OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biga (Çanakkale)

Biga és una ciutat i districte a la província de Çanakkale a la regió de Màrmara (Turquia). És a la riba del riu Biga a 90 km al nord-est de centre de la ciutat de Çanak Kale. Segons el cens de 2000, la població del districte era de 77.169, dels quals 27.549 vivien a la ciutat de Biga. El districte té una superfície de 1.354 km², i la ciutat és a una alçada de 21 msnm.

## Història

Biga és al lloc de l'antiga ciutat de Peguea, més tard coneguda com a Pigas. Els arqueòlegs encara no han establert des de quan fou ocupat. En l'antiguitat, Peguea, situada a la plana d'Adrastea, a la frontera entre la Tròade i Mísia, es va incloure de vegades com a part d'una i de vegades altra. Since coming under Ottoman rule in 1364 it has been known as Biga. D'ençà de l'arribada de l'Imperi Otomà el 1364 es coneix com a Biga.

## Galeria

* El Riu Biga

## Referències

* ↑ Institut d'Estadística de Turquia. «Census 2000, Key statistics for urban areas of Turkey» (XLS) (en turch). Arxivat de l'original el 2007-07-22. [Consulta: 24 abril 2009].
* ↑ GeoHive. «Statistical information on Turkey's administrative units» (en anglès). [Consulta: 24 abril 2009].
* ↑ Statoids. «Statistical information on districts of Turkey» (en anglès). [Consulta: 20 abril 2009].
* ↑ «"Başmakçı Kültür (Bashmakchi Culture)"». Arxivat de l'original el 2012-12-06. [Consulta: 30 gener 2011].

## Enllaços externs

* Falling Rain Genomics, Inc. «Geographical information on Biga, Turkey» (en anglès). [Consulta: 24 abril 2009].
Viccionari
# Ou Yezi

    En aquest nom xinès, el cognom és Ou.
Ou Yezi (xinès: 歐冶子; Pinyin: Ōu Yězǐ; Wade-Giles: Ou Yeh Tzŭ) va ser un llegendari mestre faedor d'espases que va viure durant el període de Primaveres i Tardors. Segons el Yuejueshu, va forjar cinc espases atresorades per Gan Jiang i el Rei Zhao de Chu, anomenades, respectivament, Zhanlu (湛卢), Juque (巨阙), Shengxie (胜邪), Yuchang (鱼肠) i Chunjun (纯钧). Ell també va fer tres espases pel Rei Goujian de Yue, anomenades Longyuan (龙渊), Tai’e (泰阿) i Gongbu (工布).

## Referències

* ↑ Milburn, Olivia (2010), The Glory of Yue, p. 281-293
# Ou Xiaobai

Ou Xiaobai (dècada del 1980) és la dissenyadora xinesa de l'aplicació mòbil iHomo, que posa en contacte als homosexuals amb algú del sexe oposat amb la finalitat de celebrar un matrimoni de conveniència heterosexual (en xinès: 形婚; pinyin: xínghūn).

## Biografia

Ou vivia a Pequín amb la seva parella femenina des de feia temps. A causa de la creixent pressió de la seva família, es va casar amb un home en 2012. El seu marit també és homosexual i té una parella masculina des de fa temps. Durant les noces, la núvia d'Ou va actuar com la seva dama d'honor.
Un dels avantatges del seu matrimoni és que la mare d'Ou té la seguretat que Ou serà cuidada quan ella es mori. A més, el marit d’Ou ja no és molestat pels seus col·legues per sortir amb dones. La parella visita als seus pares com a matrimoni durant els festivals, però la resta del temps Ou viu amb la seva núvia i el seu marit amb el seu nuvi.

## iHomo

iHomo va començar com un servei que Ou gestionava a través de les xarxes socials per a ajudar als amics homosexuals que sofrien la pressió paterna i social a conèixer a uns altres per a celebrar matrimonis de conveniència. Pel que sembla, Ou va organitzar més de 80 esdeveniments i va ajudar a realitzar 100 matrimonis de conveniència. El desembre de 2015, Ou va llançar una versió beta de l'aplicació mòbil iHomo, dissenyada per a permetre als usuaris gais i lesbianes trobar-se per a celebrar matrimonis de conveniència. Més enllà de la cerca de parelles, l'app va ser dissenyada per a proporcionar informació sobre cafès, botigues i restaurants LGBT a la Xina, on el matrimoni entre persones del mateix sexe no està reconegut.

## Crítiques

Ou ha assenyalat que, per a algunes persones, un matrimoni de conveniència pot causar més problemes dels que resol, sobretot si els pares de la persona viuen en la mateixa ciutat. A més, les parelles xineses solen sofrir la pressió dels pares perquè tinguin fills poc després de casar-se. En el cas que la parella de conveniència tingui un fill, per fecundació in vitro o altres mètodes, llavors la qüestió de quina parella cria al nen i en quina casa es torna problemàtica.

## Premis

* 100 Women (BBC) - 2016.

## Referències

* ↑ «BBC 100 Women 2016: Who is on the list?» (en anglès). BBC News, 21-11-2016 [Consulta: 28 juliol 2019].
* ↑ «Chinese marriage service helps people hide their sexuality from judgemental families». Pink News, 27-11-2016. [Consulta: 10 març 2017].
* 1 2 3 4 5 6 ; Marocico, Oana«100 Women 2016: My sham marriage». BBC, 27-11-2016. [Consulta: 10 març 2017].
* ↑ «Còpia arxivada». TimeOut, 27-11-2015. Arxivat de l'original el 12 de març 2017. [Consulta: 28 novembre 2021].
# Bitxac negre

El bitxac negre o clapejat (Saxicola caprata) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) que habita praderies, sabanes, zones arbustives i estepes des de Turkmenistan, Uzbekistan i l'Iran, cap a l'est, a través del Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Bangladesh i Indoxina, fins a les Filipines, Sulawesi, Java, illes Petites de la Sonda, Nova Guinea, Illes Bismarck, Nova Bretanya i Nova Irlanda. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Consulta en: 11 desembre 2021
* ↑ Fitxa de bitxac clapejat a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 12/12/2012 (anglès)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 710. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pied Bushchat. Saxicola caprata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 15 juliol 2022].
# Ouaouzgane

Ouaouzgane (àrab ووزڭان) és una comuna rural de la província de Xauen de la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 16.772 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Boehringer Ingelheim

C.H. Boehringer Sohn AG & Ko. KG, la companyia que va originar Boehringer Ingelheim GmbH, va ser fundada el 1885 per Albert Boehringer a Ingelheim am Rhein, Alemanya. El Grup Boehringer Ingelheim és una de les 20 empreses líders en productes farmacèutics del món. Té la seu a Ingelheim, a tot el món té 146 companyies afiliades i té més de 47.700 empleats. Investiga principalment en el camp de les malalties respiratòries, el metabolisme, la immunologia, oncologia i les malalties del sistema nerviós central. Des de la seva fundació el 1885, és una empresa de propietat familiar que desenvolupa productes d'alta tecnologia en medicina i veterinària. Boehringer Ingelheim és membre de European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations EFPIA. El logo de Boehringer Ingelheim mostra una versió estilitzada del palau imperial de Carlemany.

## Productes importants

Medicina de prescripció:
* Actilyse (alteplasa)
* Aggrenox (dipiridamol/àcid acetilsalicílic)
* Aptivus (tipranavir)
* Berodual (bromur d'ipratropium/fenoterol)
* Combivent (bromur d'ipratropium/salbutamol)
* Flomax (tamsulosina)
* Gilotrif/Giotrif (afatinib)
* Jentadueto/TrajentaDuo (linagliptina/metformina)
* Metalyse (tenecteplasa)
* Micardis (telmisartan)
* Micardis Plus/Micardis HCT (telmisartan/hidroclorotiazida)
* Mirapex/Sifrol (pramipexol)
* Mobic/Movalis (meloxicam)
* Pradaxa (dabigatran)
* Spiriva (bromur de tiotropium)
* Trajenta/Tradjenta (linagliptina)
* Twynsta (telmisartan/amlodipina)
* Viramune (nevirapina)
Cura de la salut:
* Antistax (extracte de fulla de vi roig)
* Bisolvon (bromhexina)
* Buscopan/Buscapina (escopolamina)
* Dulcolax (bisacodil)
* Zantac (ranitidina)
* Mucoangin/Mucosolvan (ambroxol)
* Pharmaton (extracte de ginseng, vitamines, minerals, altres elements)
* Silomat (dextromethorphan)
* Thomapyrin (àcid acetilsalicílic, paracetamol, cafeïna)
Salut animal:
* CircoFLEX (porcine circovirus vacuna tipus 2 que mata el vector Baculovirus)
* Duramune (una línia de vacunes per a mascotes)
* Metacam (meloxicam)
* MycoFLEX (Mycoplasma hyopneumoniae bacterina)
* Vetmedin (pimobendan)

