OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sheila Heti

Sheila Heti (Toronto, 1976) és una escriptora canadenca, considerada figures emergents de la nova narrativa internacional. Sovint emmarcada en corrents com l'Alt-Lit ("Alternative Literature"), ha publicat col·leccions d'assajos com The Chairs are Where People Go (Faber, 2011), juntament amb Misha Glouberman, i ha desenvolupat projectes artístics com el blog Metaphysical Poll, on la gent publicava els somnis que tenien de Barack Obama i Hillary Clinton durant les eleccions primàries del 2008. La seva aclamada novel·la ¿Cómo debería ser una persona? (Alpha Decay, 2013) la va donar a conèixer entre els lectors espanyols i catalans. Alguns d'ells ja la coneixien per la seva tasca periodística a The New York Times o The Guardian, però ara a més és editora de la secció d'entrevistes de la prestigiosa capçalera The Believer Mag.

## Referències

* ↑ «Sheila Heti». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Le Journal de Montréal

Le Journal de Montréal és un diari de Mont-real, al Quebec. És un periòdic important del grup d'empreses Sun Media, que al seu torn pertany a Quebecor. Els seus competidors principals són La Presse (propietat de Gesca) i Le Devoir (independent).

## Enllaços externs

* Lloc oficial Arxivat 2007-11-22 a Wayback Machine. (en francès)

## Referències

* ↑ «Daily Newspaper Circulation Statement for the 12 Month Period Ended December 2011». Toronto: Canadian Circulations Audit Board. [Consulta: 2 abril 2012].
* ↑ «The Great JOURNAL DE MONTRÉAL Adventure». Le Journal de Montréal. [Consulta: 28 agost 2008].
# Hamad ibn Saïd

Hàmad ibn Saïd (àrab: حمد بن سعيد, Ḥamad ibn Saʿīd) (? – Masqat, 13 de març de 1792) va ser sultà de Masqat des de 1786 fins a 1792.

## Regne

Hàmad ibn Saïd era fill de l'imam i sultà Saïd ibn Ahmad, que havia succeït al seu pare el 1783. A diferència del seu pare, era molt impopular. Cap a finals de 1785 un grup de notables va escollir el seu germà Qais com a imam, però la revolta aviat es va apaivagar.
El 1786, Hàmad ibn Saïd va aconseguir el control de Masqat i la seva fortalesa. Una per una les altres fortaleses d'Oman se li van sotmetre, deixant al seu pare sense cap poder temporal. Hàmad va assumir llavors el títol de xeic i va establir la seva cort a Masqat. El seu pare es va quedar a Rustaq i va conservar el títol d'imam: era un títol religiós purament simbòlic que, de fet, no li atorgava cap poder.
Hàmad va fer construir diverses fortaleses a les parts del país que controlava per assegurar-ne el domini. També va intentar reconquerir Kilwa Kisiwani i Mombasa que s'havien alliberat del domini d'Oman durant la guerra civil que va precedir l'ascens al tron del seu avi.
Hàmad va morir de verola el 1792. El va succeir el seu oncle Sultan ibn Ahmad.

## Referències

* ↑ «The Al-Busaid Dynasty» (en anglès). royalark.net. [Consulta: 10 gener 2023].
* ↑ «De koninklijke familie van Oman» (en neerlandès). All Things Royal. Arxivat de l'original el 2023-01-10. [Consulta: 10 gener 2023].
* ↑ Miles, 1919, p. 282-283.
* ↑ Miles, 1919, p. 283.
* ↑ Thomas, 2011, p. 224.

## Vegeu també

* Llista de governants d'Oman
* Dinastia Al-Bu Said

## Bibliografia

* Miles, Samuel Barrett. The Countries and Tribes of the Persian Gulf (en anglès). Garnet Pub, 1919. ISBN 978-1-873938-56-0.
* Peterson, John. Historical Muscat: An Illustrated Guide and Gazetteer (en anglès). Abingdon: BRILL, 2007. ISBN 978-90-04-15266-3.
* Thomas, Gavin. The Rough Guide to Oman (en anglès). Penguin, 2011. ISBN 978-1-4053-8935-8.
# Varen

Varen és un municipi del cantó suís del Valais, situat al districte de Leuk.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
Viccionari
# Sagrat Cor

