OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plutus

Plutus (en grec: Πλοῦτος) és una comèdia d'Aristòfanes, estrenada l'any 388 aC. Resulta ser una sàtira política situada a l'Atenes contemporània del comediògraf, protagonitzada pel déu que personifica la riquesa, Plutos. Reflectint el desenvolupament de la vella comèdia cap a la nova comèdia, utilitza estereotips de personatges familiars com l'amo estúpid i l'esclau insubordinat, amb la intenció d'atacar la moral de l'època.

## Argument

L'obra presenta un ciutadà vell d'Atenes, Cremilos, i el seu esclau Cario. Cremilos es presenta ell i la seva família com a persones virtuoses però pobres, i va a buscar consell a l'oracle. L'obra comença quan torna de Delfos, després que Apol·lo li hagi dit de seguir el primer home que es trobés i convèncer-lo d'anar a casa amb ell. Aquest home resulta ser el déu Plutus, que és, contràriament a les seves expectatives, un pobre pidolaire cec. Segons Aristòfanes va ser el mateix Zeus el que el va cegar, perquè en repartir els seus dons no es fixés en la gent a qui els donava, i no repartís només a la gent de bé, sinó també als malvats. Després d'una llarga estona discutint, Cremilos convenç Plutus per entrar a casa seva, on recupera la vista, i considera que la «riquesa» ara aniria només cap aquells que realment la mereixen.
La primera part de l'obra examina la idea que la riquesa no està distribuïda als virtuosos, o necessàriament als no virtuosos, sinó que està distribuïda a l'atzar. Cremilos està convençut que si la ceguesa d'en Plutus ha estat sanada, el dolent es pot corregir, fent del món un millor lloc.
Després que Plutus recuperés la vista al temple d'Asclepi, es converteix en un membre de la casa de Cremilos. Alhora, tot el món es revolta econòmicament i social.
Al final de l'obra, el déu missatger Hermes informa Cremilos i la seva família de la ira dels déus. Com en la comèdia d'Aristòfanes Els ocells, els déus no han tingut sacrificis des que els humans han prestat tota la seva atenció només a Plutus. Hermes, també preocupat, s'ofereix per treballar per als mortals i entra a la casa de Cremilos com un servent en aquestes condicions.

## Traduccions

* William Charles Green, 1892 - vers: text complet, en anglès
* Benjamin B. Rogers, 1924 - vers
* Arthur S. Way, 1934 - vers
* traductor desconegut- prosa: text complet, en anglès
* George Theodoridis, 2008 - prosa: text

## Altres obres d'Aristòfanes

* Els acarnesos
* Els cavallers
* Els núvols
* Les vespes
* La Pau
* Els ocells
* Lisístrata
* Tesmofòries
* Les granotes
* Les assembleistes.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 444-445. ISBN 9788496061972.
* ↑ Easterling, P. E. (et al.) (eds.). Historia de la literatura clásica I: literatura griega. Madrid: Gredos, 1990, p. 443-445. ISBN 842491421X.
# Newcastle

«Newcastle o New Castle» té aquests significats:
* Toponímia:
** Estats Units:
*** New Castle (Colorado)
*** New Castle (Delaware)
*** New Castle (Indiana)
*** New Castle (Kentucky)
*** Newcastle (Maine)
*** Newcastle (Nebraska)
*** New Castle (Nova Hampshire)
*** New Castle (Nova York)
*** Newcastle (Oklahoma)
*** New Castle (Pennsilvània)
*** Newcastle (Texas)
*** New Castle (Virgínia)
*** Newcastle (Washington)
*** Newcastle (Wyoming)
*** New Castle Northwest
** Regne Unit: Newcastle upon Tyne, ciutat i aglomeració metropolitana del comtat de Tyne and Wear
** Austràlia: Newcastle (Austràlia), ciutat australiana
** Sud-àfrica: Newcastle (KwaZulu-Natal)
* Esport:
** Newcastle United Football Club, club de futbol anglès de la ciutat de Newcastle upon Tyne a Tyne i Wear
** Newcastle Falcons, club anglès de rugbi a 15 fundat el 1990
# Constel·lació del Rellotge

El Rellotge (Horologium) fou anomenada originalment Horologium Oscillitorium per l'Abbé Nicolas Louis de Lacaille, en honor del rellotge de pèndol, de Christiaan Huygens. És una de les constel·lacions situades més al sud, dins una regió del cel d'estels molt febles, sent les seves estrelles també molt tènues.

