OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estrella binària espectroscòpica

Una binària espectroscòpica és una estrella binària on les dues components estan tan properes entre si, o tan allunyades de la Terra, que no poden ser resoltes amb la vista, ni tan sols utilitzant poderosos telescopis. No obstant això, la seva naturalesa binària pot establir-se pel desplaçament Doppler de les seves línies espectrals.
En girar sobre el centre de masses comú, l'estrella s'apropa i s'allunya successivament de la línia de visió. Aquest moviment genera en l'espectre combinat de les dues estrelles una oscil·lació regular o desdoblament de les seves línies espectrals. Les binàries espectroscòpiques amb línies dobles presenten dos conjunts de línies que oscil·len amb fases oposades, cadascun corresponent a una estrella. Les binàries espectroscòpiques amb una sèrie de línies mostren l'oscil·lació d'un únic grup de línies, a causa que l'estrella secundària és molt tènue.
Mizar A va ser la primera binària espectroscòpica descoberta en 1889 per Edward Charles Pickering. El seu període orbital és de 20,5 dies i ambdues components són aproximadament igual de lluminoses. En la següent taula es recullen algunes de les binàries espectroscòpiques més conegudes:
| Nom | Denominació de Bayer | Període orbital | Variable eclipsant |
| Deneb Algedi | δ Capricorni | 1,02278 dies | Si |
| Menkalinan | β Aurigae | 3,9600 dies | Si |
| Zeta Centauri | ζ Centauri | 8,024 dies | No |
| Subra | ο Leonis | 14,5 dies | No |
| Mizar A | ζ Ursae Majoris | 20,5 dies | No |
| Kappa Velorum | κ Velorum | 116,65 dies | No |
| Mufrid | η Bootis | 494 dies | No |
| Furud | ζ Canis Majoris | 675 dies | No |
| Talitha Borealis A | ι Ursae Majoris | 4028 dies | No |
| Alhena | γ Geminorum | 12,6 anys | No |

## Instruments d'observació

* Els espectrògrafs Coravel, Elodie, Coralie, Harps (Observatori de Ginebra/Observatori de Haute-Provence/Observatori Europeu Austral)

## Vegeu també

* Classificació estel·lar
* Espectroscòpia astronòmica
* Estrella binària
* Estrella
* Evolució estel·lar
* Sistema binari (astronomia)
* Sistema estel·lar

## Referències

* The internet Encyclopedia of Science Arxivat 2008-07-06 a Wayback Machine.

### Bibliografia

* Aitken R. G., The binary stars, 1964, Dover Publications
* Heintz W.D., Double stars, 1978, Reidel
* Pickering E. C., On the spectrum of zeta Ursae Majoris, The Observatory, 13, 1890, p. 80
* Vogel H. C., Spectrographische Beobachtungen an Algol, Astronomische Nachrichten, 123, 1890, p. 289
# Variable de procés

* Aquest article tracta sobre l'indicador d'enginyeria. Pel concepte matemàtic que es fa servir en termodinàmica, vegeu funció de procés.
Una variable de procés, valor de procés o paràmetre de procés és l'estat actual d'un procés sota control. Un exemple seria la temperatura d'una caldera: la temperatura actual és la variable de procés, mentre que la temperatura desitjada (objectiu) es coneix com a consigna.
La mesura de variables de procés és important per controlar un procés. La variable de procés és una característica dinàmica del procés i pot ser que canviï ràpidament. Les quatre variables que se solen mesurar que afecten els processos químics i físics són la pressió, la temperatura, el nivell i el flux.
# Yann Choucq

Yann Choucq (Nantes, 11 d'abril del 1946) és un advocat bretó, especialitzat en drets de les minories nacionals d'Europa. Va crear el 1968 el grup polític bretó d'esquerres Sav Breizh amb Erwan Vallerie, Y. Jezequel. També fou un dels fundadors del Skoazell Vreizh, (Socors Bretó) amb Xavier Grall i Gwenc’hlan Le Scouëzec els anys 1970. També fou animador del comitè de Nantes Collectif breton pour la démocratie et les droits de l'homme. També ha estat advocat de militants bretons (procés del FLB, afer de Plévin, ...), dels manifestants de Plogoff, i de militants bascs.
# Publi Corneli Lèntul Marcel·lí (orador)