«Sagrat Cor o Sagrat Cor de Jesús» té aquests significats:
* Sagrat Cor de Jesús, devoció catòlica al cor de Jesús de Natzaret que simbolitza l'amor cristià
* Toponímia:
** Penya del Sagrat Cor, muntanya situada a Alguaire (Segrià)
** Església del Sagrat Cor, diversos llocs
** Escoles:
*** Col·legi Casp-Sagrat Cor de Jesús, escola religiosa de Barcelona
*** Sagrat Cor de Jesús de Tarragona, escola religiosa de Tarragona
* Institucions religioses:
** Betlemites Filles del Sagrat Cor, institut religiós femení present a Hispanoamèrica
** Esclaves del Sagrat Cor, institut religiós femení de Madrid
** Fraternitat dels Sacerdots Operaris Diocesans del Sagrat Cor de Jesús, institut secular masculí fundat a Tortosa
** Germanes Franciscanes dels Sagrats Cors
** Germanes Hospitalàries del Sagrat Cor de Jesús, institut religiós femení de Ciempozuelos (Madrid)
** Germanes Salesianes del Sagrat Cor de Jesús, congregació religiosa femenina
** Missioneres dels Sagrats Cors de Jesús i Maria, congregació religiosa de germanes dedicada a l'ensenyament, fundada a Campos (Mallorca) en 1891 per Sebastiana Lladó
** Missioneres Esclaves de l'Immaculat Cor de Maria, congregació religiosa de germanes fundat a Lleida en 1862, dedicada a l'atenció a les dones marginades i l'ensenyament
** Missioners Combonians del Cor de Jesús, congregació clerical masculina fundada a Verona
** Missioners del Sagrat Cor de Jesús, congregació clerical catòlica masculina, fundada en 1854 pel sacerdot Jules Chevalier
** Pares del Sagrat Cor de Jesús de Bètharram, congregació clerical masculina fundada a Bètharram, al sud-oest de França
** Sacerdots del Sagrat Cor de Jesús o dehonians, institut religiós masculí fundat a Saint-Quintin
** Serventes del Sagrat Cor de Jesús, institut religiós femení de fundat a Vic
** Societat del Sagrat Cor de Jesús, institut religiós femení de París
** Societat del Sagrat Cor de Maria o Congregació de l'Esperit Sant, institut religiós masculí fundat a París
# Molí d'oli d'Alfés

El Molí d'oli d'Alfés és una obra d'Alfés (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un molí d'oli. Les restes arquitectòniques que es conserven es corresponen amb la façana de l'antic edifici que contenia la maquinària del molí, amb l'entrada principal formada per un arc adovellat i dos obertures laterals allindades, probablement fruit d'una intervenció posterior. També en resten parts dels murs laterals i les cisternes.
Es tractava d'una estructura de planta quadrangular, bastida amb pedra escairada i morter. Presenta alguns reforços amb maó i altres materials.

## Referències

* 1 2 3 «Molí d'oli d'Alfés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# Sautso

Sautso (en sami septentrional, Čávžu) és un canyó situat al municipi d'Alta (Noruega). És el canyó més llarg del nord d'Europa.
Té una llargada d'uns deu quilòmetres i una profunditat d'entre 300-420 metres. El desnivell entre el punt més alt, Finnmarksvidda, fins al més baix, el nivell del riu, és d'uns 350 metres.
Va formar-se amb el pas del riu Alta a través de les roques. A les parets laterals del canyó es poden observar diverses capes de sediments cambrians i precambrians sota una coberta de gres.

## Referències

* 1 2 3 Askheim, Svein «Sautso» (en noruec bokmål). Store norske leksikon, 08-06-2020.
# Le Juch

Le Juch (en bretó Ar Yeuc'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 746 habitants. El 14 de desembre de 2005 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 757 | 692 | 727 | 751 | 751 | 721 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Sébastien Stephan | |

## Agermanaments

* Sent Giniés
# Uwe Hünemeier

Uwe Hünemeier (nascut el 9 de gener de 1986 en Rietberg) és un futbolista alemany que actualment juga pel FC Energie Cottbus.

## Carrera

Va fer el seu debut a l'equip sènior del Borussia Dortmund el 17 de desembre del 2005, quan va jugar d'inici a un partit de la Bundesliga contra el Bayern de Múnic jugant els 90 minuts al complet.