## α Horologii

α Horologii és l'estrella més brillant de la constel·lació del Rellotge, però no és gaire brillant. Amb una magnitud aparent de solament 3,85, α Horologii és una gegant vermella deu vegades més gran que el Sol i està fusionant en aquest moment el seu Heli en carboni i oxigen.

## Altres estrelles

Llevat de α Horologii, totes les estrelles del rellotge són menors de la cinquena magnitud.
R Horologii és una estrella variable del tipus Mira (o Ceti): varia entre les magnituds 4,7 i 14,3 en un cicle de 407,6 dies, per la qual cosa esdevé la segona estrella més brillant de la constel·lació.

## Vegeu també

Llista d'estrelles del Rellotge
# Sant Sadurní de Malanyeu

Sant Sadurní de Malanyeu és una església del municipi de la Nou de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Sant Sadurní se situa a la part alta del poble de Malanyeu i té adossades construccions que en dificulten la visió. L'edifici és d'una única nau coronada amb un absis semicircular. És un exemplar romànic que fou sensiblement modificat al segle xviii. A la planta original s'hi afegiren dues capelles, però es conserva la coberta amb volta i l'absis, malgrat que ambdós foren realçats i la finestra central de l'absis cegada. El campanar de planta quadrada també és posterior a la primera obra. Conserva la porta original al mur de ponent, de tres arcs en degradació, amb unes senzilles dovelles i coronada per una arquivolta que fa de guardapols. La part més interessant és l'absis, malgrat que fou sobrealçat, el seu mur és coronat per un fris ininterromput d'arcuacions cegues fetes amb gran perfecció amb petites dovelles. El campanar de torre de planta quadrada correspon a la reforma d'època barroca. A l'absis hi ha el retaule de Sant Sadurní, barroc del segle xviii, que fou restaurat el 2016.

## Història

Malanyeu surt esmentat ja en els documents més antics que es conserven a l'arxiu de Vic. L'any 886 s'esmenta la vila de Malanyeu (A.C. Vic, cal.9, epis.I, nº4) i també els primers anys del segle X (929). El lloc de Malanyeu i la seva església pertanyien a la jurisdicció del Monestir de Santa Maria de Ripoll, car el segle xviii aquest monestir reivindicava encara la possessió del lloc enfront del Sant Llorenç prop Bagà.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sadurní de Malanyeu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ «El Departament de Cultura restaura el retaule barroc de Sant Serni de la parròquia de Sant Sadurní de Malanyeu». Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura, 01-04-2016. [Consulta: 15 abril 2016].
# Ruleta rusa (disc)

* No s'ha de confondre amb Ruleta russa.
Ruleta rusa és un àlbum de Joaquín Sabina presentat el 15 i 16 de desembre de 1983 al Teatre Salamanca de Madrid. Inicialment el nom del disc havia de ser Punto y seguido. El disc està produït per Jorge Álvarez i Joaquín Sabina, tot i que segons Sabina la col·laboració no va ser sempre fàcil i conté algunes aportacions de Luís Cobos. La cançó Guerra mundial està escrita per Manolo Tena i Negra noche és una balada que va compondre juntament amb Hilario Camacho.

## Llista de cançons

* "Ocupen su localidad" - 3:25
* "Telespañolito" - 5:44
* "Caballo De Carton" - 4:16
* "Guerra Mundial" - 3:49
* "Negra noche" - 4:41
* "Eh, Sabina" - 3:41
* "Juana la Loca" - 5:35
* "Ring, ring, ring" - 4:0
* "Pisa el acelerador" - 3:41
* "Por el túnel" - 5:10

## Referències

* ↑ "Joaquín Sabina. Perdonen la tristeza". Javier Menéndez Flores. ISBN 84-01-37701-3
# Cooperativa Agrícola de Banyoles

La Cooperativa Agrícola de Banyoles és una cooperativa del sector agrari que funciona a Banyoles des del 1907. Tot i que antigament l'entitat se situava vora el Monestir de Sant Esteve, avui té seu a Cornellà del Terri.

