OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kalicinita

La kalicinita és un mineral de la classe dels carbonats. Rep el seu nom de la seva composició química, contenint potassi (kalium, en llatí).

## Característiques

La kalicinita és un carbonat de fórmula química KHCO₃. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba com un agregat massiu de cristalls diminuts. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 1 a 2, sent un mineral tou.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la kalicinita pertany a «05.AA - Carbonats alcalins, sense anions addicionals, sense H₂O» juntament amb els següents minerals: zabuyelita, natrita, gregoryita, nahcolita, teschemacherita i wegscheiderita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1865 a Chippis, Sierre (Valais, Suïssa), sota un arbre mort com a producte de descomposició d'origen recent. També ha estat descrita a la mina Niobec, a Saint-Honoré (Quebec, Canadà), al massís de Khibiny (óblast de Múrmansk, Rússia), a Alnö (Medelpad, Suècia) i a Long Shop (Virgínia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Kalicinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 maig 2016].
* ↑ «Kalicinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 3 maig 2016].
# Kalidasia radiata

Kalidasia radiata és una espècie d'insecte pertanyent a la família dels pèrlids i l'única del gènere Kalidasia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Karl Friedrich Mohr

Karl Friedrich Mohr (4 de novembre de 1806, Coblença - 28 de setembre de 1879, Bonn) va ser un farmacèutic alemany famós per la seua premissa del principi de la conservació de l'energia. El sulfat doble d'amoni i ferro (II) hexahidratat, (NH₄)₂Fe(SO₄)₂.6H₂O, també és anomenat com a sal de Mohr degut a un gran avanç de la metodologia de les valoracions que va realitzar.

## Biografia

Va ser un xiquet delicat i fill d'un farmacèutic benestant de Coblença, i per això va rebre part de la seua educació a casa, la major part al laboratori de son pare. Açò possiblement va ser la causa de la seua habilitat per a enginyar instruments i mètodes d'anàlisi. Amb 21 anys va començar a estudiar Farmàcia a la Universitat de Heidelberg, on va ser alumne de Leopold Gmelin, i més tard a la Universitat de Berlín d'on va marxar aviat degut al còlera.
Amb la mort de son pare el 1840 va heretar-ne la farmàcia, però es va retirar per a dedicar-se a la recerca científica el 1857. Als cinquanta-set anys va haver de fer de professor adjunt a la Universitat de Bonn degut a dificultats financeres, on el 1867 va ser designat, per influència directa del kàiser, professor extraordinari de farmàcia.

## Treball

Mohr va ser el científic farmacèutic principal dels seus temps a Alemanya, i va ser l'autor de molts avanços en processos analítics. Va inventar una bureta millorada la qual tenia una punta al final i una gafa fent-la molt més fàcil d'usar que les anteriors, que eren més semblants a un cilindre graduat. Els seus mètodes d'ànalisi volumètric es van exposar en la seua obra Lehrbuch der chemisch-analytischen Titrir-methode (1855) (Manual de volumetria en Química Analítica), què va ser lloat per Liebig i ha tingut moltes edicions. La seua Geschichte der Erde, eine Geologie auf neuer Grundlage (1866) (Història de la Terra, una Geologia renovada) també va tindre una gran circulació.
En l'obra Ansichten über die Natur der Wärme (1837) (Parers sobre la naturalesa de la calor), va donar una de les primeres teories de la doctrina de la conservació de l'energia amb les paraules:
    "A més dels 54 elements químics coneguts, hi ha al món físic un únic agent, i aquest s'anomena vigor (Energia, trad. de "Kraft"). Pot aparèixer, depenent de les circumstàncies, com el moviment, l'afinitat química, cohesió, electricitat, llum i magnetisme; i cadascuna d'aquestes formes poden canviar-se en qualsevol de les altres."