## Referències

* ↑ Endres, Kai. «Rekorde, Rekorde, Rekorde» (en alemany). fussballdaten.de, 17-12-2005. [Consulta: 16 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Perfil a Fussballdaten (alemany)
* Perfil a Transfermarkt Arxivat 2010-03-11 a Wayback Machine. (alemany)
# Twin Valley

Twin Valley és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 865 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Twin Valley tenia 865 habitants, 360 habitatges, i 192 famílies. La densitat de població era de 379,5 habitants per km².
Dels 360 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,5% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 46,4% no eren unitats familiars. En el 43,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 30,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,11 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 18,4% entre 25 i 44, un 16,8% de 45 a 60 i un 36,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.083 $ i la renda mediana per família de 35.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.955 $ mentre que les dones 19.205 $. La renda per capita de la població era de 13.865 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Twin Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Twin Valley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# San Giorgio a Cremano

San Giorgio a Cremano és un municipi italià, situat a la regió de Campània i a la Ciutat metropolitana de Nàpols. L'any 2001 tenia 52.807 habitants.

## Fills il·lustres

* Francesco Santoliquido (1883-1971) compositor
* Massimo Troisi (1953-1994) actor
# Mona de nit septentrional

La mona de nit septentrional (Aotus trivirgatus) és una espècie de mona de nit que viu a les selves tropicals de Sud-amèrica. És l'única espècie de mona de costums completament nocturn. Té la vista, l'oïda i l'olfacte molt ben desenvolupats. Generalment viu en grups petits de no més de deu individus, però també se n'han trobat grups de fins a trenta exemplars, dominats pel mascle més vell.
# Saúl Berjón Pérez

Saúl Berjón Perez (Oviedo, Astúries, 24 de maig de 1986) és un exfutbolista asturià, que jugava com a davanter.

## Referències

* ↑ http://www.transfermarkt.de/de/saul-berjon/profil/spieler_74954.html

## Enllaços externs

* Saúl Berjón Pérez a BDFutbol
# Landrévarzec

Landrévarzec (en bretó Landrevarzeg) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 1.560 habitants. El 7 de novembre de 2008 el consell municipal va aprovar la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.054 | 1.025 | 1.090 | 1.240 | 1.372 | 1.452 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Lucien Kerrec | |
# Hans Hansson

Hans Hansson és el nom dels següents personatges:
* Hans Hansson (esquiador) (1919–2003), esquiador suec
* Hans Hansson (hoquei sobre gel) (1949), jugador d'hoquei sobre gel suec
* Hans Hansson (lluitador) (1901–1971), lluitador suec
* Hans Hansson (motociclista) (c. 1942), motociclista suec
* Hans Hansson (tennista), tennista australià
# Uwe Möhrle

Uwe Möhrle (Überlingen, Baden-Württemberg, 3 de desembre de 1979) és un futbolista alemany que actualment juga com a defensa al primer equip del FC Augsburg. És el capità del seu equip. Va començar com a futbolista al SV Großschönach.
# Valerià Parera i Sans

Valerià Parera i Sans (Terrassa, 6 de febrer de 1942 - Terrassa, 5 de març de 2014) va ser un jugador i entrenador de billar conegut com el Mestre Parera.
Gran difusor i promotor del billar a Catalunya, competí en la màxima categoria de totes les modalitats del joc. Jugà al Casino del Comerç de Terrassa i al Club Billar Granollers. Fou campió (1991) i subcampió (1986, 1987, 1990) d'Espanya de la modalitat lliure i disputà el Campionat d'Europa de l'especialitat (1992). El 2006 deixà de competir oficialment i es va jubilar finalment com a professor el juliol de 2010. També es va dedicar a fer exhibicions (fou un actiu participant del programa de TV3, Nadal a tres bandes) i a realitzar caramboles artístiques i recreatives. Fundà l'Escola de Billar Valerià Parera de Terrassa (2000). Ha publicat Billar artístico, iniciación (1974), Billar con efecto i afecto (1987), Billar a tres bandas (1996), Billar. Mis jugadas favoritas (2001) i Billar. Modalidad a la banda (2010). Gran estudiós del billar, posseïa una col·lecció de llibres de billar molt important. Rebé el Premi Nacional de Billar en la categoria d'Or de la Reial Federació Espanyola de Billar (2001), el Premi Internacional Sports-Movies de televisió i la medalla de la ciutat de Terrassa al mèrit Esportiu (2009), entre d'altres.
Es va casar amb María Luisa Fernández Tirante i van tenir dos fills, Marisa i Valeriano.

