OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Manuel Mata Gómez

Manuel Mata Gómez (València, 1959) és un polític i advocat valencià, militant del Partit Socialista del País Valencià (PSPV). Forma part del corrent Esquerra Socialista.
Llicenciat en dret, Mata fou regidor a l'Ajuntament de València entre 1989 i 1995, així com membre de l'Executiva Nacional del PSPV des del 2004 al 2007, període durant el qual fou portaveu de l'executiva del secretari general Joan Ignasi Pla. De 2009 a 2011 és diputat a les Corts Valencianes, substituint a José Camarasa. Tornà a la cambra a les eleccions de 2015, en les que Ximo Puig esdevé president de la Generalitat i és des d'aleshores que Manuel Mata és Síndic-portaveu del Grup Socialista a les Corts.
El setembre del 2010 anuncià les seues intencions de participar en les eleccions primàries per tal d'elegir al candidat socialista a l'alcaldia de València, sent derrotat per Joan Calabuig, candidat del secretari general Ximo Puig. Les diferències polítiques entre Mata i Puig tornen a emergir el maig de 2017 durante el procés de primàries del PSOE en les que Mata recolza al candidat Pedro Sánchez (finalment guanyador) i Puig a l'andalusa Susana Díaz. Tot i això, a les primàries valencianes celebrades mesos més tard en les que Ximo Puig s'enfrontà al candidat 'sanchista' Rafa García, Mata s'alinià amb el seu secretari general. Açò desenvocà en el nomenament de Manuel Mata com a vicesecretari general del PSPV durant el XIII Congrés Nacional de juliol de 2017 en el que Ximo Puig confecciona la seua Executiva Nacional.
En la seua activitat professional com advocat, se’l recorda en casos com el de l'anestesista Juan Maeso, en el qual va actuar d'acusació, i s'ha enfrontat amb farmacèutiques i institucions públiques en plets en què ha aconseguit victòries.
El dia 30 d'abril de 2022 va dimitir del seu càrrec de síndic i de diputat autonòmic per a centrar la seua tasca en la defensa de l'empresari Jaime Febrer, principal investigat pel cas Azud, per a evitar el conflicte d'interessos.

## Galeria

* Entrevista a La Represa de juliol de 2016.

## Referències

* ↑ El PSPV presenta a Calabuig i Mata demana primàries, a Levante de 14/09/2010.
* ↑ «Manuel Mata i José Muñoz lideraran la nova executiva del PSPV». Diari la Veu.
* ↑ Manuel Mata es presenta com l'alternativa al candidat de l'aparell del partit Arxivat 2010-09-17 a Wayback Machine., a L'Informatiu de 15/09/2010
* ↑ Vázquez, Cristina «El portavoz socialista en las Cortes Valencianas dimite para defender al presunto cabecilla del ‘caso Azud’». El País, 30-04-2022 [Consulta: 2 maig 2022].
# Pic de Nou Creus

El Pic de Nou Creus, o de Noucreus, és una muntanya de 2.799 metres situada entre el municipi de Queralbs, a la comarca catalana del Ripollès, i la comuna de Fontpedrosa, a la del Conflent (Catalunya del Nord).
És a la carena axial de la serralada dels Pirineus, al sud de la comuna de Fonpedrosa i al nord de la de Queralbs, al sud-est del Coll de Nou Fonts i a ponent del Coll de Noucreus i del Pic de la Fossa del Gegant.

## Rutes

Una de les possibles rutes parteix des del santuari de Núria.

## Referències

* ↑ El Pic de Nou Creus en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Mapa Vall de Núria, ed. Alpina.
* Becat, Joan. «67 - Fontpedrosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Ressenya
# Manuel Mas i Estela

Manuel Mas i Estela (Cabrils, 10 de març de 1948) és un economista i polític català, alcalde de Mataró i diputat al Congrés dels Diputats en la VIII i IX legislatures.
Llicenciat en Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona, ha estat alcalde de Mataró del 1983 al 2004 i del 2004 al 2011 va ser diputat a les Corts Generals per Barcelona pel PSC, partit d'on formà part del seu Consell Nacional des de 1978 a 2011. Va ser president de la Federació de Municipis de Catalunya (1995-2004), vocal de la Comissió Executiva de la Federació Espanyola de Municipis i Províncies (1987-1999), vocal del Consell d'Administració del Banc de Crèdit Local (1994-2004), vocal del Consell d'Administració d'Aigües del Ter Llobregat (1991-2004). Del 2003 al 2004 va ser president del Consell Comarcal del Maresme.
El seu predecessor a l'Alcaldia de Mataró va ser Joan Majó i Cruzate i el seu successor, Joan Antoni Baron, tots dos del PSC. En els seus mandats va alternar períodes de majoria absoluta amb majories relatives amb acords amb el PSUC, ICV-EA i ERC. També ha estat diputat per Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 2004 i eleccions generals espanyoles de 2008.

## Publicacions

* MAS, Manuel, "Mataró a l'inici del segle XXI", a Fulls del Museu-Arxiu de Santa Maria (71), Mataró, 2001
* MAS, Manuel, "A tall d'exemple: un debat a la tribuna", a Capgròs, 10.4.2005

## Referències

* ↑ «Manuel Mas s'acomiada de l'alcaldia de Mataró després de 25 anys a l'Ajuntament». 324.cat, 03-04-2004.
* ↑ «Fitxa de diputat de Manuel Mas Estela a les Corts Generals» (en castellà). Congreso de los Diputados, 27-09-2011. [Consulta: 23 desembre 2014].
* ↑ «L'alcalde de Mataró, Manuel Mas, és el nou president del Consell Comarcal del Maresme». Consell Comarcal del Maresme, 07-08-2003. Arxivat de l'original el 2014-12-23. [Consulta: 23 novembre 2014].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VIII Legislatura

## Vegeu també

* Llista d'alcaldes de Mataró

## Enllaços externs

* El Blog d'en Manel Mas fins a 2011
* Els temps i els dies. Blog a partir de 2011
* CALZADO, Esperança "Manuel Mas: "No volem convertir-nos en una ciutat residencial" a 324.cat, 9.11.2006
* GORDILLO, Saül, "Servidor públic Manuel Mas " a Bloc sense fulls, 29.9.2011
# Górkaia Balka (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Górkaia Balka».
Górkaia Balka - Горькая Балка (rus) és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del Górkaia, afluent per la dreta del riu Kuban, molt a prop de la frontera amb el krai de Stàvropol. És a 24 km al sud-est de Novokubansk i a 185 km a l'est de Krasnodar.
Pertany al possiólok de Prikubanski.
# Venus (pel·lícula de 2022)

Venus és una pel·lícula de terror del 2022 dirigida per Jaume Balagueró i protagonitzada per Ester Expósito. Està vagament inspirada en el conte d'H.P. Lovecraft The Dreams in the Witch House.
La pel·lícula es va estrenar internacionalment a la secció «Midnight Madness» del Festival Internacional de Cinema de Toronto el setembre de 2022. Posteriorment va inaugurar el 55è LV Festival Internacional de Cinema de Catalunya el 6 d'octubre de 2022. Ha estat subtitulada al català.

## Argument

Balagueró trasllada la història d'H.P. Lovecraft a una «ciutat bruta i moderna» a la perifèria de Madrid, en un edifici maleït de Villaverde Sur. La gogó Lucía, fugint amb un carregament de pastilles i perseguida per uns mafiosos, es refugia en un complex d'apartaments amb la seva germana Rocío i la seva neboda Alba, on descobrirà quines forces sobrenaturals malèvoles habiten l'edifici.

## Producció

El 2021, el projecte de la pel·lícula es va presentar al LIV Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, amb la participació del director Jaume Balagueró i la intèrpret principal Ester Expósito, acompanyats d'Álex de la Iglesia, Carolina Bang, Ricardo Cabornero i Iván Losada. El guió va ser escrit per Balagueró juntament amb Fernando Navarro. El rodatge va començar el novembre de 2021 a Madrid i, posteriorment, es va traslladar a Toledo per a finalitzar el febrer de 2022.

## Referències

* 1 2 Boquerini. «Jaume Balagueró apuesta por "el terror sucio"». El Correo, 20-01-2022. Arxivat de l'original el 22 de gener 2022. [Consulta: 1 d’octubre 2022].
* ↑ Navarro, Meagan. «‘Venus’ TIFF Review – Jaume Balagueró Gives Modern, Bloody Update to Lovecraft Story». Bloody Disgusting, 15-09-2022.
* ↑ «El Festival de Toronto acogerá el estreno de "Venus" de Jaume Balagueró». EFE, 04-08-2022.
* ↑ Zilko, Christian. «Fantastic Fest Headlined by ‘Bones and All,’ ‘Triangle of Sadness,’ and a Park Chan-wook Tribute». IndieWire, 16-08-2022. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «'Venus', de Jaume Balagueró, inaugurará el Festival de Sitges». RTVE, 18-08-2022.
* ↑ «Venus». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 febrer 2023].
* 1 2 «Marché du Film - Fantastic 7». A: New Spanish Films. Summer/Fall. Ministerio de Cultura y Deporte, 2022, p. 22.
* ↑ «Ester Expósito protagonizará la "desmesuradamente sucia" "Venus" de Balagueró». EFE, 12-10-2021.
* ↑ «Jaume Balagueró dirigirá ‘Venus’ para el sello The Fear Collection de Sony Pictures y Pokeepsie Film». Audiovisual451, 13-10-2021.
* ↑ Molero, Alberto. «Jaume Balagueró rueda en Toledo 'Venus,' la película que protagoniza Ester Expósito». El Digital CLM, 12-01-2022.
* ↑ «Finaliza el rodaje de ‘Venus’, la segunda película del sello cinematográfico The Fear Collection». Audiovisual451, 03-02-2022.
# Ini

«Ini» té aquests significats:
* INI, sigles de l'Instituto Nacional de Industria (España)
* .ini, extensió informatica
* Ini (faraó) o Ined, faraó egipci
* Ini (os)
# Góngora

«Góngora» té aquests significats:
* Biografies:
** Luis de Góngora y Argote (1561-1627), poeta cordovès del barroc.
** Diego de Góngora, militar navarrès i governador de Buenos Aires (1618-1623).
** Carlos Sigüenza y Góngora (1645-1700), escriptor, científic i historiador mexicà.
** Juan Góngora y Cruzat, marquès de Navarra.
** Antonio Caballero y Góngora (1723-1796), virrei de Nova Granada.
** Lluís Góngora i Joanicó (1834-1901), metge català.
** Genaro David Góngora Pimentel, ministre de Justícia de Mèxic (1999-2003).
** Gloria Góngora, cantant andalusa.
** Mario Góngora del Campo, historiador xilè.
** Jorge Góngora Montalván, futbolista peruà.
* Botànica: Gongora, cadascuna de les 65 espècies d'orquídia tropical autòctona d'Amèrica Central, Colòmbia, Equador i Veneçuela.
* Geografia:
** Góngora (Navarra), poble de Navarra, Espanya.
** Góngora (volcà), volcà de Costa Rica.
* Llinatges: Góngora (cognom), cognom d'origen navarrès.
# HYLAS

Hylas, acrònim en anglès de Highly Adaptable Satellite (satèl·lit altament adaptable), és un petit satèl·lit de comunicacions geoestacionari llançat pel Ariane 5 V198 des del Centre Espacial de Kourou a la Guaiana Francesa. Proporcionarà nous i innovadors serveis, inclosos l'HDTV (televisió d'alta definició) i serveis de banda ampla. El satèl·lit també ajudarà a solucionar el problema de cobertura de banda ampla a moltes parts d'Europa que té una infrastructura terrestre menys desenvolupada.
HYLAS ha estat desenvolupat per Astrium per a la companyia britànica Avanti Communications. Aquest desenvolupament ve recolzat per una inversió d'uns 23 milions de lliures Centre Espacial Nacional Britànic (BNSC en les seves sigles en anglès).

## Enllaços externs

* Resum de la missió a la web d'ESA.

## Referències

* ↑ http://www.elpais.com/articulo/tecnologia/Europa/lanza/satelite/conexion/Internet/alta/velocidad/elpeputec/20101126elpeputec_2/Tes Europa lanza un satélite para la conexión a Internet de alta velocidad
* ↑ http://www.esa.int/esaCP/SEMINVFMTGG_Spain_0.html Resumen de la misión en la web de la ESA.
# Grixin

Grixin (en rus: Гришин) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Himitsu Sentai Gorenger

Himitsu Sentai Gorenger (秘密戦隊ゴレンジャー, Himitsu Sentai Gorenjā) és una sèrie de televisió de superherois tokusatsu japonesa. Gorenger, creat per Shotaro Ishinomori, va ser la primera sèrie que forma la llarga franquícia Super Sentai. La sèrie es va emetre a NET (ara TV Asahi) del 5 d'abril de 1975 al 26 de març de 1977, durant 84 episodis. Toei distribueix la sèrie internacionalment sota el títol Five Rangers. El manga va ser editat en català per l'editorial Ooso Comics amb el títol de Himitsu Sentai Gorenger - L'esquadró secret dels 5 rangers i va sortir a la venda el 30 d'abril de 2022.

## Argument

Quan la pau mundial es veu amenaçada per l'aparició d'un grup terrorista anomenat Exèrcit de la Creu Negra, es forma el grup EAGLE (Earth Guard League) per combatre l'amenaça. L'Exèrcit de la Creu Negra envia cinc agents per destruir cada branca d'EAGLE al Japó, matant tothom excepte cinc agents. Aquests agents supervivents són convocats a una base secreta situada a sota de la botiga d'aperitius "Gon", on són reclutats pel comandant d'EAGLE Japan, en Gonpachi Edogawa. Es converteixen en els Himitsu Sentai Gorengers i reben vestits de batalla electrònics que els doten d'una força i velocitat sobrehumanes. Els cinc es dediquen a aturar l'Exèrcit de la Creu Negra i el seu líder, el Führer de la Creu Negra.

## Manga

La sèrie va ser adaptada a un manga escrit i dibuixat per Ishinomori i publicat a la revista Weekly Shōnen Sunday del 4 de maig de 1975 fins al 17 d'agost de 1975. En aquesta sèrie, els Gorengers són tots adolescents i el pare d'en Tsuyoshi és el cap de la branca de Kanto d'EAGLE. En Tsuyoshi Kaijo rep els poders de l'Akarenger pel seu pare abans que sigui assassinat per l'Exèrcit de la Creu Negra. En Tsuyoshi es converteix en Akarenger i recluta els altres per formar els Gorengers i venjar la mort del seu pare.
El manga va ser editat en català per l'editorial Ooso Comics.
| Volum | Data de publicació en català | ISBN |
| 01 | 30 d'abril del 2022 | ISBN 9788412176971 |

## Referències

* ↑ «Library – English Titles – TOEI TV Website». Arxivat de l'original el 19 gener 2009.
* ↑ Serra. «Himitsu Sentai Gorenger – L' esquadró secret dels 5 rangers #1» (en castellà). [Consulta: 15 juliol 2022].
* 1 2 «Himitsu Sentai GORENGER – CATALÀ». Ooso Comics. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ Jonathan Clements. The Dorama Encyclopedia: A Guide to Japanese TV Drama Since 1953. Stone Bridge Press, 2003, p. 345. ISBN 9781611725216.
* ↑ «デジタル大辞泉プラス「秘密戦隊ゴレンジャー」の解説». KOTOBANK. [Consulta: 7 setembre 2021].
* ↑ «Himitsu Sentai GORENGER – CATALÀ». Ooso Comics. [Consulta: 16 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Super-Sentai.net Arxivat 2021-06-12 a Wayback Machine. (japonès)
# Himmel og helvede

Himmel og helvede (Cel i infern) és una pel·lícula danesa del 1988, dirigida per Morten Arnfred. També ha escrit el guió amb Jørgen Ljungdahl després de la novel·la del mateix nom de Kirsten Thorup.

## Col·laborador

* Karina Skands
* Harriet Andersson
* Erik Mørk
* Ole Lemmeke
* Lise Ringheim
* Waage Sandø
* Pernille Højmark
* Judy Gringer
* Peter Schrøder
* Anne Marie Helger
* Vibeke Hastrup
* Nikolaj Steen

## Premis
### Premis Bodil

El 1989 Karina Skands va rebre el Premi Bodil a la millor protagonista femenina, Ole Lemmeke el Premi Bodil al millor protagonista masculí i Erik Mørk el Premi Bodil al millor actor secundari.

### Premis Robert

El Premi Robert a la millor actriu va ser per a Karina Skands, el Premi Robert al millro actor a Erik Mørkl, Harriet Andersson va rebre el Premi Robert a la millor actriu secundària i el Premi Robert al millor dissenyador de so va ser atorgat a Niels Arild.

## Referéncies

* ↑ «Himmel og helvede». Det Danske Filminstitut, 09-08-2023.
* ↑ «Bodilprisen 1989: Årets vindere». Bodilprisen.dk, 09-08-2023.
* ↑ En virtut dels premis Danish Film Awards (Robert) 1989 a IMDb, Palle Arestrup és el guanyador del premi Robert pel director de fotografia de l'any per Himmel og helvede. Es creu que això està malament. Durant els premis es va atorgar el premi a la millor pel·lícula a Skyggen af Emma de Dan Lausten i això també apareix en una visió general al lloc web de Lausten.
* ↑ «Danish Film Awards (Robert) / 1989 Awards». IMDb, 09-08-2023.
* ↑ «Skyggen af Emma / Awards». IMDb, 09-08-2023.
* ↑ «Awards». Dan Lausten, 09-08-2023.
# Gueologorazvedka

Gueologorazvedka (en rus: Геологоразведка) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Solikamski. El 2010 tenia 212 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Hollandichthys multifasciatus

Hollandichthys multifasciatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 16 °C - 23 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius costaners entre Rio de Janeiro i Rio Grande do Sul (Brasil).

## Referències

* ↑ «Hollandichthys multifasciatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Nion, H., C. Rios i P. Meneses 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, DINARA, Infopesca.
* Sabino, J. i R.M.C. Castro 1990. Alimentação, período de atividade e distribuição espacial dos peixes de um riacho da floresta Atlântica (Sudeste do Brasil). Rev. Brasil. Biol. 50(1):23-36.
* Viera, K.B.L., C. Oliveira i L.F. Almeida-Toledo 1988. Estudos citogenéticos em Tetragonopterinae: Cariótipo, Heterochromatina constitutiva e regioes organizadoras de Nucléolo de Hollandichthys multifasciatus. p. 1. In: II. Simp. Citogenet. Evol. e Aplic. de Peixes Neotropicais, Sao Carlos - SP.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hinwil

Hinwil és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte de Hinwil.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Hiortdahlita

La hiortdahlita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la wöhlerita. Rep el nom en honor de Thorstein Hallager Hiortdahl (4 de maig de 1839 – 29 d'octubre de 1925), químic, mineralogista, cristal·lògraf i polític.

## Característiques

La hiortdahlita és un silicat de fórmula química (Na,Ca)₂Ca₄Zr(Mn,Ti,Fe)(Si₂O₇)₂(F,O)₄. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1890. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 5 i 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hiortdahlita pertany a «09.BE - Estructures de sorosilicats, amb grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: wadsleyita, hennomartinita, lawsonita, noelbensonita, itoigawaïta, ilvaïta, manganilvaïta, suolunita, jaffeïta, fresnoïta, baghdadita, burpalita, cuspidina, janhaugita, låvenita, niocalita, normandita, wöhlerita, hiortdahlita I, marianoïta, mosandrita, nacareniobsita-(Ce), götzenita, hainita, rosenbuschita, kochita, dovyrenita, baritolamprofil·lita, ericssonita, lamprofil·lita, ericssonita-2O, seidozerita, nabalamprofil·lita, grenmarita, schüllerita, lileyita, murmanita, epistolita, lomonossovita, vuonnemita, sobolevita, innelita, fosfoinnelita, yoshimuraïta, quadrufita, polifita, bornemanita, xkatulkalita, bafertisita, hejtmanita, bykovaïta, nechelyustovita, delindeïta, bussenita, jinshajiangita, perraultita, surkhobita, karnasurtita-(Ce), perrierita-(Ce), estronciochevkinita, chevkinita-(Ce), poliakovita-(Ce), rengeïta, matsubaraïta, dingdaohengita-(Ce), maoniupingita-(Ce), perrierita-(La), hezuolinita, fersmanita, belkovita, nasonita, kentrolita, melanotekita, til·leyita, kil·lalaïta, stavelotita-(La), biraïta-(Ce), cervandonita-(Ce) i batisivita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Lille Arøya, a Langesundsfjorden, al municipi de Larvik (Vestfold, Noruega). També ha estat descrita en altres indrets dels país, així com a Suècia, Dinamarca, Romania, Alemanya, Itàlia, el Marroc, Guinea, Rússia, Brasil i el Canadà.

## Referències

* ↑ «Hiortdahlite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 desembre 2019].
# Hoogboom Military Camp

El Hoogboom Military Camp va ser una instal·lació militar situada a Brasschaat, Bèlgica, situada 10 km al nord-est de la veïna Anvers. L'espai va acollir les proves de fossa olímpic i tir al cérvol del programa de tir dels Jocs Olímpics de 1920.

## Referències

* ↑ Sports-reference.com Shooting events overview at the 1920 Summer Olympics.
# Hiperplàsia estromal pseudoangiomatosa

La hiperplàsia estromal pseudoangiomatosa (en anglès, Pseudoangiomatous stromal hyperplasia, PASH), és un creixement excessiu de cèl·lules miofibroblàstiques a la mama. Té un aspecte similar als canvis fibroadenomatoïdes.
Actualment és incert el significat del seu diagnòstic, però sembla benigna. Hi ha hagut casos de PASH diagnosticats on existeixen tumors amb càncer de mama. Altres casos han fet que el cribratge del càncer de mama sigui difícil i, en alguns casos, impossible a causa del nombre i densitat dels tumors PASH existents. Aquests casos han donat lloc a la necessitat d'una mastectomia i una doble mastectomia.

## Diagnòstic

El diagnòstic del PASH és mitjançant biòpsia.
El principal diagnòstic diferencial és l'angiosarcoma, del qual es va diferenciar per primera vegada el 1986.
* Micrografia de magnificació intermèdia que mostra l'abundància relativa de l'estroma en un cas de PASH. Tinció d'HE
* Micrografia d'alta magnificació de la hiperplàsia estromal seudoangiomatosa que mostra els petits canals característics de vasos sanguinis anastomosos. Tinció d'HE.

### Diagnòstic diferencial

* Fibroadenoma.
* Angiosarcoma.

## Tractament

La gestió de PASH és controvertida. Es pot indicar l'escissió en l'ampliació de masses o lesions amb característiques atípiques.

## Referències

* ↑ Powell, CM; Cranor, ML; Rosen, PP «Pseudoangiomatous stromal hyperplasia (PASH). A mammary stromal tumor with myofibroblastic differentiation» (en anglès). Am. J. Surg. Pathol., 19(3), 01-03-1995, pàg. 270–277. DOI: 10.1097/00000478-199503000-00004. PMID: 7872425.
* ↑ Vuitch, MF; Rosen, PP; Erlandson, RA «Pseudoangiomatous hyperplasia of mammary stroma» (en anglès). Hum. Pathol., 17(2), 01-02-1986, pàg. 185–191. DOI: 10.1016/S0046-8177(86)80292-1. PMID: 3949338.
* ↑ de Saint Aubain Somerhausen, N; Larsimont, D; luydts, N; Heymans, O; Verhest, A «Pseudoangiomatous hyperplasia of mammary stroma in an HIV patient» (en anglès). Gen Diagn Pathol, 143(4), 01-12-1997, pàg. 251–254. PMID: 9489960.

## Enllaços externs

* Micrographs of PASH - nature.com.
* PASH of breast - halls.md.