## Bibliografia

* Ansichten über die Natur der Wärme. Ann. der Pharm., 24, pp. 141–147; 1837
* Lehrbuch der chemisch-analytischen Titrirmethode. 1855, zahlreiche weiter Auflagen.
* Geschichte der Erde, eine Geologie auf neuer Grundlage. 1866.
* Chemische Toxicologie: Anleitung zur chemischen Ermittlung der Gifte. (Nachdr. der Ausg. Braunschweig, Vieweg, 1874), Saarbrücken: VDM, Müller, 2006. ISBN 3-86550-923-1.
# Karl Friedrich von Gaertner

Karl Friedrich von Gaertner (Carl Friedrich von Gärtner) (1 de maig de 1772 a Göppingen– 1 de setembre de 1850 a Calw) va ser un botànic alemany, era fill de Joseph Gaertner. Va ser un pioner en l'estudi dels híbrids i va influir en Gregor Mendel.
Estudià medicina a Jena, Göttingen i Tübingen.
Gärtner va exercir la medicina general a Calw el 1796. El 1800, va decidir dedicar-se plenament a la botànica.
El 1802, viatjà a Anglaterra i als Països Baixos. A partir de 1824, estudià la hibridació de les plantes.
Gärtner, que era un protestant, va desafiar la doctina de Carl Linnaeus de la "nova especial creació" en la qual sostenia que les noves espècies de plantes es podien originar mitjançant hibridació.
Gärtner és mencionat 17 vegades per Gregor Mendel en el seu famós escrit Experiments sobre la hibridació de les plantes i Charles Darwin elmenciona 32 vegades en la seva primera edició de "The Origin of Species".

## Obres

* Supplementum carpologicae, seu continuati operis Josephi Gaertner de fructibus et seminibus plantarum voluminis tertii. (Leipzig, 1805-1807).
* Beiträge zur Kenntnis der Befruchtung. Teil 1 (Stuttgart, 1844).
* Versuche und Beobachtungen über die Bastarderzeugung im Pflanzenreiche (en alemany), 1849.

## Referències

* ↑ Ute Deichmann, Anthony S. Travis (2010), "Darwinism, Philosophy, and Experimental Biology", p. 51
* ↑ http://www.macroevolution.net/support-files/forms_of_life.pdf
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Kepler-537 b

Kepler-537 b és un planeta extrasolar que forma part d'un sistema planetari format per almenys un planeta. Orbita l'estel denominat Kepler-537. Va ser descobert l'any 2016 per la sonda Kepler per mitjà de trànsit astronòmic.

## Referències

* 1 2 Jason F. Rowe «False positive probabilities for all Kepler objects of interest: 1284 newly validated planets and 428 likely false positives» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 10-05-2016, pàg. 86–86. DOI: 10.3847/0004-637X/822/2/86.
* ↑ «Transit Timing Variations and linear ephemerides of confirmed Kepler transiting exoplanets». Research in Astronomy and Astrophysics, 3, 2019, pàg. 041. DOI: 10.1088/1674-4527/19/3/41.
* ↑ Jennifer van Saders «Revised Radii of Kepler Stars and Planets Using Gaia Data Release 2» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 16-10-2018, pàg. 99. DOI: 10.3847/1538-4357/AADA83.
* ↑ «A statistical reconstruction of the planet population around Kepler solar-type stars» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 2015, pàg. 180. DOI: 10.1088/0004-637X/799/2/180.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet Kepler-537 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 19 desembre 2020].
* ↑ «The planetary system Kepler-537 hosts at least one planet.» (en anglès). Open Exoplanet Catalogue. [Consulta: 19 desembre 2020].
# Khabab

Khabab —en àrab خبب, Ḫabab, de l'arameu Khaba— és un poble cristià situat al nord-oest de Damasc, Síria. Els cristians locals pertanyen a l'Església greco-catòlica melquita i a l'Església Ortodoxa d'Antioquia.

## Referències

* ↑ http://www.akhbarak.net/tags/57729-%D8%A8%D9%84%D8%AF%D8%A9-%D8%AE%D8%A8%D8%A8
# Khabul Xah

Khabul Shah (+ 1370) fou kan del Kanat de Txagatai del 1364 al 1370.
Khabul Shah fou proclamat kan per Amir Husayn, cap dels karaunes i amir principal del kanat, el 1364, poc després de l'assassinat del seu antecessor Adil Sultan. Khabul Shah mai va gaudir de poder efectiu. El 1370 fou executat per les forces de Tamerlà que acabaven de prendre el control del kanat derrotant i matant a Amir Husayn. Tamerlà va posar llavors al tron a Suurgatmish.

## Referències

* Manz, Beatrice Forbes, The Rise and Rule of Tamerlane. Cambridge University Press, 1989, ISBN 0-521-34595-2.
# Khabbab ibn al-Aratt

Khabbab ibn al-Aratt (àrab: خباب بن الأرت, Ḫabbāb ibn al-Aratt) fou un company del profeta Muhàmmad. Fou un dels primers a convertir-se a l'islam (el sisè o setè, segons la tradició).
Va morir en una data incerta entre el 657 i el 679, quan tenia 63 o 73 anys. Va deixar una herència de 40.000 dírhams, la qual cosa indica que era ric. Fou enterrat a l'exterior de Kufa, seguint les seves indicacions.

## Referències

* ↑ Resulta difícil precisar exactament la seva kunya –si realment en va tenir solament cap–, ja que apareix sota diverses formes: Abu-Abd-Al·lah, Abu-Yahya, Abu-Muhàmmad i Abu-Abd-Rabbih.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Khabbāb b. al-Aratt".
# Karlsson

Karlsson és el nom dels següents personatges:
* Claes Karlsson (Estocolm, 1950), promotor cultural suec
* Jan Karlsson (Falköping, Västra Götaland, 1965), ciclista suec professional entre 1998 i el 1999
* Jan Olov Karlsson (Estocolm, 1939 - 2016), polític suec, president del Tribunal de Comptes Europeu i ministre
* Ulf Karlsson
# Karlstad

Karlstad és un municipi a la Suècia centre-occidental amb la ciutat del mateix nom com a capital. La ciutat té 58.055 habitants i el municipi 82.096. Se li va concedir una Carta Reial el 1584. Al segle xvii era la seu d'una diòcesi de l'Església de Suècia. Avui té una universitat i un aeroport internacional menor.

## Geografia

El municipi té un terreny variable entre illes i illots i la ciutat de Karlstad s'ha construït en un delta de riu a la costa nord del llac més gran de Suècia, el llac Vänern. Té el segon port de llacs més gran al país després de Västerås.

## Història

A l'illot més gran de Karlstad, hi havia un lloc anomenat Tingvalla en l'edat medieval, que tenia arrels vikingues abans del segle xi. També s'utilitzava com a mercat.
Karlstad va rebre els privilegis de ser considerada ciutat el 5 de març de 1584 pel duc suec Carles, que més tard es coronaria rei i passaria a ser Carles IX de Suècia. La ciutat també va obtenir el seu nom del rei (literalment, Karlstad vol dir la ciutat de Carles). El duc també va concedir a Karlstad els drets com a capital governamental de la regió i li donà una quantitat substancial de territoris.
A més a més, el duc també va construir la seva pròpia mansió a la ciutat, que s'atribueix a Kungsgården (La mansió del Rei). En el seu lloc, Christian Haller hi va construir una catedral els anys 1724-1730.
Karlstad ha patit greus incendis quatre vegades. Després de l'últim incendi el 2 de juliol de 1865, només en romangueren l'església i unes quantes cases. Posteriorment, es reconstruí amb carrers amples envoltats d'arbres.
Karlstad és a la xarxa principal del ferrocarril que connecta Oslo, la resta de Noruega i Estocolm.

## El sol i Sola

Karlstad oficialment utilitza un sol com a símbol d'ençà de l'any 2000. Representa el temps assolellat de Karlstad (que sovint es considera entre les cinc ciutats amb més hores de sol per any a Suècia), així com Sola, el nom d'una cambrera famosa a Karlstad al final del segle xviii. Presumptament, també significa la calidesa dels habitants de Karlstad. Actualment, l'escut d'armes no s'utilitza en cap context oficial.

## Llocs d'interès

* Un museu de natura.
* Un museu d'història.
* Herrgård Alsters, la casa senyorial natal de Gustaf Fröding.
* La catedral construïda el 1730.
* Una pista de gel interior, expandida el 2002 per oferir els Campionats Mundials d'Hoquei sobre Gel.
* Jardins botànics.
* El pavelló maso on es mantingueren les negociacions per a la dissolució de la unió entre Suècia i Noruega el 1905.
* Una pedra rúnica: una de les quatre que hi ha a Värmland.

## geu també

* Carola Söberg
# Karl Buresch

Karl Buresch (Groß-Enzersdorf, Baixa Àustria, 12 d'octubre de 1878 - Viena, 16 de setembre de 1936) va ser un advocat i polític democristià austríac.

## Orígens i primers càrrecs

Fill d'un comerciant, a conseqüència de la primerenca mort del seu pare va haver de finançar els seus estudis a través de classes particulars. Després d'un període de pràctiques en un conegut despatxo d'advocats de Viena, va començar a exercir com a advocat en el seu municipi. En 1909, com a membre del Partit Socialcristiano va ser triat per a l'ajuntament, i entre 1916 i 1919 va ser alcalde de Groß-Enzersdorf. En 1919 va ser triat per a l'Assemblea Nacional Constituent d'Àustria, i entre 1920 i 1924 va ser diputat en el Consell Nacional.
En l'estiu de 1922 Buresch es va convertir en governador (Landeshauptmann) de Baixa Àustria[3] després de la dimissió de Johann Mayer. Va ocupar aquest càrrec fins al seu nomenament com a canceller federal el juny de 1931, i de nou entre maig de 1932 i maig de 1933. Com a governador, va defensar amb decisió i èxit els interessos financers del seu estat, especialment en contraposició amb Viena, que estava governada pels socialdemòcrates. No obstant això, en el mateix estat de Baixa Àustria va existir fins a 1934 una col·laboració amb els socialdemòcrates. La relació de Buresch amb el seu oponent socialdemòcrata Oskar Helmer va ser descrita com a cordial. Especialment entre 1929 i 1930, Buresch es va apropar políticament al Heimwehr. En el context de les tendències autoritàries de l'època, Buresch va iniciar en 1932, com a canceller federal, una campanya per la reimplantación de la pena de mort a través d'un referèndum. Va fracassar en això per l'oposició dels socialdemòcrates i de l'encara no censurada premsa liberal i d'esquerres.

## Referències

* ↑ Österreichischen Akademie der Wissenschaften. «Buresch Karl». A: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (en alemany). Viena: Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, 1957.
* ↑ Borodajkewycz, Taras. «Buresch, Karl». A: Neue Deutsche Biographie (en alemany). Berlín: Duncker & Humblot, 1957.
# Kelley O'Hara

Kelley O'Hara és una futbolista internacional pels Estats Units, selecció amb la qual ha guanyat els Jocs Olímpics de Londres i el Mundial 2015. El 2009 va ser nomenada millor jugadora de la NCAA.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 2006 - 2009 | D3 | Stanford Cardinal | 61 | 55 |
| 2009 | D2 | Pali Blues | 06 | 04 |
| 2010 | D1 | FC Gold Pride | 18 | 06 |
| 2011 | D1 | Boston Breakers | 13 | 04 |
| 2013 - act. | D1 | Sky Blue FC | 57 | 11 | 20/11/2016 |
| 2005 | Selecció sub-17 | Selecció sub-17 | | 10 |
| 2006 - 2008 | Selecció sub-20 | Selecció sub-20 | 35 | 24 |
| 2010 - act. | Selecció absoluta | Selecció absoluta | 91 | 02 | 13/11/2016 |

## Palmarès

* Competició
* Títols — Seleccions nacionals |||||||||||
* 1 Jocs Olímpics
* 1 Mundial
* 1 Copa d'Or
* 3 Copes d'Algarve
* 1 Torneig Quatre Nacions
* Títols — Clubs |||||||||||
* 1 Lliga Professional
* 1 Lliga Semiprofessional
* Reconeixements — Premis |||||||||||
* Millor jugadora de la Lliga Universitària
* Reconeixements — Seleccions de jugadores |||||||||||

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-07-30. [Consulta: 29 juliol 2016].
* ↑ «NCAA». Arxivat de l'original el 2016-09-18. [Consulta: 29 juliol 2016].
# Kees Kuijs

Cornelis Kees Johannes Kuijs (Anna Paulowna, 4 d'octubre de 1931) fou un futbolista neerlandès de la dècada de 1950.
Defensà els colors dels clubs HFC Haarlem i NAC Breda. Fou 43 cops internacional amb els Països Baixos.

## Referències

* ↑ Perfil a national-football-teams
* ↑ Redactie (2010). Haarlem, een club van stand, BN De Stem, 26 januari.
* ↑ Johan Cruijffs spelerslijst: Oranje van de Eeuw
* ↑ Interlands Kees Kuijs, EU Football.
* ↑ KNVB.nl: Kees Kuijs
# Keilim

Keilim (en hebreu: מסכת כלים) (transliterat: Masechet Keilim ) és el primer tractat de l'ordre de Tohorot de la Mixnà i el Talmud. El tractat conté 30 capítols, la qual cosa el converteix en el tractat més llarg de tota la Mixnà. La Tosefta de Keilim consta de 25 capítols. El tractat discuteix les lleis de la puresa ritual i la impuresa relacionades amb tots els tipus de gots. No hi ha una Guemarà sobre el tractat de Keilim, ni al Talmud de Babilònia, ni al Talmud de Jerusalem.
* El capítol 1: aclareix la classificació de les impureses rituals.
* Els capítols del 2 al 10: tracten sobre els atuells de fang.
* Els capítols de l'11 al 14: tracten sobre els gots metàl·lics.
* Els capítols del 15 al 19: tracten sobre els gots de fusta, cuir, i os.
* Els capítols del 20 al 25: tracten sobre les lleis de puresa i impuresa relacionades amb els gots.
* Els capítols del 26 al 28: tracten sobre les lleis relatives al cuir i la roba.
* El capítol 29: tracta sobre les costures de la roba.
* El capítol 30: tracta sobre els gots de vidre.

## Referències

* ↑ «mechon-mamre.org/» (en hebreu).
* ↑ «jewish-encyclopedia.com/» (en anglès).
# Keikogi

* Keikogi
El keikogi és el vestit que s'utilitza en moltes arts marcials japoneses (aikido, judo, karate, jujutsu…).
Està compost per uns calçons, que s'ajusten a la cintura amb una veta, i una jaqueta sense botons, que s'ajusta a la cintura amb un cinturó anomenat obi.
Normalment sol ser de cotó i de color crema (si no ha estat blanquejat artificialment), o blanc (si ha estat blanquejat). En les arts marcials que utilitzen armes (kendo, iaido, jodo, ect) sol ser de color blau fosc, i en el judo, els competidors en fan servir un de blanc i un de blau perquè l'àrbitre els pugui identificar. En karate, és blanc i se'l coneix amb el nom de karategi.
Algunes arts marcials (aikido, kendo, iaido, kyudo, jodo, bojutsu) també fan servir la hakama.
A occident és també anomenat erròniament com a kimono.
# Kenichi Kuboya

Kenichi Kuboya, 久保谷 健一 (11 de març de 1972) és un golfista japonès. Kuboya guanyà quatre esdeveniments en el Japan Golf Tour entre 1997 i 2002, rebent dues victòries en cadascuna d'aquestes temporades.

## Enllaços externs

* Perfil en el lloc oficial del Japan Golf Tour Arxivat 2010-06-22 a Wayback Machine. (anglès)
* Perfil en el lloc oficial del PGA Tour (anglès)
# Kenji Fukuda

Kenji Fukuda (福田 健二, 21 d'octubre de 1977) és un exfutbolista del Japó.
Comença la seua carrera professional al Nagoya Grampus Eight el 1996. El club va guanyar els campionats Copa de l'Emperador el 1999. Ha jugat als clubs FC Tokyo, Vegalta Sendai i Ehime FC i es va retirar a finals de la temporada 2016.
El juny de 1997, va ser seleccionat per la selecció nacional sub-20 del Japó per al Campionat Mundial juvenil de 1997.

## Referències

* ↑ J.League Data Site (japonès)
* ↑ Kenji Fukuda, Fitxa a Transfermarkt (anglès)
* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2019-04-08. [Consulta: 8 juny 2020].
# Kirkop

Kirkop és una ciutat de Malta. En el cens de 2014 tenia 2.191 habitants i una superfície d'1,1 km². Està situada a la zona sud de l'illa.
La parròquia fou fundada el 1592 pel bisbe Tomàs Gargall.

## Referències

* ↑ «Estimated Population by Locality 31st March, 2014» (en anglès). VERŻJONI ONLINE. Malta Government Gazette, 16-05-2014. Arxivat de l'original el 21 juny 2015. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «About Kirkop» (en anglès). hal-kirkop.com. Ħal Kirkop Local Council. [Consulta: 27 novembre 2022].
# Khànskaia

Khànskaia (en rus Ханская) és una stanitsa de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a la riba dreta del riu Bélaia, a 12 km al nord-oest de Maikop i a 12 km al sud-est de Belorétxensk.
# King of the Kill

King of the Kill és el quart àlbum d'estudi del grup de thrash metal canadenc Annihilator, publicat l'any 1994.
És el primer àlbum on el guitarrista Jeff Waters, a més de tocar les dues guitarres i el baix, també canta. Waters va estar acompanyat en la gravació de l'àlbum pel bateria Randy Black. Aquest àlbum és el primer de la discografia d'Annihilator on es veu clarament que Waters no vol dependre de ningú a l'hora de compondre la música d'Annihilator. Jeff Waters va decidir ocupar-se també de les veus convençut per la seva xicota i el vocalista original del grup, John Bates, després que aquests el sentissin cantar la cançó Delivering the Goods, del grup Judas Priest.

## Cançons

* "The Box" - (Jeff Waters) – 5:31
* "King of the Kill" - (Jeff Waters/John Bates) – 3:12
* "Annihilator" - (Jeff Waters/John Bates) – 4:28
* "Bad Child" - (Jeff Waters) – 3:38
* "21" - (Jeff Waters) – 4:25
* "Bliss" - (Jeff Waters) – 0:51
* "Second to None" - (Jeff Waters/Aaron Randall) – 5:16
* "Hell Is a War" - (Jeff Waters) – 5:20
* "Speed" - (Jeff Waters) – 4:37
* "In the Blood" - (Jeff Waters/Ralph Murphy) – 4:19
* "Catch the Wind" - (Jeff Waters]) – 3:49
* "Fiasco (The Slate)" - (Jeff Waters) – 10:24
* "Fiasco" - (Jeff Waters) – 4:04
* "Only Be Lonely" - (Jeff Waters) – 5:32 *
* "Comments from Jeff Waters" - (Jeff Waters) – 3:55 *
* "Slates" - (Jeff Waters) – 5:32 *
* = bonus tracks
La cançó Annihilator és una cançó diferent de la primera cançó gravada pel grup i que porta el mateix nom (seria editada posteriorment com a bonus track a l'àlbum Schizo Deluxe.
L'àlbum es va reeditar en una versió remasteritzada l'any 1995. L'ordre de les cançons en aquesta versió és diferent de la versió original de l'àlbum.

## Crèdits

* Jeff Waters - Guitarrista, baixista i cantant
* Randy Black - Bateria

## Referències

* ↑ Entrevista a Jeff Waters en la presentació de l'àlbum Remains a Metal Rules. 9 de desembre del 1997 «Enllaç».
# Korea JoongAng Daily

Korea JoongAng Daily és l'edició anglesa del diari nacional sud-coreà JoongAng Ilbo. El diari es va publicar per primera vegada el 17 d'octubre de 2000, originalment anomenat JoongAng Ilbo English Edition. Publica principalment notícies i reportatges de periodistes, i algunes històries traduïdes del diari coreà.
Korea JoongAng Daily és un dels tres diaris anglesos principals a Corea del Sud juntament amb The Korea Times i The Korea Herald. El diari es publica amb una edició diària de The New York Times i es troba a les oficines principals del JoongAng Ilbo a Sangam-dong, Mapo-gu i Seül.

## Referències

* ↑ «South Korean newspapers and South Korean newspaper list». MediaBuzz.org, August 11, 2021.
* ↑ Jin, D.Y.; Kwak, N.; Ang, P.H. [et al.].. Communication, Digital Media, and Popular Culture in Korea: Contemporary Research and Future Prospects. Lexington Books, 2018, p. 126. ISBN 978-1-4985-6204-1.
* ↑ «[20th Anniversary First draft of Korea's history, day by day, over the past two decades]». Korea JoongAng Daily, October 18, 2020.
* ↑ «Idaho Sen. Risch warns of war of 'biblical proportions' with North Korea». The Spokesman-Review, Feb 21, 2018.
# Kuzu fırın

Kuzu fırın, fırında kuzu o kuzu tandır és un plat de la cuina turca que consisteix en carn de braç de xai al forn. Es fa amb patates, tomàquets, pebrot verd, cebes, salça i espècies com pebre negre i farigola o orenga. S'utilitza tant mantega com oli d'oliva per a cuinar la carn. La ciutat turca d'Isparta reclama aquest plat com propi, amb el nom d'Isparta fırın kebabı.

## Vegeu també

* Kuzu haşlama
* Kuzu kaburga
* Kuzu kapama

## Referències

* ↑ http://www.unutulmazlezzetler.com/ana-yemekler/131-firinda-kuzu Arxivat 2015-07-11 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.yemektarifevi.com/2014/12/06/firinda-kuzu-but-tarifi/ Arxivat 2015-07-06 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ardaninmutfagi.com/yemek-tarifleri/et-yemekleri/kuzu-tandir
* ↑ http://ispartakulturelmiras.sdu.edu.tr/isparta-firin-kebabi-pc102.aspx Arxivat 2020-02-01 a Wayback Machine.