Publi Corneli Lèntul Marcel·lí (en llatí: Publius Cornelius Lentulus Marcellinus) va ser un polític i militar romà del segle ii aC. Era fill de Marc Claudi Marcel, legat el 102 aC i el 90 aC, però va ser adoptat per un membre (desconegut) de la família dels Cornelis Lèntuls i en va prendre el nom, mantenint el seu antic cognom seguint els costums onomàstics romans. Ciceró el considera un orador de mèrit.
No hi ha constància que tengués cap càrrec polític, més enllà de ser monetal l'any 100 aC. Es va casar amb una Cornèlia de la família dels Escipions i va ser pare de Gneu Corneli Lèntul Marcel·lí que al seu torn es va casar amb Escribònia, després esposa d'August.
Probablement va ser el pare de Gneu Corneli Lèntul Marcel·lí, cònsol l'any 56 aC, i del seu germà Publi.

## Referències

* ↑ Smith, 1867.
* 1 2 «P. Cornelius (230) Marcelli f. Lentulus Marcellinus». Digital Prosopography of the Roman Republic. King's College London.
* ↑ Plutarc, Vides paral·leles: «Pompeu», 51; apud Smith, 1867.

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). «21. P. Cornelius Lentulus Marcellinus». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown, and Company, 1867, p. 935.
# Casa al carrer Joaquim Vayreda, 24 (Olot)

La casa al carrer Joaquim Vayreda, 24 d'Olot (Garrotxa) és una obra historicista inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa entre mitgeres de principi del segle xx. Disposa de planta baixa, pis superior i àtic reculat afegit posteriorment. La part més notable és la planta baixa amb un ampli portal central, amb reixa superior per la ventilació i una finestra a cada costat. Aquestes tres obertures varen ser finament decorades amb estuc i recorden dues cases entre mitgeres situades al carrer Vilanova. La porta té un arc lobulat i altres decoracions de fullatges, així com un àngel al damunt. Les decoracions tenen baranes amb fullatges estilitzats i guardapols, amb caps d'àngels per mènsules. A la part superior d'aquestes es veuen decoracions de fullatge i escut amb la creu central.

## Història

Olot, a principi del segle xx, va viure uns moments de puixança ciutadana. Entre 1900 i 1902 se celebra la important exposició Regional olotina de Belles Arts, Indústries Artístiques, Arts Femenines i Indústria Comarcal. L'any 1911 s'inaugura el Carrilet d'Olot a Girona.
Manuel Malagrida fa tirar endavant la creació d'una ciutat-jardí a l'espai comprès entre el passeig de Barcelona i el riu Fluvià. Als carrers propers a l'eixample (Vilanova, Vayreda, etc.) es van fer edificis importants com la casa Masramon i d'altres amb decoracions notables, bé que no tindran les pretensions d'aquelles aixecades en ple eixample.

## Referències

* 1 2 3 «Casa del carrer Joaquim Vayreda, 24». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Yamada (cràter)

Yamada és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 17,1 km de diàmetre. Porta el nom del compositor i director d'orquestra japonès Kosaku Yamada (山田 耕筰) (1886-1965), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2015.

## Referències

* ↑ «Yamada». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 04-11-2015. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Vescomtat d'Avinyó

El vescomtat d'Avinyó fou una efímera jurisdicció feudal de Provença a Avinyó.
El primer que apareix amb aquest títol fou Aufant o Elefant, esmentat l'11 de gener de 1005 en una carta de la comtessa Adelaida de Provença en relació al monestir de Sant Andreu; estava casat amb Leogarda filla de Guillem II vescomte de Marsella i van tenir cinc fills els quals foren tots vescomtes indivisos d'Avinyó: Amauri o Amalric (mort després del 1041), Rostany (mort després del 1041), Guillem (mort després del 1053), Bonifaci (mort després del 1053) i Lauger o Leotger (mort després del 1053).
Guillem va deixar tres fills, Rostany II, Ramon i Alfant II que eren vius el 1102 i portaven el títol de vescomtes. Aquest títol no torna a aparèixer.

## Llista de vescomtes

* Aufant I abans 1000-vers 1030
* Amalric o Amauri vers 1030-1050
* Rostany I vers 1040-1050
* Guillem vers 1030-1070
* Bonifaci vers 1030-1070
* Lauger vers 1030-1070
* Rostany II vers 1070-1110
* Ramon vers 1070-1110
* Alfant vers 1070-1110

## Referències

* Genealogia
# Pulaski (Iowa)

Pulaski és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 249 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pulaski tenia 249 habitants, 103 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 259,8 habitants/km².
Dels 103 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,2% hi vivien parelles casades, en un 3,9% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 30,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.694 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.318 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 14.334 $. Entorn del 6,6% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pulaski». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pulaski». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marya Freund

Marya Freund (Breslau, avui Wroclaw, Polònia, 12 de desembre de 1876 – París, 21 de maig de 1966) fou una soprano polonesa nacionalitzada francesa, destacada per treballar amb molts compositors contemporanis, entre els quals Arnold Schoenberg, Stravinski o Poulenc.
Abans de dedicar-se al cant estudià el violí a Berlín amb mestres famosos com Ivan Zajc i Pablo Sarasate. Després, va estudiar cant amb Julius Stockhausen, Raimund von Zur Mühlen i Ernesto Colli. El 1909, després d'una acurada preparació, inicià la seva carrera com a cantant, especialitzant-se en la música de cambra i en el repertori de concert, pel qual gaudí de la predilecció dels principals directors d'orquestra de la primera part del segle xx, entre els quals Arthur Nikisch, Willem Mengelberg, Pierre Monteux, Gabriel Pierne i Camille Chevillard, Wilhelm Furtwängler, Hermann Scherchen o Gustave Doret, entre d'altres. Fou admirada intèrpret de lieder alemanys, encara que també de música contemporània i, així, Freund fou una de les primeres cantants a interpretar música de 12 tons.
Marya Freund figura entre les primeres intèrprets dels Gurre-Lieder d'Arnold Schoenberg –que estrenà a Viena el 1913– i del Pierrot Lunaire Op. 21 del mateix Schönberg, del Sócrate de Satie, així com de les obres de Stravinski, Ravel, Kodály, de Falla, Bloch, Poulenc, Prokófiev, Casella, Malipiero o Pizzetti.
Durant molts anys fou directora del Conservatori de Lausana, on impartí diversos cursos de perfeccionament.

## Referències

* 1 2 «Marya Freund née Henschell, une cantatrice au village» (en francès). Mont Saint Sulpice. Arxivat de l'original el 2018-12-30. [Consulta: 18 març 2021].
* 1 2 3 4 «Marya Freund papers relating to Arnold Schoenberg, (bulk 1912-1937)» (en anglès). The New York Public Library. [Consulta: 18 març 2021].

## Bibliografia

* Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 464. (ISBN 84-7291-226-4)
# Província de Boulemane

La província de Boulemane (en àrab إقليم بولمان, iqlīm Būlimān; en amazic ⵜⴰⵙⴳⴰ ⵏ ⴱⵓⵍⵎⴰⵏ, tasga n Bulman) és una de les províncies del Marroc, fins 2015 part de la regió de Fès-Boulemane i actualment de la de Fes-Meknès. Té una superfície de 14.495 km² i 197.596 habitants censats en 2014. La capital és Missour.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1994 | 2004 | 2014 |
| 161.622 | 185.110 | 197.596 |
| 1994, 2004 : cens oficial ; 2010 : estimació. |||

## Divisió administrativa

La província de Boulemane consta de 4 municipis i 17 comunes:
| Nom | Codi geogràfic | Tipus | Habitatges | Població | Estrangers | Locals | Notes |
| Boulemane | 131.01.01. | Municipi | 1541 | 6910 | 1 | 6909 | |
| Imouzzer Marmoucha | 131.01.02. | Municipi | 908 | 4001 | 1 | 4000 | |
| Missour | 131.01.03. | Municipi | 4286 | 20978 | 28 | 20950 | |
| Outat El Haj | 131.01.05. | Municipi | 2625 | 13945 | 5 | 13940 | |
| Ait Bazza | 131.03.01. | Comuna rural | 612 | 3480 | 0 | 3480 | |
| Ait El Mane | 131.03.03. | Comuna rural | 440 | 2243 | 0 | 2243 | |
| Almis Marmoucha | 131.03.05. | Comuna rural | 445 | 2698 | 0 | 2698 | |
| El Mers | 131.03.07. | Comuna rural | 1178 | 5891 | 1 | 5890 | |
| Enjil | 131.03.09. | Comuna rural | 1534 | 8164 | 0 | 8164 | |
| Guigou | 131.03.11. | Comuna rural | 3694 | 19035 | 1 | 19034 | 7976 residents viuen al centre, anomenat Guigou; 11059 residents viuen en zones rurals. |
| Serghina | 131.03.13. | Comuna rural | 733 | 3726 | 0 | 3726 | |
| Skoura M'Daz | 131.03.15. | Comuna rural | 1934 | 8713 | 1 | 8712 | |
| Talzemt | 131.03.17. | Comuna rural | 650 | 3710 | 0 | 3710 | |
| Ksabi Moulouya | 131.05.01. | Comuna rural | 1759 | 10067 | 1 | 10066 | |
| Ouizeght | 131.05.03. | Comuna rural | 963 | 5509 | 0 | 5509 | |
| Sidi Boutayeb | 131.05.05. | Comuna rural | 1705 | 9522 | 20 | 9502 | |
| El Orjane | 131.07.01. | Comuna rural | 1179 | 7609 | 2 | 7607 | |
| Ermila | 131.07.03. | Comuna rural | 1079 | 6774 | 0 | 6774 | |
| Fritissa | 131.07.05. | Comuna rural | 3314 | 26022 | 5 | 26017 | |
| Oulad Ali Youssef | 131.07.07. | Comuna rural | 1074 | 6669 | 0 | 6669 | |
| Tissaf | 131.07.09. | Comuna rural | 1455 | 9444 | 2 | 9442 | |

## Referències

* ↑ «Cens general de població 2004» ( PDF) (en (francès)). Arxivat de l'original el 2010-06-01. [Consulta: 16 juliol 2016].
# Casa al carrer de Sant Ramon, 6 (Begur)

La Casa al carrer de Sant Ramon, 6 és una obra amb elements gòtics i renaixentistes de Begur (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Merlets d'un pany de muralla que resta molt a prop de la torre de defensa del carrer de St. Ramon. És a dins d'un pati d'una casa (molt embardissat). Les merlets són de la mateixa forma que totes les de les torres de defensa de la vila : esglaonades (3 esglaons a cada costat). Una de les parts sobresurt més i forma una mena de torre rectangular i que resta adossada a la casa, partint un merlet per aital és de pedruscall.

## Història

Sembla un pany originari que pertany a la torre de defensa. Però resta en un interrogant.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer de Sant Ramon, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 21 desembre 2019].
# Yamaguchi (ciutat)

Yamaguchi (山口市, Yamaguchi-shi) és la capital de la Prefectura de Yamaguchi, al Japó. És la capital prefectural menys poblada del Japó. La ciutat fou fundada el 10 d'abril de 1929.
El 2010 la ciutat tenia 194.971 habitants, i una densitat de 194,44 hab/km². La seva superfície és de 1.023,31 km².
La ciutat és un centre comercial agrícola, i té indústries alimentàries i tèxtils, i també una universitat. Entre els monuments de la ciutat, destaca un famós temple budista, Rurikōji, i una catedral catòlica, que commemora la visita a la ciutat de Sant Francesc Xavier i la introducció del cristianisme al Japó el 1550.

## Ciutats agermanades

* Pamplona, Navarra, Espanya
* Jinan, Xina
* Gongju, Corea del Sud
* Zouping, Xina

## Referències

* ↑ «Yamaguchi (ciutat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Uncertain Glory

Uncertain Glory (lit. ‘Glòria incerta’) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Raoul Walsh estrenada el 1944.

## Argument

Jean Picard, un criminal francès que ha de ser executat, és salvat fortuïtament per un bombardeig alemany. El tren que el porta és sabotejat per la Resistència i els alemanys exigeixen el culpable, sinó afusellaran els ostatges. Jean Picard es denunciarà a suggeriment de la policia per tal de redimir-se.

## Repartiment

* Errol Flynn: Jean Picard
* Paul Lukas: Inspector Marcel Bonet
* Lucile Watson: La Sra. Maret
* Faye Emerson: Louise
* Douglass Dumbrille: Policia comissionista LaFarge

## Referències

* ↑ «Uncertain Glory». The New York Times.
# Zabivaka

Zabivaka (en rus: Забивака, Petit Golejador) és la mascota oficial de la Copa Mundial de Futbol de 2018 que se celebrà a Rússia. És representada per un llop antropomòrfic amb una camisa blanca i blava amb les paraules «RUSSIA 2018», i amb ulleres esportives taronja. Els colors del seu uniforme (blanc, blau i vermell) són els de la selecció russa. L'estudiant dissenyadora de la mascota és Ekaterina Bocharova, i va ser seleccionada per votació a Internet.
Els resultats de l'elecció van ser anunciats el 22 d'octubre de 2016 al programa Evening Urgant, de la primera cadena de televisió russa, Pierviy Kanal. El llop va obtenir el 53% dels vots, superant al tigre (27%). El gat, amb 20% dels vots, va quedar en tercer lloc. Més d'1 milió de persones van participar en la votació, que va tenir lloc durant el setembre de 2016 a les plataformes de la FIFA, així com durant la transmissió en directe a Pierviy Kanal, on els resultats de la competició van ser anunciats.

## Descripció de Zabivaka

És encantador, segur de si mateix i sociable, sempre ha somiat amb ser una estrella del futbol. El seu passatemps favorit és el futbol i sempre juga amb esportivitat, valorant els seus companys i respectant als seus adversaris; sap molt bé el que fa. Tothom gaudeix de la seva companyia, és el més divertit de l'equip i fa riure als altres. Li agrada portar ulleres esportives quan està en acció, perquè pensa que milloren la seva habilitat en el camp.

## Referències

* ↑ Boronat, Natàlia. «Un Mundial que posa en joc la imatge russa». Ara, 10-07-2017. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «Russians deride choice of confusing 2018 World Cup mascot Zabivaka» (en anglès). Russia Beyond, 28-10-2016. [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ «La mascota oficial de Rusia 2018™ es un lobo llamado Zabivaka™» (en castellà). FIFA, 21-10-2016. Arxivat de l'original el 3 de juliol 2018. [Consulta: 3 juliol 2018].
# Père et Fils

Père et Fils és una pel·lícula franco-canadenca de Michel Boujenah estrenada el 2003. Ha estat doblada al català

## Argument

Léo, un ancià pare de família està disposat a tot amb tal de recobrar l'afecte dels seus tres fills: David, Max i Simon. Tenint por de morir sense haver tornat a veure els seus fills, arriba fins i tot a inventar-se una malaltia i una intervenció quirúrgica per convèncer-los que l'acompanyin en un viatge al Quebec, on té intenció de refer la unitat del clan familiar. Els quatre coneixeran allí a una remeiera i a la seva filla.

## Repartiment

* Philippe Noiret: Léo Serrano, el pare
* Charles Berling: David Serrano
* Pascal Elbé: Simon Serrano
* Bruno Putzulu: Max Serrano
* Marie Tifo: Mado
* Geneviève Brouillette: Hélène
* Pierre Lebeau: Jacques
* Jacques Boudet: Joseph, el germà de Leo
* Matthieu Boujenah: Julien
* Céline Thiou: Martine
* Eva Sant-Paul: Francine
* Franck Giordanengo: El motard
* Nathalie Dherbey: La infermera
* Joseph Malerba: Eric

## Rebuda
### 2003

    Premis César: 2 nominacions, millor jove esperança masculina (Pascal Elbé) i millor primera obra de ficció (Michel Boujenah)

### Crítica

    "Comèdia benintencionada (...) plena de tocs pretesament humans (...) inversemblants històries amoroses"

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Père et fils». [Consulta: 25 octubre 2018].
* ↑ «Père et fils». [Consulta: 25 octubre 2018].
* ↑ Torreiro, M. «Père et Fils». El País.
# Casa del Doctor Josep Vidal Geli

Casa del Doctor Josep Vidal Geli és una obra del municipi de Sant Pere Pescador (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Sant Pere Pescador, al sud de l'antic nucli medieval, al començament de la plaça Major. Forma cantonada amb els carrers del Doctor Vidal Geli i Bon Aire. És un edifici cantoner de planta rectangular, format per diverses crugies, amb la coberta a dues vessants de teula. Està distribuït en planta baixa i dos pisos, amb un petit altell i pati a la part posterior. Totes les obertures de l'edifici són rectangulars, majoritàriament bastides amb carreus de pedra ben desbastats i amb les llindes planes. La façana principal presenta tres portals a la planta baixa, els dos més grans amb les llindes gravades amb les dates 1603 i 1771. Al primer pis, un balcó exempt amb llosana motllurada, i la data 1771 a la llinda del finestral. Al costat, una finestra balconera amb les inicials "NYS" a la llinda. La segona planta presenta dues finestres balconeres. A la part posterior de l'edifici hi ha la porta d'accés al pati, d'arc rebaixat amb una inscripció a manera de dovella clau: "1887 J.V". Els paraments exteriors estan arrebossats i pintats, amb la cantonada bastida amb carreus de pedra escairats.

## Història

En el nucli antic de Sant Pere Pescador hi ha algunes cases dels segles XVI, XVII i XVIII amb interessants elements arquitectònics. Amb l'acabament de les guerres remences la vila de Sant Pere Pescador s'expandí més enllà del nucli fortificat al centre, on hi havia l'església i la casa Caramany, sobretot vers migdia on es formà un extens barri entre la muralla i el riu. L'habitatge del carrer del Doctor Josep Vidal Geli ubicat al carrer que rendeix homenatge al mateix doctor, és possiblement del segle xvii, amb reformes al segle xviii i xix.

## Referències

* 1 2 3 «Casa del Doctor Josep Vidal Geli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 agost 2014].
# Extensió de significat

Extensió o especialització en semàntica consisteix a adaptar el significat d'un mot de la llengua general al significat específic d'un àmbit, partint d'uns trets bàsics comuns. Amb la derivació i el manlleu és un dels procediments més freqüents per designar coses noves. Pot ser un procediment espontani de la comunitat parlant o una intervenció volguda d'un organisme de terminologia. De vegades amb l'evolució de la llengua el mot pot acabar perdent el seu significat original. L'extensió de significat pot ser una font de polisèmia.

## Referències

* ↑ «Finestra neològica». Termcat.
* ↑ «Extensió de significat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Uwe Preissler

Uwe Preissler (Mühlhausen, Turíngia, 17 de juny de 1967) va ser un ciclista alemany. Nascut a Alemanya de l'Est va defensar els seus colors fins a la reunificació alemanya.
Va combinar tant el ciclisme en carretera amb la pista. En aquesta última modalitat va obtenir una medalla de plata als Jocs Olímpics de Seül encara que només va participar en les rondes classificatòries.

## Palmarès en pista

* 1985
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Steffen Blochwitz, Michaël Bock i Thomas Liese)
* 1988
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Seül en Persecució per equips (amb Carsten Wolf, Dirk Meier, Steffen Blochwitz i Roland Hennig)
* 1989
** Campió de la RDA en Persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 1987
** 1r a la Volta a Castelló
* 1990
** 1r al Circuit Franco-Belga
** Vencedor d'una etapa a la Milk Race
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba
* 1992
** Vencedor d'una etapa a la Tour Du Pont

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl