OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Last Pizza Slice

Last Pizza Slice, més conegut sota l'acrònim LPS, és un grup de música eslovè.

## Carrera

El grup va ser format el desembre del 2018 a la classe de música del Grammar School Celje-Center. El 26 de novembre del 2021 es va revelar que LPS havia estat seleccionat com a un dels 24 participants de EMA Freš, la preselecció pel Festival de la Cançó d'Eurovisió. Va guanyar la final amb la cançó «Disko», amb la qual representarà Eslovènia en el Festival de la Cançó d'Eurovisió 2022, que se celebrarà a la ciutat italiana de Torí.

## Components

* Filip Vidušin – veu
* Gašper Hlupič – bateria
* Mark Semeja – guitarra elèctrica
* Zala Velenšek – baix elèctric, tenor i saxòfon alt
* Žiga Žvižej – teclat elèctric

## Referències

* ↑ «Slovenia: Group LPS wins the third duel of EMA Freš 2022» (en anglès).
* ↑ «Slovenia announces EMA Freš 2022 participants 🇸🇮» (en anglès), 26-11-2021.
* ↑ «Slovenia: LPS will grab a pizza the action in Italy» (en anglès). Eurovision.tv, 19-02-2022. [Consulta: 28 març 2022].
# Last Night

Last Night és un àlbum llançat al març de 2008 per Moby. En aquest àlbum va reprendre els seus ritmes inicials per a tornar a nivell massiu a la música pop.
En Last Night, Moby va tornar a fer música dance. El concepte d'aquest àlbum és el de tenir una barreja de música nocturna. Ací es solidifica la seua unió amb DJs pioners com Todd Terry així com amb futuristes com Justice. Des d'una cançó amb ritme espacial com ho és "Ooh Yeah" fins a una cançó molt més funky que ens remunta al house dels 90 "Disco Lies".
L'àlbum és com una menuda carta per a la vida nocturna de Nova York, però certes cançons com "I Love to Move in here" amb una influència dance-hop, semblen ser creada per als abans que els clubs estigueren saturats.

## Llista de temes

* "Ooh Yeah" - 5:18
* "Everyday its 1989" - 3:40
* "Live for Tomorrow" - 4:02
* "I Love to Move in Here" - 4:45
* "257 .zero" _ 3:38
* "Alice" - 4:27
* "Hyenas" - 3:35
* "I'm in Love" - 3:43
* "Disco Lies" - 3:23
* "The Stars" - 4:21
* "Degenerates" - 3:58
* "Sweet Apocalypse" - 5:19
* "Mothers of Night" - 3:19
* "Last Night" - 4:53

## Senzills

* "I Love to Move in Here part 2"
* "I Love to Move in Here part 1"
* "I Love to Move in Here"
* "Disco Lies"
* "Alice"
* "EVeryday it's 1989"

## Referències

* Informació en la revista Rollingstone Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Last Summer

Last Summer és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Perry, estrenada el 1969.

## Argument

Aventures i experiències de quatre joves de vacances en una solitària illa de la costa dels EUA. Tots pertanyen a famílies benestants, i passen el temps amb les seves primeres divagacions sentimentals, sexuals i amb l'alcohol i les drogues. Però les relacions entre ells canvien quan es troben amb una noia de d'uns quinze anys a qui converteixen en víctima d'una terrible agressió. Junts, queden units per un terrible secret.

## Repartiment

* Barbara Hershey: Sandy
* Rchard Thomas: Peter
* Bruce Davison: Dan
* Catherine Burns: Rhoda
* Ernesto Gonzalez: Anibal

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1970. Oscar a la millor actriu secundària per Catherine Burns

## Referències

* ↑ «Last Summer». The New York Times.
# La Zarza-Perrunal

La Zarza-Perrunal és un municipi de la província de Huelva, a Andalusia. La seva extensió superficial és de 44,71 km² i el 2019 tenia 1.267 habitants. Forma part de la comarca d'El Andévalo.
Va ser una Entitat local autònoma dins el municipi de Calañas, fins que a l'octubre de 2018 es va constituir com a municipi.

