OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marlou de Kleijn

Marlou de Kleijn (Tilburg, 29 d'abril de 1992) és una jugadora de bàsquet neerlandesa.
Aler, es formà al CTO Amsterdam amb el qual debutà a la Lliga neerlandesa. Jugà a la Lliga espanyola al Club Bàsquet Puig d'en Valls (2011-12) i a l'Agrupació Esportiva Sedis Bàsquet (2012-15). Amb el club alturgellenc arribà a les semifinals del play-off pel títol de lliga (2014-15). Posteriorment ha jugat en altres equips neerlandesos, Armsterdam Angels i TSV 1880, disputant l'EuroCup Women. Internacional amb la selecció neerlandesa entre 2011 i 2023, participà al Campionat d'Europa de 2011.

## Referències

* ↑ De Jong, Maarten. «Lach van dochter is mooier dan een basketbalprijs voor Marlou de Kleijn» (en neerlandès). Brabants Dagblad, 16-05-2021. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «El Cadí La Seu tanca el fitxatge de Marlou de Kleijn». Ràdio Seu, 14-06-2012. [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «El Cadí La Seu segueix fent història i derrota el Perfumerías Avenida als 'play-off' (75-67)». Ràdio Seu, 09-04-2015. [Consulta: 15 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Marlou de Kleijn - Competiciones FEB
# Maruina duckhousei

Maruina duckhousei és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: el Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Three New Species of Maruina (Müller) (Diptera, Psychodinae) from Brazil (anglès)
# Mark Vlijm

Mark Vlijm (Hoorn, 22 de setembre de 1977) va ser un ciclista neerlandès que fou professional del 2002 al 2004.

## Palmarès

* 2002
** 1r a l'Omloop der Kempen
** Vencedor d'una etapa a l'Olympia's Tour
** Vencedor de 3 etapes al Tour of Beijing
* 2003
** 1r a la Ster van Zwolle
** 1r al Beverbeek Classic

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Manuel Mas

Manuel Mas és el nom dels següents personatges:
* Manuel Mas Devesa (Alacant, 1972), compositor valencià, catedràtic de Composició al Conservatori Superior de Música d'Alacant
* Manuel Mas i Estela (Cabrils, 1948), economista i polític català, alcalde de Mataró i diputat al Congrés dels Diputats
* Manuel Mas i Ribó (Barcelona, 1946 - Andorra la Vella, 2001), advocat, polític i escriptor andorrà
* Manuel Mas i Candela (Crevillent, 1829 - Madrid, 1908), músic i compositor valencià
# Manuel Mateu i Térmens

Manuel Mateu i Térmens (Sabadell, 1903 - segle XX (<1995)), fou un atleta català, campió de Catalunya, campió record-man espanyol i internacional en 400 metres tanques. Manuel Mateu Térmens és considerat un dels pioners de l'atletisme a Catalunya i a la seva ciutat natal, Sabadell. Inicialment, Mateu s'incorporà al món de l'atletisme a començaments dels anys 20 a través del Club Natació Sabadell i és considerat un dels pioners a Catalunya, i probablement a la resta de l'estat espanyol en la pràctica de la prova de tanques.
De totes maneres, les dificultats de l'època per a entrenar, la manca de terrenys específics per a la pràctica atlètica i el fet que l'atletisme no comptés amb un club específic d'aquest esport sinó que solia ser una secció d'un club que tenia un altre esport, feien difícil la progressió i l'aprenentatge d'aquest esport. Malgrat tot, Mateu aconseguí proclamar-se campió de Catalunya i d'Espanya de 400 metres tanques i aconseguir ser el recordman espanyol de la disciplina, a part de ser dels pioners en competir a nivell internacional.
Existeixen registres que mostren que Mateu, va aconseguir en els campionats d'Espanya de 1924, celebrats a l'Estadi Berazubi de Tolosa proclamar-se campió amb una marca d'1 minut 3 segons i 4 centèsimes, establint aleshores un nou rècord d'Espanya. Dos anys més tard el tornaria a batre amb un temps d'1 minut 1 segon i 6 centèsimes, rècord que es va mantenir fins a l'any 1951. La gran decepció de Mateu fou la seva exclusió dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 celebrats a París al no aconseguir una marca mínima per a poder participar-hi.
Una de les característiques de Mateu, i de l'atletisme en el seu temps era que completava la seva formació de manera autodidàctica, en una prova que requereix un seguiment tècnic constant que no tenia. Per exemple, Mateu va fer les millors marques saltant les tanques amb la cama flexionada, quan el correcte és fer-ho amb la cama estirada, la qual cosa l'allunyava de les millors marques internacionals.
L'any 1927, Mateu marxa de Sabadell i s'estableix a Badalona, començant a competir pel FC Badalona. Amb el club badaloní aconseguí ser record-man espanyol dels 200 metres tanques amb un temps de 28 segons i 6 centésimes.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* 400 metres tanques: 1925, 1926, 1927, 1928

### Campionat d'Espanya

* 400 metres tanques: 1924, 1926

## Referències

* 1 2 3 Rof, Ricard; Pere Melero. Història de l'atletisme a Sabadell. Sabadell: Arxiu Històric de Sabadell, 1992. ISBN 84-604-3076-6.
* 1 2 «CRONOLOGIA RÈCORDS DE CATALUNYA A L'AIRE LLIURE CATEGORIA MASCULINA». Federació Catalana d'Atletisme. Arxivat de l'original el 2 de maig 2013. [Consulta: 22 febrer 2013].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya Combinades». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-21. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Mas Sarejol

Mas Sarejol és una obra de Mollet de Peralada (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat situat al veïnat de Les Costes de Peralada. Consta de planta baixa, pis i golfes. El conjunt consta de dos cossos. Un de central, que s'aixeca davant l'era i un altre de lateral, amb contraforts a la paret de llevant. La coberta del cos central és a dues vessants i la del lateral a una vessant. Les façanes són de pedra i parcialment estan recobertes per un arrebossat.

## Referències

* ↑ «Mas Sarejol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 maig 2020].
# Mas Sastre

«Mas Sastre» té aquests significats:
* Mas Sastre (Bordils)
* Mas Sastre (l'Escala)
* Mas Sastre (Torroella de Fluvià)
# Mas Sant Josep (Alp)

El Mas Sant Josep és una obra d'Alp (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un mas cerdà, badius, corrals i cavallerisses, rehabilitats, cap els anys 50 del segle xx, com a habitatge plurifamiliar. Hi ha un total de 27 habitatges, de les quals 4 estan en el mas: un pis per planta i la resta estan a les quadres i badius habilitades en tipus dúplex.
El mas és quadrat, de quatre pisos, amb coberta a quatre vessants. Les antigues cavallerisses tenen tres pisos, amb la coberta a dues vessants. En el teulat encara es pot veure dos tallafocs que sobresurten. Les obertures estan emmarcades totes elles amb maó, amb insinuació d'arc rebaixat. Hi ha un imposant portal d'entrada, amb la data de 1896. Tot el conjunt té un aire conventual.

## Referències

* 1 2 «Mas Sant Josep». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Fotografia del 1928
# Max Saal

Max Saal (Weimar, 5 de setembre de 1882 - 1948) fou un arpista, pianista i professor de música alemany.
El fill d'un músic. Les germanes Saal eren cantants i el seu germà Alfred era un famós violoncel·lista. Alumne de Franz Poenitz (arpa) i Georg Bertram (piano).
Va enregistrar el concert per a flauta i arpa de Mozart amb orquestra (1944, amb Heinz Höfs i l'orquestra de Karl Ristenpart). Acompanyat en enregistraments dels anys vint-quaranta. pels cantants Emmy Bettendorf, Richard Crooks, Louis van de Sande i Leo Schützendorf.
És conegut sobretot com a professor de música, professor de llarga durada a l'Escola de Música de Berlín, cap de l'Escola de Harpers de Berlín. Entre els seus estudiants, en particular, Joseph Tal, Vera Dulova, Max Buttner, etc…

## Referències

* ↑ «Saal, max». Répertoire International des Sources Musicales.
* ↑ Frank, Paul; Altmann, Wilhelm. «Max Saal». A: Kurzgefaßtes Tonkünstlerlexikon. 7a. Leipzig: Carl Merseburger, 1926, p. 336.
# Mas Samsó

El Mas Samsó és una masia situada en el terme municipal de Moià, a la comarca catalana del Moianès. Està situada a llevant de Moià, integrada en al nucli urbà. És a la carretera de Vic, la N-141c, al costat de llevant de la benzinera que hi ha en aquest lloc. És a l'extrem est del carrer del Mas Samsó.
# Manzana Postobón Team

El Manzana Postobón Team (codi UCI: MZN) és un equip ciclista en ruta amb seu a Colòmbia, i amb categoria Continental professional.

## Història

Fundat el 2007, amb el nom de Colombia es Pasión, a partir de 2010, l'equip va tenir el patrocini de Cafè de Colòmbia. L'any següent va poder pujar a equip continental professional, però va esdevenir amateur un any més tard. El 2013, s'afilia un altre cop a l'UCI i torna a ser un equip continental.
El 2015 l'equip canvia de nom a Team Manzana Postobón i perd la categoria continental que recupera de cara el 2016. El 2017 torna a ser equip continental professional
No s'ha de confondre amb l'antic Postobón-Manzana, i malgrat tenir un temps el mateix nom, tampoc té res a veure amb l'antic Café de Colombia.

## Principals resultats

* Volta al Llac Qinghai: 2018 (Hernán Aguirre)
* Volta a la Xina I: 2018 (Sebastián Molano)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 1 participació: (2017)

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :
2018 :

## Classificacions UCI

L'equip participa en les proves dels circuits continentals, principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour. Les taules de sota presenten les classificacions de l'equip en els diferents circuits, així com el millor ciclista en la classificació individual.

### UCI Amèrica Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 12è | Wilson Marentes (74è) |
| 2008 | 7è | Fabio Duarte (18è) |
| 2009 | 8è | Sergio Henao (31è) |
| 2010 | 19è | Camilo Suárez (92è) |
| 2011 | 19è | Luis Felipe Laverde (62è) |
| 2013 | 12è | Edson Calderón (37è) |
| 2014 | 13è | Juan Pablo Villegas (21è) |
| 2016 | 40è | Sebastián Molano (316è) |
| 2017 | 12è | Sebastián Molano (18è) |
| 2018 | 10è | Sebastián Molano (4t) |

### UCI Àsia Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 88è | Sebastián Molano (456è) |
| 2017 | 58è | Fernando Orjuela (200è) |
| 2018 | 8è | Hernán Aguirre (6è) |

### UCI Europa Tour

| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 125è | Óscar Sánchez (967è) |
| 2008 | 95è | Jarlinson Pantano (378è) |
| 2009 | 55è | Sergio Henao (150è) |
| 2010 | 44è | Fabio Duarte (86è) |
| 2011 | 57è | Robinson Chalapud (277è) |
| 2013 | 58è | Juan Ernesto Chamorro (282è) |
| 2014 | 89è | Bernardo Suaza (214è) |
| 2016 | 90è | Aldemar Reyes (661è) |
| 2017 | 35è | Sebastián Molano (275è) |
| 2018 | 54è | Wilmar Paredes (271è) |

## Enllaços externs

* Web oficial de l'equip
# Massabrac

Massabrac és un municipi francès del department de l'Alta Garona, a la regió Occitània.
# Meda (Itàlia)

Meda és un municipi italià, situat a la regió de Llombardia i a la província de Monza i Brianza. L'any 2008 tenia 23.001 habitants.
# Meda Gran

La Meda Gran és l'illa de major superfície (18,7 ha) de l'arxipèlag de les illes Medes (Torroella de Montgrí, Baix Empordà). L'illa té una elevació màxima de 73,9 msnm. i un perímetre de 2.800 m. Dominada per penya-segats pràcticament verticals, disposa d'un embarcador a l'est, on hi ha pendents relativament suaus que permeten arribar al cim on hi ha un far. Tant la part emergida com la submergida estan protegides dins del Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter. La Meda Gran allotja la colònia de cria de gavià de potes grogues més gran de la Mediterrània ascendint fins als 40.000 individus durant els mesos de maig a juliol.

## Referències

* ↑ «Les Illes Medes.». Guia dels Espais Naturals de les Comarques Gironines. Diputació de Girona. [Consulta: 23 juny 2011].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Visita la Meda Gran TV3 - 24/09/2007
# Marquesat de Riestra

El Marquesat de Riestra és un títol nobiliari espanyol creat el 12 de maig de 1893 pel rei Alfons XIII a favor de José María Riestra y López, Senador del Regne, diputat a Corts per Pontevedra, província amb la qual tant ell com la seva família estaven molt units, i més concretament al municipi d'A Caeira, on posseïa grans finques, així com el palau familiar, la fàbrica de maons, etc.

## Marquesos de Riestra

| | Titular | Període |
| Creació per Alfons XIII |||
| I | José María Riestra y López | 1893-1923 |
| II | Raimundo Riestra y Calderón | 1923-1967 |
| III | Antonio Riestra del Moral | 1968-1984 |
| IV | José María Riestra Pita | 1985-actual titular |

## Història dels Marquesos de Riestra

* José María Riestra y López (1852-1923), I marquès de Riestra.
* Casat amb María Calderón y Ozores, filla de Vicente Calderón y Orcio, III comte de San Juan. El succeí el seu fill:
* Raimundo Riestra y Calderón (1882-1967), II marqués de Riestra.
* Casat amb María del Moral y Sanjurjo, filla del polític Antonio del Moral López. El succeí el seu fill:
* Antonio Riestra del Moral (1909-1984), III marquès de Riestra.
* Casat amb Mercedes Pita Arechabala. El succeí el seu fill:
* José María Riestra Pita (n. en 1946), IV marquès de Riestra.
* Casat amb María Gabriela Marín Folgueras

## Referències

* ↑ Elenco de Grandezas y Títulos Nobiliarios Españoles. Instituto "Salazar y Castro", C.S.I.C.
# Meti Gemini

Meti Gemini (llatí: Mettius Geminius) o Meti Gemin (llatí: Mettius Geminus) va ser un comandant de la cavalleria de Tusculum en la darrera guerra entre Roma i la Lliga Llatina l'any 340 aC.
Es va enfrontar amb Tit Manli, el fill del cònsol Tit Manli Imperiós Torquat, en un combat singular, tot i que el seu pare ho havia prohibit expressament. Tit Manli va vèncer i va matar Meti, però el pare, enutjat per la desobediència del fill, el va fer executar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1072.
# Mel·lífer escarlata

El mel·lífer escarlata (Myzomela sanguinolenta) és un ocell omnívora d'uns 11 cm de longitud de la família Meliphagidae pròpia del nord d'Austràlia, Indonèsia (en Cèlebes i les Moluques) i Nova Caledònia. Els mascles presenten un plomatge de color negre i vermell, mentre les femelles són de color marró clar.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer escarlata». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Mel·lífer negre

El mel·lífer negre (Myzomela nigrita) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, cocoters i manglars de les terres baixes deles Raja Ampat, a les illes Aru i Waigeo, Nova Guinea i altres illes properes i els arxipèlags D'Entrecasteaux i Louisiade.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Mel·lífer de les Fiji

El mel·lífer de les Fiji(Myzomela jugularis) és un ocell del gènere Myzomela endèmica de Fiji de la família Meliphagidae.

## Descripció

Fa uns 10 centímetres de llarg. Les parts superiors són negres amb una gropa escarlata. Les parts inferiors són de color groc pàl·lid. El bec i els peus corbats són negres. El mascle té la corona escarlata.

## Distribució i hàbitat

És endèmica de Fiji, on és l'espècie aviària resident més petita. Es reprodueix a totes les illes excepte a Rotuma. És un ocell conegut als jardins, així com als boscos rurals i als hàbitats de manglars, i també entre els cocoters en zones alterades. Els seus hàbitats naturals són els boscos tropicals humits de les terres baixes i els boscos de manglars subtropicals o tropicals.

## Cria

El petit niu està format per fibres d'arrel i s'amaga a la vegetació arbustiva. Es posa una posta de dos ous, de color rosa pàl·lid amb taques marrons, i després s'incuba durant uns 14 dies.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer de les Fiji». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
* ↑ Mercer, Robin. A Field Guide to Fiji Birds. Suva: Government Press, 1967, p. 22.
* ↑ Mercer, Robin. A Field Guide to Fiji Birds. Suva: Government Press, 1967, p. 22.
* ↑ Emu, 100, 3, 2000, pàg. 227–35. DOI: 10.1071/MU9934 [Consulta: 25 juny 2008].
* ↑ Mercer, Robin. A Field Guide to Fiji Birds. Suva: Government Press, 1967, p. 22.
# Metohexital

Methohexital o Methohexitone (comercialitzat amb les marques Brevital i Brietal) és un medicament que és un derivat barbitúric. Es classifica com d'acció curta i té un inici d'acció ràpid. Té efectes semblants al tiopental, un fàrmac amb el qual disputava el mercat dels anestèsics.

## Farmacologia

El metohexital enllaça per un lloc diferent que està associat amb ionófors Cl $^-$ amb els receptors GABA A. Això augmenta el temps d'obertura dels ionopors $^{Cl-}$, causant un efecte inhibitori.
El metabolisme del metohexital és principalment hepàtic mitjançant la desmetilació i l'oxidació. L'oxidació de la cadena lateral és el principal mitjà de metabolisme implicat en l'acabament de l'activitat biològica del fàrmac.

## Indicacions

El metohexital s'utilitza principalment per induir anestèsia i se sol subministrar com una sal de sodi (és a dir, metohexital de sodi). Només s'utilitza en hospitals o entorns similars, sota estricta supervisió, al Brasil no es pot prescriure només administrar, és a dir, les persones no tenen accés a comprar aquest medicament.
S'ha utilitzat habitualment per induir sedació profunda o anestèsia general per a cirurgies i procediments dentals. A diferència de molts altres barbitúrics, el metohexital redueix el llindar convulsiu, una propietat que el fa especialment útil quan es proporciona anestèsia per a la teràpia electroconvulsiva (TEC). I la taxa de recuperació ràpida amb l'augment de la consciència entre tres i set minuts després de la inducció i la recuperació completa en 30 minuts és un avantatge important respecte a altres barbitúrics ECT.

## Síntesi

El metohexital es pot sintetitzar de la manera clàssica de fer derivats de l'àcid barbitúric, en particular fent reaccionar derivats d'èster malònic amb derivats d'urea. L'èster alil-(1-metil-2-pentinil)malònic resultant es sintetitza mitjançant l'alquilació posterior del propi èster malònic, començant per la 2-bromo-3-hexina, que dona l'èster (1-metil-2-pentinil)malònic, i després pel bromur d'alil. En el pas final, la reacció de l'èster malònic disubstituït amb N- metilurea dona metohexital.

## Referències

* ↑ «Methohexital». MeSH.
* ↑ Basic and Clinical Pharmacology. 10th, p. 406–407.
* ↑ «Brevital Sodium». DailyMed, 24-07-2019. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ «Brevital Sodium». DailyMed, 24-07-2019. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ South African Medical Journal, 37, 01-08-1963, pàg. 870–1. PMID: 14045806.
# Metodisme

