OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Horner (músic)

George Horner (15 de setembre de 1923 - 23 d'abril de 2015) va ser un pianista d'origen txec i posteriorment cardio-pulmonòleg a l'Hospital Lankenau, Filadèlfia.
El 1942, Horner, els seus pares i la seva germana, van ser enviats a Terezin, el camp de concentració del "show" al nord-oest de Praga. Horner va tocar el piano i l'acordió per al compositor Gideon Klein i l'artista de cabaret Karel Švenk. La família va ser enviada a Auschwitz, on va morir la resta de la seva família. Horner va sobreviure a la marxa de la mort després que el camp fos abandonat i va tornar a Praga per acabar els seus estudis. Després d'emigrar a Austràlia per obtenir el títol de metge, es va traslladar amb la seva dona i els seus fills a Amèrica el 1964.
El 22 d'octubre de 2013 va interpretar les cançons de cabaret de Karel Švenk al Boston Symphony Hall amb Yo-Yo Ma. Horner va morir el 23 d'abril de 2015 a Newtown Square, Pennsilvània.

## Notes

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ Horner, George J. "United States Public Records, 1970-2009". FamilySearch. Retrieved 26 July 2014.
* ↑ https://www.inquirer.com/archives/
* ↑ "George J. Horner, 91, physician". Philly.com. 23 April 2015. Retrieved 28 May 2015.
# Klenovac

Klenovac és una localitat de Croàcia que es troba al Comtat de Lika-Senj i pertany al municipi de Perušić. El 2011 tenia 32 habitants. Es troba a 578 msnm.

## Referències

* ↑ «Toponym: Klenovac, Perusic» (en anglès). Acta Croatica. [Consulta: 5 novembre 2022].
# Taterillus tranieri

Taterillus tranieri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al sud-est de Mauritània i l'oest de Mali. Els seus hàbitats naturals són les sabanes del Sahel i els camps en guaret. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg francès Michel Tranier.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Taterillus tranieri. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 juliol 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 417. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Rellotge de foc

El rellotge de foc és un instrument de mesurament del temps en relació amb la velocitat de consum d'un combustible. La primera referència a aquest tipus de sistema de mesurament se situa cap al segle V d.C. en l'antiga Xina a través d'un poema de You Jiangu en el qual s'esmenta la seva importància.

## Tipus de rellotges

* L'espelma, com a unitat o graduada amb marques regulars en la seva longitud. S'han utilitzat des de l'Edat Mitjana espelmes a les esglésies per controlar els temps de vigília, també eren comunes en la societat de l'Antiga Roma, amb marques regulars al llarg de la cera per així calcular el temps transcorregut amb major precisió.
* La metxa, d'igual funcionament que el de l'espelma graduada però més regular en el seu consum i més pràctica, segons el llibre editat a Leipzig (1726) fou indispensable als soldats alemanys en la Primera Guerra Mundial durant les llargues nits de guàrdia en les quals era imprescindible el sigil. També era comunament usada pels miners, per a retardar l'encesa de la metxa "ràpida" dels explosius.
* Les barres d'encens a l'orient, una preparació de resines aromàtiques vegetals, a les que sovint s'hi afegeixen olis essencials d'origen animal o vegetal. Aquesta barra d'encens gradualment es cremava tallant uns fils col·locats successivament al llarg de la longitud d'un canal, en tallar els fils feia caure un tros de metall sobre una safata a intervals regulars, causant un «clang», generant un senyal cada intervals regulars.

## Vegeu també

* Rellotge d'espelma
* Rellotge de vapor

## Referències

* ↑ «Chinese fire clock» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-09-04. [Consulta: 27 agost 2012].
# Iznalloz

Iznalloz és un municipi de la província de Granada. El 2019 tenia 5.134 habitants.

## Història

El municipi va ser poblat en temps remots per un poble ibers, els acatucitans, d'aquí el gentilici aplicat als seus habitants. El topònim actual, Iznalloz, és d'origen àrab i significa castell dels ametllers.
Iznalloz formava part de la línia defensiva del regne de Granada. Després de la guerra, la seva importància comercial i la seva població van augmentar. En el segle xvi es va construir l'Església Parroquial Ntra. Sra. dels Remeis.