## Productes pipeline

Els productes pipeline de Boehringer Ingelheim són contra les malalties pulmonars, el càncer i l'hepatitis C.

## Referències

* ↑ «Boehringer Ingelheim Logo». Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2019. [Consulta: 18 agost 2011].
* ↑ «Pipeline». Boehringer Ingelheim. [Consulta: 12 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Boehringer Ingelheim - Lloc web oficial
# Bill Eckersley

William Eckersley (16 de juliol de 1925 - 25 d'octubre de 1982) fou un futbolista anglès de la dècada de 1950.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1950. Defensà els colors de Blackburn Rovers FC, club on passà tota la seva carrera.

## Referències

* ↑ Betts, Graham. England: Player by player. Green Umbrella Publishing, 2006, p. 95-96. ISBN 1-905009-63-1.
* ↑ Giller, Norman. «England Postwar Lineups and Match Highlights. Part 1: 1946-47 to 1949-50». www.englandfootballonline.com. Arxivat de l'original el 2 d'agost de 2010. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ Giller, Norman. «England Postwar Lineups and Match Highlights. Part 2: 1950-51 to 1954-55». www.englandfootballonline.com. Arxivat de l'original el 2 d'agost de 2010. [Consulta: 4 febrer 2010].
# Paranirvana

El Paranirvana representa la culminació del camí espiritual i l'alliberament total del sofriment. És l'estat de pau i transcendència que s'aconsegueix després de la mort física d'un ser que prèviament ha aconseguit arribar al Nirvana. Segons la concepció budista, l'alliberament es pot obtenir aquí en la terra, en vida (nirvana), i també més enllà de la mort física del cos una vegada aconseguit el primer (paranirvana). Aquestes dues fases són part d'un mateix procés: una provisional i una altra definitiva. Sempre és necessari passar per la primera per a aconseguir, després de la mort, la segona.
# Parangipettai

Parangipettai (tàmil: பரங்கிப்ேபட்ைட, "Llar dels europeus"), coneguda històricament com a Porto Novo, és una vila (panchayat town) al districte de Cuddalore a Tamil Nadu a la riba nord de la boca del riu Vellar a uns 30 km de Cuddalore a 11° 30′ N, 79° 46′ E﻿ / ﻿11.500°N,79.767°E﻿ / 11.500; 79.767. Al cens del 2001 consta amb 20.901 habitants; el 1901 tenia 13.712 habitants, més del 25% musulmans.

## Història

Fou fundada pels portuguesos al final del segle xvi sobre u poble anomenat Mahmud Bantar (anteriorment Muthu Krishnapuri o Varunapuri sota els rages de Vijayanagar) i fou el seu primer establiment a la costa de Coromandel, a la comarca de Gingi; es va anomenar llavors Porto Novo. El 1683 'hi va establir una factoria anglesa al costat de l'establiment portuguès i d'una factoria danesa. El 1749 l'exèrcit britànic que marxava contra Tanjore es va aturar a Porto Novo. El 1780 la població fou saquejada per Haidar Ali i el juliol de 1781 es va lliurar a la seva rodalia una batalla notable entre Haidar Ali i Sir Eyre Coote en què aquest darrer va aconseguir un destacada victòria, la més importat de la guerra, que va salvar la presidència de Madras. Fou ocupada dues vegades pels francesos i restaurada finalment als britànics el 1785.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bou de Tarragona

El Bou de Tarragona és una figura zoomòrfica que desfila al Seguici Popular de Tarragona. La bèstia vesteix un mantell vermell que oculta les cames dels dos portadors que el carreguen. A cada banya hi du un punt de foc, que juntament amb els quatre del musell conformen el component pirotècnic. Els seus portadors van amb samarreta i pantalons negres i faixa i mocador vermells, és acompanyat per un grup de timbalers.

## Història

El Bou de Tarragona fou construït per Montserrat Canudas Rovira, es bassa en l'origen de mitjans del segle XV en l'escenificació del naixement de Jesús, on compartia escenari amb la Mulassa, tot i que tenien papers antagònics. El Bou donava calor a l'infant i conseqüentment simbolitzava el bé, mentre que la Mula, indiferent, es menjava la palla que abrigava al nen. El brau de per si ja té connotacions religioses, ja que és l'emblema de Sant Lluc Evangelista. Els elements pirotècnics es van incorporar posteriorment per donar espectacularitat a la peça.
El Bou es va recuperar l'any 1992 per l'Associació de Veïns de Sant Pere i Sant Pau de Tarragona i el 2002 es va crear una entitat autònoma gestionadora de la bèstia: l'Associació de Portadors del Bou de Tarragona. Els autors de la peça són Montserrat Canudas (disseny) i Joan Salvadó (fusteria).

## Referències

* ↑ «Bou». Tarragona.cat. Ajuntament de Tarragona. [Consulta: 18 juny 2016].
* 1 2 Bertran, Jordi; López-Monné, Rafael; Grau Elias, Oriol. Santa Tecla, les festes de Santa Tecla: Identitats tarragonines. Arola Editors, 2004. ISBN 84-96366-11-1.
# Parapsoriasi

Les parapsoriasis són un grup de trastorns de la pell que es caracteritzen principalment per la seva semblança amb la psoriasi (lesions vermelles i escatoses), més que per la seva causa subjacent.
Algunes neoplàsies es poden desenvolupar a partir de la parapsoriasi. Per exemple, es pot convertir en limfoma cutani de cèl·lules T.
La paraula "parapsoriasi" es va formar el 1902.

## Classificació

El grup de les parapsoriasis, han estat descrits i debatuts durant gairebé un segle, i han generat una nomenclatura confusa. Hi ha alguns autors que prefereixen limitar el terme "parapsoriasi" només a les variants de plaques grans i petites, però per ara s'accepta generalment el següent esquema de classificació:$^{:450}$
* Parapsoriasi de plaques grans
* Parapsoriasi de plaques petites
* Pitiriasis líquenoides
** Pitiriasi líquenoide crònica
** Pitiriasi líquenoide i varioliforme aguda
* Papulosi limfomatoide

## Referències

* ↑ «Parapsoriasis: a complex issue». Skinmed, vol. 6, 6, 2007, pàg. 280–6. DOI: 10.1111/j.1540-9740.2007.06490.x. PMID: 17975354.
* 1 2 «The nosology of parapsoriasis». J. Am. Acad. Dermatol., vol. 5, 4, 01-10-1981, pàg. 373–95. DOI: 10.1016/S0190-9622(81)70100-2. PMID: 7026622.
* ↑ Freedberg, et al. (2003). Fitzpatrick's Dermatology in General Medicine. (6th ed.). McGraw-Hill. ISBN 0-07-138076-0.
# Paraliparis tasmaniensis

Paraliparis tasmaniensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. És de color negre. La femella fa 20,1 cm de llargària màxima. Tenen seixanta-set vèrtebres. És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.000 i 1.100 m de fondària al talús continental. És bentònic. Es troba a l'Índic oriental: el nord-oest de Tasmània (Austràlia). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stein, D. L., N. V. Chernova & A. P. Andriashev, 2001. Snailfishes (Pisces: Liparidae) of Australia, including descriptions of thirty new species. Rec. Aust. Mus. v. 53: 341-406.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriashev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis trunovi

Paraliparis trunovi és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 960 i 1.010 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1986. Review of the snailfish genus Paraliparis (Scorpaeniformes: Liparididae) of the Southern Ocean. Theses Zoologicae v. 7: i-iv + 1-204.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis valentinae