El metodisme és una de les denominacions del cristianisme protestant que es va a originar a Anglaterra, en un moviment anomenat "Avivament Metodista", dirigit pel bisbe anglicà John Wesley i el seu germà Charles Wesley, en el segle xviii. Aquest moviment s'enfocava en l'estudi de la Bíblia, i en viure la vida cristiana. Teòricament, el moviment va estar acompanyat de manifestacions de sanitat i del poder de l'Esperit Sant. El terme "metodista" va ser un nom pejoratiu, utilitzat a la Universitat d'Oxford, per referir-se al grup d'estudiants que promovien el moviment i que es reunien cada setmana, dejunaven regularment, s'abstenien de les diversions i els luxes, i visitaven els pobres, els malalts i els presos. De fet, el moviment metodista s'ha caracteritzat al llarg de la història per la seva èmfasi en el servei, ja que la salvació i la santedat han d'incloure les missions i el servei; i l'amor a Déu està enllaçat a l'amor al proïsme, a la passió per la justícia i la renovació de la vida al món.
Els metodistes van reaccionar en contra de l'apatia de l'Església d'Anglaterra, i van ser reconeguts (i criticats) per les seves predicacions fora dels temples, els seus sermons entusiastes, i la seva èmfasi en el nou naixement, justificació per la fe i la dependència constant de l'Esperit Sant. La intenció original de Wesley era reformar i romandre dintre de l'Església d'Anglaterra. Poc després de la independència dels Estats Units, l'Església d'Anglaterra va refusar ordenar ministres nord-americans. Wesley va enviar a Thomas Coke com superintendent del moviment metodista estranger, però, atès que no era bisbe, la decisió va originar problemes amb l'Església d'Anglaterra. Ell, i altres líders, van formar l'Església Metodista, però Wesley va ser reconegut com a sacerdot anglicà fins a la seva mort.
Les primeres comunitats metodistes van aparèixer a Catalunya en 1871 després de la Revolució de 1868 en ser autoritzat per Joan Prim i Prats la prèdica lliure de l'Evangeli.

## Referències

* ↑ «La nostra història». Església Evangèlica de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2021].
* ↑ «ARCHIVO DE COMUNIÓN ANGLICANA IGLESIA ESPAÑOLA REFORMADA EPISCOPAL». Archivos de la Comunidad de Madrid. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2021. [Consulta: 30 desembre 2021].
# Menkiri bōchō

Un udon kiri (うどん切, udon kiri (うどん切)) o soba kiri (そば切, soba kiri (そば切)) és un ganivet especialitzat de la cuina japonesa per fer fideus de soba i udon. El ganivet és anomenat de vegades menkiri bocho. Per fer soba o udon, la massa és prima i doblegada, i quan es talla amb el menkiri bocho per produir fideus llargs i rectangulars. Per a aquest propòsit el menkiri bocho té una fulla tallant llarga i filosa. El ganivet acostuma a ser pesat per ajudar a tallar els fideus habitualment amb un tall de moviment ràpid.

## Referències

* ↑ «Menkiri bocho, cuchillo japonés para cortar fideos» (en castellà). Gastronomía y Cía. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «Utensilios de cocina japonesa que necesitas tener en tu hogar» (en castellà). Dokkoi, 29-12-2021. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ Krisha. «Shinshu Soba - Benefits of eating soba» (en anglès americà). Food in Japan, 12-09-2022. [Consulta: 2 abril 2023].
# Merindad de Cuesta-Urria

Merindad de Cuesta Urria és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de Las Merindades.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 602 | 524 | 513 | 500 |
# Micropterix berytella

Micropterix berytella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Joannis l'any 1886.
És una espècie endèmica d'Israel.

## Referències

* ↑ Micropterix berytella Museu d'Història Natural (The Global Lepidoptera Index).
# Micropterix conjunctella

Micropterix conjunctella és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Heath l'any 1986.
És una espècie endèmica d'Algèria.

## Referències

* ↑ Micropterix conjunctella Museu d'Història Natural (The Global Lepidoptera Index).
* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2018-04-21. [Consulta: 8 setembre 2012].
# Micropterix carthaginiensis

Micropterix carthaginiensis és una espècie d'arna de la família Micropterigidae. Va ser descrita per Heath l'any 1986.
És una espècie endèmica de Tunísia.

## Referències

* ↑ Micropterix carthaginiensis Museu d'Història Natural (The Global Lepidoptera Index).
* ↑ «nkis.info». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 setembre 2012].