## Referències

* ↑ «La cooperativa agrícola de Banyoles celebra els cent anys». Diari de Girona, 28-08-2007. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «ERC de Banyoles planteja convertir la Cooperativa Agrícola en un centre cultural que inclogui la Biblioteca». Ràdio Banyoles, 26-04-2019. [Consulta: 1r juliol 2023].
* ↑ «El conseller Llena presideix demà el centenari de la Cooperativa Agrícola de Banyoles». Generalitat de Catalunya, 31-08-2007. [Consulta: 1r juliol 2023].

## Bibliografia complementària

* Bosch i Cuenca, Pere. Cooperativa Agrícola de Banyoles. Cent anys. Banyoles: Cooperativa Agrícola de Banyoles, 2007. ISBN 9788461212491.
# Saint Louis

«Saint Louis, Saint-Louis o St. Louis» té aquests significats:
* Toponímia:
** Entitats de població:
*** Saint-Louis (Alt Rin), municipi francès a la regió d'Alsàcia, departament de l'Alt Rin
*** Saint Louis (Missouri), àrea metropolitana més gran en l'estat de Missouri als Estats Units
*** Saint-Louis-et-Parahou, municipi de la regió del Llenguadoc-Rosselló, al departament de l'Aude
*** Saint-Louis (illa de la Reunió), municipi de l'illa de la Reunió
*** Saint-Louis (Guadalupe), municipi francès a Guadalupe a les Petites Antilles
*** St. Louis (Oklahoma), poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma
*** Saint-Louis (Senegal), municipi senegalès
** Cantó de Saint-Louis-1, cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'Oceà Índic
** Cantó de Saint-Louis, divisió administrativa francesa situat al departament de Guadalupe a la regió de Guadalupe
** Cantó de Saint-Louis-2, cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'Oceà Índic
** Saint Louis (Seychelles), districte administratiu de les illes Seychelles
** Cantó de Saint-Louis-3, cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'Oceà Índic
** Île Saint-Louis, illa al centre de París emplaçada al 4t arrondissement
** Pont Saint-Louis, pont al 4t districte de París
** Saint-Louis (regió de Senegal)
* Miscel·lània:
** Spirit of Saint Louis, aeroplà amb el qual el pilot Charles Lindbergh va creuar per primera vegada l'Atlàntic
** Saint Louis Cardinals, club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de Saint Louis (Missouri)
** MS St. Louis, transatlàntic alemany conegut especialment pel viatge que va realitzar el 1939
** St. Louis Bombers, equip de la NBA amb seu a Saint Louis, Missouri
** Saint Louis Suns United FC, club de futbol de la ciutat de Victòria, Seychelles
** St. Louis Hawks
** Museu d'Art de Saint Louis
# Gazi Celebi

Gazi Çelebi o Ghazi Celebi (Ghazi Čelebi) fou un emir o beg turc d'Anatòlia, senyor de Sinope, vers 1300 a 1330. Era conegut per la seva addició a l'haixix.
Vers el 1300 va suceir al seu pare Muhazzebeddin Mesud a Sinope. Es va aliar a Trebisonda i va fer atacs de pirates contra naus genoveses. Ocasionalment va trencar amb Trebisonda i va atacar les naus gregues (1319 i 1324). Va tenir considerable audàcia i va atacar la colònia genovesa de Caffa a Crimea més d'una vegada en una data entre 1311 i 1314 amb suport d'Aleix II Comnè. Tot el que es coneix de Gazi són les seves actuacions a la mar. El 1324 una flota genovesa que atacava Sinope fou destruïda per l'habilitat de Gazi per nadar sota l'aigua i fer forats als vaixells enemics.
La seva personalitat és discutida: Ali a la Kunh al-akhbar citada per Ruhi, el fa fill del sultà seljúcida Ghiyath al-Din Masud II de Konya i a la mort del sultà Ala al-Din Kaykubad III hauria rebut de l'Il-khan Ghazan (1295-1304) la concessió del govern de les cotes del nord de l'Àsia Menor; Ibn Battuta el fa descendent de Muin al-Din Sulayman anomenat Parvaneh, els fills del qual, Muhammad i Masud haurien conservat Sinope, el domini patern, fins vers el 1301, i Gazi seria el fill de Masud i aquest seria el Mesud Bey capturat pels genovesos el 1298-1299.
La data de la seva mort és dubtosa. La tomba, on diu que era fill de Mesud Bey, diu que va morir el 1322 i els fets atribuïts a ell el 1324 no serien possibles. Però altres fonts el fan viure més temps. Ibn Battuta va estar a Sinope vers el 1332 i estava governada per l'ifandiyàrida de Kastamonu, però és possible que Gazi Çelebi ja hagués acceptat la sobirania de Kastamonu en el seu regnat segons alguns indicis.

## Bibliografia

* Anthony Bryer i Richard Winfield, The Byzantine Monuments and Topography of the Pontos, vol. 1, Washington D.C.: Dumbarton Oaks, 1985.
* Ross E. Dunn, The Adventures of Ibn Battuta: A Muslim Traveler of the 14th Century, Berkeley: University of California Press, 1986.
* Ibn Battutah, The Travels of Ibn Battuta, traduït per Sir Hamilton Alexander Rosskeen Gibb, vol. 2, Cambridge, 1962
# Fernando Tissone

Fernando Damián Tissone Rodrigues (Quilmes, província de Buenos Aires, 24 de juliol de 1986) és un futbolista professional argentí que juga com a migcampista.

## Enllaços externs

* Mallorca official profile Arxivat 2012-03-28 a Wayback Machine.
* Stats at FootballDatabase
* Guardian statistics Arxivat 2012-09-09 a Wayback Machine.
* Transfermarkt profile
# Piața C. A. Rosetti

La Piața C. A. Rosetti és una plaça del sector 2, Bucarest, situada entre la plaça 21 de desembre de 1989 i la plaça Pache Protopopescu, a la intersecció entre el bulevard Carol I, Str. Vasile Lascăr, Str. Diana i Str. R. Cristian. Al mig de la plaça hi ha un petit parc amb el Monument de CA Rosetti, creat per Wladimir Hegel, fosa en bronze el 1902 a l’Escola d’Arts i Oficis de Bucarest i inaugurada el 20 d’abril de 1903. El monument mostra un CA Rosetti assegut en una butaca, en actitud de meditació.

## Referències

* ↑ «Monumente». Arxivat de l'original el 2013-10-11. [Consulta: 8 setembre 2021].
* ↑ Statuia C. A. Rosetti

## Enllaços externs

* Ubicació al mapa Arxivat 2008-10-19 a Wayback Machine.
# Nannacara anomala

Nannacara anomala és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir 5,6 cm de longitud total. El seu color fonamental és marró amb reflexos blaus metàl·lics. Aletes dorsal i anal ben desenvolupades i amb els extrems punxeguts (encara que la vora de l'aleta caudal és arrodonida). Segons l'estat emocional del mascle, els seus flancs presenten 2 bandes longitudinals i algunes taques transversals difuses.

## Reproducció

És una espècie monògama. Els ous, dipositats a l'interior d'una cavitat, fan la desclosa al cap de 3 dies i és la femella qui s'ocupa tota sola dels alevins (el mascle s'encarrega tan sols de defensar el seu territori). Els joves creixen ràpidament i es nodreixen de larves nauplis d'Artemia.

## Alimentació

Menja cucs, crustacis i insectes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (entre 22 °C-25 °C de temperatura), el qual viu a Sud-amèrica: des del riu Aruka (Guaiana) fins al riu Marowijne (Surinam).

## Observacions

Aquesta espècie és un cas rar dins de la seua família car té un comportament pacífic i constitueix un peix ideal per a la reproducció en un aquari petit, ja que no excava a terra i respecta les plantes. Les seues úniques exigències en captivitat són un aquari amb aigua tova, una temperatura constant que oscil·li entre 25 i 28 °C, algunes plantes i una dieta a base de preses vives.

## Referències

* 1 2 3 «Nannacara anomala» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 3 Chaumeton, Hervé, 1994. Guía de los peces de acuario. Ediciones Omega, Barcelona. ISBN 9788428209090. 384 pàgs. Pàg. 142.
* ↑ Mills, D. i G. Vevers, 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 208 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* Imatges a Flickr
* YouTube (anglès)
# Conflicte del sud de Tailàndia

El conflicte del sud de Tailàndia és un conflicte separatista que té lloc a Pattani, al sud de Tailàndia, compost per tres províncies. La violència s'ha estès a altres províncies. El contenciós data del 1948, però la violència ha escalat i esclatat finalment el 2004. La zona que demana la secessió és majoritàriament musulmana i té una situació de guerrilla des del 2004. El territori està habitat per unes 2,3 milions de persones i d'entre els guerrillers n'hi ha que se'n prenen actualment a budistes tailandesos. S'estima que al mes de juliol del 2010 el nombre de morts ascendeix a 4.100. D'acord amb allò comunicat pel Comandament d'Operacions Militars de la zona, hi ha hagut 320 atemptats a quatre províncies frontereres entre el mes de gener i de desembre del 2013.

## Referències

* ↑ https://muse.jhu.edu/login?auth=0&type=summary&url=/journals/contemporary_southeast_asia_a_journal_of_international_and_strategic_affairs/v028/28.1pongsudhirak.html
* ↑ http://uca.edu/politicalscience/dadm-project/asiapacific-region/thailandmalay-muslims-1948-present/
* ↑ http://www.iht.com/articles/ap/2007/06/14/asia/AS-GEN-Thailand-Southern-Violence.php
* ↑ http://www.actudefense.com/le-djihad-thailandais-continue-de-faire-des-morts/
* ↑ http://www.ibtimes.co.uk/thailand-policemans-wife-shot-dead-set-fire-revenge-attack-1435809
# Santa Eulàlia de Tapioles

Santa Eulàlia de Tapioles és una església del municipi de Vallgorguina (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Ubicada dins del Parc Natural del Montnegre i el Corredor i molt a prop del dolmen de Pedra Gentil, per arribar-hi, cal accedir per l'entrada al parc que hi ha a la carretera de Sant Celoni a Vallgorguina, a uns 2 km. d'aquesta vila.

## Descripció

El conjunt arquitectònic de Santa Eulàlia de Tapioles està format per l'església, el cementiri i una casa. L'edifici religiós és d'una sola nau. Té la façana amb una porta i al damunt un ull de bou. Al costat hi ha un campanar de tres cossos, el primer quadrat, el segon amb arestes que formen un octògon i el tercer amb quatre obertures per a les campanes. El corona un cos de mitja esfera. Està tot en ruïnes. L'església actual és el resultat de les diverses reformes que ha sofert l'edifici al llarg dels segles. La part més antiga que es conserva és l'absis que probablement data del segle xii. La nau és de planta rectangular amb coberta de volta reforçada per quatre arcs torals de totxo. Presenta diferents moments constructius: el més antic correspondria al terç de la volta d'arc apuntat; el segon a la resta de la volta d'arc de mig punt, i l'últim als arc torals i la cripta. La casa que estava adossada al mur de migdia de l'església està en runes.

## Història

L'antiga església de Santa Eulàlia de Tapioles havia estat una cel·la monàstica. Documentada des del 878 en una confirmació del rei franc Lluís el Tartamut que la vincula a la seu de Barcelona com a "cel·la de Sant Genís i Santa Eulàlia de Tapioles", prop de la vila de Pinells, el 986 fou confirmada al monestir de Sant Cugat. La capella, que era en ruïnes el 1373 fou reformada en època barroca, no obstant això conserva l'absis semicircular, bastit amb carreus tallats, de tradició i estructura romàniques.
En un altre document del 1120 es fa referència a l'església de Sant Genís i Santa Eulàlia de Tapioles, però sense referència a cap comunitat. Possiblement al segle xi la va perdre. El 1373 el lloc era deshabitat però l'any 1850, Josep Pradell, propietari de la masia de can Pradell de la Serra va reformar l'edifici donant-li un caire barroc. Va construir el cementiri, el campanar i el coronament de perfil sinuós de la façana principal que actualment no es conserva. Així mateix va decorar els exteriors amb esgrafiats de motius geomètrics que similars els de la masia de can Pradell.

## Referències

* 1 2 «Santa Eulàlia de Tapioles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2016].
# Robert Winter

Robert Winter (Diekirch, 13 de gener de 1921 - Saeul, 6 de març de 2005) fou un militar luxemburguès, cap de l'Estat Major de l'Exèrcit de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Winter, Robert 13/01/1921» (en francès). Fédération des Enrôlés de Force. [Consulta: 28 octubre 2015].
* ↑ Roemen, Rob «Als die Regierung ihre Kritiker einsperren ließ» (en alemany). Forum. Forum A.S.B.L. [Esch-sur-Alzette], vol. 251, Putsch 1946, novembre 2005, pàg. 30. Arxivat de l'original el 2015-09-24 [Consulta: 28 octubre 2015].

## Bibliografia

* Koch-Kent, Henri. Putsch à Luxembourg? (en francès). Imprimerie Hermann, novembre 1979. ISBN 978-5-900-43073-7. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Dollar, Jacques; Kayser, Robert. Histoire de la "Luxembourg Battery" (en francès). Imprimerie Centrale, 1982. ISBN 978-5-093-35890-0. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Cerf, Paul. «L'affaire Winter». A: Le Luxembourg et son armée: le service militaire obligatoire au Grand-Duché de Luxembourg de 1945 à 1967 (en francès). RTL Édition, 1984, p. 127-131. ISBN 9782879510446.
* Roemen, Rob. «Als die Regierung gegen den Militärchef putschte». A: Lëtzebuerger Almanach vum Joerhonnert 1900-1999 (en alemany). edicions Binsfeld, 1989. ISBN 2-87954-063-1. «(conversa amb Robert Winter)» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Georges Zens: Robert Winter; in: 'REVUE' vum 24. November 1999 (Artikelzeri "De Lëtzebuerger vum Joerhonnert"), Ss. 42-43.
* Michel Petit: Le colonel Winter; in: 'Le Jeudi' vum 2. Dezember 2004 (Rubrik Que sont-ils devenus?).
# Glòria Comerma i Broto

Glòria Comerma i Broto (Terrassa, 18 d'abril del 1987) és una jugadora catalana d'hoquei herba que ha jugat com a davantera.
El seu club de referència, on es formà i on ha jugat la major part de la seva carrera, és el Club Egara, on la seva germana Anna també jugava. També ha actuat durant disset temporades amb la selecció espanyola –les red sticks–, amb les quals ha assolit un gran nombre d'èxits i reconeixements.
Després de deu temporades formant part de la primera plantilla del Club Egara, va estar jugant dues temporades en el club belga KHC Leuven, de Lovaina, abans de tornar un any després al conjunt egarenc. Després tornaria a Bèlgica, per jugar al Waterloo Ducks, fins a l'anunci de la seva retirada, al setembre de 2019.
Ha jugat 190 partits amb la selecció espanyola, ha participat en dos Jocs Olímpics (Pekín 2008 i Río 2016); dos Campionats Mundials (2006 i 2010) i sis Campionats europeus (2005, 2007, 2009, 2011, 2013 i 2015).
Ha estat subcampiona del món i d’Europa, i el 2009 fou escollida millor promesa en la Copa d’Europa. Al 2008 rebé la medalla de la ciutat de Terrassa al mèrit esportiu.

## Trajectòria

* Club Egara (1998 – 2007)
* KHC Leuven
* Club Egara
* Waterloo Ducks

## Palmarès
### Títols a nivell de selecció

* Subcampiona d'Europa sub-16 Pàdua 2001
* 4a. Campionat d'Europa sub-16 Rotterdam 2002
* Campiona Campionat d'Espanya sub-18 per seleccions autonòmiques 2002
* 4a. Campionat d'Europa sub-16 Siauliai 2003
* 5a. Campionat d'Europa sub-21 Dublín 2004
* 4a. Campionat d'Europa Dublín 2005
* 4a. Campionat del món Madrid 2006
* Subcampiona Campionat del món en sala Viena 2007
* 4a. Campionat d'Europa Manchester 2007
* 7a. Jocs Olímpics Pequín 2008

### Títols a nivell d'equip

* Campiona Campionat d'Espanya juvenil 2002
* Campiona Campionat d'Espanya infantil 2002
* Campiona Campionat d'Espanya juvenil en sala 2003

## Referències

* 1 2 «Glòria Comerma Broto | enciclopèdia.cat». [Consulta: 13 febrer 2022].
* 1 2 Martín, Olga «L'adeu tranquil de Comerma». El Periódico de Catalunya, 04-10-2019.
* 1 2 «Gloria Comerma anuncia la retirada». Reial Federació Espanyola de Hoquey, 30-09-2019. Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: gener 2020].

## Vegeu també

* Entrevista per a la Ràdio Municipal de Terrassa (30/01/2007) Arxivat 2011-07-14 a Wayback Machine.