OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shahpura (desambiguació)

«Shahpura» té aquests significats:
* Shahpura, principat de Rajputana, modern Rajasthan
* Shahpura (ciutat), capital de l'anterior, avui al districte de Bhilwara
* Shahpura (Jaipur), antic principat i actual ciutat al districte de Jaipur
* Shahpura (Mandla), principat de les Províncies Centrals, districte de Mandla
# Filtre de contingut

En informàtica, un filtre de contingut es refereix a un programa dissenyat per controlar quin contingut es permet mostrar, especialment per restringir l'accés a certs materials de la Web. El filtre de contingut determina quin contingut estarà disponible en una màquina o xarxa particular. El motiu sol ser per prevenir a les persones veure contingut que l'amo de la computadora o altres autoritats consideren objetable. Quan s'imposa sense el consentiment de l'usuari, pot constituir censura. Els usos comuns d'aquests programes inclouen pares que desitgen limitar els llocs que els seus fills veuen en les seves computadores domèstiques, escoles amb el mateix objectiu, ocupadors per restringir quins continguts poden veure els empleats en el treball, etc.

## Altres noms

Altres noms comuns poden ser censorware (de l'anglès censor i programari), filtre antipornografía (per ser un dels usos més habituals), control o filtre parental (per ser el control de pares cap als seus fills un ús habitual). Alguns exemples d'aquests filtres de contingut són Cyber Patrol, Net Nanny i SAINT App.

## Crítica
### Errors de filtrat

Excés de bloqueig. Un filtre de continguts, programat amb excessiva severitat, pot acabar bloquejant continguts perfectament acceptables d'acord amb la mateixa política de bloqueig. Per exemple, un filtre programat per bloquejar l'accés a qualsevol pàgina que contingui la cadena «verga» pot acabar bloquejant, per exemple, pàgines d'especificacions d'avions pel simple fet que una de les especificacions és l'envergadura i la paraula «envergadura» conté la cadena «verga». Sovint els administradors de filtres opten per un filtrat sever, àdhuc a risc de filtrar per excés, per prevenir qualsevol risc d'accedir a continguts que consideren indesitjables.
Un exemple de filtrat excessivament sever és el que va sofrir la Universitat de Beaver, actual Universitat Arcàdia, doncs la paraula beaver (que significa «castor» en anglès i és el nom de la ciutat on es va fundar la universitat) també s'utilitza com a argot sexual com a sinònim de «vagina». Un altre exemple és el filtrat que va sofrir el Museu Horniman (Horniman s'assembla a horny man, «home excitat» en anglès).
Filtrat insuficient. Quan es pugen continguts nous, pot ocórrer que alguns continguts que haurien de ser bloquejats passin desapercebuts si els administradors no actualitzen els filtres amb la suficient promptitud i el bloqueig es produeix amb una llista negra i no amb una llista blanca.

## Referències

* ↑ Filtros de contenido Arxivat 2021-04-25 a Wayback Machine. en Clarín.com
* ↑ «Web Censors Prompt College To Consider Name Change». slashdot.org. [Consulta: 22 novembre 2010].
* ↑ «Porn filters have a field day on Horniman Museum». theregister.co.uk.
* ↑ Stark, Philip B. «The Effectiveness of Internet Content Filters». University of California, Berkeley, 10-11-2007. [Consulta: 22 novembre 2010].

## Enllaços externs

* Com sortejar la censura en Internet Arxivat 2012-06-20 a Wayback Machine., també conegut pels seus títols en anglès How to Bypass Internet Censorship, Bypassing Internet Censorship i Circumvention Tools, FLOSS Manuals, 250 pàg.
# Codinacs

Codinacs és una masia de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular coberta a dues vessants i amb el carener perpendicular a la façana, orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. Adossat a la façana i ocupant-ne mitja, hi ha un cos de porxos cobert a tres vessants que s'eleva fins a nivell del segon pis; les obertures són d'arc rebaixat, sostingudes per pilars i baranes de fusta, a la façana hi ha, també adossat, un cobert de construcció recent. El sector de llevant presenta unes obertures que la resta de l'edificació i un balcó a nivell del primer pis.
Hi ha un mur que envolta la casa, la lliça i l'hort, amb un portal que es troba a la part de llevant.
L'estat de conservació és mitjà. Construïda amb pedra, tàpia i arrebossada.

## Història

Malgrat ser una masia de construcció rònega, la trobem registrada al fogatge de la parròquia i fora murs de la ciutat de Vic (1553). No s'ha trobat cap llinda que informi de les reformes o ampliacions del mas.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Codinachs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Salt of the Earth: Palestinian Christians in the Northern West Bank

Salt of the Earth: Palestinian Christians in the Northern West Bank són una sèrie de curtmetratges documentals que examinen la vida de nou cristians palestins que viuen al voltanat de les ciutats de Jenin i Nablus. Fou realitzat per Salt Films, Inc., el 2004, i produït pels missioners presbiterians Marthame i Elizabeth Sanders mentre vivien i treballaven a la vila cristiana palestina de Zababdeh.

## Enllaços externs

* Salt Films, Inc. webpage
# Salt del tigre (sexe)

El salt del tigre és una llegendària fantasia sexual en què l'home es llança des de certa altura sobre la dona encertant-la a penetrar. Algunes fonts ho relacionen amb el llenguatge metafòric del Kama-sutra. L'acció (la qual resulta impossible, ja que es farien malbé els genitals d'ambdós acròbates) se sol adornar amb algun salt mortal o similars moviments de risc. Es pot considerar un mite contemporani i és molt habitual en acudits, bromes, etc. com a mostra d'exitació sexual en l'home.
També es fa servir en sentit figurat com a procés fabulós o impossible.

## Vegeu també

* Llista de postures sexuals

## Referències

* ↑ Theros, Xavier. «El salto del tigre». El País, 26-08-2011. [Consulta: 7 agost 2016].
* ↑ Benjamin, Walter. «Tesis de filosofía de la historia griega». www.uv.es p. 6. Arxivat de l'original el 2017-02-15. [Consulta: 7 agost 2016].
# Salt sobre cavall

* Per la disciplina hípica, vegeu salt a cavall.
El salt sobre cavall o salt sobre poltre és un aparell gimnàstic usat en la gimnàstica artística. El terme també s'associa al mateix exercici, salt, mentre que l'objecte en si és el poltre o cavall o més recentment taula.
S'utilitza tant en categoria masculina com femenina i és un exercici molt curt però de gran potència què és divideix en dues fases definides com a primer i segon vol. El primer vol, el dona l'impuls, després d'una carrera de 25 m, i el salt al trampolí, que es pot realitzar tant de cara al poltre com donant l'esquena. Per fer el salt d'esquena s'ha de fer una rotació amb les mans sobre el passadís i les cames al trampolí. En el segon vol, el gimnasta, posa les mans a l'aparell per tal de superar-lo amb mortals simples, dobles o triples (cap endavant, enrere o al voltant de l'eix longitudinal). Per fer el salt a terra és necessari aterrar amb els peus i quedar amb el cos alineat amb la direcció de la carrera.
En aquest aparell el gimnasta fa un esprint d'uns 25 metres en una recta que finalitza en un petit trampolí on es fa la batuda i se salta recolzant les mans sobre el poltre o cavall i fent una tombarella a l'aire el més alta possible i intentant fer una figura aèria com més complicada millor, per acabar caient dempeus a terra. La dificultat de la tombarella, així com l'alçada assolida i la forma de caure a terra influeixen a l'hora d'obtenir la puntuació més alta possible.
És una prova que es realitza tant en categoria masculina com femenina. L'any 2001, el tradicional poltre o cavall va ser reemplaçat per un nou aparell també conegut com a taula. És un aparell una mica més ample i llarg, així com estable que l'antic.

## Dimensions

Les mesures de l'aparell són publicades per la FIG a l'opuscle Apparatus Norms. En el cas del poltre o cavall són:
* Altura: 125 cm (dones) 135 cm (homes)
* Allargada: 120 cm
* Amplada: 95 cm
* Distància d'aproximació: 25m

## Vegeu també

* Gimnàstica artística

## Referències

* ↑ Feretti, Silvia i Paolo. Las reglas y características de todos los deportes (en castellà). Everest, 2008, p. 57. ISBN 9788444120386.

## Enllaços externs

* Codi de puntuació Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* Descripció a la FIG Arxivat 2008-06-22 a Wayback Machine.
* Descripció a la FIG (2) Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
* Informació general Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine.
# Clàssica de Sant Sebastià 1987

La Clàssica de Sant Sebastià 1987, 7a edició de la Clàssica de Sant Sebastià, és una cursa ciclista que es va disputar el 12 d'agost de 1987 sobre un recorregut de 244 km.
Van prendre la sortida 153 corredors, dels quals 112 finalitzaren la cursa.
El vencedor final fou l'espanyol Marino Lejarreta, de l'equip Seat-Orbea, que s'imposà en solitari als, també espanyols, Ángel Arroyo (Reynolds-Pinarello) i Federico Etxabe (BH).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Marino Lejarreta | Seat-Orbea | 6h 19' 19" |
| 2 | Ángel Arroyo | Reynolds-Pinarello | + 28" |
| 3 | Federico Etxabe | BH | m. t. |
| 4 | Erik Breukink | Panasonic-Isostar | + 01' 02" |
| 5 | Josep Recio | Kelme | m. t. |
| 6 | Jesús Blanco Villar | Teka | m. t. |
| 7 | Ángel Camarillo | Teka | m. t. |
| 8 | Teun Van Vliet | Panasonic-Isostar | + 01' 12" |
| 9 | Adri van der Poel | PDM-Concorde | m. t. |
| 10 | Pello Ruiz Cabestany | Seat-Orbea | m. t. |

## Referències

* ↑ «Cyclisme sur route - Clasica San Sebastian 1987 - Résultats» (en francès). [Consulta: 6 juliol 2018].

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2005-12-20 a Wayback Machine.
* Resultats a cyclingbase.com Arxivat 2011-05-07 a Wayback Machine.
# Coffee Springs

Coffee Springs és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 251 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Coffee Springs tenia 251 habitants, 108 habitatges, i 74 famílies. La densitat de població era de 124,2 habitants/km².
Dels 108 habitatges en un 17,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 24,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 18,3% entre 25 i 44, un 36,3% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones hi havia 78 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.477 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 15.833 $. La renda per capita de la població era de 12.393 $. Aproximadament el 13,8% de les famílies i el 17,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Comitè Coreà de Tecnologia Espacial

El Comitè Coreà de Tecnologia Espacial (en coreà: 우주공간기술위원회) (en anglès: Korean Committee of Space Technology) és una agència espacial controlada pel govern de Corea del Nord. Hi ha disponible molt poca informació. Se sap que es va fundar en els anys 80 del segle xx, i aparentment està relacionada amb la Força Estratègica de Coets de Corea de l'Exèrcit Popular de Corea.

## Funcions i projectes

Aquesta agència espacial és responsable de totes les operacions referents a l'exploració espacial i la construcció de satèl·lits. El 12 març de 2009, Corea del Nord va signar el Tractat de l'espai exterior i la Convenció de Registre (consistent en registrar els objectes que es llancen a l'espai exterior). Això va tenir lloc després de declarar que s'estaven realitzant els preparatius pel llançament d'un nou satèl·lit, el Kwangmyŏngsŏng-2. La KCST te diversos punts de llançament de coets: Musudan-ri, i el centre de llançament espacial de Tongch'ang-dong. Igualment disposa de les llançadores Baekdusan-1 and Baekdusan-2. D'altra banda, també opera els satèl·lits Kwangmyŏngsŏng. Corea del Nord va anunciar dues vegades el llançament de satèl·lits, el Kwangmyŏngsŏng-1 el 31 d'agost de 1998, i el Kwangmyŏngsŏng-2 el 5 d'abril de 2009. Malgrat això, aquests llançaments no han estat confirmats en cap altre lloc del món, i tant els Estats Units com Corea del Sud consideren que van ser proves de míssils balístics. En 2009 va anunciar projectes espacials més ambiciosos que incloïen viatges espacials tripulats i el desenvolupament d'un vehicle espacial reutilitzable per transportar humans.

## Referències

* ↑ Despite Clinton, Korea has rights. February 25, 2009
* ↑ «KCNA Report on DPRK's Accession to International Space Treaty and Convention». KCNA, 12-03-2009. Arxivat de l'original el 2009-04-02. [Consulta: 14 març 2009].
* ↑ «朝鲜宣布发展太空计划抗衡“西方强权”». Rodong Sinmun, 08-02-2009. [Consulta: 26 febrer 2009].
# Claire Donahue

Claire Donahue (12 de gener de 1989) és una nedadora estatunidenca. Va guanyar dues medalles d'or als Jocs Panamericans de 2011 i va acabar segona al Campionat Nacional 2011 dels 100 metres papallona. Va qualificar per representar els Estats Units als Jocs Olímpics de 2012 i va acabar setena en l'esdeveniment de 100 metres estil papallona.
Després de la secundària, va assistir a la Universitat de Western Kentucky amb especialització en treball social. El seu entrenador és Bruce Marchionda.

## Referències

* 1 2 «USA Swimming National Team Bios: Claire Donahue». Arxivat de l'original el 2012-06-27. [Consulta: 30 juny 2012].

## Enllaços externs

* Claire Donahue Arxivat 2017-03-12 a Wayback Machine. – National Team swimmer profile at USASwimming.org
* Claire Donahue – Western Kentucky University athlete profile at WKUSports.com
# Claire Du Brey

Claire Du Brey (Bonners Ferry, 31 d'agost de 1892-Los Angeles, 1 d'agost de 1993) va ser una actriu nord-americana. Va aparèixer en més de dues-centes pel·lícules entre 1916 i 1959.
Claire Du Brey va créixer a la ciutat de Nova York i va rebre la seva educació en convents. La seva carrera com a actriu va començar amb la productora Universal i en un o un altre moment va acabar treballant amb totes les grans companyies. Algunes de les obres més importants en les quals va treballar van ser: The Wishing Ring Man, The World Aflame, What Every Woman Wants, The Spite Bride, Americanism i The Walk Offs.
En la seva biografia, és destacable la seva competència en esports atlètics, sent especialment notable en natació, equitació, golf, tennis entre uns altres. Així mateix, Claire du Brey tenia un viu interès en l'horticultura i jardineria.
L'1 d'agost de 1993, Du Brey va morir a Los Angeles a l'edat de cent anys.

## Referències

* ↑ Charles Donald Fox & Milton L. Silver. «Claire Du Brey». A: Who's Who on the Screen. New York City: Ross Publishing, 1920.
* ↑ Rex Ingram: Hollywood's Rebel of the Silver Screen. epubli.
# Coll de sa Gran Mola

El Coll de sa Gran Mola, Coll de sa Gramola o Coll de sa Gremola és un coll de la Serra de Tramuntana a Mallorca que es troba a 303 m d'altura, situat entre el Penyal de n'Anglada, el Puig Assegut, el Puig des Voltor i el Puig des Avencs, al municipi d'Andratx.
Hi passa la carretera Ma-10, en el seu tram que va d'Andratx a Estellencs, just abans d'arribar al Pla de s'Evangèlica.
El topònim està documentat de l'any 1472.

## Referències

* 1 2 3 «Coll de sa Gran Mola». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 6. Palma: Promomallorca, p. 307. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Llauger Rosselló, Joan Antoni; Ordinas Garau, Antoni; Planisi Gili, Hermínia. Nomenclàtor de la Toponímia Major de les Illes Balears. COFUC. Govern de les Illes Balears, 2007, p. 15. ISBN 9788496430928.
# Coll del Bergús

* Per a altres significats, vegeu «Bergús (desambiguació)».
El Coll del Bergús és una collada que es troba dins del terme municipal d'Espot, a la comarca del Pallars Sobirà, dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El nom «pot provenir del ribagorçà i aranès bergàs, que designa un aprés, lloc destinat a munyir el bestiar».
El coll està situat a 2.669,3 metres d'altitud, entre el Gran Tuc de Crabes al nord-oest i el Cap de Crabes al sud; comunica Colomèrs d'Espot (SO) i la Coma del Bergús (NE).

## Rutes

Dues són les principals:
* Per la Vall de Ratera: abandonant el GR 11, en el seu ascens al Port de Ratera d'Espot, per damunt de l'Estany de les Obages de Ratera, per agafar la Canal del Bergús que puja direcció oest.
* Per Colomers d'Espot: des dels Estanys Gelats del Bergús.

## Referències

* ↑ Toponímia de la Vall de Boí Arxivat 2010-03-17 a Wayback Machine.. [Consulta: 07/10/2011]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Coll del Bergús. [Consulta: 13/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Comtat d'Atuyer

El comtat d'Atuyer fou una jurisdicció feudal del Ducat de Borgonya integrada al ducat després d'un temps de tenir comtes privatius. El primer comte conegut fou Guiu, fill d'Amadeu (mort després del 827) que tenia terres a la regió i era vassall del bisbe de Langres. Va deixar dos fills:
* Ansquer que fou comte d'Oscheret i conseller del rei Bosó de Provença i va patrocinar a Guiu de Spoleto com a candidat a rei de França en oposició a Carles el Simple (que havia deixat Borgonya als normands després del 884); va acompanyar a Guiu a Itàlia de retorn quan fou elegit Odó de França el 888 i va restar el seu conseller sent nomenat marquès d'Ivrea morint abans del març del 902.
* El segon fill fou Guiu esmentat com a comte d'Atuyer, mort en batalla prop del riu Trebbia el 889.
Després apareix Hug II de Dijon esmentat fins al 1043 i que era també comte d'Atuyer i senyor de Beaumont. De la seva esposa Ermengarda van néixer quatre fill dels que Hug III fou comte d'Atuyer; va deixar un fill mascle, Ulric, que és esmentat el 1043 quan encara era comte el seu pare. Un germà d'Hug III, apareix com a Gebuí d'Atuyer sense constar que fos comte i va deixar un fill anomenat Hug d'Atuyer. Dos altres germans d'Hug III s'esmenten com Narduñí i Guiu d'Atuyer però tampoc apareix el títol comtal. El comtat d'Atuyer fou incorporat al ducat de Borgonya en aquest temps.

## Referències

* Medieval Lands
# Sant Antoni de Pàdua de Montellà i Martinet

Sant Antoni de Pàdua de Montellà i Martinet és una església de Montellà i Martinet (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petita capella de pedra arrebossada de calç, que té la porta a migdia i a la part superior una finestra de badiu seguint el teulat actual, d'una sola aigua (el teulat original, que era a dues aigües, fou aixecat posteriorment).

## Història

Cap al 1930 va ser utilitzada com a escola, posteriorment com a estable i en l'actualitat resta abandonada.

## Referències

* 1 2 «Sant Antoni de Pàdua de Montellà i Martinet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 febrer 2019].
# Sant Antoni de Pàdua de Pradells

Sant Antoni de Pàdua de Pradells és la capella particular del mas, ara castell, de Pradells, pertanyent al poble de Vila-roja, del terme comunal de Costoja, al Vallespir (Catalunya del Nord).
Està situada en un dels murs laterals de la masia, ara castell. El Castell de Pradells és aproximadament a mitjana distància entre Costoja i Vila-roja, a llevant del darrer dels dos pobles i al sud-oest del primer, en un paratge de gran bellesa.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «51 - Costoja». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Vall 32. Sant Antoni de Pàdua del castell Pradell». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3**). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Costoja». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
* Ponsich, Pere; Catafau, Aymat. «Costoja: Sant Miquel de Vila-roja». A: El Vallespir. El Capcir. El Donasà. La Fenolleda. El Perapertusès. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (Catalunya romànica, XXV). ISBN 84-412-2514-1.

## Referències

* ↑ Sant Antoni de Pàdua de Pradells en els ortofotomapes de l'IGN
# Sant Antoni de Pàdua de l'Aleixar

Sant Antoni de Pàdua de l'Aleixar és una antiga ermita de l'Aleixar (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular, del qual només en queden quatre parets. Obra de paredat, amb reforços de maons. La coberta havia estat a dues vessants.

## Història

Ermita dedicada a Sant Antoni, documentada almenys des del 1733. S'enrunà al primer terç del segle xix. Els documents l'esmenten com "Capella de Sant Antoni". Sembla que patí les conseqüències de la primera Guerra Carlina.

## Referències

* 1 2 «Sant Antoni de Pàdua de l'Aleixar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].

## Enllaços externs

* «Sant Antoni de Pàdua de l'Aleixar». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Comunitat de comunes de Blavet Bellevue Océan

La Comunitat de municipis de Blavet Bellevue Océan (en bretó Kumuniezh kumunioù Blavezh Gwelmeur hag ar Mor Bras) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió Bretanya, al País de Lorient. Té una extensió de 116,6 kilòmetres quadrats i una població de 14.800 habitants (2006).

## Composició

Agrupa 5 comunes :
* Kervignac
* Merlevenez
* Nostang
* Plouhinec
* Sainte-Hélène

## Vegeu també

* Intercomunalitats de Morbihan

## Enllaços externs

* Comunitat de municipis de Blavet Bellevue Océan
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic
# Comunitat de comunes de Grand Lieu

La Comunitat de comunes de Grand Lieu (en bretó Kumuniezh-kumunioù al Lenn Veur) és una estructura intercomunal francesa, situada al departament del Loira Atlàntic a la regió País del Loira però a la Bretanya històrica. Té una extensió de 297,57 kilòmetres quadrats i una població de 35.730 habitants (2010).

## Composició

Agrupa 9 comunes :
* Le Bignon
* La Chevrolière
* Geneston
* La Limouzinière
* Montbert
* Pont-Saint-Martin
* Saint-Colomban
* Saint-Lumine-de-Coutais
* Saint-Philbert-de-Grand-Lieu

## Vegeu també

* Intercomunalitats del Loira Atlàntic

## Enllaços externs

* Comunitat de comunes de Grand Lieu
* (francès) (bretó) Geografia de Bretanya : portal geogràfic, cartogràfic i estadístic