Paraliparis valentinae és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 24 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 800 i 1.100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Weddell.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P. & Neyelov, A. V., 1984. Paraliparis valentinae sp. n., a new deep-sea snailfish (Scorpaeniformes, Liparididae) from the Antarctic. Uo (Japanese Society of Ichthyology) Núm. 35: 1-6, Pl. 1.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D. L. i A.P. Andriàixev, 1990. Liparididae. p. 231-255. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.). Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Duhamel, G., 1992. Description d'espèces nouvelles de Careproctus et Paraliparis et données nouvelles sur ces genres et le genre Edentoliparis de l'océan Austral (Cyclopteridae, Liparinae). Cybium 16(3):183-207.
* ↑ Miller, R. G., 1993. A history and atlas of the fishes of the Antarctic Ocean. Foresta Institute, Nevada.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Palau de Cristall del Retiro

El Palau de Cristall del Retiro és una estructura de metall i cristall situat als Jardins del Retiro de Madrid (Espanya). Va ser construït el 1887 amb motiu de l'Exposició de les Illes Filipines, celebrada aquell mateix any. En l'actualitat en el seu interior es realitzen exposicions d'art contemporani.

## Història

Va ser construït per Ricardo Velázquez Bosco i el seu projecte de construcció s'inspirava en el Crystal Palace, aixecat a Londres el 1851 per Joseph Paxton. El Crystal Palace de Hyde Park s'havia construït en el context de l'Exposició de Treballs Industrials, i a Espanya es va aixecar el Palau de Cristall per a l'Exposició de les Illes Filipines.
La seva estructura és de metall i està totalment recobert per planxes de cristall, d'aquí el seu nom. La decoració ceràmica utilitzada en petits frisos i rematades és obra de Daniel Zuloaga.
Als seus voltants hi ha un llac artificial (existeix una escala que se submergeix dins d'ell) en el qual es poden trobar diversos exemplars de xiprer dels pantans (Taxodium distichum), la principal característica dels quals és que part del seu tronc i de les seves arrels estan sota l'aigua. L'edifici està envoltat de castanyers d'Índia.
El 10 de maig de 1936, el Palau de Cristall del Retiro va ser l'escenari en el qual es va triar a Manuel Azaña com a president de la República. Les Corts s'havien quedat petites per acollir a l'assemblea mixta de diputats i compromissaris i el Palau de Cristall va ser triat per a la votació i presa de possessió. Azaña, únic candidat, va sortir triat per 754 vots de 874.
El 1975 es va dur a terme una reparació integral que va retornar al Palau l'aspecte original. En l'actualitat està co-gestionat per diverses entitats (Ajuntament de Madrid, Museu Reina Sofia) i en el seu interior es realitzen exposicions d'art contemporani.
El 1992 en el districte d'Arganzuela de Madrid va ser inaugurat un altre Palau de Cristall.

## Galeria

* Palau de Cristall dels Jardins del Retiro de Madrid en una foto tardorenca
* Vista nocturna

## Referències

* ↑ Rubio Celada, Abraham. De la tradición a la modernidad: los Zuloaga ceramistas, 2004. ISBN 84-669-2579-1.
* ↑ Ruiz-Manjón Cabeza, Octavio. La Segunda República y la guerra, p. 74-75.
# Bingham (cràter)

Bingham és una petit cràter d'impacte que es troba a la cara oculta de la Lluna. Es troba just al sud-est del cràter Lobachevskiy molt més gran. A la part nord-oest de la vora de Bingham es superposen parcialment les ejeccions de Lobachevskiy. Al nord-est de Bingham es troba el cràter Guyot, i al voltant d'un diàmetre de distància cap al sud-sud-est apareix Katchalsky.
* Localització de Bingham (centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Fotografia de la missió Apollo 16
Es tracta d'una formació de cràters més o menys circular, amb una lleugera corba cap a fora al llarg de la banda sud-est.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Bingham.
| Bingham | Coordenades | Diàmetre |
| H | 7° 30′ N, 116° 12′ E﻿ / ﻿7.5°N,116.2°E﻿ / 7.5; 116.2﻿ (Bingham H) | 26 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia