu art i va començar a gravar en fusta.

## Obres

* Saami Mona Lisa
* Anatomia de quatre peces
* Martha en l'estil de Mucha
* M. C. Escher en el seu propi estil
* Escut d'armes de Martha
* Arbre - Arrel
* Creu número 1
* Creu número 2
* Creu celta
* Aino de la Kalevala
* El 'Kish'
* Ocàs en Hèlsinki. Pintura a l'oli. 82 cm x 62 cm

## Referències

* ↑ «Parvusz.fw.hu». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 31 març 2010].

## Enllaços externs

* Official Home Page
# Reguer de la Caseta

El Reguer de la Caseta és un torrent afluent per la dreta de la Rasa d'Ardèvol.

## Termes municipals que travessa

El Reguer de la Caseta transcorre íntegrament pel terme municipal de Pinós (Solsonès)

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Reguer de la Caseta està constituïda per 1 sol curs fluvial d'una longitud de 950 m.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Llanera full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Regulació

«Regulació» té aquests significats:
* Regulació o norma jurídica, ordenació del comportament humà dictat per l'autoritat competent d'acord amb un criteri de valor i el seu incompliment comporta una sanció
* Regulació automàtica, branca de l'enginyeria que s'ocupa del control d'un procés en un estat determinat
* Regulació enzimàtica, forma en què interacciona un enzim d'acord amb les concentracions de substrat, producte o altres factors presents en el seu medi d'acció
* Regulació al·lostèrica, tipus de regulació enzimàtica
* Regulació de l'expressió gènica, conjunt de processos que afecten l'acció del gen a nivell de traducció o transcripció, regulant els productes funcionals d'un gen
* Regulació tèrmica, capacitat d'alguns éssers vius de controlar la seva temperatura interna de forma autònoma de l'exterior
* Regulació insular de les Antilles Neerlandeses, llei neerlandesa que descrivia l'autonomia dels diferents territoris insulars de les Antilles Neerlandeses vigent entre 1951 i 2010.
# Casa Pallejà (Gelida)

La Casa Pallejà és una obra modernista de Gelida (Alt Penedès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal que forma part de l'àrea d'estiueig de Gelida. Construïda a finals del segle passat, consta de dues plantes, cellers i un mirador, una amplíssima terrassa, jardí i horts. Com a detalls, cal esmentar les capçaleres voluptuoses de trencadissa de ceràmica marró de regust gaudinià, les reixes clarament seriades, un colomar -al jardí- d'un disseny especial graciosíssim, revestit de mosaics multicolors, i pintures i dibuixos contemproanis fetes pels Pallejà.

## Història

Des de finals i primeries de segle, aquesta casa ha estat escenari de les festes modernistes a Gelida, on es reunia la burgesia barcelonina que passava els estius a Gelida, amb alguns membres destacats de la societat gelidenca, celebrant jocs florals, representacions teatrals en el teatre de la casa, actuacions de la Coral de Gelida, etc, etc, i paral·lelament, residència del poeta Ramon Pallejà i Camaló.

## Referències

* 1 2 «Casa Pallejà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 octubre 2017].
# Casa Vilamala (Manlleu)

La casa Vilamala és un edifici de Manlleu (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es troba en la plaça de Fra Bernardí.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i tres pisos. Les obertures dels dos pisos habitables són balcons amb les baranes de ferro forjat, mentre que al pis superior hi ha una porxada, que tenia funció d'assecador. Tota la façana està decorada per esgrafiats que divideixen els diferents cossos de la façana, tant verticalment (columnes amb fusts estriats i capitells de volutes), com horitzontalment (franges de línies rectes). Els panys de paret estan decorats amb incisions en l'arrebossat imitant carreuons rectangulars ben tallats amb petites rajoles de ceràmica de colors als angles o juntes. Les llindes, els brancals i els ampits de les finestres balcó estan especialment decorades amb esgrafiats de motius vegetals (fulles i flors). A la part superior de la façana, en la línia de separació dels dos pisos, destaquen les representacions de flors i ramatges enllaçats de rajoles i tessel·les de ceràmica

## Història

És una construcció que correspon a l'època de transformació d'antigues cases del nucli urbà de Manlleu, en un temps en què el benefici proporcionat per les indústries i el comerç generava un excedent que s'usava i invertia en la construcció.
La Casa Vilamala va ser construïda pel mestre d'obres Ignasi Mas, nascut a Manlleu i conegut amb el sobrenom de "Nasi paleta". L'encàrrec fou de Joan Vilamala, industrial de Manlleu el nom del qual figura en una llinda a la porta d'entrada al jardí.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Vilamala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Campionat del Món de X-Trial 2011

La temporada de 2011 del Campionat del Món de X-Trial fou la 19a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 6 proves puntuables, celebrades entre el 27 de novembre de 2010 i el 19 de març de 2011. Una de les proves destacades va ser el Trial Indoor de Barcelona, disputat el 6 de febrer.
A partir d'aquell any, el campionat passava a anomenar-se oficialment SPEA FIM X-Trial World Championship.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Toni Bou | Montesa HRC | 120 |
| 2 | Albert Cabestany | Sherco | 75 |
| 3 | Adam Raga | Gas Gas | 75 |
| 4 | Jeroni Fajardo | Beta/Ossa | 60 |
| 5 | Takahisa Fujinami | Montesa HRC | 34 |
| 6 | Jack Challoner | Beta | 24 |
| 7 | James Dabill | Gas Gas/Beta | 22 |
| 8 | Michael Brown | Sherco/Gas Gas | 19 |
| 9 | Loris Gubian | Gas Gas | 5 |
| 10 | Matteo Grattarola | Gas Gas | 2 |

## Referències

* «FIM X-Trial World Championship 2011» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2012. [Consulta: 14 setembre 2011].
* «SPEA FIM X-Trial World Championship Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2011. Arxivat de l'original el 9 de març 2012. [Consulta: 14 setembre 2011].
# Radiància espectral

Els cossos calents emeten radiació tèrmica en tot l'espectre electromagnètic, sobretot en la zona de l'infraroig. Si es mesura la radiància d'un cos per a tot l'espectre de freqüències, s'obté la radiància espectral del cos.
En analitzar les corbes obtingudes amb el cos a diferents temperatures, és evident que aquesta corba depèn fortament de la temperatura, i del material pel fet que cada material té la seva pròpia corba d'emissivitat espectral. A més, a mesura que augmenta la temperatura, la freqüència a la qual passa la màxima radiància va augmentant, passant de l'infraroig al vermell opac, després al vermell brillant i al blanc.
Aquest resultat es coneix com la Llei de Wien :
    $\nu _{\max }=\alpha T$
On, $\nu _{\max }$ és la freqüència per la qual la radiància assoleix el seu màxim.
També, tenint en compte que la velocitat de les ones electromagnètiques és la velocitat de la llum ( c ), la Llei de Wien es pot escriure com la següent equació:
    $\lambda _{\max }T={\textrm {Ct.}}$
La Llei de Wien s'obté derivant la Llei de Planck en funció de la longitud d'ona i igualant a zero:
    $E_{\lambda ,b}(\lambda ,T)={C_{1} \over \lambda ^{5}\cdot (i^{C_{2} \over \lambda \cdot T}-1)}$
    ${D(E_{\lambda ,b}(\lambda ,T)) \over d\lambda }=0$
Avaluant la derivada es pot determinar que la constant de Wien és $2897,6\mu m\cdot K$ per la qual cosa:
$\lambda _{\max }\cdot T=2897,6\mu m\cdot K$
on ${\displaystyle T}$ és la temperatura del cos negre en Kelvin (K) y ${\displaystyle \lambda _{\mathrm {max} }}$ és la longitud d'ona del pic d'emisió en metres. La constant de Wien ve expressada en Kelvin x metre.

## Vegeu també

* Radiació tèrmica
* Cos negre
* Llei de Planck
* Llei de Wien

## Referències

* ↑ «Radiància espectral». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Raoul Lesueur

Raoul Lesueur (Le Havre, Sena Marítim, Alta Normandia, 29 d'abril de 1912 - Vallauris, 19 d'agost de 1981) va ser un ciclista francès que va ser professional entre 1934 i 1952. Combinà el ciclisme en pista amb el ciclisme en ruta. Els seus principals èxits els aconseguí en pista, proclamant-se campió del món de mig fons el 1947 i 1950.

## Palmarès

* 1934
** Vencedor d'una etapa de la Niça-Toló
** Vencedor d'una etapa de la Niça-Annot-Niça
* 1935
** 1r a la Gènova-Niça
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça
* 1937
** 1r a la Gènova-Niça
** 1r a la París-Caen
* 1943
** 1r al Critèrium dels Asos
* 1947
** Campió del món de mig fons
* 1949
** Campió de França de mig fons
** Medalla de bronze al Campionat del món de mig fons
* 1950
** Campió del món de mig fons
* 1951
** Campió d'Europa de mig fons

### Resultats al Tour de França

* 1936. 14è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# República d'Alexandria

La República d'Alexandria fou un estat musulmà que va existir a la ciutat d'Alexandria (Egipte) del 816 al 827.
La rebel·lió cordovesa del 812 contra Al-Hàkam I fou derrotada i els musulmans del barri d'Al-Barad foren expulsats de Còrdova; alguns es van establir al Maroc, però uns deu mil d'ells, juntament amb mariners del litoral andalús es van dedicar a la pirateria especialment al Mediterrani central i oriental.
El 816 es van apoderar d'Alexandria amb el suport de la població local i es va proclamar la República sota la direcció de Umar ben Hafs ben Shuayb ben Isa al-Ghaliz (el gros). Van fer algunes incursions, entre elles una a Creta.
El 827 Abd-Al·lah ibn Tàhir, governador enviat a Egipte pel califa Mamun va assetjar la ciutat (maig) que va haver de capitular (juny). Els assetjats van obtenir l'aman i van poder sortir de la ciutat sans i estalvis amb la condició de no emportar-se cap esclau ni cap egipci i de no entrar en cap país musulmà. Els expulsats es van dirigir a Creta i la van conquerir el mateix 827 o al 828 i van establir l'Emirat de Creta.

## Referències

* ↑ Miles, George C. «Byzantium and the Arabs: Relations in Crete and the Aegean Area». Dumbarton Oaks Papers, 18, 1964, pàg. 1–32. DOI: 10.2307/1291204. JSTOR: 1291204.
# Cantó de Le Tampon-4

El cantó de Le Tampon-4 és un cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'oceà Índic. Correspon a una fracció de la comuna de Le Tampon.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004 - | Jean-Jacques Vlody | |

## Vegeu també

* Cantons de l'illa de la Reunió
* Comunes de l'illa de la Reunió
* Consell General de l'illa de la Reunió
# Refugi Albert Primer

El Refugi Albert Primer, Refuge Albert 1er en francès, és un refugi d'alta muntanya del Club Alpí Francès (CAF), secció de Chamonix i consta d'una cabana de fusta de l'any 1930, usada actualment com a refugi hivernal, i una construcció nova en pedra, un poc més amunt de la primera, que s'explota a l'estiu.
El refugi està emplaçat més amunt de la morrena de la Glacera de Le Tour, a la vall de Le Tour. És el punt de partida per a les ascensions als cims Aiguille du Tour i Aiguille du Chardonnet. Està situat a una altitud de 2706 m. Té una capacitat de 140 places en el refugi de pedra i de 30 en el de fusta.
Rep el nom del rei Albert I de Bèlgica, que el va inaugurar el 30 d'agost de 1930. El refugi de pedra es va inaugurar el 1959. Aquest últim va ser substancialment renovat en 2012 en una primera fase, estant previstes més fases que conclouran en 2014.

## Referències

* ↑ Fitxa del refugi, refuges.info (en francès)
* ↑ «Chamonet (en anglès)». Arxivat de l'original el 2014-03-24. [Consulta: 5 febrer 2015].
# Refugi Bages

El refugi Bages és un refugi de muntanya a 1.768 m d'altitud del municipi de la Coma i la Pedra (Solsonès) i situat a Prat Donadó, ben a la vora de les pistes d'esquí del Port del Comte.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya

## Enllaços externs

* Web del refugi al CEEB
# Cantó de Saint-Julien-de-Vouvantes

El cantó de Saintt-Julien-de-Vouvantes (bretó Kanton Sant-Juluan-Gouwent) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes:
* La Chapelle-Glain (Chapel-Glenn, 775 habitants)
* Erbray (Ervoreg, 2.695 habitants)
* Juigné-des-Moutiers (Yaoueneg-ar-Mousterioù, 325 habitants)
* Petit-Auverné (Arwerneg-Vihan, 392 habitants)
* Saint-Julien-de-Vouvantes (Sant-Juluan-Gouwent, 926 habitants)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Jean Poulain | Divers droite | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó de Saint-Joseph (Martinica)

El cantó de Saint-Joseph és una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica. El cantó comprèn la comuna de Saint-Joseph.
Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2008-2014 | Athanase Jeanne-Rose | Federació Socialista Martiniquesa | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cas Norris contra Irlanda

El cas Norris contra Irlanda va ser un cas resolt pel Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH) en 1988, en el qual David Norris va acusar amb èxit a Irlanda que la tipificació com a delicte d'uns certs actes homosexuals entre homes adults amb consentiment violava l'article 8 del Conveni Europeu de Drets Humans, que recull el dret al respecte de la vida privada i familiar.

## Cas original

El cas original en els tribunals irlandesos va ser Norris contra el Fiscal General, presentat en 1977 i resolt per la Cort Suprema d'Irlanda en 1983. L'advocada principal de Norris va ser un membre de la Campanya per a la Reforma de la Llei sobre l'Homosexualitat, Mary Robinson, que en 1990 es convertiria en la primera dona en ser presidenta d'Irlanda. Els tribunals irlandesos van dictaminar que el dret a la intimitat de Norris no es violava en virtut de la Llei de Delictes contra la Persona de 1861 (que tipificava el "sodomia") i la Llei d'esmena del dret penal de 1885 (que tipificava la "indecència greu").

## Cas davant el TEDH

Norris va apel·lar la decisió del tribunal irlandès davant el TEDH en 1983. El Tribunal va dictar sentència en 1988, fallant a favor de Norris per motius similars als de la seva decisió de 1981 en el cas Dudgeon contra el Regne Unit.
Les lleis impugnades per la sentència van ser finalment derogades per la Llei de Dret Penal (Delictes Sexuals) de 1993.

## Referències

* «Case of Norris v. Ireland (Application no. 10581/83)». European Court of Human Rights, 26-10-1988.
* Norris v. A.G. [1983] IESC 3, [1984] IR 36 (22 April 1983), Supreme Court (Ireland)
* ↑ «Private Members' Business. - Criminal Law (Sexual Offences) Bill, 1993: Second Stage.». Dáil Éireann debates. Oireachtas, 23-06-1993. [Consulta: 9 juliol 2012].
* ↑ Criminal Law (Sexual Offences) Act, 1993 Arxivat 2015-03-29 a Wayback Machine. Irish Statute Book