## Referències

* ↑ «Decreto 185/2018, de 2 de octubre, por el que se aprueba la creación del municipio de La Zarza-Perrunal por segregación del término municipal de Calañas (Huelva)». BOE, 23-01-2019 [Consulta: 10 febrer 2020].
# Las Acacias (Montevideo)

Las Acacias és un barri (barrio) del nord-est de la ciutat de Montevideo, Uruguai. Es troba a 2 km del centre.

## Referències

* ↑ Wikimapia: Las Acacias, Montevideo

## Enllaços externs

* Google Maps: Las Acacias, Montevideo
# L'Hosmes

L'Hosmes és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 68 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de L'Hosmes era de 68 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 22 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 52 habitatges eren cases. Dels 29 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de L'Hosmes el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 1 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 2 |
| 2 | 75 a 79 | 1 |
| 0 | 70 a 74 | 2 |
| 0 | 65 a 69 | 1 |
| 3 | 60 a 64 | 1 |
| 3 | 55 a 59 | 3 |
| 5 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 3 | 40 a 44 | 2 |
| 1 | 35 a 39 | 1 |
| 2 | 30 a 34 | 6 |
| 1 | 25 a 29 | 1 |
| 3 | 20 a 24 | 1 |
| 3 | 15 a 19 | 4 |
| 1 | 10 a 14 | 1 |
| 2 | 5 a 9 | 2 |
| 2 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 34 eren actives i 16 eren inactives. De les 34 persones actives 32 estaven ocupades (18 homes i 14 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 16 persones inactives 9 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a L'Hosmes hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de L'Hosmes a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de L'Hosmes a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# L'Hospital

«L'Hospital» té aquests significats:
* L'Hospital (Tarrés), muntanya entre els municipis de Tarrés i Vinaixa a la comarca de les Garrigues
* L'Hospital (Guàrdia de Noguera), camps de conreu del municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà)
* Carrer de l'Hospital (València), via urbana del centre de València
* Església de Sant Joan de l'Hospital, edifici gòtic a cistercenc a amb alguns elements romànics de la ciutat de València
* Riera de l'Hospital, afluent per la dreta de la Riera de Navel que neix a l'enclavament de Comesposades (Montmajor, Berguedà)
* Parc de l'Hospital, jardí municipal de València
* Regla de L'Hôpital o de l'Hospital, en càlcul, teorema utilitzat principalment per determinar límits
* Orde de l'Hospital o orde de Sant Joan de Jerusalem
* Michel de L'Hospital (Aigapersa, Alvèrnia, 1507 – Bellebat, Sena i Oise, 1573), escriptor i polític francès
# La dama duende (pel·lícula)

La dama duende s una pel·lícula argentina de 1945 en blanc i negre, dirigida per Luis Saslavsky, amb guió dels autors de la Generació del 27, María Teresa León i Rafael Alberti segons la comèdia homònima de Pedro Calderón de la Barca. És protagonitzada per Delia Garcés i Enrique Álvarez Diosdado. Va ser estrenada en Buenos Aires el 17 de maig de 1945. Va guanyar cinc Premis Cóndor de Plata en 1946, entre ells el de millor pel·lícula.
Va ser reconeguda com la octava millor pel·lícula del cinema argentí de tots els temps en l'enquesta realitzada pel Museo del Cine Pablo Ducrós Hicken en 1977, mentre que va ocupar el lloc 38 en l'edició de 2000.

## Sinopsi

Doña Ángelica -una bella jove recentment vídua de 18 anys- s'enamora i vol casar-se amb un Oficial de l'Exèrcit anomenat Don Manuel, però per a això ha de burlar la vigilància de la seva cunyada que desitja enviar-la al convent per la resta de la seva vida. Per a això elabora un enginyós engany que li permeti comunicar-se amb Don Manuel de manera aparentment misteriosa i inexplicable, apareixent com un follet o fantasma.

## Actors

* Delia Garcés...Doña Angélica Pimentel "La Perulera"
* Enrique Álvarez Diosdado...Don Manuel Enrique
* Paquita Garzón... Jerónima de Olmedo "la Jeronimilla"
* Manuel Collado Montes...Don Juan
* Antonia Herrero... Doña Guiomar
* Amalia Sánchez Ariño... Juana
* Alejandro Maximino
* Helena Cortesina
* Andrés Mejuto...Don Hernando Peralta
* Ernesto Vilches
* Manuel Perales
* María José
* Manuel Díaz de la Haza
* Francisco López Silva... Don Luis, duque de Tarsis
* Consuelo Abad
* Félix Galimi
* Fulvio Galimi

## Premis

* Premis Cóndor de Plata (1946): millor pel·lícula, millor director, millor guió adaptat, millor música i millor producció.
* L'Academia de las Artes y Ciencias Cinematográficas de la Argentina li va atorgar el premi Còndor Acadèmic a la millor pel·lícula de 1945.

## Referències

* ↑ «Las 100 mejores del periodo 1933-1999 del Cine Argentino». Encuesta de cine argentino 2022, 2000. Arxivat 2022-11-21 a Wayback Machine.
* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Editorial Corregidor. Buenos Aires, 2001.

## Enllaços externs

* Sobre La dama duende al web Cine Nacional, de Argentina.
* La dama duende a YouTube
# Celidnos

Celidnos (en llatí Celydnus) era un riu entre Il·líria i Epir. El seu naixement era a Atintània (Epir) i creuava el país entrant a Il·líria i desaiguant a la mar Adriàtica al sud d'Apol·lònia d'Il·líria. A la part final del recorregut, a l'oest, tenia les muntanyes Ceràunies.

## Referències

* ↑ Pouqueville, François. Voyage de la Grèce vol. 1. París: Didot, 1820, p. 105-106.
# Las Navas del Marqués

Las Navas del Marqués és un municipi d'Espanya pertanyent a la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb El Espinar, Villacastín, Navas de San Antonio (Segòvia) i Peguerinos (Àvila), a l'est amb Santa María de la Alameda i Valdemaqueda (Madrid), al sud amb San Bartolomé de Pinares i a l'oest amb Navalperal de Pinares (Àvila).
# Las Nogueras

Las Nogueras és una pedania del municipi valencià de Requena (Plana d'Utiel). El 2009 tenia 17 habitants.
Situada a la Serra de Juan Navarro, al nord del terme municipal, la pedania de las Nogueras és el de major altitud de totes les de requena, amb 1.010 metres sobre el nivell del mar. S'arriba per la carretera comarcal CV-392 que comunica amb Requena, a 30 quilòmetres, i amb Utiel, a menor distància. Prop trobem els llogarets d'Estenas (Utiel), Villar de Olmos i la Cañada.
Als voltants de las Nogueras hi ha tres grans finques: La Pedrosa i Benaca es dediquen especialment a la caça, mentre que la finca de Las Nogueras es dedica a l'explotació agrícola, amb dos mil noguers, vinyes i cereal.

## Enllaços externs

* Informació a la web de Requena

### Referències

* ↑ «Nomenclàtor de la Comunitat Valenciana, 2009 (IVE)». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 31 maig 2010].
# Laura Aubert

Laura Aubert (Barcelona, 1987) és una actriu i cantant catalana.
Com a actriu de teatre ha participat en muntatges com La Tendresa, d'Alfredo Sanzol (2019); L'Hostalera, de Pau Carrió (2017), o Amor & Shakespeare, de Josep Maria Mestres (2015). Va cofundar Els Pirates Teatre, una de les primeres companyies de teatre alternatiu de Barcelona. Va ser membre de la primera generació de la Kompanyia del Teatre Lliure. Com a actriu de televisió, ha participat en les sèries El Crac, de Joel Joan i Héctor Claramunt (2016-2017), i Com si fos ahir, de Sònia Sanchez (2018). En l'àmbit de la música, ha participat en múltiples produccions com a cantant solista, violinista i contrabaixista.

## Treballs
### Teatre

* Els feréstecs (2013)
* Comediants, amb el sol a la maleta (2013)
* Somni americà
* Amor & Shakespeare (2015)
* L'Hostalera (2017)
* La tendresa (2019)
* Canto jo i la muntanya balla (2021)
* Els secundaris, amb Bernat Cot (2022)

### Televisió

* 10 anys recordant Miquel Martí i Pol (2014) - documental
* El crac (2017, 2a temporada) - sèrie
* Com si fos ahir (2017) - telenovel·la a TV3
* Buga Buga (2021) - telenovel·la a TV3

## Referències

* ↑ Escales, Carme. «Laura Aubert, actriz: "¡La penitencia que hice de niña subiendo escalones en Gràcia!"» (en castellà). ElPeriodico.com, 13-02-2016. [Consulta: 12 maig 2017].
* 1 2 3 4 5 «Laura Aubert». CCCB. [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «Els feréstecs». Teatral.net. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ «Laura Aubert». TeatreObligatori.com. Arxivat de l'original el 2016-05-07. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ Fernández, Imma. «En la escalera del éxito» (en castellà). ElPeriodico.com, 20-08-2015. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ «'Canto jo i la muntanya balla' fa el salt a l'escenari | betevé». [Consulta: 10 abril 2021].
* ↑ «Els Pirates fan revista». Núvol. [Consulta: 19 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Butxaca.com - Entrevista a Laura Aubert (2016) Arxivat 2017-02-17 a Wayback Machine.
# Levie

Levie (en cors Livia) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 696 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 886 | 1.002 | 912 | 752 | 781 | 696 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Vincent Gallucci | | |

## Personatges il·lustres

* Paulu-Battistu Halter, pilot de ral·lis.
# La mugrosita

La mugrosita és una pel·lícula mexicana de 1982 dirigida per Rubén Galindo. Va ser protagonitzada per Pedro Fernández, María Rebeca, Manuel Medel, Pedro Infante Jr., Mario Almada i Rubén Márquez. La pel·lícula es va estrenar el 5 d'agost de 1982.

## Sinopsi

Andrés (Pedro Fernández), un nen orfe que viu amb un vell xofer també sense família, es fa amic d'una niñita anomenada María (María Rebeca) a la qual li canta. Al xofer li llevaran el seu camió perquè no pot pagar-lo, i el nen es viurà amb un home ric que diu ser el seu avi a canvi que pagui el camió del seu amic.

## Repartiment

* Pedro Fernández – Andrés
* María Rebeca – María
* Manuel Medel – Socrates
* Pedro Infante Jr. – Raúl
* Mario Almada – Quintana
* Rubén Márquez – Don Felipe

## Premi i nominacions

En la XXIV edició dels Premis Ariel fou nominada al Premi Ariel a la millor banda sonora i va guanyar el premi Ariel a la millor cançó.

## Referències

* ↑ La Mugrosita a filmweb.pl

## Enllaços externs

* La mugrosita a YouTube
# La mujer de mi padre

La mujer de mi padre és una pel·lícula argentina filmada a color dirigida per Armando Bó sobre el seu propi guió que es va estrenar el 25 d'abril de 1968 i que va tenir com a protagonistes Isabel Sarli, Armando Bó, Víctor Bó i Mario Lozano. Hi ha escenes d'exteriors filmades a les cascades de l'Iguaçú, província de Misiones.
El distribuïdor de les pel·lícules Bo-Sarli a l'exterior volia a Stewart Granger per protagonitzar la pel·lícula, la qual cosa Bo acceptà, però després va fer marxa enrere.

## Sinopsi

Un pare s'enfronta amb el seu fill per l'amor d'una dona.

## Repartiment

* Isabel Sarli ... Eva
* Armando Bó ... José
* Víctor Bó ... Mario
* Mario Lozano ... Simón

## Comentario

El País va dir:
| « | ”L'escena final reuneix el triangle amorós, en una suma final de inepcias expressives, que mereix quedar en el record, mentre Sarli ajusta els ulls en gest que està més prop de la nebulosa mental que la sensualitat.” | » |
La revista Gente assenyalava del film:
| « | ”Vigoroses actuacions dels Bó, ben acompanyats per Lozano i els encants d'Isabel Sarli.” | » |
Per part seva, Manrupe i Portela escriuen:
| « | ”Sarli en triangle amb Bó pare i Bó fill, i un argument digne d'anàlisi psicoanalítica.” | » |

## Referències

* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995) pág. 393. Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Información sobre La mujer de mi padre en el sitio del cine nacional
# Lamprologus lethops

Lamprologus lethops és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: curs inferior del riu Congo.

## Referències

* 1 2 «Lamprologus lethops» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Lamprologus. p. 218-225. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leporinus agassizii

Leporinus agassizii és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Leporinus agassizii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Labeo rubromaculatus

Labeo rubromaculatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 50 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Les Escometes

Les Escometes és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble de Torallola.
Està situat al sud-oest de Torallola i al nord-est de Sensui, ben a prop del termenal amb Salàs de Pallars, a l'entorn de Sensui. És a l'esquerra del barranc de Sensui, al sud-est de los Seixos, al nord-est de la Boïga i al nord-oest de la Llenguadera, a ponent de Peraire. La Pista de Toralla a Torallola passa pel costat de llevant d'aquesta partida.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Laneuville-à-Rémy

Laneuville-à-Rémy és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2010 tenia 64 habitants. Fins a gener de 2012 era unit al municipi de Robert-Magny formant el municipi de Robert-Magny-Laneuville-à-Rémy.
# Lanfains

Lanfains (en bretó Lanfeun, gal·ló Laharmoét) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 868 habitants.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | - | 1984 | 2150 | 2342 | 2226 | 2316 | 2342 | 2250 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2306 | 2296 | 2287 | 2045 | 1954 | 1771 | 1753 | 1593 | 1527 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1377 | 1301 | - | - | - | - | - | - | - |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 957 | 978 | 894 | 796 | 828 | 868 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yolande Hamon | |
| 2008- | Gérard Mérot | |
# Aplocheilus blockii

Aplocheilus blockii és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Índia, Pakistan i Sri Lanka.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Aplocheilus blockii» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Arnold, J. P. 1911. Der Formen- und Farbenkreis der Haplochilus panchax-Gruppe. Wochenschrift Aquar.-Terr. Núm. 46, 8th yr.: 669-672.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Jerònia

Jerònia és un prenom femení català derivat del prenom masculí Jeroni, l'etimologia del qual ve del llatí Hieronymus, el nom d'un sant dels primers segles de l'església cristiana.

## Difusió

Aquest prenom és tradicional en català i en altres llengües europees.
Versió masculina: Jeroni

### Variants en altres llengües

* Anglès:
* Espanyol: Jerónima
* Francès: Jerômine, Geromine
* Hongarès:
* Italià: Girolama
* Occità: Jirònia
* Polonès:
* Rus:

## Festa onomàstica

Atès que no hi ha cap santa amb aquest prenom, se sol celebrar la festa onomàstica el dia de Sant Jeroni:
* Sant Jeroni, prevere i doctor de l'Església, 30 de setembre
* Sant Jeroni Emilià, fundador d'orde religiós, 8 de febrer

## Referències

* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2004-08-26. [Consulta: 8 gener 2012].
* ↑ «Santoral català · Calendari per a l'any 2021 amb festius i fases lunars». [Consulta: 26 gener 2021].