OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tortuga esquena diamant

La tortuga esquena diamant (Malaclemys terrapin) és una espècie de tortuga nativa dels pantans salobres de l'est i sud dels Estats Units. L'espècie es denomina esquena de diamant pel patró en la part superior de la seva closca.

## Descripció

La seva coloració pot de marró a grisa, i el seu cos pot ser gris, marró, groc o blanc. L'espècie presenta dimorfisme sexual. Els mascles creixen fins a uns 12 cm, mentre que les femelles creixen a una mitjana de prop de 19 cm. Les tortugues que habiten zones més càlides tendeixen a ser de major grandària.

## Distribució

S'estén des de Nova Anglaterra a Texas al llarg de la costa de l'oceà Atlàntic i del Golf de Mèxic. Els seus depredadors inclouen mofetes, rates mesqueres, ossos rentadors i corbs. Aquestes petites tortugues nien a terra i necessiten tenir accés a sorra o terra seca per dipositar els seus ous.

## Alimentació

La tortuga esquena diamant s'alimenta a força de mol·luscs, crancs violinistes, i de tant en tant petits peixos.

## Subespècies

Tortuga esquena diamant jove.
* Tortuga esquena diamant de Carolina (Malaclemys terrapin centrata)
* Tortuga esquena diamant de Texas (Malaclemys terrapin littoralis)
* Tortuga esquena diamant de l'Atlàntic (Malaclemys terrapin maximus)
* Tortuga esquena diamant ornametada (Malaclemys terrapin macrospilota)
* Tortuga esquena diamant de Mississipi (Malaclemys terrapin pileata)
* Tortuga esquena diamant del manglar (Malaclemys terrapin rhizophorarum)
* Tortuga esquena diamant de la costa oest de Florida (Malaclemys terrapin tequesta)
* Tortuga esquena diamant del Nord (Malaclemys terrapin terrapin)
# Lleterola de camp

La lleterola de camp o lleterola (Euphorbia falcata) és una espècie de planta de la família euphorbiaceae, plantes conegudes en català generalment com a "lletereses".

## Distribució i hàbitat

És una planta arqueòfita, que es troba a Europa i a l'Àsia occidental. Ha estat catalogada com a espècie invasora a molts llocs del planeta.
La lleterola de camp és una espècie xeromesòfita que originàriament es troba en zones semiàrides, afavorint pendents de turons i els peus de zones muntanyenques baixes com a hàbitat natural. Actualment sovint creix com a planta ruderal i segetal. Es troba en zones on s'aboquen escombreries, a la vora de camins i vies de tren i a camps abandonats. Sovint envaeix horts i camps de conreu.

## Descripció

És una planta herbàcia anual de color verd blavós. La lleterola de camp creix només fins a una alçada d'entre 8 i 40 cm essent una de les lletereses més petites. La tija és recta i creix perpendicular a terra. Les fulles tenen forma de llanceta són llargues i estretes (5 mm) amb una punxa a la punta.
La inflorescència té moltes fulles amb les bràctees molt amples. Són pol·linitzades pels himenòpters. Els nectaris de la lleterola de camp són semicirculars, petits i verds o verd groguenc. És degut a llur forma de mitja lluna o de falç que la planta rep el seu nom llatí "falcata".
Els fruits són una càpsula llisa i les llavors tenen la pell aspra, ornamentades amb una aresta dorsal marcada i solcades transversalment. La lleterola de camp floreix de juny a octubre i les fulles conserven llur color verd malgrat la sequera. Aquesta planta viu als camps, erms, marges de camins i pradells anuals. Com sovint envaeix els camps de blat, es considera una mala herba.
L'Euphorbia falcata ssp falcata és una subespècie de la lleterola de camp que ha estat descoberta recentment.

## Toxicitat

Com altres plantes similars del gènere eufòrbia la lleterola de camp produeix una resina blanca o làtex molt tòxica. Coneguda vulgarment com a "llet" s'utilitzava antigament com a metzina, com a laxant, com a antisèptic i per tractar berrugues a l'herboristeria tradicional.

## Vegeu també

* Lleterola, espècie similar
* Eufòrbia
* Lletereses

## Referències

* ↑ Espècie que viu a sóls pedregosos o terrenys rocallosos
* ↑ Interactive ecological atlas of Russia - Weeds (anglès)
* ↑ UIB. Herbari Virtual del Mediterrani Occidental - Euphorbia falcata
* ↑ ANNEX II
* ↑ Lletereses

## Enllaços externs

* Notes florístiques de Menorca - Euphorbia falcata
# Rossinyol de les Izu

El rossinyol de les Izu (Larvivora tanensis; syn: Larvivora akahige tanensis) és un tàxon d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmic de les illes Izu i les illes properes a Kyūshū (al sud de l'arxipèlag japonès). El seu hàbitat natural és el sotabosc de boscos temperats. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Taxonomia

El Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), consideren que aquest tàxon tindria la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022), el consideren una subespècie del rossinyol del Japó (Larvivora akahige).

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de les Izu». Diccionari dels ocells del món TERMCAT. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Izu Robin. Larvivora tanensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 703. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Santpere

El Santpere és una muntanya de 753 metres que es troba al municipi de Vallfogona de Riucorb, a la comarca catalana de la Conca de Barberà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 267118001).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Morillo de Montclús

Morillo de Montclús és un antic municipi actualment agrupat en La Fova de Terrantona, situat a la comarca del Sobrarb d'Aragó (recorregut pel sender històric GR 1). Està situat a 746 metres sobre el nivell de la mar, al vessant occidental de la serra de Campanué.
L'any 2009 tenia 44 habitants.

## Història

Morillo de Montclús amb Mediano, Pomplano, Arensa, Arasanz, Palotrillo i Castillazuelo formava part de la baronia de Montclús. El castell de Montclús, centre de la senyoria de Montclús està situat en el territori de la Fova (en el municipi del Mediano).
El municipi creix en població en el cens de 1857 perquè Formigals, Pallaruelo de Boltaña (o Monclús), Rañín, Terrantona i Troncet són annexats. Després en el cens de 1970 Morillo de Montclús desapareix com a municipi perquè el terme queda inclòs en el nou municipi de La Fova.
* Formigals. Està situat a 680 metres d'altitud. Tenia 53 habitants l'any 1991.
* Troncet (Troncedo, en castellà). Està situat a l'esquerra del riu Cinca. Des del segle xiv és el límit occidental del comtat de Ribagorça. L'any 2009 tenia 30 habitants.
* Rañín. L'any 2009 tenia 40 habitants. Igual que Troncet el llogaret està situat a l'esquerra del Cinca,a 830 metres d'altitud.
* Pallaruelo de Boltaña.
* Terrantona (Tierrantona, en castellà). L'any 2009 tenia 121 habitants.
També formaven part de l'antic municipi: Buetas, O Lumo, Latorrecilla, Sant-Àngel, Solanilla i Solipueyo.
* Buetas. L'any 1991 tenia 29 habitants.
* Solipueyo. L'any 1991 tenia 42 habitants.

## Referències

* 1 2 3 «Morillo de Montclús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, La Fueva». Arxivat de l'original el 2016-09-27. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Castillazuelo». Arxivat de l'original el 2021-10-28. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Alteraciones de Monclús
* ↑ «Morillo de Montclús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Romànic Aragonés, Castell de Montclús
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, Cens municipal
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Formigales
* ↑ «Morillo de Montclús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Morillo de Montclús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Rañín
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, Cens municipal
* ↑ «Morillo de Montclús». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Morillo de Montclús
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Buetas
* ↑ Gran Enciclopèdia Aragonesa, Solipueyo

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Aragonesa, Morillo de Montclús
# Janez Potočnik

Janez Potočnik (Kropa, Eslovènia, 22 de març de 1958) és un polític eslovè que actualment és Comissari Europeu de Medi Ambient, tot i que prèviament havia estat Comissari Europeu de Ciència i Recerca.

## Biografia

Va néixer el 22 de març de 1958 a la població de Kropa, poble que forma part del municipi eslovè de Radovljica i que en aquells moments formava part de Iugoslàvia. Va estudiar economia a la Universitat de Ljubljana, en la qual es va doctorar el 1993.

## Activitat política

Va iniciar la seva carrera com a Director Assistent (1984-1987) i després com a Director (1993-2001) de l'Institut d'Anàlisis Macroeconòmiques i Desenvolupament de Ljubljana.
L'any 2001 fou nomenat membre, com a independent, del Govern del primer ministre d'Eslovènia Janez Drnovšek. En la formació de govern del nou primer ministre Anton Rop l'any 2002 fou nomenat Ministre d'Afers Europeus, càrrec des del qual va conduir amb èxit les negociacions per a l'entrada d'Eslovènia a la Unió Europea, realitzada el maig de 2004.
Aquell any abandonà el govern i fou nomenat membre de la Comissió Barroso, ocupant la cartera responsable de l'Ampliació de la Unió, càrrec que compartí amb Günter Verheugen. En la formació de la Comissió Barroso fou nomenat Comissari Europeu de Ciència i Recerca. Entre altres mesures de la seva administració, els ministres de la Unió Europea van acordar seguir permetent el finançament limitat d'investigació sobre les cèl·lules mare preses d'embrions humans.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Janez Potočnik a la Comissió Europea
# Tortuga estrellada de l'Índia

La tortuga estrellada de l'Índia (Geochelone elegans) és una espècie de tortuga terrestre de la família Testudinidae de les zones àrides de l'Índia i Sri Lanka, és una espècie molt popular com a mascota. Pertany al gènere Geochelone i és molt semblant a la tortuga estrellada de Birmània (Geochelone platynota).

## Descripció

Té la closca molt convexa de color negre amb aurèoles grogues que ho irradien de ratlles grogues, les quals en general són ratlles estretes i molt nombroses: el plastró també té ratlles negres i grogues radiants. La tortuga estrellada índia pot créixer fins als 10 centímetres de llarg.
Són herbívores i s'alimenten d'herbes, fruits caiguts, flors i fulles de plantes suculentes, i de tant en tant mengen carronya.
El dimorfisme sexual dels adults de les tortugues estrellades índies és bastant evident. Les femelles són considerablement més grans que els mascles. A més, el plastró de les femelles és molt més pla que el dels mascles, que té una forma còncava.

## Distribució

Es distribueix per tota l'Índia (amb excepció de Bengala inferior), s'estén a l'oest de la província de Sindh (Pakistan), i Ceilan.

## Manteniment en captivitat

El manteniment d'aquests animals en captivitat és molt difícil i s'ha de deixar a les persones amb experiència avançada en tortugues. Són menjadores primmirades i augmenten de pes molt lentament. Les cries prefereixen dormir que menjar i la majoria moren en els primers mesos de vida. Una cria típica costa bastants diners en una botiga de confiança i ha d'estar preparat per perdre aquesta inversió si no té una gran experiència amb les tortugues. El millor és tenir una estreta relació amb un veterinari amb experiència en cura de les tortugues. La captura d'aquesta tortuga al medi silvestre és il·legal a l'Índia. Hi ha pocs estudis que han quantificat les poblacions silvestres i l'efecte del comerç sobre elles.

## Bibliografia

* Asian Turtle Trade Working Group (2000). Geochelone elegans. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).

## Enllaços externs

* Indian Star Tortoise Arxivat 2007-05-23 a Wayback Machine.
# Limnobium

Limnobium és un gènere de plantes aquàtiques el qual són plantes natives d'Amèrica

## Taxonomia

* Limnobium laevigatum (Humb. & Bonpl. ex Willd.) Heine - Mèxic, Amèrica Central, Amèrica del Sud i Antilles
* Limnobium spongia (Bosc) Steud. - USA (Lower Mississippi Valley, Southern Coastal Plain from TX to DE;)

## Anteriorment inclosa en aquest gènere

Limnobium dubium (Blume) Shäffer-Fehre - Hydrocharis dubia (Blume) Backer

## Referències

* ↑ Richard, Louis Claude Marie. 1814. Mémoires de la Classe des Sciences Mathématiques et Physiques de L'Institut National de France 12(2): 66
* ↑ Tropicos, Limnobium Rich.
* ↑ Biota of North America Program, 2013 county distribution map
# Rossinyol de gorja robí de la Xina

El rossinyol de gorja robí de la Xina (Calliope tschebaiewi) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba a l'Àsia central des del Pakistan fins a Myanmar. Anteriorment se'l considerava coespecífic amb la rossinyol de gorja robí de l'Himàlaia, El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «rossinyol de gorja robí de la Xina». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 704. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Chinese Rubythroat. Calliope tschebaiewi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 5 maig 2022].
# Sants-Badal

Sants-Badal és un barri del districte de Sants-Montjuïc de Barcelona situat entre la Riera Blanca (frontera barcelonina amb l'Hospitalet de Llobregat), l'avinguda Madrid i la rambla de Badal, carrer del qual rep el nom.
Històricament part indestriable del barri de Sants, Badal va rebre recentment la categoria de barri sota el nom de Sants-Badal, amb la nova llei de barris de la ciutat de Barcelona (any 2004).
Tot i aquesta nova categoria administrativa Badal manté forts llaços socials i veïnals amb la resta de barris que històricament formaren el municipi de Santa Maria de Sants, agregat a Barcelona el 1897.

## Llocs d'interès

* Manufactures Serra i Balet

## Entitats

* Club Esportiu Mediterrani

## Enllaços externs

* Sants-Badal, a la web del districte de Sants-Montjuïc Arxivat 2011-11-27 a Wayback Machine.
# Theodore Thomas

Theodore Thomas és un director i productor de cinema nord-americà. És fill de l'animador de Disney Frank Thomas.
Les seves pel·lícules inclouen la pel·lícula de 1983 D'on venen les joguines?, el documental sobre els dos últims animadors de Disney "Nine Old Men", Frank and Ollie (1995), i Walt & El Grupo (2008), documentant Disney i el seu grup visitant Amèrica del Sud durant la Segona Guerra Mundial.
El 2012, Thomas va produir un altre documental sobre animadors de Disney, Growing up with Nine Old Men (inclòs a l'edició de diamant del DVD Peter Pan)

## Vegeu també

* Don Hahn-també fa documentals sobre Disney
* Waking Sleeping Beauty

## Referències

* ↑ Frank And Ollie|TV Guide
* ↑ Walt & El Grupo (2008) – Articles – TCM.com
* ↑ What Walt Disney Learned From South America : NPR
* ↑ 'Walt & El Grupo' Documents Disney Diplomacy : NPR
* ↑ Mouse Steps – Ted Thomas Interview About "Growing Up with Nine Old Men" Bonus Film On Peter Pan Diamond Edition
# Morillon

«Morillon» té aquests significats:
* Morillon (Alta Savoia), municipi al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Saint-Morillon, municipi al departament de la Gironda (regió de Nova Aquitània, França)
* Philippe Morillon (Casablanca, 1935), militar francès que va aconseguir el grau de general
# Irène Jarski

Irène Jarski (Tolosa, Occitània, 1939) és una soprano i pedagoga musical francesa.
Estudià arpa, dibuix i ballet clàssic, però, centrà la seva formació en el cant. Forma part de la «Companyia Renaud-Barrault» entre el 1961 i el 1964. Els anys 1964 i 1965 guanyà dos primers premis de cant al Conservatori de París, i el 1967 el premi Erik Satie. Des del 1972 exerceix com a professora del Conservatori Experimental Pantin, del qual en fou la directora entre el 1977 i el 1980. Aquest darrer any, fundà a París el taller 'La veu contemporània', i el curs 1980-81 gaudí d'una beca d'investigació sobre experimentació de simulació de paraula en laboratori. Des del 1982 és membre d'una comissió d'investigació sobre fisiologia vocal del Ministeri de Cultura francès i del Centre Nacional de la Recerca Científica (CNRS). Ha estrenat diverses obres d'autors francesos del segle xx, tot i que, bàsicament, la seva carrera s'ha centrat en la investigació de la veu.

## Referències

* ↑ Radigales i Babí, Jaume «Irène Jarski». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana (GrEC) [Consulta: 24 febrer 2021].
# Tremall

Tremall (tresmall, armallada, armellada, saltada, trasmall, trema) és un ormeig de pesca format per tres xarxes superposades, una de petita al mig i dues altres de malla més ampla, unides per les vores, que es cala en ziga-zaga (Termcat).
És un instrument típicament de fons. Les peces exteriors són d'uns 60 m i la central d'uns 100 m i l'alçada d'uns 2 m, 4 la central, encara que poden muntar-se tremalls de major altura, fins a uns 8 m. La malla central, més espessa, té una llum d'uns 20 a 30 mm, sent de 15 a 20 cm en els laterals. Antigament es teixien els tremalls amb cotó, tot i que actualment són de niló, igual que les ralingues. Es munten 60-70 flotadors per peça i ploms de 6 a 7 kg per peça.
La pesca amb tremall es basa en el fet que els peixos no perceben la xarxa; per això quan hi ensopeguen empenyen el drap atapeït formant bosses de les quals ja no poden sortir. Amb el tremall es pesquen diverses espècies de fons com els espàrids (pagells, daurada, sards, molls i llobarros. També els llagostins se solen pescar amb aquest ormeig, encara que en aquest cas de dia i sense entintar (cotó), o de fibra sintètica de tons clars. Depenent de l'espècie que es pretén capturar el tremall presenta lleugeres variacions que a vegades donen lloc a noms particulars. Tant a Espanya com entre altres grans pesqueres internacionals és l'art de major ús entre les arts costaneres artesanals.

## Referències

* regmurcia
# Lishiïta

La lishiïta és un mineral de la classe dels carbonats que pertany al grup de la burbankita.

## Característiques

La lishiïta és un carbonat de fórmula química (Ca₂◻)Sr₃(CO₃)₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de desembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema hexagonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a la col·lecció mineralògica del Museu Geològic de Xina, a Beijing (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: M16140.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al complex de sienita carbonatita de Shaxiongdong, situat a la reserva natural de Shennongjia, a la localitat de Shiyan (Hubei, República Popular de la Xina). Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Lishiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 7 febrer 2024].
# Ron Kroon

Ron Kroon (Amsterdam, 17 de setembre de 1942 - Huizen, 12 de juliol de 2001) fou un nedador neerlandès, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa de natació. Fou vuitè en els 4x100 metres estils, mentre en els 100 metres lliures quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, va disputar quatre proves del programa de natació. En totes elles quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de natació de 1962 i quatre campionats nacionals en els 100 metres lliures (1960, 1961, 1962 i 1964). El 1964 va ser el primer neerlandès en nedar els 100 metres en menys de 55 segons, un rècord que va ser vigent durant gairebé set anys.
Una vegada retirat va exercir de fotògraf de l'agència de premsa d'Anefo (1965-1968). Als anys setanta va treballar com a redactor en cap del programa de televisió AVRO Sportpanorama. Des de setembre de 1995 fins a octubre de 1999 va ser director del programa infantil a RTL 4 Telekids amb Carlo Boszhard i Irene Moors.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Ron Kroon». [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ «Zwemmen in de Polder - Ron Kroon», 02-04-2016. Arxivat de l'original el 2016-04-02. [Consulta: 2 juliol 2021].
* ↑ «Zwemkampioen Kroon overleden» (en neerlandès). [Consulta: 2 juliol 2021].
# Santpou

Sant Pou, és un indret del terme municipal de Tremp, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
Està situat a llevant d'Eroles, al nord-est del Tossal de Belart.

## Enllaços externs

* Santpou al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Theodore William Chaundy

Theodore William Chaundy (Oxford, 19 de gener de 1889 - Windermere, 14 d'abril de 1966) va ser un matemàtic anglès.

## Vida i Obra

Chaundy era fill del comerciant vidu John Chaundy i la seva segona esposa Sarah Pates. Va ser el petit de vuit germans.
Chaundy va fer els estudis secundaris a la Oxford High School for Boys i va estudiar matemàtiques al Balliol College de la universitat d'Oxford. El 1912 va ser nomenat professor a Oxford i, posteriorment, Fellow del Christ Church, Oxford. Es va casar amb Hilda Weston Dott (1890-1986) el 1920. Van tenir cinc fills i tretze nets.
Chaundy és recordat, sobre tot, pels seus treballs sobre operadors diferencials commutatius i les seves connexions amb la geometria algebraica, fets conjuntament amb Joseph Burchnall.

## Referències

* ↑ Ferrar, 1966, p. 755.
* ↑ Hellström i Silvestrov, 2000, p. 10.

## Bibliografia

* Ferrar, W.L. «Theodore William Chaundy» (en anglès). Journal of the London Mathematical Society, Vol. 41, Num. 1, 1966, pàg. 755-756. DOI: 10.1112/jlms/s1-41.1.755. ISSN: 0024-6107.
* Hellström, Lars; Silvestrov, Sergei D. Commuting Elements in Q-deformed Heisenberg Algebras (en anglès). World Scientific, 2000. ISBN 981-02-4403-7.

## Enllaços externs

* «John CHAUNDY (1834–1890)». Friends of St Sepulchre’s Cemetery, 2017. [Consulta: 25 octubre 2020]. (anglès)
# Morillo de Galligo

Morillo de Galligo o Moriello de Galligo (en castellà Murillo de Gállego, oficialment Murillo de Gállego/Morillo de Galligo) és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Foia d'Osca.

## Referències

* ↑ Nome tradicional segons el Consello d'a Fabla Aragonesa, Luengas & Fablas 8-9, 2004-2005, ISSN 1137-8328
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Murillo de Gállego». Arxivat de l'original el 2016-09-14. [Consulta: 17 juliol 2016].
* ↑ «LEY 27/2002, de 26 de noviembre, de creación de la comarca de Hoya de Huesca/Plana de Uesca». Arxivat de l'original el 2009-02-03. [Consulta: 22 febrer 2009].