OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Ramon Enrich i Tudó

La Casa Ramon Enrich i Tudó és una obra eclèctica d'Igualada (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos amb la façana dividida en tres franjes horitzontals i dos verticals clarament diferenciades. Planta baixa, dividida en semisoterrani i entresòl, molt ornamentada. Té tres pilastres coronades per capitells amb elements vegetals i unes petites volutes. A la planta primera destaca una tribuna, també molt ornamentada amb uns interessants elements de vidre i de ferro a les baranes. Coronament en el que apareixen elements de trencadís i garlandes vegetals.

## Referències

* ↑ «Casa Ramon Enrich i Tudó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Nicette Bruno

Nicete Xavier Miessa (Niterói, Rio de Janeiro, 7 de gener del 1933 - Rio de Janeiro, 20 de desembre de 2020) fou una actriu brasilera. Estigué casada amb l'actor Paulo Goulart des del 1958 fins a la seva mort, el 2014.

## Actuacions destacades

* A Muralha (1968)
* Bebê a Bordo (1988)
* Rainha da Sucata (1990)
* Mulheres de Areia (1993)
* A Próxima Vítima (1995)
* Alma Gêmea (2005)
* Sete Pecados (2007)
* Ti Ti Ti (2010)
* A Vida da Gente (2011)
* Salve Jorge (2012)

## Referències

* ↑ Conheça os nomes reais dos famosos Terra
* ↑ Nicette Bruno é mais uma novidade em "Joia Rara" (portuguès)
* ↑ Nicette Bruno e Paulo Goulart falam sobre seu amor: 'Paixão e respeito' (portuguès)
* ↑ «Morre aos 81 anos o ator Paulo Goulart» (en portuguese). Terra Networks, 13-03-2014 [Consulta: 13 març 2014].
* ↑ http://redeglobo.globo.com/novidades/noticia/2011/08/vida-da-gente-namorados-ina-e-pedalino-vivem-amor-na-melhor-idade.html
# Šiprage

Šiprage (en serbi: Шипраге) és comunitat local de la República Srpska de Bòsnia, al centre de Bosanska Krajina i al nord-oest de la República de Bòsnia i Hercegovina. Es troba a la riba del Vrbanja i prop de la muntanyes Vlašić (1943 metres), part dels alts Dinàrics.

## Demografia

* 1931, 1953: Municipi Šiprage
+ Àrea Šiprage
Šiprage2013: Total = 788 habitants :
| Any del cens | 1991 | 1981 | 1971 |
| Bosnians | 745 (78,25%) | 711 (60,10%) | 422 (51,33%) |
| Serbis | 168 (17,64%) | 320 (27,04%) | 370 (45,01%) |
| Croats | 1 (0,10%) | 6 (0,50%) | 0 |
| Iugoslaus | 32 (3,36%) | 136 (11,49%) | 21 (2,55%) |
| Resta | 6 (0,63%) | 10 (0,84%) | 9 (1,09%) |
| Total | 952 | 1183 | 822 |

## Referències

* ↑ Mapa de Bòsnia i Hercegovina
* ↑ Vojnogeografski institut, Ed. (1955): Prnjavor (List karte 1:100.000, Izohipse na 20 m). Vojnogeografski institut, Beograd.
* ↑ Mučibabić B. Geografski atlas Bosne i Hercegovine. Geodetski zavod BiH, 1998. ISBN 9958-766-00-0.
* ↑ Climate Radohova
* ↑ Štatistički zavod Zemaljske vlade BiH. Štatistika miesta i pučanstva Bosne i Hercegovine – Službeno izdanje. Zemaljska vlada Bosne i Hercegovine, 1880.
* ↑ Libro: "Nacionalni sastav stanovništva – Rezultati za Republiku po opštinama i naseljenim mjestima 1991.", Statistički bilten br. 234, Izdanje Državnog zavoda za statistiku Republike Bosne i Hercegovine, Sarajevo.
* ↑ "Popis po mjesnim zajednicama"
* ↑ «Nezavisna Agencija za Statistiku Bosne i Hercegovine, naselje Šiprage». nasbih.com. [Consulta: 16. 9. 2015].

