OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moraga de virosta

La moraga de virosta (Paragyromitra infula), també anomenada bolet de greix de tardor, és una moraga del grup de les orelles de gat.

## Notes nomenclaturals

Va ser descrita com Peziza onotica per CH Persoon (Syn. meth. fung. (Göttingen) 2: 637. 1801), i combinada per KWGL Fuckel a Otidea onotica (Pers.) Fuckel, Jb. Nassau. Ver. Naturk. 23-24: 330 (1870) [1869-70].

## Descripció

Té una forma de cassoleta que pot atènyer fins als 10 cm d'alçada per 5 cm d'ample. Aquesta cassoleta, però, té una forma allargada i presenta un tall o fissura a un costat i les vores caragolades cap a l'interior, de manera que pren un aspecte que recorda el d'una orella de llebre o de ruc. La carn és prima, de color pàl·lid, trencadissa i s'esquerda amb facilitat. No té cap olor ni sabor remarcables. Les espores són llises, hialines, amb dues gútules a l'interior i mesuren 12-14 x 6-8 µm. Els ascs que les formen contenen vuit espores i mesuren al voltant de 225 x 15 µm. També s'observen paràfisis ramificades a la base, septades i molt corbades vers l'àpex, on assoleixen de 3 a 4 µm d'ample.

## Distribució i hàbitat

Comú; solitari o en grups; des de la tardor a inicis d'hivern; en tota mena de sòls; des de l'estatge subalpí a la muntanya mitjana; tant en boscos de planifolis (alzinars, rouredes, etc.) com de coníferes (pinedes i avetoses)

## Comentaris

D'entre les espècies que poden tindre forma d'orella i que fructifiquen a la tardor es troben, entre d'altres, Otidea alutacea (més petita i de color bru), Otidea leporina (més petita, de color bru amb reflexos vermellosos), Otidea concinna (també més petita, amb un peu curt i de color de groc viu a ocraci clar) i Aleuria aurantia (de color ataronjat viu i amb la cara exterior coberta de pruïna).

## Comestibilitat

Comestible, d'escàs valor culinari

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Wang, Xin-Cun; Yang, Zhu-Liang; Chen, Shuang-Lin; Bau, Tolgor; Li, Tai-Hui «Phylogeny and Taxonomic Revision of the Family Discinaceae (Pezizales , Ascomycota )» (en anglès). Microbiology Spectrum, 11, 3, 15-06-2023. DOI: 10.1128/spectrum.00207-23. ISSN: 2165-0497. PMC: PMC10269896. PMID: 37102868.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ «Synopsis methodica fvngorvm», 1801.
* ↑ «Jahrbücher des Nassauischen Vereins für Naturkunde», 1869-70.
* 1 2 3 4 5 El Fascinant món dels bolets. Volum 2. Espècies i famílies (I). ECRIC (Enciclopèdia Catalana Revistes i Col·leccionables), 2003. ISBN 8493317357. Pàg. 31.
* ↑ 2015 Asociacion cultural "Baxauri" Kultur elkartea. Mikologia. Bajauri (castellà)
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
* ↑ «Norges sopp- og nyttevekstforbund».
# Sotllo (desambiguació)

Sotllo és el nom dels següents llocs:
* Pic de Sotllo
* Serrat de Sotllo
* Estany de Sotllo
* Coll de Sotllo
# Sarunetes

Els sarunetes (llatí: Sarunetes) foren un poble alpí a les valls de les fonts del Rin. El seu nom va quedar en la comarca suïssa de Sargans, entre Chur (Coira) i el llac Constança. El nom dels nantuates esmentat per Juli Cèsar a l'Alt Rin, damunt els helvecis, podria ser una deformació de sarunetes.
Segons Plini el Vell, era un dels pobles que es mencionen a la inscripció del Trofeu dels Alps, on consten les tribus alpines a les que va vèncer August.

## Referències

* ↑ Villar, Francisco. «Exposición de los datos». A: Lenguas, genes y culturas en la prehistoria de Europa y Asia suroccidental (en castellà). Salamanca: Ediciones Universidad de Salamanca, 2011, p. 401.
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 20
# Nemadoras trimaculatus

Nemadoras trimaculatus és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.
Poden assolir fins a 10,8 cm de longitud total. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Sud-amèrica a les conques dels rius Amazones, Orinoco i Essequibo.

## Referències

* 1 2 3 Torres, Armi G. «Tenellus trimaculatus (Boulenger 1898)» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Ferraris, Carl J.: Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluri
# Museu de les Tres Gorges

El museu de les Tres Gorges és un museu en el districte de Yuzhong de Chongqing, Xina, sobre les Tres Gorges i Chongqing.
El museu cobreix una àrea de 42.497 m². El centre de convencions cobreix 23.225 m². Hi ha quatre seccions principals:
* Les Glorioses Tres Gorges;
* Antiga Ba-Yu – història antiga de Chongqing;
* Chongqing: el camí de la ciutat – història del segle xx;
* La Guerra Antijaponesa (1937–1945).

## Referències

* ↑ Chongqing & The Three Gorges (pdf PDF) (en anglès). Rosq, 2011, p. 70. ISBN 978-7-5022-5215-1 [Consulta: 17 juny 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web del museu Arxivat 2010-02-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Vilva (raion de Solikamsk)

Vilva (en rus: Вильва) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 469 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Soto de Cerrato

Soto de Cerrato és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 246 | 243 | 217 | 212 |
# Tres (desambiguació)

«Tres» té aquests significats:
* Tres, nombre natural entre dos i quatre.
* Tres cubà, instrument musical cubà, derivat de la guitarra.
* any 3
* Tres empresa fabricant d'aixetes
* TrES o Trans-atlantic Exoplanet Survey, utilitza tres telescopis de 4 polzades (10 cm) situats a l'Observatori Lowell, l'Observatori Palomar, i les Illes Canàries per localitzar exoplanetes.
* 3 (telefonia mòbil)
Viccionari
# Sebastián Palacios

Sebastián Palacios (Alberdi, Tucumán, Argentina, 20 de gener de 1992) és un futbolista argentí que juga en la posició de davanter a Boca Juniors.

## Referències

* ↑ «Sebastián Palacios jugará en Talleres» (en castellà). TyC Sports. [Consulta: 15 octubre 2022].
* ↑ «Sebastián Palacios - Perfil del jugador 22/23» (en castellà). Transfermarkt. [Consulta: 15 octubre 2022].
# Mala Sakonhninhom

Mala Sakonhninhom (4 de febrer de 1965) és una velocista laosiana. Va competir en la prova dels 100 metres llisos femení als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988.

## Referències

* ↑ «Mala Sakonhninhom» (en anglès). Sports Reference. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 19 setembre 2020].
# Khabekhabl

Khabekhabl (en rus: Кабехабль) és un poble (un aül) de la república d'Adiguèsia, a Rússia, que el 2022 tenia 1.023 habitants. Pertany al districte de Khakurinokhabl.

## Referències

* ↑ «Джерокай аул / Шовгеновский р-н / Республика Адыгея / почтовые индексы». Arxivat de l'original el 2012-11-08. [Consulta: 22 octubre 2009].
# Who See

Who See, també conegut com a Who See Klapa, és un duo de hip-hop montenegrí procedent de les Boques de Kotor. Els seus membres són Dedduh (Deixen Dedovic), de Kotor, i Noyz (Mario Djordjevic), d'Herceg Novi. El 2012 van rebre el Premi d'MTV Europa al Millor Artista Adriàtic. El desembre de 2012, Ràdio i Televizija CRnE Gore (RTGC) va anunciar que el duo representaria a Montenegro en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2013 que se celebrava a Malmö, Suècia.

## Discografia
### Àlbums

* Sviranje kupcu (2006)
* KRS i drača (2012)

### Singles

De l'àlbum Sviranje kupcu:
* "S kintom Tanki" (Amb poca pasta) (2007)
* "Pješke polako" (Caminant a poc a poc) (2007)
* "Put pasat" (Creuar la carretera) (2008)
De l'àlbum KRS i Drača:
* "Kad es sjetim" (Quan recordo) (2009)
* "Rođen srećan" (Nascut amb sort) - juntament amb Wikluh Sky, Rhino i Labia (2010)
Del recopilatori de rap Balkan Zoo:
* "Koji sam ja meni kralj" (Quin tipus de rei sóc per a mi)

## Referències

* ↑ Refresh Festival 2008: Počeo drugi Refresh Festival, 8 August 2008
* ↑ Sanjay. «Who See to represent Montenegro in Malmö,». ESCtoday.com. [Consulta: 29 desembre 2012].
* ↑ «Eurovision Song Contest 2013 Grand Final». [Consulta: 15 maig 2013].

## Enllaços externs

* Recessió del seu àlbum de debut Arxivat 2008-09-30 a Wayback Machine.
* Who See al Refresh Festival a Kotor
* Presentació del seu disc Arxivat 2012-02-16 a Wayback Machine.
* Biografia de Who See
# Eduard Ramírez Comeig

Eduard Ramírez Comeig (Eduard Ramírez com a nom literari; València, 22 de juliol de 1972) és un filòsof, gestor cultural i poeta valencià.
Llicenciat en Filosofia per la Universitat de València, la seva tasca s'ha desenvolupat entre l'escriptura i com informador juvenil; és membre fundador de la «Confraria del Bon Beure» entre altres iniciatives i activitats associatives i ha coordinat el projecte de l'Associació Cívica Tirant lo Blanc, Creuallibres. Tanmateix col·labora habitualment en premsa, revistes culturals, científiques i d'altres mitjans de comunicació, com suplement cultural Postdata del diari Levante-EMV, Fonoll, Lletres valencianes, Pensat i fet o El Temps, entre d'altres, i és el director de la revista de llibres Caràcters des de l'abril del 2010.
La seva obra poètica ha estat inclosa a diverses antologies com Lletra valenciana — Antologia de joves escriptors del País Valencià— (L'Aixernador-AJELC, 1994); Del camí (Germania, 1996); Poesia noranta (Oikos-Tau, 1997); La pell dels somnis (Fonoll, 2003) o For sale —50 veus de la terra— (Edicions 96, 2010) entre d'altres i va ser reconeguda la seva tasca amb la concessió del premi literari Parc Taulí de poesia, pel poemari L'usdefruit encara, l'any 2008.

## Obra

Entre altres publicacions de reculls de poemes o coordinacions que ha elaborat es poden esmentar:

### Investigació i divulgació

* Els estudiants prenem part; associacionisme i participació en la UVEG, coordinació, amb altres autors (València: Universitat de València, 2002)
* Temps de rebel·lió, coordinació (València: Universitat de València, 2002)
* Per la Universitat pública, valenciana i democràtica. Més de 25 anys del Bloc d'Estudiants Agermanats (PUV, 2012)

### Poesia

* Del renou i del descans —Poemes del port— (Sant Josep de sa Talaia: Res Publica, 2001)
* Trànsits nord —Traspuats per l'esma de ciutat— (València: Brosquil, 2005)
* L'usdefruit encara (Barcelona: Proa, 2009)

## Referències

* 1 2 3 4 «Eduard Ramírez». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 23 març 2016].
* 1 2 3 4 5 6 7 «27 poetes valencians». Tria Llibres. Associació Cultural Editorial Tria. [Consulta: 22 març 2016].
* 1 2 3 4 5 «Ramírez Comeig, Eduard». Lletres catalanes. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Poesia: “L'usdefruit encara” d'Eduard Ramírez». Vilaweb. [Consulta: 23 març 2016].
# Sebastián Piñuela Alonso

Sebastián Piñuela Alonso (Cantalpino, Salamanca, 20 de març de 1737-Madrid, 1812) va ser un polític espanyol, ministre durant el regnat de Ferran VII.

## Biografia

Il·lustrat de Salamanca, després de la marxa de la família reial a Baiona va ser designat ministre de Gracia i Justícia, càrrec que va exercir entre abril i octubre de 1808.

## Referències

* ↑ Matías Fernández García Parroquia madrileña de San Sebastián: algunos personajes de su archivo, p.485
* ↑ «Ministres de Ferran VII». Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 18 juliol 2017].
# Nicolás de Peñalver y Zamora

Nicolás de Peñalver i Zamora (l'Havana, 4 de desembre de 1853-Madrid, 5 de febrer de 1916), també conegut com el «comte de Peñalver», va ser un polític conservador espanyol, alcalde de Madrid durant la Restauració.
Va ostentar els títols nobiliaris de comte de Peñalver i de marquès d'Arcos.

## Biografia

Nascut a l'Havana, era membre d'una noble família establerta a partir del segle xvii primer a Jamaica i després a Cuba; el seu avi va ser Nicolás de Peñalver i Cárdenas, primer comte de Peñalver i alcalde ordinari de l'Havana el 1846. El seu pare va ser Narcís José de Peñalver i Peñalver, segon comte de Peñalver.
Va ser elegit diputat pel districte d'Oviedo el 1891, 1896 i 1898; senador per la província de Matanzas per al període 1884-85, encara que no va arribar a jurar el càrrec; per Oviedo en 1899-1911; vitalici en 1914; va ser alcalde de Madrid tres vegades: entre l'1 i el 14 de desembre de 1892, entre el 25 de març de 1895 i febrer de 1896 i entre el 28 d'octubre de 1907 i el 23 d'octubre de 1909. Va contribuir a la construcció de la Gran Via, que comunicaria el centre de la capital amb l'estació Nord. En el seu honor, es va batejar el primer tram d'aquesta via de comunicació: l'avinguda del Comte de Peñalver —que anava del punt d'arrencada de la Gran Via a la confluència amb el carrer d'Alcalá a la Xarxa de Sant Luis— i, posteriorment, l'actual carrer del Comte de Peñalver, abans cridada de Torrijos, també a Madrid, a l'Eixample.
A més del seu impuls a la construcció de la Gran Via, al Comte de Peñalver se li deuen altres fets importants com són la creació de l'Associació Matritense de Caridad, la inamovilidad dels empleats públics de l'Ajuntament i la creació de la Banda Municipal.
Va ser recipient de les grans creus de Carlos III, d'Isabel la Catòlica, de la Beneficència i de la Concepció de Villaviciosa.
Va morir el 5 de febrer de 1916.

## Referències

* ↑ Genealogías Habaneras. Hidalguía, 1996. ISBN 84-87204-79-1.
* ↑ «Blasones Hispanos: Peñalver». [Consulta: 25 desembre 2014].
* ↑ Cambronero, 1900, p. 399.
* ↑ Ajuntament de Madrid: Alcaldes entre 1842-1900 y desde 1901.
* ↑ ; Ramos Guarido; Revilla González El Madrid de la Gran Vía. La Librería, 1996, p. 45. ISBN 84-87290-97-3.
* ↑ Congrés dels Diputats: Archivo histórico de diputados.
* ↑ Senat d'Espanya: Expediente personal del Senador Conde de Peñalver, D. Nicolás de Peñalver y Zamora.
* ↑ Alcaldes de Madrid. El Avapiés, 1994, p. 62-63. ISBN 84-86280-88-5.
* 1 2 «El Conde de Peñalver». El Norte de Madrid, IV, 101, 13-02-1916, pàg. 3-4.

## Bibliografia

* Cambronero, Carlos «Cosas de antaño - El Ayuntamiento de Madrid». Revista Contemporánea [Madrid], 117, enero 1900, pàg. 386-411. ISSN: 0213-8654.
# Lídia Campsolinas i Gironella

Lídia Campsolinas Gironella (Figueres, 29 de gener de 1973) és una esportista i periodista catalana.
Va començar a practicar el bàsquet al col·legi Sant Pau i va jugar al CB ADEPAF Figueres, CN Figueres, Club Bàsquet L'Escala i Club Bàsquet Esplais. També va practicar l'handbol jugant al Club Handbol Figueres amb el qual va aconseguir l'ascens a la primera divisió nacional la temporada 1994-95. Degut a una lesió greu de fractura comminuta d'astràgal, va practicar el bàsquet adaptat incorporant-se al Girona Mifas Esplais el 2004. Internacional amb la selecció espanyola, va aconseguir la medalla d'argent al Visa Paralympic World Cup de 2007 i va participar en diversos campionats d'Europa de bàsquet en cadira de rodes. Va retirar-se de la competició el 2014 i posteriorment ha exercit com a entrenadora de bàsquet al Club Bàsquet Castelló.
En l'àmbit professional va llicenciar-se en periodisme a la Universitat Autònoma de Barcelona el 1995. Des d'aleshores ha treballat en diferents mitjans de comunicació com Televisió Figueres, Setmanari l'Empordà, Cadena Cien, Ràdio Vila-sacra i Empordà Televisió.

## Referències

* ↑ Padrosa i Gargot, 2018, p. 172.
* ↑ M.V.. «Lídia Campsolinas jugarà l'Europeu». Diari de Girona, 28-07-2011. [Consulta: 3 abril 2020].
* ↑ Padrosa i Gargot, 2018, p. 20, Prefaci.

## Bibliografia

* Padrosa i Gargot, Inés. Diccionari biogràfic de l'Alt Empordà. Girona: Diputació de Girona, 2018. ISBN 978-84-96747-54-8.
# Karlsruhe (Dakota del Nord)

Karlsruhe és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 119 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Karlsruhe tenia 119 habitants, 54 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 60,5 hab./km².
Dels 54 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 37% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 120 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.375 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.000 $ mentre que les dones 30.625 $. La renda per capita de la població era de 14.265 $. Entorn del 19,2% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Karlsruhe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Karlsruhe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Mosquito Lake

Mosquito Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 221 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mosquito Lake tenia 221 habitants, 86 habitatges, i 55 famílies La densitat de població era d'1,1 habitants/km².
Dels 86 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 1,2% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 39,8% de 45 a 60 i un 4,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 125,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 130,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.688 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.917 $ mentre que les dones 35.000 $. La renda per capita de la població era de 16.415 $. Aproximadament el 30% de les famílies i el 33,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mosquito Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mosquito Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Sévigné (cràter)

Sévigné és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 29,6 km de diàmetre. Porta el nom de Marie de Rabutin-Chantal, marquesa de Sévigné (1626-1696), escriptora francesa, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Sévigné». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Eduard Ragasol i Sarrà

Eduard Ragasol i Sarrà (també escrit Ragassol)(Caldes de Montbui, Vallès Oriental, 14 de gener de 1901 - Mèxic, 1962) fou un advocat i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Era fill de Domènec Ragasol i Massafret natural de Caldes de Montbui i de Carme Sarrà i Picanyol natural de Castellterçol. Es llicencià en dret per la Universitat de Barcelona, treballà al bufet d'advocats de Santiago de Riba i el 1923 membre de l'Oficina Jurídico-Administrativa de l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre (IACSI).
Políticament milità a Acció Catalana (AC) i després d'Acció Catalana Republicana (ACR), amb qui el 1930 signaria el manifest contra la dictadura de Primo de Rivera. Des del 1932 fou membre de la regional de Barcelona província d'Acció Catalana, amb qui fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1936 dins el Front d'Esquerres. Juntament amb Jaume Miravitlles i Navarra i Josep Antoni Trabal i Sans fou un dels organitzadors de l'Olimpíada Popular de juliol de 1936, que no s'arribà a celebrar.
En esclatar la guerra civil espanyola s'allistà a l'exèrcit republicà i lluità al Front de Terol, i el 1937 fou nomenat sotssecretari de la Conselleria de Justícia de la Generalitat de Catalunya dirigida per Pere Bosch i Gimpera. El 1939 s'exilià a França, on ajudà als refugiats i quan els nazis ocuparen França participà en la Resistència francesa, raó per la quel el govern de Vichy el va internar en un camp de càstig. Un cop alliberat el 1945, fundà a París una editorial de llibres catalans, però el 1947 es traslladà a Mèxic, on fou col·leccionista d'obres d'art alhora que es dedicava a la importació de films francesos i a obrir cinemes. També col·laborà en les activitats de la Comunitat Catalana de Mèxic.

## Referències

* ↑ Cartes de l'exili, 1939-1949, d'Antoni Rovira i Virgili a Google Books
* ↑ Cartes a Hermínia Grau i Aymà de Lluís Nicolau d'Olwer i Hermínia Grau i Aymà a Google Books
* ↑ «Eduard Ragasol i Sarrà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Congrés dels Diputats (castellà)
* ↑ «Biografia». Arxivat de l'original el 2012-01-18. [Consulta: 3 setembre 2008].
* ↑ Cuando los atletas salieron por piernas a El País, 11-7-1984
* ↑ «esquela de Carmen Sarrá Picanyol vda. de D.Domingo Sarrá Massafret». La Vanguardia, 28-12-1955, pàg. 32.

## Bibliografia

* Vicenç Riera i Llorca Els exiliats catalans a Mèxic Edicions Curial, Barcelona, 1994
# Schönteichen

Schönteichen (alt sòrab: Běła Hatowy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 5 kilòmetres al nord-est de Kamenz

## Nuclis de població

| Běła Hatowy (Schönteichen) Běła (Biehla) Brunow (Brauna) Hlinka (Cunnersdorf) Wukecy (Hausdorf) | Lubnjow (Liebenau) Pětrij Haj (Petershain) Roźbruk (Rohrbach) Šombach (Schönbach) Zmrózow (Schwosdorf) |
# Víctor Guillermo Álvarez Delgado

Víctor Guillermo Álvarez Delgado, més conegut com a Víctor Álvarez (Barcelona, el 14 de març de 1993), és un futbolista professional català que juga com a lateral esquerre a l'FC Arsenal Tula rus.