## Turisme

El museu micològic en la Sierra Arana i la cova de l'aigua són els seus principals atractius.
# Lucien Bull

Lucien Bull (Dublín, 1876 - París, 1972), fou pioner de la fotografia i la cinematografia d'alta velocitat, contribuí a l'avenç de la cronofotografia i inventà l'electrocardiògraf. Germà del dibuixant i fotògraf René Bull.
Des de 1895 va ser assistent d'Étienne-Jules Marey, succeint a Georges Demenÿ, desenvolupant els negatius i fent tiratges de les primeres cronofotografies. En cert moment Marey intuí la importància d'enregistrar imatges al carrer, més enllà del pur interès científic, i encarregà Lucien Bull prendre escenes amb la càmera cronofotogràfica i aprofundir així en les possibilitats del film sense perforacions. Bull feu assajos de projecció a partir d'aquestes fotografies.
Després de la mort de Marey el 1904 Bull va poder concentrar-se en el seu propi treball registrant molts insectes en vol (alguns estereoscòpics), realitzant sèries dobles de 50 fotografies a 2.000 imatges per segon. Va fabricar els seus propis aparells i durant la Primera Guerra Mundial treballà en equips de so que foren utilitzats per l'exèrcit britànic per localitzar els enemics. Desenvolupà igualment fotografies d'alta velocitat per l'anàlisi balística. El 1924 va enregistrar films de 100.000 imatges per segon. El 1933 Va ser nomenat director de l'Oficina Nacional de Recerca a França. El 1938 va patentar un electrocardiograma i el 1948 fou nomenat president de l'Institut de Cinematografia Científica a Paris.

## Referències

* Encyclopedia of nineteenth-century photography, Volum 1. John Hannavy Editor.
# Sant Bartomeu de Tavascan

Sant Bartomeu de Tavascan és l'església parroquial del poble de Tavascan, en el terme municipal de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà. Està situada al centre del poble, al costat nord de l'antiga església de Sant Simó de Tavascan.

## Descripció

Església d'una sola nau i capçalera rectangular a l'est, flanquejada per capelles laterals. La nau és dividida en quatre trams amb volta d'arestes. A la façana occidental, sota el pinyó, s'obren la porta adovellada amb arc de mig punt i molt per damunt d'aquesta un òcul, i els extrems dos pisos de petites finestres. Al costat nord de la façana, s'aixeca la torre campanar que a partir del nivell de la coberta de la nau, es transforma en vuitavat. Corona el campanar un agut xapitell.

## Referències

* ↑ «Sant Bartomeu de Tavascan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Lladorre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Bartomeu de Tavascan en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# George Holland

George Holland (Fresno, 6 de juny de 1965) és un antic pilot professional de motocròs nord-americà. Va competir als Campionats AMA entre el 1981 i el 1989 i en va guanyar un títol de motocròs, concretament el de 125cc de 1988.

## Referències

* ↑ «George Holland» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 22 setembre 2023].
* ↑ «George Holland career statistics» (en anglès). racerxonline.com. [Consulta: 28 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Article biogràfic al Fresno Athletic Hall of Fame Arxivat 2023-09-20 a Wayback Machine. (anglès)
Campions AMA de motocròs 250$^1$ :
1974 - Smith
1975 - Smith
1976 - Hannah
1977 - Glover
1978 - Glover
1979 - Glover
1980 - Barnett
1981 - Barnett
1982 - Barnett
1983 - O'Mara
1984 - Ward
1985 - Lechien
1986 - Dymond
1987 - Dymond
1988 - Holland
1989 - Kiedrowski
1990 - Cooper
1991 - Kiedrowski
1992 - Emig
1993 - Henry
1994 - Henry
1995 - Lamson
1996 - Lamson
1997 - Carmichael
1998 - Carmichael
1999 - Carmichael
2000 - Pastrana
2001 - Brown
2002 - Stewart
2003 - Langston
2004 - Stewart
2005 - Tedesco
2006 - Villopoto
2007 - Villopoto
2008 - Villopoto
2009 - Dungey
2010 - Canard
2011 - Wilson
2012 - Baggett
2013 - Tomac
2014 - Martin
2015 - Martin
2016 - Webb
2017 - Osborne
2018 - Plessinger
2019 - Cianciarulo
2020 - Ferrandis
2021 - J. Lawrence
2022 - J. Lawrence
2023 - H. Lawrence :
$^1$Del 1974 al 2005 era el Campionat AMA de motocròs 125cc, MX Lites del 2006 al 2008. :
# Khety V

Khety V o Akhtoy V fou un faraó de la dinastia IX o de la X de l'antic Egipte. El nom de Neukare o Newkare associat a un faraó de nom Khety, podria correspondre a aquest sobirà o a Khety IV. No se sap en quina posició va governar, però fou quan ja Merikare havia estat rei.
# Tour de Flandes 1998

El Tour de Flandes 1998 fou la 82a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 5 d'abril de 1998, amb inici a Bruges i final a Meerbeke i un recorregut de 277 quilòmetres. El vencedor final fou el belga Johan Museeuw aconseguint així el tercer triomf a la clàssica flamenca.
Va ser la segona cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1998.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-Bricobi | 6h 50' 02" |
| 2 | Stefano Zanini (ITA) | Mapei-Bricobi | + 43" |
| 3 | Andrei Txmil (BEL) | Lotto-Mobistar | m. t. |
| 4 | Emmanuel Magnien (FRA) | La Française des Jeux | m. t. |
| 5 | Peter Van Petegem (BEL) | TVM-Farm Frites | m. t. |
| 6 | Michele Bartoli (ITA) | Asics-CGA | m. t. |
| 7 | Viatxeslav Iekímov (RUS) | US Postal | m. t. |
| 8 | Franco Ballerini (BEL) | Mapei-Bricobi | m. t. |
| 9 | Gianluca Bortolami (ITA) | Festina-Lotus | + 50" |
| 10 | Wilfried Peeters (BEL) | Mapei-Bricobi | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
# The Phantom of Crestwood

El Fantasma de Crestwood (original: The Phantom of Crestwood) és una pel·lícula estatunidenca de J. Walter Ruben, estrenada el 1932 i doblada al català

## Argument

Una dona pretén retirar-se a viure a Europa, després d'una vida lligada a homes rics i influents. Però abans vol extorsionar tres persones.

## Repartiment

* Ricardo Cortez: Gary Curtis
* Karen Morley: Jenny Wren
* Anita Louise: Esther Wren
* Pauline Frederick: Faith Andes (germana de Priam)
* H.B. Warner: Priam Andes
* Mary Duncan: Dorothy Mears
* Sam Hardy: Pete Harris
* Tom Douglas: Allen Herrick
* Richard Skeets Gallagher: Eddie Mack
* Aileen Pringle: Mrs. Herbert Walcott
* Ivan F. Simpson: Mr. Vayne
* George E. Stone: El Gat
* Robert McWade: Herbert Walcott
* Hilda Vaughn: Carter
* Gavin Gordon: Will Jones

## Referències

* ↑ El Fantasma de Crestwood
# Rasclet alatacat

El rasclet alatacat (Laterallus spiloptera) és una espècie d'ocell de la família dels ràl·lids (Rallidae) que habita vegetació de ribera del sud d'Uruguai, nord-est i centre de l'Argentina i zona limítrofa del Brasil.
# Iznaïr

Iznaïr (en rus: Изнаир) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 115 habitants. Pertany al districte municipal de Rtísxevo.

## Referències

* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Ртищевского муниципального района Саратовской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Lucien Barris

Lucien Barris (Banyuls de la Marenda, Rosselló, 4 de juny de 1921) és un jugador de rugbi a 15 i de rugbi a 13 nord-català, que va jugar en la posició de segona línia.

## Biografia

Va començar amb el rugbi a XV amb la Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà (USAP), amb la que va arribar a ser campió de França en 1944. Després de la victòria, canvià de codi i es va passar al rugbi a 13 i es va integrar en l'AS Carcassonne amb la que va ser doble finalista al campionat de França en 1947 i 1948. Fou seleccionat dues vegades per la selecció de França de rugbi a 13 en 1948 i 1949.

## Referències

* ↑ Les joueurs d'hier n'oublient pas l'histoire du BAO-CC, L'Independant, 26 d'octuber de 2017
* 1 2 «Barris Lucien». www.finalesrugby.fr. [Consulta: 13 maig 2018].
* ↑ «Lucien Barris» (en anglès). www.rugbyleagueproject.org. [Consulta: 30 abril 2013].

## Enllaços externs

* Rugby entente Banyuls-Cerbère. De futurs internationaux ! amb fotografies de Lucien Barris
# Sant Bartomeu de Pins

Sant Bartomeu de Pins és una obra del municipi de Vilopriu (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella de Sant Bartomeu està situada en un extrem del petit nucli de Pins. És un edifici senzill d'una sola nau, amb absis poligonal i coberta de teula a dues vessants.
La façana mostra la porta d'accés, rectangular, i més amunt, centrada, una obertura circular. El coronament és constituït per un petit campanar de paret d'un sol arc de mig punt i per un acabadament sinuós amb cornisa i dues boles de pedra ornamentals, una a cada angle. Els mur lateral són lleugerament atalussades, i l'absis no presenta cap obertura. el material constructiu és la pedra: filades treballades de forma regular a la façana, carreu grans i ben escairats a la porta i als angles, i paredat da la resta.

## Història

La construcció de l'església de sant Bartomeu se situa en el segle xviii, com es dedueix de l'estructura de l'edifici. Al campanar hi ha una data que, tot i no ser completament llegible (179?), confirma l'existència d'un procés constructiu en aquell segle.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Bartomeu de Pins». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 març 2016].
# Georgetown

«Georgetown o George Town» té aquests significats:
* Toponímia:
** Georgetown, nom de la població menorquina des Castell durant la dominació britànica.
** Georgetown (Ascensió), la capital de l'illa britànica de l'Ascensió.
** Georgetown (Guyana), capital de l'estat de Guyana.
** Georgetown (Gàmbia), ciutat gambiana anomenada oficialment Janjanbureh
** George Town (illes Caiman), capital de les illes Caiman, dependència britànica de l'Amèrica Central.
** George Town (Penang), capital de Penang, un dels estats de Malàisia
** Estats Units:
*** Georgetown (Arkansas)
*** Georgetown (Califòrnia), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia.
*** Georgetown (Carolina del Sud)
*** Georgetown (comtat de Chatham), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia.
*** Georgetown (Colorado), població dels Estats Units a l'estat de Colorado
*** Georgetown (Connecticut)
*** Georgetown (Delaware), població dels Estats Units a l'estat de Delaware.
*** Georgetown (comtat de Floyd), població dels Estats Units a l'estat d'Indiana
*** Georgetown (Idaho)
*** Georgetown (Comtat de Vermilion), localitat a l'estat estatunidenc d'Illinois
*** Georgetown (Comtat de Carroll), localitat a l'estat estatunidenc d'Illinois
*** Georgetown (Kentucky)
*** Georgetown (Louisiana)
*** Georgetown (Maine)
*** Georgetown (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
*** Georgetown (Minnesota)
*** Georgetown (Mississipi)
*** Georgetown (Ohio)
*** Georgetown (Pennsilvània)
*** Georgetown (comtat de Quitman), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia.
*** Georgetown (Texas)
*** Georgetown (Washington DC), barri a la ciutat de Washington DC, als Estats Units.
* Universitats: Universitat de Georgetown, universitat catòlica de Washington, DC, als Estats Units.
# Khety III

Wahkare Khety III o Akhtoy III (al papir de Torí, la lectura tradicional havia estat Khety Sa Neferkare) fou un faraó de la dinastia IX. Apareix com a Khety Sa i Khety, i fou el faraó que va emetre la famosa "instrucció a Merikare", un testament ple de paraules intel·ligents dirigides al seu fill Merikare. El seu regnat fou relativament llarg; va expulsar els asiàtics que s'havien establert al delta del Nil. Es va aliar amb un príncep o nomarca, Tefibi, i va ocupar Tanis, on va permetre saquejar les tombes dels avantpassats, cosa que ell mateix admet com un greu error en el seu testament. El va succeir el seu fill Merikare.
Podria tractar-se de la mateixa figura que Wahkare Akhtoy, mencionat com a faraó a Herakleòpolis, però no és segur.

## Títol

| Titulatura | Jeroglífic | Transliteració (transcripció) - traducció - (referències) |
| Nom de Nesut-Bity: | nfr kȝ rˁ (Neferkara) Formós es l'esperit (Ka) de Ra (papir de Torí nº 4.23) |
| Nom de Sa-Ra: | ẖt ty (Jety) Khety: el del deu Khet (papir de Torí nº 4.23) |

## Referències

* ↑ Cimmino, Franco - Dizionario delle dinastie faraoniche - Bompiani, Milano 2003 - ISBN 88-452-5531-X

## Bibliografia

* Thomas Schneider: Lexikon der Pharaonen. Albatros, Düsseldorf 2002, ISBN 3-491-96053-3.
* Jürgen von Beckerath: Handbuch der ägyptischen Königsnamen. Deutscher Kunstverlag, München/ Berlin 1984, ISBN 3-422-00832-2.
* Gardiner, Alan - La civiltà egizia - Oxford University Press 1961 (Einaudi, Torino 1997) - ISBN 88-06-13913-4
* Hayes, W.C. - Il Medio Regno in Egitto: dall'ascesa dei sovrani di Herakleopolis alla morte di Ammenemes III - Storia antica del Medio Oriente 1,4 parte seconda - Cambridge University 1971 (Il Saggiatore, Milano 1972)
* Wilson, John A. - Egitto - I Propilei volume I -Monaco di Baviera 1961 (Arnoldo Mondadori, Milano 1967)
# Tour de Flandes 2001

L'edició del 2001 de la clàssica ciclista Tour de Flandes es disputà el 8 d'abril del 2001. L'italià Gianluca Bortolami ser el més ràpid d'un grup de vuit homes, que no contenia cap dels favorits per guanyar la cursa. Bortolami també es va vestir de líder de la Copa del món UCI després de guanyar la cursa.

## Classificació General
### 08-04-2001: Bruges-Meerbeke, 269 km

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gianluca Bortolami | Tacconi Sport-Vini Caldirola | 6h 10'23" |
| 2 | Erik Dekker | Rabobank | m. t. |
| 3 | Denis Zanette | Liquigas-Pata | m. t. |
| 4 | Rolf Sørensen | CSC-World Online | m. t. |
| 5 | Daniele Nardello | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 6 | Chris Peers | Cofidis | m. t. |
| 7 | Max Sciandri | Lampre-Daikin | m. t. |
| 8 | Ludo Dierckxsens | Lampre-Daikin | m. t. |
| 9 | Andrei Txmil | Lotto-Adecco | + 19" |
| 10 | Romāns Vainšteins | Domo-Farm Frites | m. t. |

## Enllaços externs

* Lloc web de la cursa
# Teatro comunale (Ferrara)

El Teatro Comunale de Ferrara és un teatre d'òpera, construït entre 1786 i 1797, amb un aforament de 990 persones.
Els teatres privats amb aforament limitat havien existit a la ciutat durant molts anys, però l'arribada del Cardenal Spinelli, el nou enviat papal, va esperonar la construcció d'un teatre públic nou, dirigit pels arquitectes Cosimo Morelli i Antonio Foschini. Tanmateix, els seus desacords va portar a conflictes en el disseny de la forma el·líptica de l'auditori que es va resoldre finalment amb acord. El teatre va quedar a punt per a la seva presentació inaugural de l'obra de Portogallo Gli Orazi e i Curiazi el 2 de setembre de 1798.
El teatre va tenir l'honor de l'estrena de la quarta òpera escrita per Gioacchino Rossini a l'edat de vint anys, Ciro in Babilonia el març de 1812.
Entre 1825 i 1826 es van realitzar algunes obres de renovació, que juntament amb les del 1850, van deixar el teatre com es veu avui. El 1928 s'hi afegí una orquestra. Durant la Segona Guerra Mundial el teatre va patir el bombardeig dels aliats i, tot i que es va obrir ocasionalment en els anys immediats de la postguerra, es va tancar el 1956, per no reobrir-se fins que es va acabar la restauració dels primers anys 1960. Es va tornar a restaurar entre el 1987 i el 1989.
L'auditori de l'actual teatre té 5 pisos, i el sostre mostra quatre escenes de la vida de Juli César. Ara té una capacitat de 890 persones.
Després de la Segona Guerra Mundial, les actuacions van ser bastant esporàdiques, però després de la creació de Ferrara Musica el 1988, s'han planejat més actuacions operístiques. Algunes d'òperes poc conegudes, i també, obres més populars amb altres teatres de la regió d'Emília-Romanya. El director Claudio Abbado normalment presenta una òpera cada quatre mesos.
El 2008 les quatre òperes interpretades van ser Motezuma de Vivaldi, Maria de Buenos Aires d'Astor Piazolla, Tosca de Puccini i Lucia di Lammermoor de Donizetti.

## Referències

* ↑ «2007 Temporada lírica al Teatro Comunale». Arxivat de l'original el 2007-08-07. [Consulta: 26 octubre 2008].
* ↑ http://www.teatrocomunaleferrara.it/lirica08/lirica08.asp Arxivat 2008-09-30 a Wayback Machine. Temporada 2008]

## Bibliografia

* Lynn, Karyl Charna, Italian Opera Houses and Festivals, Lanham, Maryland: The Scarecrow Press, Inc., 2005. ISBN 0-8108-5359-0
* Plantamura, Carol, The Opera Lover's Guide to Europe, Citadel Press, 1996, ISBN 0-8065-1842-1

## Enllaços externs

* (anglès) Lloc oficial del Teatro Comunale Arxivat 2007-08-28 a Wayback Machine.
# Riu Pegu

El riu Pegu és un curs fluvial de Birmània que neix al districte de Pegu a la part nord-oest a les muntanyes Pegu (Pegu Yoma) i corre al sud-est durant 200 km i després al sud-oest, fins a desaiguar al riu Rangoon a l'est de la ciutat de Yangon a 290 km del seu naixement. Passa per la ciutat de Pegu (Bago). Més avall de Bago el riu connecta amb el Sittang per un canal. El riu al desaiguar separa la part oriental de Yangon de Syriam. És navegable en temps de pluges però només per vaixells de poca càrrega.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.