## Referències

* ↑ La Torre. «Mor el Mestre Parera, icona del billar a Terrassa». Nació Digital, 05-03-2014. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ Parera i Sans, Valerià. Billar a tres bandas (en castellà). Terrassa: Editorial Hispano Europea S.A., 2008, p. 4 (sense numerar, dedicatòria). ISBN 978-84-225-1150-9.

## Enllaços externs

* Valerià Parera a l'Arxiu Municipal de Terrassa
* Valerià Parera a Kozoom (castellà)
# Kinora

La Kinora era un dispositiu primitiu d'imatge en moviment, desenvolupat pels inventors francesos Auguste i Louis Lumière al 1895, mentre treballaven de forma simultània en el cinematògraf. Es va patentar el febrer de 1896.
Concebut com una versió en miniatura del mutoscopi per a l'ús domèstic, la Kinora funcionava de forma similar a un folioscopiamb l'aspecte i el mecanisme d'un Rolodex. Utilitzava impressions fotogràfiques monocromes convencionals fixades a targetes fortes i flexibles subjectes a un nucli circular. Es girava un rodet a mà utilitzant un mànec, fent que les imatges giressin al voltant d'una clavilla fixa una per una. Les imatges en moviment es podien veure a través d'un visor.
Els rodets originals contenien versions impreses de pel·lícules dels Lumière, més tard també pel·lícules d'altres companyies.
El cinematògraf es va provar de forma molt reeixida, així que els Lumière no es van preocupar més sobre la Kinora, però van passar la idea a Gaumont, qui va comercialitzar el dispositiu i va fer més de 100 rodets amb diferents continguts cap a 1900.
The British Mutoscope & Biograph Co. va comprar els drets britànics de la Kinora l'any 1898, però la màquina no es va comercialitzar al Regne Unit fins al 1902. Es va tornar molt popular al Regne Unit i se'n varen crear 12 models i al voltant de 600 rodets de pel·lícules diferents. The British Mutoscope & Biograph Co. va construir un estudi a Londres al 1900 per filmar escenes de famílies i de persones. Es van crear al voltant de 60 folioscopis en la mesura estàndard del mutoscopi abans que el servei de retrats per a rodet de la Kinora estigués disponible l'any 1903.
Al maig de 1907 el president de The British Mutoscope & Biograph Co., W.T. Smedley va crear Kinora Limited a Londres. La companyia va introduir la primera càmera Kinora per a aficionats al 1908, utilitzant rotllos de cel·luloide o de paper fotogràfic de 2,5 cm (una polzada) d'ample que es podia enviar a la companyia per al seu revelat. Els seus fulletons publicitaris també presentaven una versió superior de la Kinora, anomenada Kinora Grand, per a rodets de 1000 fotogrames de 6,35 cm (2 polzades i mitja) per 7,62 cm (3 polzades). L'any 1914, quan la fàbrica de Londres de la companyia es va cremar, l'interès públic en la Kinora havia decaigut a causa de l'auge del cinema, que suposava una atracció més gran per al públic. La companyia no va reconstruir la fàbrica cremada.

## Notes

* ↑ «Kinora viewer | Science Museum Group Collection» (en anglès). [Consulta: 2 desembre 2020].
* ↑ Herbert, Stephen. «Dead medium: the Kinora (on www.deadmedia.org)».
# Salamanga

Salamanga és una vila de Moçambic situada al posto de Missevene a la província de Maputo. Serveix com a terminal de la branca de la xarxa ferroviària de CFM Sul. El trànsit principal és de pedra calcària usada en la fabricació de ciment. En 2008 es van invertir 8 milions de dòlars en reconstruir la línia.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-02-17. [Consulta: 14 febrer 2017].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-01-05. [Consulta: 14 febrer 2017].
# Mina Dolça

La Mina Dolça és una mina de carbó del municipi d'Ogassa (Ripollès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Les mines d'Ogassa tenen com a característiques que el seu accés es feia peu pla, no a través de ponts. Això facilità molt l'extracció de carbó.

## Descripció

La Mina Dolça és la més ben conservada fins als nostres dies, ja que la seva boca és ben feta de paredat de pedra de granet amb escrit i data d'obertura. En l'actualitat degut a les filtracions internes la galeria és un torrent i l'accés és impracticable per les herbes de la boca i l'aigua que surt de l'interior.

## Història

De les mines de Surroca es tenen notícies ja al segle xviii. El 1842 es fan càrrec de la concessió minera la societat el Veterano. Posteriorment aquesta explotació passà a mans de la Societat de Ferrocarriles y Minas de Sant Joan de les Abadesses. La seva màxima explotació arribà a l'última dècada del segle xix. Posteriorment vingué la decadència fins a l'actualitat en que l'explotació és nul·la, si bé les concessions d'explotació i instal·lació pertanyen, encara que abandonades, als descendents dels antics explotadors, encara existeix un encarregat de les mines i instal·lacions. La Mina Dolça és la més ben conservada a la seva boca, es troba al pati d'una casa, cosa que fa que no sigui accessible i que estigui defensada de l'acció destructora de l'home.

## Altres edificis miners

Hi ha diversos edificis d'Ogassa inventariats que estan relacionats amb les mines de carbó del municipi:
* Can Camps (Ogassa)
* Infermeria minera
* Fàbrica dels Pans de Carbó
* Edifici d'habitatges per a miners
* Descarregador miner
* Casa de l'enginyer de les mines

## Referències

* 1 2 3 «Mina Dolça». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Saône

«Saône» té aquests significats:
* Saône (francès) o Saona (català), riu a l'est de França, afluent del Roine, amb el qual s'uneix a la ciutat de Lió
* Saône (Doubs), municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Saône-et-Loire, departament francès a la regió de Borgonya - Franc Comtat amb capital a Mâcon
* Haute Saône, departament francès a la regió de Borgonya - Franc Comtat
# Leopoldo Riu Casanova

Leopoldo Riu Casanova (Xàtiva, 1854 - Castelló de la Plana, 1915) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Fill d'un comerciant xativí, es llicencià en dret per la Universitat de València i es doctorà a la Universitat de Madrid el 1880. El 1881 fou nomenat jutge municipal de Xàtiva, el 1883 en fou escollit regidor i el 1886 fou nomenat alcalde accidental. De 1886 a 1894 fou membre de la Diputació de València pel districte de Xàtiva-Albaida dins els files del Partit Liberal Fusionista. A les eleccions generals espanyoles de 1893 fou elegit diputat per Xàtiva. Home de confiança de José Canalejas i Méndez, entre 1898 i 1911 fou governador civil de les províncies de Càceres, Ourense, Alacant, Badajoz, Lugo i Múrcia, i de 1911 a 1913 de la província de Castelló. Després de l'assassinat de Canalejas es retirà gradualment de la política.

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels diputats
# Hareid

Hareid és un municipi situat al comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Té 5.189 habitants (2016) i té una superfície de 82.32 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 6 maig 2016].

## Enllaços externs

* Hareid - Lloc web oficial
# Ulomyia bulgarica

Ulomyia bulgarica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Bulgària.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Kazarma 25 km

Kazarma 25 km (en rus: Казарма 25-й км) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 36 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Monticello (Nova York)

Monticello és una vila i seu del Comtat de Sullivan (Nova York) dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Monticello tenia 6.512 habitants, 2.554 habitatges, i 1.460 famílies. La densitat de població era de 617,8 habitants/km².
Dels 2.554 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,9% hi vivien parelles casades, en un 21,8% dones solteres, i en un 42,8% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.671 $ i la renda mediana per família de 29.554 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.623 $ mentre que les dones 22.827 $. La renda per capita de la població era de 14.433 $. Entorn del 30,8% de les famílies i el 35,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monticello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monticello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Shuna i Shabasim

Shuna i la terra de Shabasim fou un regne de la zona del Tigris, a la regió d'Ashnakkum, entremig d'aquesta aquesta ciutat (al nord) i la de Shubat-Enlil (al sud).
El seu sobirà, anomenat Ili-Ishtar, estava casat amb Tispatum, filla de Zimrilim de Mari, dels que era aliat. Apareix en una disputa sobre la ciutat de Shunkhum entre ell mateix, Shabram de Susa i la terra d'Apum (possiblement també gendre de Zimrilim), Ili-Addu de Kidukh, i Khaya-Sumu o Haya-Sumu de Ilansura (també gendre de Zimrilim).

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim