OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Maria Izquierdo

Josep Maria Izquierdo Ibañez (Badalona, el 15 de maig de 1967) és un entrenador de bàsquet català.

## Carrera esportiva

Va començar entrenant a les categories inferiors del Sant Josep de Badalona, fins que l'any 1988 va arribar al Joventut de la lliga ACB com entrenador assistent. En el mes de desembre de 1999 es fa càrrec del primer equip un any, fins al desembre del 2000. La temporada 2001-02 és entrenador del Melilla Bàsquet a la LEB, i l'any 2002 arriba al Reial Madrid com ajudant de Javier Imbroda.
Després del seu pas pel Reial Madrid va tornar a Melilla, on s'hi va estar tres temporades al capdavant de l'equip. La temporada 2006-07 entrena al Leche Río Breogán, i la temporada següent agafa el CB L'Hospitalet de la LEB Or, on va ser destituït en el mes d'abril, acabant la temporada en la Fundació Adepal Alcázar, de la LEB Bronze. L'any 2009 es posa al capdavant del CB Prat a LEB Plata, on s'hi estaria un any, ja que la següent temporada deixa les banquetes per treballar a l'àrea d'Esports de l'Ajuntament de Badalona. L'any 2013 va fitxar pel Fenerbahçe Ülkerspor com a ajudant de Zeljko Obradovic.

## Referències

* ↑ Josep Maria Izquierdo entrenador a l'ACB (enllaç obsolet)
* ↑ «Josep Maria Izquierdo se reencuentra con Obradovic 19 años después» (en castellà). ACB, 11-08-2013 [Consulta: 30 juny 2018]. Arxivat 30 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-30. [Consulta: 30 juny 2018].
# Horipsestis

Horipsestis és un gènere de papallones nocturnes de la subfamília Thyatirinae de la família Drepanidae.

## Taxonomia

* Horipsestis aenea (Wileman, 1911)
* Horipsestis angusta Yoshimoto, 1996
* Horipsestis kisvaczak Laszlo, G.Ronkay, L.Ronkay & Witt, 2007
* Horipsestis minutus (Forbes, 1936)
* Horipsestis mushana (Matsumura, 1931)

## Referències

* ↑ Matsumura. Insecta Matsumurana. 7, 1933, p. 193.
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; et al. «Horipsestis» (en anglès). The Global Lepidoptera Names Index [Natural History Museum], 2003.

## Bibliografia

* Laszlo, Gy. M.; Ronkay, G.; Ronkay, L.; Witt, T. «Esperiana Buchreihe zur Entomologie» p. Band 13, 1-683, 2007. Arxivat de l'original el 2008-10-05. [Consulta: 19 febrer 2020].
# Ràinfeld

Ràinfeld (en rus: Райнфельд) és un poble de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 235 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Olkhovka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Olkhovka».
Olkhovka (en rus: Ольховка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 229 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Peter Stuyvesant

Peret Stuyvesant (també Pieter o Petrus) (1612 - agost de 1672) fou el darrer neerlandès director general de la colònia dels Nous Països Baixos des de 1647 fins que va ser cedida provisionalment als anglesos el 1664. És una de les grans figures del principi de la història de Nova York.
Entre els èxits de Stuyvesant com a director general s'hi inclou la gran expansió de l'assentament de Nova Amsterdam (després anomenada Nova York) més enllà de l'extrem sud de Manhattan. Entre els projectes construïts per l'administració de Stuyvesant hi ha la muralla de Wall Street, el canal que es va convertir en Broad Street i Broadway.
Va perdre una cama durant l'atac sense èxit a l'illa portuguesa de Saint Martin.

## Vegeu també

* Cama de fusta.

## Referències

* Enciclopèdia Britànica, Eleventh Edition. Peter Stuyvesant, 1911. (anglès)
* Peabody, Michael D. «The Flushing Remonstrance». Liberty Magazine, Nov/Dec 2005. (anglès)
* Abbott, John S. C.. Peter Stuyvesant, the Last Dutch Governor of New Amsterdam, 2004. (anglès)
* ↑ «Journal of New Netherland 1647. Written in the Years 1641, 1642, 1643, 1644, 1645, and 1646», Data incorrecta. [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ http://peterstuyvesant.org/ Arxivat 2018-11-11 a Wayback Machine.
# La Vicomté-sur-Rance

La Vicomté-sur-Rance (en bretó Kerveskont) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2005 tenia 890 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 593 | 692 | 726 | 793 | 779 | 770 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean Louis Rucet | |
# Força Aèria d'Estònia

La Força Aèria Estònia (en estonià: Eesti Õhuvägi) és la branca de les Forces Armades d'Estònia la funció de les quals és la vigilància de l'espai aeri d'Estònia. Es troba localitzada a la base aèria de Ämari, i opera amb dos avions Antónov An-2 i quatre helicòpters Robinson R44, a més de dos avions Aero L-39 Albatros arrendats per a missions d'entrenament.
A causa que no compta amb capacitat de combat aeri, la defensa aèria d'Estònia, igual que la de Letònia i Lituània, està garantida des del 30 de març de 2004 per l'OTAN, la qual efectua una rotació cada quatre mesos entre els seus estats membres, els quals arribat el seu torn han d'enviar quatre aeronaus a Lituània amb la missió de realitzar el control aeri dels tres països bàltics, en una missió denominada Patrulla Aèria Bàltica (més coneguda per la seva denominació en anglès Baltic Air Policing).
Compta amb bateries de defensa aèria equipades amb 100 canons ZU-23-2 i míssils Mistral. El radar primari d'Estònia és un Lockheed Martin TPS-117 que es troba localitzat a Kellavere i està integrat en la xarxa de defensa aèria BaltNet dels països bàltics. La base aèria d'Ämari també alberga un radar analògic de curt abast ASR-8.

## Aeronaus i equipament

L'actual Força Aèria d'Estònia ha estat reconstruïda a partir de la infraestructura militar que l'exèrcit rus des de 1994, any en el qual l'última unitat de l'exèrcit rus va abandonar el país. La majoria dels recursos amb els quals compte es troben a la base aèria d'Ämari, encara que a causa de la manca d'una infraestructura militar aeronàutica moderna, el desenvolupament de la Força Aèria d'Estònia ha estat molt lent, i compta amb poques unitats.
| Aeronau | Origen | Tipus | Versions | En servei |
| Avions ||||||
| Aero L-39 Albatros | República Txeca | Avió d'entrenament | L-39C | 2 |
| Antonov An-2 | Federació Rusa | Avió de transport | An-2 | 2 |
| Helicòpters ||||||
| Robinson R44 | Estats Units | Helicòpter polivalent | R44 | 4 |

### Radars

* Radars de cerca aèria tridimensional LM AN/TPS-117
* Radiolocalizadors passius VERA-I
* Sistemes de defensa aèria i vigilància Giraffe-75

### Aeronaus històriques

* PZL-104
* Mil Mi-2
# Ketsingen

Ketsingen és un nucli de Berg, un antic municipi de Bèlgica de la província de Limburg. El riu Dèmer neix a Ketsingen.
El 1971 va fusionar amb Membruggen, Genoelselderen i 's Herenelderen per a formar al municipi d'Elderen. El 1977 aquesta fusió va desfer-se. Ketsingen i 's Herenelderen van fusionar amb Tongeren, Genoelselderen i Membruggen van fusionar amb Riemst. L'autopista E313 fa la frontera. Durant l'antic règim era un municipi independent, compost d'uns feus del comtat de Loon dins del Principat de Lieja.
L'església està dedicada a sant Esteve.
* Prats húmids al carrer Ketsingenstraat
* Carrer Major Noenelderen i Església de Sant Esteve
* Masia típica d'Haspengouw al carrer Demerbronstraat
* La font del Dèmer

## Referències

* ↑ «Ketsingen», De inventaris van het bouwkundig Erfgoed, Vlaams instituut voor het onroerend erfgoed (Institut flamenc del patrimoni immoble), [Consulta 13 de febrer de 2013], (en català: Inventari del patrimoni monumental)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ketsingen
# Hostili Tul·lus

Hostili Tul·lus (en llatí: Hostilius Tullus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Hostília.
Era un instrument de Marc Antoni que el va fer elegir tribú de la plebs l'any 43 aC. La seva actuació va anar encaminada a afavorir els interessos del seu patró. Ciceró en parla, i diu que el seu nom estava fixat a la porta, referint-se a la Cúria Hostília, lloc on es reunia preferentment el senat romà.

## Referències

* ↑ «Hostilius Tullus». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ Ciceró. In M. Antonium Orationes Phillippicae XIII,12,26
# Richton

Richton és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.038 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Richton tenia 1.038 habitants, 397 habitatges, i 258 famílies. La densitat de població era de 175,0 habitants per km².
Dels 397 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 18,9% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 68,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.365 $ i la renda mediana per família de 33.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.250 $ mentre que les dones 16.000 $. La renda per capita de la població era de 17.425 $. Entorn del 22,3% de les famílies i el 31,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Richton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Richton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Olkhovatka (Novi Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Olkhovatka».
Olkhovatka - Ольховатка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 787 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Sant Francesc (poemari)

Sant Francesc és un recull de poemes de Jacint Verdaguer publicat el 1895. Consisteix en 43 poemes i un pròleg escrits en tres moments diferents, els anys 1869, 1882 i 1895. La primera part del poemari tracta la figura de sant Francesc d'Assís i la segona santa Clara d'Assís i la família franciscana.

## Estructura

L'estructura permet que el llibre eno tingui problemes interns malgrat que inclou poemes de tres etapes de la seva vida diferents tant per les circumstàncies que travessava l'escriptor com des del punt de vista estètic.
En concret, inclou en primer lloc el romànticisme vinculat a la terra de Sant Francesc s'hi moria, una composició del 1869 publicada el 1874 on es recorda una estada de Francesc d'Assís a vic el 1222. També hi ha quatre romanços escrits en el centenari del sant, el 1882, anomenats Salteri franciscà. Romancets sobre la prodigiosa vida del Patriarca Sant Francesc.
La resta de peces van ser escrites el 1895, en un moment de tragèdia personal on s'emmiralla en el sant per reflectir els propis problemes. Entre l'escriptora de les primeres peces i les darreres passaren 26 anys. En el pròleg l'escriptor traça els paral·lelismes entre la seva vida i la del sant que recorda que fou maltractat per la seva família i els seus amics. És una part fonamental del llibre.

## Referències

* 1 2 «Sant Francesc (poemari)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Maria-Mercè Bruguera Barbany; Josep Gordi i Serrat Sant Francesc, Verdaguer i la natura. Centre de Pastoral Litúrgica, 28 gener 2019. ISBN 978-84-9165-204-5.
* ↑ Carlos Bastons Vivanco. Verdaguer, un genio poético: catálogo de la exposición conmemorativa del centenario de la muerte de Jacint Verdaguer (1902-2002). Biblioteca de Catalunya, 2003, p. 102. ISBN 978-84-7845-150-0.
# Peter Sutherland

Peter Sutherland (Dublín, 25 d'abril de 1946 - Dublín, 7 de gener de 2018) fou un advocat i polític irlandès, director General de l'Organització Mundial del Comerç entre els anys 1993 i 1995 així com membre de la Comissió Delors I.

## Biografia

Va néixer el 25 d'abril de 1946 a la ciutat de Dublín. Va estudiar dret a la University College Dublin, esdevenint posteriorment Fiscal General d'Irlanda en els governs de Garret FitzGerald a principis de la dècada del 1980 i membre del Consell d'Estat, càrrecs des dels quals va ajudar el govern a introduir una esmena constitucional que prohibís l'avortament.
Actualment és membre dels consells directius de British Petroleum (BP) i del grup inversor Goldman Sachs.

## Activitat política

Membre del partit conservador Fine Gael, el gener de 1985 fou nomenat membre de la Comissió Delors I, esdevenint Comissari Europeu de la Competència, Assumptes Socials i Educació, càrrec aquest últim que va compartir amb Manuel Marín després de l'entrada d'Espanya a la Unió Europea l'any 1986. Ocupà aquests càrrecs fins a l'any 1989.
L'any 1993 fou nomenat Director General de l'Organització Mundial del Comerç (OMC), un càrrec que ocupà fins al 1995.

## Enllaços externs

* (castellà) Biografia a l'OMC
# La Victoria (Amazones)

La Victoria és un corregiment departamental colombià situat al departament d'Amazones. Limita a l'est amb Pacoa, al nord-oest amb Solano i al sud amb Mirití-Paranà. Va ser fundat per Fidel Wilyhes. Al corregiment de La Victoria hi ha 1.029 habitants.
A La Victòria hi habiten els grups indígenes Barazans, Cabillaris, Cubeos, Tatuaus, Tucans i Yucunes.
Les principals activitats agrícoles són el cultiu de plàtan, yuca i chontaduro.

## Turisme

Els principals atractius turístics de la Victoria són:
* Puig Morroco
* Salts d'aigua de Jirijirimo

## Referències

* ↑ «La Chorrera» Arxivat 2017-10-07 a Wayback Machine..
* 1 2 3 4 «La Victoria» (en castellà). amazonas.gov.co. Arxivat de l'original el 2017-10-09. [Consulta: 2 abril 2016].
# Águeda Reynés Calvache

Águeda Reynés Calvache (Maó, 4 de febrer de 1967) és una política menorquina, diputada al Congrés dels Diputats en la XI i XII Legislatures.
Ha estudiat educació social en la UNED i ha treballat com a funcionària. Militant del Partido Popular, és secretària general de la junta de Maó. A les eleccions generals espanyoles de 2011 fou escollida batlessa de Maó. A les eleccions municipals espanyoles de 2015 fou desplaçada del càrrec per una coalició d'esquerres. Fou elegida diputada per Menorca a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016.

## Referències

* ↑ Reynés, ratificada como candidata a la Alcaldía de Maó Arxivat 2018-02-02 a Wayback Machine., menorcainfo, 25 de novembre de 2014
* ↑ Reynés:"Tenemos experiencia y propuestas realistas, debemos evitar los experimentos", menorcadiario.es, 15 de desembre de 2015
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Rosa Calzecchi Onesti

Rosa Calzecchi Onesti (Milà, 17 de maig de 1916 – Milà, 7 d'agost de 2011) fou una traductora, professora, hel·lenista i llatinista italiana.
Coneguda per les traduccions, en prosa ritmica, de la Ilíada (1950) i de l'Odissea (1963), publicades per la casa editora Einaudi, va traduir també l'Eneida (apareguda en primer lloc a Milà, editada per l'Istituto Editoriale Italiano, i després continuada per Einaudi), i nombrosos altres textos del grec antic i del llatí.

## Obres principals

Les moltes publicacions de Rosa Calzecchi Onesti són conseqüència ja sigui de la seva activitat de traductora com del seu compromís didàctic i de la seva militanza catòlica, però el treball que li ha donat més gran fama és la traducció de la Ilíada, realitzada entre el 1948 i el 1950, en col·laboració amb Cesare Pavese.
Pavese, pel seu interès per l'antropologia i els mites, volia fer publicar per part de l'editor Einaudi, de qui era col·laborador, una traducció del poema homèric que reproduís el més possible el sabor del text original. S'havia dirigit en primer lloc a Mario Untersteiner, de qui havia llegit i amb qui havia discutit la Fisiologia del mito, i Untersteiner li va proposar la seva ex estudiant, aleshores professora a Cesena. Les proves de traducció de Calzecchi van agradar a Pavese i va començar així una labor que es prolongà per dos anys, a través d'un extensa correspondència (els dos no es van trobar mai de persona), en què cada detall de la traducció, del ritme del vers a la tria de com traduir els epítets, de les estructures sintàctiques a la disposició dels parlars, fou acuradament debatut, a través d'una revisió de Pavese sobre la labor de la traductora i les contrapropostes de Calzecchi, a qui l'escriptor va deixar sempre la darrera decisió.
Quan Pavese es va matar la tasca havia acabat i ja s'havia iniciat, amb la mateixa forma, la traducció de l'Odissea, que Calzecchi va acabar i Einaudi va publicar.

## Referències

* ↑ Silvia Guidi, La donna che prese il posto di Monti e Pindemonte, L'Osservatore Romano, 11 agosto 2011, pag. 5
* 1 2 Battezzato, Luigo «Cesare Pavese, Rosa Calzecchi Onesti e le traduzioni di Omero per Einaudi» (htlm) (en italià). Treccani, la cultura italiana. Treccanni.it [Consulta: 19 febrer 2017].
# Ocipòdids

Els ocipòdids (Ocypodidae) són una família de crustacis decàpodes de l'infraordre Brachyura que inclou al gènere Ocypode i Uca (per exemple, Uca pugnax), entre altres gèneres de crancs.

## Taxonomia

La família Ocypodidae inclou 134 espècies repartides en gèneres i subfamílies:

### Subfamília Gelasiminae Miers, 1886

* Gènere Austruca Bott, 1973
* Gènere Cranuca Beinlich & von Hagen, 2006
* Gènere Gelasimus Latreille, 1817
* Gènere Leptuca Bott, 1973
* Gènere Minuca Bott, 1954
* Gènere Paraleptuca Bott, 1973
* Gènere Petruca Shih, P.K.L. Ng & Christy, 2015
* Gènere Tubuca Bott, 1973
* Gènere Xeruca Shih, 2015

### Subfamília Ocypodinae Rafinesque, 1815

* Gènere Afruca Crane, 1975
* Gènere Ocypode Weber, 1795
* Gènere Uca Leach, 1814

### Subfamília Ucidinae Števčić, 2005

* Gènere Ucides Rathbun, 1897
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Ocypodidae Rafinesque, 1815». [Consulta: 25 setembre 2021].
# La Vid de Bureba

La Vid de Bureba és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de La Bureba.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 49 | 44 | 37 | 30 |
# José Alberto López Pérez

José Alberto López Pérez (Madrid, 10 de febrer de 1960) és un exfutbolista madrileny, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria

Format a les categories inferiors del Reial Madrid, arribaria a militar amb el Castilla, primer filial dels del Santiago Bernabéu. A la campanya 84/85 debuta a la màxima categoria, a les files de l'Elx CF, on és titular, tot jugat 31 partits.
Després de passar pel Córdoba CF, hi retorna a primera divisió el 1987, amb el CD Logroñés. Durant quatre temporades seria titular amb els riojans a la màxima categoria, mentre que la temporada 91/92 passa a ser suplent, disputant 16 partits. Posteriorment, militaria al CD Numancia. En total, va sumar 174 partits i un gol a primera divisió.
Una vegada retirat com a jugador, ha seguit vinculat al món del futbol com a preparador físic, tot formant part d'equips com el Córdoba CF, la UE Lleida, l'Sporting de Gijón, el CD Logroñés, l'Elx CF, el Reial Múrcia o el Real Jaén.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Huracà Felix

Huracà Felix va ser un destructiu huracà de Categoria 5 en l'escala d'huracans de Saffir-Simpson, que colpejar l'Amèrica Central el 2007. Va ser la sisena tempesta anomenada, el segon huracà, i el segon huacà de Categoria 5 de la temporada d'huracans de l'Atlàntic de 2007. Felix es va formar d'una ona tropical el 31 d'agost, sobrepassant a través del sud de les illes de Sobrevent l'1 de setembre abans d'enfortir-se i assolir l'estatus d'huracà. L'endemà s'intensificà ràpidament en un gran huracà, i ja al 3 de setembre aconseguí la Category 5; a les 21:00 UTC l'huracà s'havia debilitat en un huracà de Categoria 4, però recuperà l'estatus d'huracà de Categoria 5 per segons cop durant el matí del 4 de setembre.

## Referències

* ↑ Tropical Cyclone Report: Hurricane Felix
# Ruby Lin

Ruby Lin (林心如 en xinès; Lín Xīnrú en pinyin, Taipei, 27 de gener del 1976) és una actriu i productora cinematogràfica de la República de la Xina

## Filmografia

* Taiwan Heavy Case Records (1995, televisió)
* School Days(1995, cinema)
* Asian Flower Bud (1996, televisió)
* Angel's Dust (1996, televisió)
* Taiwan Mysterious Affairs (1996, televisió)
* The Root (1996, televisió)
* Story Of Dragon Dynasty (1996, televisió)
* Last Tango in Shanghai (1997, televisió)
* New Justice Bao: Plum Flower Thief (1997, televisió)
* An emergency Mission (1997, televisió)
* My Wishes (1998, cinema)
* Magic Chef (1998, televisió)
* Princess Pearl (1998, televisió)
* Bad girl trilogy (1999, cinema)
* Princess Pearl II (1999, televisió)
* Food Glorious Food (1999, televisió)
* The mirror (2000, cinema)
* The matter of time (2000, cinema)
* Winner takes all (2000, cinema)
* The Legend of Master (2000, televisió)
* China Strike Force (2001, cinema)
* Comig King (2001, cinema)
* Romance in the Rain (2001, televisió)
* Duke of Mount Deer (2001, televisió)
* Dragon's love (2001, cinema)
* Never Been To Me (2002, cinema)
* Only-You (2002, televisió)
* Taiji Prodigy (2002, cameo televisiu)
* The Chor Lau Heung (2002, televisió)
* Wulung Prince (2002, cameo televisiu)
* Life Express(2003, cinema)
* Flying Daggers (2003, televisió)
* Boy and Girl (2003, televisió)
* Half Life Fate (2003, televisió)
* Amor de Tarapaca (2004, televisió)
* Love trilogy(2004, cinema)
* Magic Touch of Fate (2005, televisió)
* Killing two birds with one stone (2005, cinema)
* Da Li Princess (2006, televisió)
* Star Boulevard (2006, televisió)
* Sound of Colors (2006, televisió)
* Paris Sonata (2006, televisió)
* Ancestral Temple (2007, televisió, televisió, televisió)
* Love in Sun Moon Lake (2009, televisió)
* The Legend and the Hero II (2009, televisió)
* Su DongPo (2009, cameo televisiu)
* Sophie's revenge (2009, cinema)
* (2009) Evening of roses (2009, cinema)
* Schemes of a Beauty (2010, televisió)
* Three Kingdoms (2010, televisió)
* Fallen City (2011, cinema)
* You Deserve to Be Single (2011, cinema)
* Driverless (2011, cinema)
* The Glamorous Imperial Concubine (2011, televisió)
* New princess pearl (2011, cameo televisiu)
* Ma Zu (2012, televisió)- Guest Appearance
* Blood stained shoes (2012, cinema)
* Drama Go Go Go (2012, televisió)
* The Haunted House (2013, cinema)
* My Lucky Star (2013, cinema)
* Flowers and Mists (2013, cameo televisiu)
* The Patriot Yue Fei (2013, televisió)
* The House That Never Dies (2014, cinema)
* Sweet Alibis (2014, cinema)
* The Way We Were (2014, televisió)
* Young Sherlock (2014, televisió)
* Exclusive Exposure (2014, televisió)
* The Wonderful Wedding (2015, cinema))
* Phantom of the Theatre (2016, cinema)
* Magical Space-time (2016, televisió)
* Singing All Along (2016, televisió)
* The Precipice Game (2016, cinema)

## Referències

* ↑ Movie Stars Try to Make Films Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. Chinesefilms.com

## Enllaços externs

* Ruby Lin Facebook