## Enllaços externs

* http://www.maplandia.com/bosnia-and-herzegovina/republika-srpska/siprage/ Maplandia
* http://www.satellitecitymaps.com/europe-map/bosnia-and-herzegovina-map/federation-of-bosnia-and-herzegovina-map/%C5%A1iprage-map/
* http://www.distancesfrom.com/distances-in-%C5%A0iprage/6308019.aspx
* http://www.kartabih.com/
# Messeturm

La Messeturm ou MesseTurm (en català: Torre de la Fira) és un gratacel localitzat a la zona central de la ciutat de Frankfurt del Main (Alemanya). Aquest edifici mesura 257 metres d'alçada i és la seu del Credite Suisse, Goldman Sachs i Reuters.

## Enllaços externs

* Informació i fotografies de la Messeturm. (anglès) i (alemany)
# Mas del Caixés

El Mas del Caixés és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida del Burgaret. És un mas important i antic. Se situa al triangle format per la carretera de Sant Ramon al nord-oest, la via del tren a Barcelona al sud i la riera de la Quadra al nord-est, però sense que les terres del mas arribin a la riera. El nom del mas també s'escriu Caixers, en una ultracorrecció.

## Descripció

El mas és una construcció gran de creixement compacte, amb diverses ampliacions. De totes elles n'ha resultat una planta quadrada, amb tres plantes d'alçada i coberta amb part de terrat i part de teulada. Hi ha un annex de planta baixa, que fa de magatzem. La façana principal mostra el creixement, en funció de les necessitats, i l'acroteri unifica els buit i plens de les finestres i portes d'aquesta façana.
L'estat actual del mas és bo, al davant té un caminal amb palmeres.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 124. ISBN 8486387655.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 89-90.
# Krasni Kut

Krasni Kut - Красный Кут (rus) és una ciutat de l'óblast de Saràtov, a Rússia.

## Geografia

Krasni Kut es troba a la vora del riu Ieruslan, un afluent del Volga, a 93 km al sud-est de Saràtov i a 819 km al sud-est de Moscou.

## Història

L'origen de Krasni Kut es remunta a la creació d'un poble a la riba dreta del Ieruslan, el 1837, per part de pagesos ucraïnesos vinguts de la gubèrnia de Khàrkov. El poble s'anomenà Krasni Kut, que vol dir literalment Racó Bonic. Rebé l'estatus de possiólok (poble) el 1938 i el de ciutat el 1966.
# Cessió (futbol)

La cessió (o regla de la passada enrere), en futbol, és una de les seccions de la regla 12 de les Regles del Futbol, la qual impedeix que un jugador passi deliberadament la pilota al seu porter i que aquest la toqui amb les mans o braços. El jugador pot, però, passar-l'hi amb el genoll, el cap o el pit, o qualsevol altra part del cos (excepte les seves cames o els seus braços). No obstant això, si un jugador s'acomoda la pilota amb la intenció deliberada de passar-la al porter amb una altra part del cos que no siguin els peus, també serà considerat conducta antiesportiva. Si el porter la deixa quieta amb la mà a terra i la torna a agafar també és considerat cessió. Totes aquestes infraccions es penalitzen amb un tir lliure indirecte a l'equip rival en el lloc on hagi ocorregut la cessió.
Aquesta regla va ser introduïda el 1992, després de la Copa del Món de Futbol de 1990, de marcada tendència defensiva, en la qual el joc va ser descrit com avorrit i amb un abús desmesurat de la cessió al porter. Prèviament, sovint els porters solien deixar caure la pilota per posteriorment aixecar-la de nou quan els rivals s'apropessin, una tècnica per perdre temps. Aquesta regla va ser acollida amb cert escepticisme al principi, però amb el temps va ser valorada positivament.
El 1997 la regla va ser ampliada, impedint al porter agafar la pilota amb les mans quan la rep directament d'un servei de banda.

## Referències

* ↑ «Laws of the Game - Law 12: Fouls and Misconduct» (PDF) (en anglès) p. 81-89. FIFA, 05-03-2016. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2016. [Consulta: 15 juny 2017].
* ↑ «Historia de las Reglas del Juego» (en castellà). FIFA. Arxivat de l'original el 7 de juny 2017. [Consulta: 15 juny 2017].
* ↑ «Goalkeepers are not above the Law» (en anglès). FIFA, 31-10-1997. Arxivat de l'original el 25 de juny 2017. [Consulta: 15 juny 2017].
Viccionari
# Captura accessòria de cetacis

La captura accessòria de cetacis és la captura accidental de cetacis com ara dofins, marsopes i balenes pels pescadors. Es pot produir quan un cetaci és atrapat per una xarxa, una llinya, un ham o una xarxa d'arrossegament. La freqüència i la intensitat de la captura accessòria de cetacis continuen augmentant. És probable que aquesta tendència es mantingui pel creixement de les poblacions humanes i la demanda d'aliments d'origen marí, així com la industrialització de la pesca i la seva expansió a noves àrees. Els pescadors entren en contacte directe i indirecte amb els cetacis. El contacte indirecte inclou la reducció dels estocs de peixos dels quals s'alimenten els cetacis. En algunes parts del món, els cetacis que es capturen de manera accidental es conserven com a aliment o com a esquer.

## Referències

* ↑ Demaster, DJ, Fowler, CW, Perry, SL i ME Richlen (2001). «Predation and competition: the impact of fisheries on marine mammal populations over the next one hundred years». Journal of Mammology. 82: 641-651.
# Širvintos

Širvintos ( escoltar (?·pàg.)) és la ciutat administrativa del districte municipal de Širvintos (Lituània). La paraula Širvintos és el plural del nom del riu Širvinta, que travessa la ciutat.

## Vegeu també

* Llista de ciutats de Lituània
# Medalla Hughes

La Medalla Hughes és una medalla creada el 1902 per la Royal Society. Aquest premi s'atorga de manera anual als descobriments en física, en particular aquells que tracten sobre electricitat i magnetisme, o també sobre les seues aplicacions en física. La medalla està feta de plata daurada.

