OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Onofre Alsamora i Perecaula

Onofre Alsamora i Peracaula (Barcelona, ca 1810 - 23 d'agost de 1880) fou un pintor format a l'Escola la Llotja.
Fill de Jaume Alsamora/Alzamora "tenedor de libros" i de Josefa Peracaula/Perecaula. Mor a Barcelona a l'edat de 70 anys al c/Regomir, 12-3r pis vidu d'Eulàlia Merino.
En diverses exposicions celebrades a Barcelona entre 1850 i 1873 presentà nombrosos quadres amb vistes de monuments barcelonins i escenes de costums. Feu litografies per al volum dedicat a Catalunya a "Recuerdos y bellezas de España". Hi ha alguns dibuixos i aquarel·les seus (potser les millors captacions de l'ambient barceloní de carrer en l'època romàntica) al Museu d'Art Modern i al Museu d'Història de la Ciutat, a Barcelona.

## Referències

* ↑ «Defuncions.1880.Registre núm.5374». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 23-08-1880. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ «Onofre Alsamora i Perecaula». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Petroni (metge)

Petroni (grec antic: Πετρώνιος, llatí: Petronius) va ser un escriptor de temes farmacològics que va viure al segle i, atès que Dioscòrides l'esmenta entre els autors pròxims a ell en el temps.
Hi ha hagut molta de controvèrsia entorn de la seva identificació. Fabricius l'identifica amb el metge Níger i pensa que el seu nom era Petroni Níger, però segurament es tracta de dos personatges diferents. Per la seva banda, Plini el Vell el confon amb el metge Diòdot sota el nom de Petroni Diòdot. Al seu torn, Galè en parla en un passatge on es llegeix Petrónios Moúsas (Πετρώνιος Μούσας), motiu pel qual hom l'ha anomenat també Petroni Musa. Encara altres autors diuen que no s'ha de llegir Petronios sinó Antonios. Finalment, una inscripció esmenta un metge de nom Marc Petroni Heras, però no se sap si és la mateixa persona.

## Referències

* ↑ «Petronius.1». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 218-219.
# L'emperadriu dels Eteris

L'emperadriu dels Eteris és un llibre escrit per Laura Gallego García. Va publicar-se l'any 2007 per l'editorial Alfaguara i pertanyal gènere fantàstic i juvenil. Des del principi que va captar l'atenció dels lectors. És per això que ha estat traduïda a quatre idiomes; valencià, francès, portuguès i alemany.
L'Emperadriu dels Eteris gira entorn la Bipa. La Bipa no creu en els contes de fades, no li interessa el que pugui haver-hi més enllà de les Coves on hi habita la seva gent. Però això canvia quan el seu amic Aer, fascinat per la llegenda de la mítica Emperadriu, emprèn un viatge cap a una mort segura. La Bipa anirà a buscar-lo, arriscant la seva pròpia vida en un món de gel guiat per la llum de l'estel blau, perseguint alguna cosa que pot no ser més que una quimera.

## Enllaços externs

* pàgina web de l'autora.
* web oficial del llibre
# Flock

Flock és un navegador web descatalogat especialitzat a proporcionar xarxes socials i instal·lacions Web 2.0 integrades a la seva interfície d'usuari. Les versions anteriors de Flock utilitzaven el motor de renderització HTML Gecko de Mozilla. La versió 2.6.2, publicada el 27 de gener de 2011, va ser l'última versió basada en Mozilla Firefox. A partir de la versió 3, Flock es basava en Chromium i, per tant, utilitzava el motor de representació WebKit. Flock estava disponible com a descàrrega gratuïta i també suportava Microsoft Windows, Mac OS X i, en un moment, Linux.
El suport per a Flock es va suspendre l'abril de 2011.

## Referències

* ↑ Flock Browser – Built on Mozilla's Firefox Arxivat March 9, 2008, a Wayback Machine.
* ↑ «Flock 2.6.2 Release Notes». Flock. Arxivat de l'original el February 22, 2011. [Consulta: September 27, 2014].
* ↑ «Powered by Mozilla». Flock. Arxivat de l'original el October 30, 2010. [Consulta: September 27, 2014].
* ↑ Iedtke, Michael. «Flock Browser Gets Faster, Friendlier With Upgrade». ABC, June 16, 2010. [Consulta: June 17, 2010].
* ↑ Wayner, Peter. «Top 10 specialty Web browsers you may have missed». InfoWorld, October 19, 2010. [Consulta: October 28, 2010].
* ↑ Flock Inc. «Support for Flock browsers has been discontinued.», April 15, 2012. Arxivat de l'original el April 29, 2011. [Consulta: April 10, 2012].
* ↑ Sneddon, Joey «End of the line for Flock social browser». OMG Ubuntu, 01-04-2011.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Flock (anglès)
* Projecte de traducció del Flock al català Arxivat 2006-02-05 a Wayback Machine. (català)
Viccionari
# José Alberto Martínez Trinidad

José Alberto Martínez Trinidad (Sant Sebastià, 20 de setembre de 1975) va ser un ciclista basc, professional entre 1998 i 2007. Bon contrarellotgista, la major part de les seves victòries han estat en aquesta especialitat, sent la més destacada el Critèrium Internacional de 2002.

## Palmarès

* 1999
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi del Midi Libre
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Jornal de Noticias
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Burgos
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Portugal Telecom
* 2002
** 1r al Critèrium Internacional
* 2005
** 1r a la Clàssica Loira Atlàntic
* 2006
** 1r a la Bayern Rundfahrt
** Vencedor d'una etapa del Critèrium Internacional

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. Abandona
* 2001. 28è de la classificació general
* 2002. 112è de la classificació general
* 2003. 31è de la classificació general
* 2004. Abandona (17a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2006. Abandona (12a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa de José Alberto Martínez a sitiodeciclismo.net
# Huracà Erika (1997)

Huracà Erika va ser el cicló tropical més fort i més longeu de la temporada d'huracans de l'Atlàntic de 1997. Erika es desenvolupà a partir d'una ona tropical el 3 de setembre i es desplaçà en direcció oest-nord-est a través de l'oceà Atlàntic tropical; s'intensificà constantment fins que el 4 de setembre assolí l'estatus d'huracà. Es convertí en la cinquè cicló anomenat, el tercer huracà i l'únic gran huracà de la temporada. Erika passà molt a prop del nord de les Antilles Menors, i més tard, girà al nord com a resposta a l'apropament d'un comellar. El 8 de setembre l'huracà cobrà força registrant vents sostinguts màxims de 205 km/h (125 mph). Erika començà a debilitar-se al passar sobre aigües més fredes després d'haver mantingut la seva força pic durant 24 hores. Girà a l'est ja debilitada en una tempesta tropical i esdevingué extratropical després de passar prop de les Açores.
# Onocleàcies

Les onocleàcies (Onocleaceae) són una família de falgueres terrestres de l'ordre Polypodiales. Consta d'unes cinc espècies pròpies en climes temperats del nord. Aquesta família està estretament relacionada amb la família Blechnaceae.

## Característiques

Tenen frondes molt dimòrfiques. Els seus rizomes són de vegades estolonífers (Matteuccia i Onocleopsis).

## Taxonomia

Té cinc espècies en quatre gèneres, per bé que els quatre gèneres, Matteuccia, Onoclea, Onocleopsis i Pentarhizidium, podrien ser inclosos dins del gènere Onoclea.
* Matteuccia struthiopteris - Amèrica del Nord, Europa i Àsia
* Onoclea sensibilis
* Onocleopsis hintonii
* Pentarhizidium
** Pentarhizidium orientale
** Pentarhizidium intermedia - de la Xina a Índia

## Relacions filogenètiques

El cladograma següent mostra les relacions entre les Onocleaceae i les altres famílies dins eupolypods II, basat en Lehtonen, 2011, i Rothfels & al., 2012:
| Onocleaceae | Matteuccia struthiopteris (o Onoclea struthiopteris) Onocleopsis hintonii (o Onoclea hintonii) Onoclea sensibilis var interrupta Onoclea sensibilis var sensibilis Pentarhizidium orientale (o Onoclea orientalis) Pentarhizidium intermedium (o Onoclea intermedia) |

## Referències

* 1 2 Alan R. Smith, Kathleen M. Pryer, Eric Schuettpelz, Petra Korall, Harald Schneider & Paul G. Wolf «A classification for extant ferns». Taxon, 55, 3, 2006, pàg. 705–731. DOI: 10.2307/25065646.
* ↑ US Department of Agriculture. Natural Resources Conservation Service. Matteuccia struthiopteris
* ↑ GJ Gastony and MC Ungerer «Molecular systematics and a revised taxonomy of the onocleoid ferns (Dryopteridaceae: Onocleeae)». American Journal of Botany. Botanical Society of America, 84, 6, 1997, p. 840–849. DOI: 10.2307/2445820.
* ↑ Maarten J. M. Christenhusz, Xian-Chun Zhang & Harald Schneider «A linear sequence of extant families and genera of lycophytes and ferns». Phytotaxa, 19, 2011, pàg. 7–54.
* ↑ Samuli Lehtonen «Towards Resolving the Complete Fern Tree of Life». PLoS ONE, 6, 10, 2011, pàg. e24851. doi:10.1371. Arxivat de l'original el 2012-08-08 [Consulta: 19 març 2014].
* ↑ Carl J. Rothfels, Anders Larsson, Li-Yaung Kuo, Petra Korall, Wen- Liang Chiou, Kathleen M. Pryer «Overcoming Deep Roots, Fast Rates, and Short Internodes to Resolve the Ancient Rapid Radiation of Eupolypod II Ferns». Systematic Biology, 61, 1, 2012, pàg. 70.
# Sant Martí de Víllec

Sant Martí de Víllec és una església romànica que es troba a l'entitat de població de Víllec pertanyent al municipi de Montellà i Martinet a la comarca de la Baixa Cerdanya. És mencionada per primera vegada en un document de l'any 1054.

## Edifici

Datada del segle xiii, consta d'una única nau de gran longitud respecte a la seva amplada, coberta amb una volta d'arc lleugerament apuntat i amb un absis central que presenta una finestra de doble esqueixada. Els murs de la nau són més gruixuts a l'últim tram per una reconstrucció posterior, que a més a més van adossar, en ambdues bandes, tres arcs de mig punt. A l'esquerra de l'entrada a l'església es troba la pica baptismal.
La portalada és d'arc de mig punt i està realitzada amb dovelles bastant grans i ben treballades, sobre la porta hi ha un petit òcul una mica descentrat. La mateixa paret de la façana acaba en un campanar de cadireta biforada. Posteriorment es va transformar a campanar de torre en construir tres parets i un sostre a dues aigües.

## Vegeu també

* Art romànic de la Baixa Cerdanya

## Bibliografia

* Ventosa i Serra, Enric. Les Esglésies romàniques de la Cerdanya. Farell Editors, 2004. ISBN 84-95695-39-1.

## Enllaços externs

* Sant Martí de Víllec.
# José Alberto Toril Rodríguez

José Alberto Toril (Pueblonuevo, Còrdova, 7 de juliol de 1973) és un exfutbolista i entrenador de futbol andalús.

## Trajectòria

Format al Séneca de la ciutat de Còrdova, ben aviat va cridar l'atenció del Reial Madrid, que el va incorporar al Castella, el seu filial. Debuta a Segona Divisió amb el Reial Madrid B la temporada 92/93, i a la mateixa campanya ho fa amb el primer equip, disputant dos partits a la màxima divisió. La presència entre el primer i el segon equip madridista va continuar la temporada 93/94.
El 1994 entra dins del fitxatge de Santiago Cañizares amb el Celta de Vigo i Toril marxa a Galícia. Allà tot just apareix en nou partits, una situació semblant a la que viuria la temporada 95/96 al RCD Espanyol.
No gaudeix de la titularitat fins a la temporada 97/98, en Segona i amb l'Extremadura, jugant 40 partits i assolint l'ascens a Primera. Però, tant a 1a com de nou a 2a, va tornar a la suplència amb els extremenys.
El 2000 juga amb l'Albacete Balompié. A l'equip castellà recupera el bon joc i els minuts, especialment la temporada 01/02 (31 partits i 6 gols), però no té continuïtat. Milita al Racing de Ferrol, al CD Numancia, a Segona, i al Cartagena i al Quintanar del Rey de divisions inferiors, abans de retirar-se.
Penjades les botes, va entrar al cos tècnic de les divisions inferiors de l'Albacete.

## Enllaços externs

* Fitxa de José Alberto Toril Rodríguez a BDFutbol
* Fitxa de José Alberto Toril Rodríguez a BDFutbol
* Fitxa de José Alberto Toril Rodríguez a Futbolme (castellà)
# Hypsiboas picturatus

Hypsiboas picturatus és una espècie de granota que viu a Colòmbia i l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Bolívar, W., Coloma, L.A., Ron, S. & Cisneros-Heredia, D. 2004. Hypsiboas picturatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Neufvillage

Neufvillage és un municipi francès, situat al departament del Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 40 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Neufvillage era de 40 persones. Hi havia 16 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 16 habitatges, 14 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. Tots els 16 habitatges eren cases. Dels 14 habitatges principals, 13 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 2 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 11 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 6 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Neufvillage el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 12 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 26 eren actives i 6 eren inactives. De les 26 persones actives 20 estaven ocupades (12 homes i 8 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 6 persones inactives 1 estava jubilada i 5 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un paleta.
L'any 2000 a Neufvillage hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Neufvillage a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Neufvillage a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Plaça dels Països Catalans (desambiguació)

«Plaça dels Països Catalans» té aquests significats:
* Plaça dels Països Catalans a Alcanar
* Plaça dels Països Catalans a Alcoletge
* Plaça dels Països Catalans a Badalona
* Plaça dels Països Catalans a Banyoles
* Plaça dels Països Catalans a Barcelona
* Plaça dels Països Catalans a Besalú
* Plaça dels Països Catalans a Blanes
* Plaça dels Països Catalans a Calafell
* Plaça dels Països Catalans a Cervelló
* Plaça dels Països Catalans a Corbera de Llobregat
* Plaça dels Països Catalans a Girona
* Plaça dels Països Catalans a Guissona
* Plaça dels Països Catalans a Fontcoberta
* Plaça dels Països Catalans a Igualada
* Plaça dels Països Catalans a Lleida
* Plaça dels Països Catalans a Llinars del Vallès
* Plaça dels Països Catalans a Martorell
* Plaça dels Països Catalans a les Masies de Voltregà
* Plaça dels Països Catalans a Molins de Rei
* Plaça dels Països Catalans a Mollerussa
* Plaça dels Països Catalans a Montornès del Vallès
* Plaça dels Països Catalans a Palafrugell
* Plaça dels Països Catalans a Premià de Mar
* Plaça dels Països Catalans a Reus
* Plaça dels Països Catalans a Salt
* Plaça dels Països Catalans a Sant Vicenç dels Horts
* Plaça dels Països Catalans a Terrassa
* Plaça dels Països Catalans a Torelló
* Plaça dels Països Catalans a Vilafranca del Penedès
* Plaça dels Països Catalans a Vilallonga de Ter
* Plaça dels Països Catalans a Vilanova del Vallès
* Plaça dels Països Catalans a Vila-seca
* Plaça dels Països Catalans a Vilobí d'Onyar
# La fiesta del chivo

La festa del Chivo (2000) és una novel·la de l'escriptor hispà-peruà Mario Vargas Llosa, premi Nobel de Literatura en 2010. El llibre s'ambienta en la República Dominicana i retrata l'assassinat del dictador dominicà Rafael Leónidas Trujillo i les seves seqüeles, des de dos punts de vista amb una generació de diferència: durant i immediatament després de l'assassinat en si, al maig de 1961, i trenta-cinc anys més tard. En tot, també hi ha una àmplia reflexió sobre l'apogeu de la dictadura, en la dècada de 1950, i la seva importància per a l'illa i els seus habitants.

## Referències

* ↑ Editorial Alfaguara
* ↑ País, Ediciones El «Los mejores libros en español de los últimos 25 años» (en castellà). EL PAÍS, 28-10-2016.
# Folco de Baroncelli-Javon

Folco de Baroncelli-Javon (Ais de Provença 1869 - Avinyó 1943) fou un aristòcrata i escriptor occità. Era descendent dels marquesos de Baroncelli, que foren exiliats d'Avinyó en el segle xvii per intrigues amb els Mèdici. El 1886 conegué Josèp Romanilha i el 1889 Frederic Mistral, i tots dos l'impulsaren a interessar-se per la llengua i la cultura occitanes. Fou director i fundador el 1891 del periòdic adscrit al felibritge L'alhòli, òrgan del Jovent Occitan que aplegaria els joves Frederic Amouretti, August Marin i Charles Maurras, impulsors del Regionalisme occità. El 1899 deixà de publicar la revista i es retirà a la Camarga, on lluità pel manteniment del caràcter tradicional d'aquesta regió i des del 1904 impulsaria festes populars com les de lei Santas-de-la-Mer. És autor del recull de poemes Lo rosari d'amour (1889) i de la novel·la sentimental Babali (1890).

## Referències

* ↑ Le Bulletin héraldique de France: ou, Revue historique de la noblesse (en francès). vol. 7-8, Le Bulletin héraldique de France: ou, Revue historique de la noblesse, p. 299.
# Howard (Kansas)

Howard és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 808 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Howard tenia 808 habitants, 350 habitatges, i 215 famílies. La densitat de població era de 445,7 habitants/km².
Dels 350 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 37,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 19,2% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 30,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.822 $ i la renda mediana per família de 28.365 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.886 $ mentre que les dones 16.354 $. La renda per capita de la població era de 15.441 $. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 14,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Howard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Howard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oqaatsut

Oqaatsut és un assentament de Groenlàndia que forma part del municipi d'Avannaata. El 2023 tenia 44 habitants.

## Referències

* ↑ «Oqaatsut(settlement)». Statbank Greenland. [Consulta: 28 gener 2023].
# Sant Nazari de Solsa

Sant Nazari de Solsa o de Rosselló és el nom de l'església i de la parròquia que encapçala del poble rossellonès de Sant Nazari de Rosselló.
L'església està situada en el punt més alt del poble, on hi ha havia la cellera i el castell.
L'església parroquial de Sant Nazari és un imponent edifici neogòtic construït en pedra i maons. L'església és de nau única, amb la porta a la façana oest. D'aquesta parròquia depèn el santuari de la Mare de Déu de l'Arca.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. «Ros 280. Sant Nazari». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Sant Nazari». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ «L'església, en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2015-12-25. [Consulta: 25 desembre 2015].
# Plaça dels Raïms

La plaça dels Raïms és una placeta minúscula situada al Barri Vell de la ciutat de Girona. Durant l'època medieval s'havia dit plaça de la Palla però, posteriorment, passà a denominar-se tal com la coneixem avui en dia. La plaça té només 24 metres quadrats i s'hi accedeix des de les Voltes d'en Rosés. Es diu així perquè hi havia hagut un antic mercat de raïm. Hom diu que és la plaça més petita d'Europa.

## Referències

* ↑ «Guia turística de Girona per a infants: Curiositats | Ajuntament de Girona». [Consulta: 5 gener 2020].
# Khatalba

Khatalba fou un esclau kurd al servei dels aiúbides que va ser governador general del Iemen vers 1178-1179.
Els diversos governadors de les ciutats del Iemen s'havien fet independents aprofitant l'absència d'al-Muàddham Turan-Xah (vers 1175-1180) i fins i tot es van fer independents i van encunyar moneda en nom propi. El 1178 Saladí va decidir enviar Khatalba com a governador general (1178), que tindria seu a Zabid i autoritat sobre tots els governadors, com a representant de Turan-Xah que continuaria sent l'emir de Saladí al Iemen.
Khatalba va desembarcar i va rebre el reconeixement dels governadors d'Aden (amb Djubla), Takar i Taizz. El governador deixat per Turanb Xah a Zabid havia mort i ara hi havia al seu lloc el seu germà. Khatalba i els tres governadors aliats es van presentar davant Zabid d'eon va fugir el governant que es va refugiar al castell de Qawarir. Khatalba es va posar malalt i va decidir resoldre la situació ràpidament, va perdonar al governador i li va retornar el govern de Zabid.
Efímerament Khatalba va ser governador general del Iemen i va morir setmanes després de la malaltia que patia (vers 1179). Es va tornar a reproduir la situació anterior amb quatre governadors gairebé independents. El governador d'Aden i Djubla es va presentar davant Zabid i va obligar el governador a fugir altre cop a la fortalesa de Qawarir (1180), però l'atacant no va intentar ocupar la ciutat de Zabid i quan es va retirar el governador fugit la va recuperar. Poc després fou enviat al-Aziz Tughtegin.

## Font

* Ali ben al-Hasan al-Khazradji, The pearls-strings: a history of the Resuliyy dinasty of Yemen, traducció de Sir James W. Redhouse, Leyden i Londres, 1906
# Frinco

Frinco, (Frinch en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Castell'Alfero, Corsione, Tonco i Villa San Secondo.
Pertanyen al municipi les frazioni de Bricco Morra, Bricco Rampone, Molinasso i San Defendente.