## Premis entregats

* 1902 Joseph John Thomson
* 1903 Johann Wilhelm Hittorf
* 1904 Joseph Swan
* 1905 Augusto Righi
* 1906 Hertha Ayrton
* 1907 Ernest Griffiths
* 1908 Eugen Goldstein
* 1909 Richard Glazebrook
* 1910 John Fleming
* 1911 Charles Wilson
* 1912 William Duddell
* 1913 Alexander Graham Bell
* 1914 John Townsend
* 1915 Paul Langevin
* 1916 Elihu Thomson
* 1917 Charles Barkla
* 1918 Irving Langmuir
* 1919 Charles Chree
* 1920 Owen Willans Richardson
* 1921 Niels Bohr
* 1922 Francis Aston
* 1923 Robert Millikan
* 1924 Cap premiat
* 1925 Frank Smith
* 1926 Henry Jackson
* 1927 William Coolidge
* 1928 Maurice de Broglie
* 1929 Hans Geiger
* 1930 Venkata Rman
* 1931 William Bragg
* 1932 James Chadwick
* 1933 Edward Appleton
* 1934 Karl Siegbahn
* 1935 Clinton Davisson
* 1936 Walter H. Schottky
* 1937 Ernest Lawrence
* 1938 John Cockcroft i Ernest Walton
* 1939 George Thomson
* 1940 Arthur Compton
* 1941 Nevill Mott
* 1942 Enrico Fermi
* 1943 Marcus Oliphant
* 1944 George Finch
* 1945 Basil Schonland
* 1946 John Randall
* 1947 Jean Joliot
* 1948 Robert Watson-Watt
* 1949 Cecil Powell
* 1950 Max Born
* 1951 Hendrik Anthony Kramers
* 1952 Philip Dee
* 1953 Edward Bullard
* 1954 Martin Ryle
* 1955 Harrie Massey
* 1956 Frederick Lindemann
* 1957 Joseph Proudman
* 1958 Edward da Costa Andrade
* 1959 Alfred Pippard
* 1960 Joseph Pawsey
* 1961 Alan Cottrell
* 1962 Brebis Bleaney
* 1963 Frederic Williams
* 1964 Abdus Salam
* 1965 Denys Wilkinson
* 1966 Nicholas Kemmer
* 1967 Kurt Mendelssohn
* 1968 Freeman Dyson
* 1969 Nicholas Kurti
* 1970 David Bates
* 1971 Robert Brown
* 1972 Brian David Josephson
* 1973 Peter Hirsch
* 1974 Peter Fowler
* 1975 Richard Dalitz
* 1976 Stephen Hawking
* 1977 Antony Hewish
* 1978 William Cochran
* 1979 Robert Williams
* 1980 Francis Farley
* 1981 Peter Higgs i Thomas Walter Bannerman Kibble
* 1982 Drummond Matthews i Frederick Vine
* 1983 John Ward
* 1984 Roy Kerr
* 1985 Tony Skyrme
* 1986 M.M. Woolfson
* 1987 Michael Pepper
* 1988 A. Howie i M.J. Whelan
* 1989 John Stewart Bell
* 1990 Thomas Cowling
* 1991 Philip Moon
* 1992 Michael Seaton
* 1993 George Isaak
* 1994 Robert Chambers
* 1995 David Shoenberg
* 1996 Amyand Buckingham
* 1997 Andrew Lang
* 1998 Raymond Hide
* 1999 Alexander Boksenberg
* 2000 Chintamani Rao
* 2001 John Pethica
* 2002 Alexander Dalgarno
* 2003 Peter Edwards
* 2004 John Clarke
* 2005 Keith Moffatt
* 2006 Michael Kelly
* 2007 Artur Ekert
* 2008 Michele Dougherty
* 2010 Andre Geim
* 2011 Matthew Rosseinsky
* 2013 Henning Sirringhaus
* 2015 George Efstathiou

## Enllaços externs

* Royal Society: Hughes Medal
# Mas del Carxol (la Sénia)

El Mas del Carxol és una masia de la Sénia (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt d'estructures que formaven el mas, la majoria enrunades. La part de corrals i l'era de batre estan envoltats, en el seu perímetre, per un mur de pedra en sec. On l'habitatge i els corrals s'ajunten hi ha un cobert. L'habitatge pròpiament dit consta de planta baixa, amb porta amb muntants de pedra i llinda de fusta. Al primer pis hi ha una finestra amb muntants de pedra i llinda també, i a les altres parets hi ha portes, ja que pel pendent del terreny estan a l'altura d'una planta baixa. Les golfes només es poden apreciar per les marques dels cabirons a les parets.

## Història

L'estructura d'aquesta masia és l'exemple d'adaptació al terreny. Situada a un lloc de pendent l’habitatge està recolzada sobre la mateixa pendent, i a la part baixa se situen els corrals, de manera que a l'hivern l'escalfor dels animals dona a la casa. El primer pis té sortida per dues cares a la part exterior com si fos planta baixa, mesura preventiva davant la neu.

## Referències

* 1 2 «Mas del Carxol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 19 agost 2021].
# Kúrxino

Kúrxino (en rus: Куршино) és una ciutat de l'óblast de Kírov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 344. Pertany al districte (raion) de Viàtskie Poliani.

## Referències

* ↑ «Varmino» (en anglès). GeoNames.
* ↑ «Схема территориального планирования Вятскополянского района Кировской области». Официальный сайт администрации Вятскополянского района.
# Centuri

Centuri (en cors Centuri) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 229 habitants. Forma part de la comarca natural de Cap Cors.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 257 | 257 | 247 | 195 | 201 | 229 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| març 1970 | Pierre Carrara | PCF | |
| març 2001 | Joseph Micheli | Corsica Nazione | |

## Personatges il·lustres

* Leonetto Cipriani
# Valeri Riumin

Valeri Riumin (rus: Валерий Викторович Рюмин) (Komsomolsk de l'Amur, 16 d'agost de 1939 - Mitisxi, 6 de juny de 2022), (Valeri Victorovitx Riumin; rus: Валерий Викторович Рюмин: Викторовиlorenzo Рюмин) va ser un astronauta soviètic.

## Biografia

El 1958, es va graduar de l'Escola Tècnica d'Enginyeria Mecànica de Kaliningrad amb l'especialitat "Treball Fred del Metall". El 1966 es va graduar pel Departament d'Electrònica i Tecnologia Informàtica de l'Institut d'Enginyeria Forestal de Moscou amb l'especialitat "Sistemes de Control de Naus Espacials".
De 1958 a 1961, Riumin va actuar en l'exèrcit com a comandant d'un tanc.
A partir de 1966 va treballar en la Rocket Space Corporation Enérguia, ocupant els llocs d'Enginyer d'Assajos Elèctrics en Terra, Dissenyador Principal Adjunt per a Estacions Orbital, cap de Departament i Dissenyador General Adjunt per a Proves. Va ajudar a desenvolupar i preparar totes les estacions orbitals, començant per Saliut 1.
El 1973 es va unir al cos RSC Energia cosmonaut. Finalment, es va convertir en un veterà de quatre vols espacials i va registrar un total de 371 dies en l'espai.
El 1977 va passar dos dies a bord de Soiuz 25i, el 1979, va passar 175 dies a bord de vehicles Soiuz 32 i 34 i de l'estació espacial Saliut 6, i el 1980 va passar 185 dies a bord de vehicles Soiuz 35 i 37 i l'estació espacial Saliut 6.
De 1981 a 1989, Ryumin va ser director de vol per a l'estació espacial Saliut 7 i l'estació espacial Mir. Des de 1992, va ser el director de la part russa del programa MIR i NASA.
El gener de 1998, la NASA va anunciar la selecció de Riumin a la tripulació del STB 91. Ryumin va servir a bord del ST-91 Discovery (2 a 12 de juny de 1998) la missió 9a i definitiva d'acoblament Mir, concloent el programa conjunt de la fase I dels Estats Units i Rússia. La missió ST-91 es va realitzar en 154 òrbites terrestres, viatjant 3,8 milions de milles en 235 hores i 54 segons.
Casat amb la companya cosmonauta Ielena Kondakova, tenia dues filles i un fill. Els seus passatemps inclouen tenis, pesca, caça, caminar pels boscos i viatges.

## Premis

* Dues vegades heroi de la Unió Soviètica (19 d'agost de 1979 i 11 d'octubre de 1980)
* Pilot Cosmonauta de la Unió Soviètica
* Orde "Pel Mèrit a la Pàtria" 4a classe
* Tres ordes de Lenin (URSS)
* Medalla "Pel mèrit en l'exploració espacial"
* Heroi de la República de Cuba
* Heroi del Treball Socialista (Vietnam)
* Orde d'Ho Chi Minh (Vietnam)

## En la cultura popular

En la pel·lícula russa 2017 Salyut 7, un personatge Valery Shudin, interpretat per Aleksandr Samoylenko, es va basar en Ryumin.

## Referències

* ↑ Valery Ryumin, cosmonaut who launched to Salyut and Mir space stations, dies at 82 Space.com, 2022-06-06.
* ↑ Robinson, Tasha. «Russia's space blockbuster Salyut-7 is a fascinating look at cinematic heroism». The Verge, 29-09-2017. [Consulta: 6 juny 2022].
# Captorrínides

Els captorrínides (Captorhinida) són un ordre parafilètic de sauròpsids anàpsids que agrupa els rèptils més basals. Tots ells comparteixen característiques primitives i s'assemblen als ancestres dels rèptils moderns, algunes d'ells estan més relacionats o pertanyen a la subclasse dels anàpsids, mentre que uns altres estan en la línia evolutiva que condueix als diàpsids. Per aquests motius, els paleontòlegs actuals solament usen el terme «captorrínida» de manera informal.
# Nilopegamys plumbeus

Nilopegamys plumbeus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És conegut a partir d'un sol espècimen, que fou trobat a una altitud de 2.600 msnm al nord-oest d'Etiòpia. Es tracta del múrid africà més adaptat als medis aquàtics. Podria estar extint, car no se n'ha trobat cap altre espècimen des de la dècada del 1920 i l'hàbitat que ocupava s'ha deteriorat completament des d'aleshores. El seu nom específic, plumbeus, significa 'plumbi' en llatí.

## Referències

* ↑ Kerbis Peterhans, J.; Lavréntxenko, L. Nilopegamys plumbeus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 13 març 2018.
* ↑ Entrada «Nilopegamys» d'Animalia (en anglès).
# Šintava

Šintava és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1074.
# Kúrskoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Kúrskoie».
Kúrskoie (en rus: Курское) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 638 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Centumal

Centumal és el nom dels següents personatges:
* Centumal, cognom roma
* Gneu Fulvi Màxim Centumal, cònsol el 298 aC
* Gneu Fulvi Centumal I, cònsol el 229 aC
* Gneu Fulvi Centumal II, cònsol el 211 aC
* Marc Fulvi Centumal, pretor urbà el 192 aC
# Nezumia evides

Nezumia evides és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 476 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & Hubbs, C. L. 1920. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The macrouroid fishes of the Philippine Islands and the East Indies. Bulletin of the United States National Museum Núm. 100, v. 1 (pt 7): 369-588.
* ↑ «Nezumia evides». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Iwamoto, T. i A. Williams 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000. ISBN 0130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Édouard Bourciez

Édouard Bouciez (Niort, 29 de gener de 1854 - Bordeus, 6 d'octubre de 1946) fou un lingüista francès. Era un dels especialistes més prestigiosos en lingüística del francès antic i de les llengües romàniques.

## Biografia

Nasqué al si d'una família d'ensenyants (el seu pare era professor d'història). A partir del 1873 estudià a l'École Normale Supérieure. Obtingué la seva llicència el 1874 i més tard l'agregació (1876) i ensenyà al liceu (institut) de Bar-le-Duc a partir de 1876 i després als liceus d'Orleans, Niça i Nancy. El 1883 esdevingué Mestre de Conferències de llengua i literatura franceses a la Facultat de Lletres de Bordeus després del prestigiós Achille Luchaire. Feu una tesi principal de doctorat que sostingué a la Sorbona el 9 de juny de 1886: Les moeurs polies et la littérature de cour sous Henri II i alhora una tesi complementària en llatí, com se solia fer aleshores, que l'havia de portar a dedicar-se més densament a la lingüística de l'occità gascó. Es creà la càtedra el 1893 a la Facultat de Lletres de Bordeus. Va fer una gran enquesta dialectal (el 1894) a tota l'àrea gascona i basca i gran part del material recollit ha romàs inèdit fins avui (4.444 versions de la paràbola del fill pròdig). És l'autor d'un sistema de transcripció dit transcripció dels romanistes (o alfabet dels romanistes i també alfabet de Bourciez).
Fou el professor de Georges Millardet, un altre gran especialista de l'occità gascó. Va participar activament al moviment felibrenc gascó. Fou un membre de l'Escolo Gastou Febus i intervingué a la fixació de normes gràfiques (cap al 1900) per als escrits d'aquesta entitat. El seu fill, Jean Bourciez, també lingüista, revisà i complementà la seva obra mestra, els seus Éléments de linguistique romane.

## Bibliografia

* Précis historique de phonétique française (1889)
* Éléments de linguistique romane (1910) [[[premi Volney]]]
* Petit Atlas linguistique d'une région des Landes : contribution à la dialectologie gasconne (1910)
* Études de dialectologie landaise : le développement des phonèmes additionnels (1910)
* Recueil de textes des anciens dialectes landais, avec une introduction grammaticale, des traductions en dialectes modernes, un glossaire et une table des noms de lieux et de personnes (1910)

## Referències

* ↑ «Édouard Bourciez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.