OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dicionario biográfico de Galicia

El Dicionario biográfico de Galicia, en tres volums, fou publicat a partir de novembre de 2010 per Ir Indo Edicións.

## Descripció

Amb més de 4.100 biografies de gallecs de tots els temps, el diccionari es defineix com una eina de consulta per a facilitar el treball a escolars i professionals en l'ús del gallec.
El text es presenta a dues columnes i incorpora petites fotografies, sempre en blanc i negre. S'agrupen en tres toms, cadascun d'ells amb un índex alfabètic al final, que inclou prop de cinc-centes entrades de dones:
* Tom I, publicat en 2010, 1.168 entrades: De Abad Abad, Manuel a Docampo Reguengo, Miguel
* Tom II, publicat en 2011, 1.444 entrades: De Docobo Durántez, José Ángel a Moreiras Collazo, Eduardo
* Tom III, publicat en 2011, 1.503+24 entrades: De Moreiras Montero, Juan Miguel a Zumalave Caneda, Maximino
Les pàgines 322-333 del Tom III inclouen un annex del Tom I, amb 24 entrades, que comença amb Abad Vidal, Xosé i acaba amb Díaz García, Juán Ramón.

## Crítica

A l'obra no apareixen els reis de Galícia.
Les entrades apareixen ordenades segons el nom complet i no pel més conegut, així, per exemple, no es troba l'entrada "Castelao" o "Reixa, Antón" sinó "Rodríguez Castelao, Afonso Daniel Manuel" i "Rodríguez Reixa, Antón".
Endemés, els noms de pila apareixen galleguitzats.

## Referències

* ↑ Base de dades de llibres editats a Espanya
* ↑ L'obra va rebre ajuda de la Conselleria de Cultura de la Xunta de Galícia, Dirección Xeral de Promoción e Difusión da Cultura, en els anys 2009 i 2010.

## Bibliografia

* Dicionario biográfico de Galicia: Tom I Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Tom II Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. e Tom III Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Enciclopedia Galega Universal

## Enllaços externs

* Dicionario biográfico de Galicia a Google Books.
# Dražice

Dražice és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1323.
# Diògenes de Bizanci

Diògenes (en grec antic: Διογένης), mort l'any 129, va ser bisbe de Bizanci de l'any 114 al 129. Va succeir al bisbe Sedeció.
Durant el temps del seu mandat, hi va haver la persecució dels cristians per part de l'emperador Hadrià. Va ser enterrat a la catedral d'Argiròpolis.

## Referències

* ↑ «Diogenes». Ecumenic Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 21 juny 2023].
# Diògenes de Rodes

Diògenes de Rodes (en llatí Diogenes, en grec Διογένης) va ser un gramàtic grec del segle i, que dirimia plets a Rodes cada set dies. Una vegada l'emperador Tiberi el va voler escoltar degut a la seva fama, però com que no era el dia que corresponia, Diògenes no va voler actuar i va recomanar a l'emperador de tornar al setè dia. Un temps després va anar a Roma i va demanar audiència a l'emperador, el qual no el va voler rebre, però li va dir que tornés al cap de set anys.

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). Vol. I Pàg. 1020
# Dol·laseïta-(Ce)

La dol·laseïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la dol·laseïta. Rep el nom en honor del professor Wayne A. Dollase (1938-), de la Universitat de Califòrnia, EUA, per la seva investigació sobre la química cristal·lina dels minerals del grup de l'epidota, i pel seu contingut en ceri del mineral.

## Característiques

La dol·laseïta-(Ce) és un silicat de fórmula química {CaCe}{MgAlMg}(Si₂O₇)(SiO₄)(OH)F. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 6,5 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la dol·laseïta-(Ce) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), clinozoisita, dissakisita-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyïta-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyïta-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Mg), pumpel·lyïta-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyïta-(Al), poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Östanmossa, situada a la localitat de Norberg (Västmanland, Suècia). També ha estat descrita en altres mines sueques, tant a Vstmaland com a Dalarna, així com a Romania i Namíbia.

## Referències

* ↑ «Dollaseite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 agost 2019].
# Drei-Länder-Tour

El Drei-Länder-Tour, conegut fins al 2005 com a Volta a Hessen (en alemany Hessen-Rundfahrt) fou una cursa ciclista alemanya per etapes que es disputava a Hessen fins al 2005, i es va ampliar als lands de Turíngia i Baden-Württemberg, fins a la seva desaparició al 2007. A partir del 2005 la cursa formà part de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| Volta a Hessen ||||
| 1982 | Thomas Freienstein | Peter Becker | Johannes Gaspar |
| 1983 | Ludek Kubias | Heinz Luternauer | Udo Jaulus |
| 1984 | Thomas Freienstein | Rolf Gölz | Jörg Echtermann |
| 1985 | Hartmut Bölts | Jan van Wijk | Mikhail Sveschnikov |
| 1986 | Christian Henn | Ralf Inden | Waldek Owczarek |
| 1987 | Jens Heppner | Vaclav Toman | Dan Radtke |
| 1988 | Pavel Tonkov | Romes Gainetdinov | Jens Zemke |
| 1989 | Matthew Stephens | Pierre Duin | Albrecht Röder |
| 1990 | Christophe Capelle | Jörg Weida | Harm Jansen |
| 1991 | Brian Fowler | Nicolas Aubier | Andreas Wartenberg |
| 1992 | Bert Dietz | Roland Nestler | Serhí Uixakov |
| 1993 | Ralf Schmidt | Aleksei Sivakov | Arno Wohlfahrter |
| 1994 | Pavel Padrnos | Jörn Reuss | Robert Pintaric |
| 1995 | Pavel Padrnos | Andreas Lebsanft | Paul Leitch |
| 1996 | Ralf Grabsch | Jeff Evanshine | Peter Rogers |
| 1997 | Christian Henn | Kai Hundertmarck | Pierre Bourquenoud |
| 1998 | Grischa Niermann | Raimondas Rumsas | Danny Nelissen |
| 1999 | Jens Zemke | Eduard Gritsun | Florian Wiesinger |
| 2000 | Tobias Steinhauser | William-Chann McRae | Thomas Liese |
| 2001 | Michael Blaudzun | Matthias Kessler | Jürgen Werner |
| 2002 | Uwe Peschel | Torsten Schmidt | Torsten Hiekmann |
| 2003 | Cédric Vasseur | Maryan Hary | Axel Merckx |
| 2004 | Sebastian Lang | Stefan Schumacher | Jérôme Pineau |
| 2005 | Cezary Zamana | Lars Boom | Piotr Wadecki |
| Drei-Länder-Tour ||||
| 2006 | Sebastian Lang | Patrik Sinkewitz | Fränk Schleck |
| 2007 | Thomas Dekker | Jens Voigt | Michael Boogerd |

## Enllaços externs

* Palmarès 1 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès 2 a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Dreispitz

El Dreispitz és una muntanya de 2.520 metres situada als Alps Bernesos, a Suïssa.

## Referències

* ↑ «Dreispitz 2520 m 8266 ft.» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2024].

## Enllaços externs

* Llista de muntanyes de més de 2.000 metres a Suïssa amb les seves coordenades Arxivat 2009-01-29 a Wayback Machine.
# Dreikanter

Dreikanter (de l'alemany dreikanter que significa «tres costats»), és el terme que s'utilitza en petrologia i geologia per a referir-se als ventifacts que han estat erosionats de manera que presenten tres cares curvades. Els dreikanters han estat treballats per la corrasió del vent de sorra i presenten les cares lleugerament còncaves, així com les arestes un xic esmorteïdes. Presenten tres cares convergents, de forma piramidal i superfícies mats. Solen formar-se en regions desèrtiques o periglacials. Les morfologies típiques que presenten els dreikanters són: fluting, poliment important, certa angulositat, porositat i formes helicoidals.

## Referències

* ↑ «Ventifact» (en anglès). Enciclopèdia Britànica. [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ «Ventifacts and dreikanters» (en anglès). Sand Atlas. [Consulta: 22 juny 2019].
* ↑ «Dreikantes». Diccionari de Geologia - IEC.
* ↑ Knight, Jasper «The environmental significance of ventifacts: A critical review». Earth-Science Reviews, 86, 1, 01-01-2008, pàg. 89–105. DOI: 10.1016/j.earscirev.2007.08.003. ISSN: 0012-8252.
* ↑ Greeley, Ronald «Terrestrial analogs to wind-related features at the Viking and Pathfinder landing sites on Mars» (en anglès). Journal of Geophysical Research, 107, E1, 2002. DOI: 10.1029/2000JE001481. ISSN: 0148-0227.
# Drujina

Una drujina (rus: дружина drujina que vol dir 'amic' / 'company'), en la història dels primers eslaus orientals, va ser una secció de tropes selectes per al servei particular d'un cabdill, anomenat més tard Kniaz. Les seves funcions originals eren les de guardaespatlles, cobrament de tributs als pobles conquerits i nucli de l'exèrcit durant les campanyes bèl·liques. L'organització de la drujina va variar amb el temps i va sobreviure fins al segle xvi.
# Drujkivka

Drujkivka (en ucraïnès: Дружківка, translit.: Druzhkivka; en rus: Дружковка, Drujkovka) és una ciutat de l'óblast de Donetsk a Ucraïna. La seva població era de 64.557 habitants en el cens del 2001 i es va estimar en 59.863 al 2013. Té una àrea de 46 km².
Drujkivka es troba prop de la unió entre el riu Krivoi Torets i el Kazennyi Torets i, aproximadament, a 180 km de la capital de l'óblast, Donetsk.
Les municipalitats subordinades a la ciutat de Drujkivka són:
* Drujkivka
* Mykolaipillia
* Novohrihorivka
* Novomikolàïvka
* Oleksiïvo-Drujkivka
* Raiske

## Història

El primer esment escrit de la localitat de Drujkivka data del 1781. A partir dels anys 70 del segle xix, la ciutat va créixer al voltant de l'estació de tren. A la primeria del segle xx, hi operaven plantes de fosa de ferro i acer, tallers de mecànica i una fàbrica de sucre. A partir del 1929 s'hi establiren fàbriques de maquinària i una planta metal·lúrgica. El 1938 va rebre l'estatus de ciutat. El 22 d'octubre del 1941 les tropes nazis es van apoderar de Drujkivka i la van mantenir ocupada fins al 6 de febrer del 1943, i després novament del 9 de febrer al 6 de setembre del 1943, quan fou alliberada per l'Exèrcit Roig.

## Referències

* ↑ Державний комітет статистики України. Чисельність наявного населення України на 1 січня 2013 року, Київ-2013 Arxivat 2018-11-15 a Wayback Machine..

## Enllaços externs

* Portal de la ciutat de Drujkivka (en rus).
* Website sobre Drujkivka (en rus).
# Drujba

«Drujba» té aquests significats:
* Drujba (Adiguèsia), localitat de la república d'Adiguèsia, a Rússia
* Drujba (Sverdlovsk), localitat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia
* Drujba (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Donwilhelmsita

La donwilhelmsita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Don Edward Wilhelms (nascut el 5 de juliol de 1930, Los Angeles, Califòrnia, EUA), geòleg del United States Geological Survey (USGS), qui va contribuir significativament a la cartografia geològica de la Lluna i a l'entrenament geològic dels astronautes de les missions Apollo. Va escriure "La història geològica de la lluna" sobre l'estratigrafia lunar i "A una lluna rocosa: història d'un explorador lunar d'un geòleg".

## Característiques

La donwilhelmsita és un silicat de fórmula química CaAl₄Si₂O$_{11}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Estructuralment es troba relacionada amb la zagamiïta. L'hàbit acicular i la mida molt petita d'aquestes fases reflecteixen un ràpid creixement dels cristalls durant pressions de xoc elevades en menys de desenes de microsegons.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de Viena (Àustria), amb el número de catàleg: nhmw-o104.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit lunar Oued Awlitis 001, un meteorit trobat en el mes de juny de l'any 2014 a la localitat de Jraifia, dins la província de Boujdour (Regió de Laâyoune-Sakia El Hamra, Marroc). Posteriorment també va ser descrita a Manicouagan, al Quebec (Canadà), sent els dos únics indrets on ha estat descrita aquesta espècie mineral, no havent-se trobat de cap altra manera a tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Donwilhelmsite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «Oued Awlitis 001 Lunar meteorite, Jraifia Cercle, Boujdour Province, Laâyoune-Sakia El Hamra Region, Moroccoi» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ Spray, J. G. ; Tschauner, O. ; Ma, C. ; Thompson, L. M. ; Hopkins, R. H. «In Situ Shock Veins on Earth: Donwilhelmsite, Maskelynite, Stishovite, Stöfflerite, Tissintite (and more) from the Manicouagan Impact Structure». 54th Lunar and Planetary Science Conference, held 13-17 March, 2023 at The Woodlands, Texas and virtually., 2806, 01-03-2023 [Consulta: 8 setembre 2023].
# Dzsenifer Marozsán

Dzsenifer Marozsán (Budapest, 18 d'abril de 1992) és una futbolista alemanya que juga com a migcampista a l'Olympique de Lió i a la selecció alemanya.
Dzsenifer Marozsán es traslladà amb la seva família a la seva ciutat natal d'Hongria a Saarbrücken, Alemanya, l'any 1996. El motiu de tot plegat fou el fitxatge del seu pare, Kános Marozsán, exjugador de la selecció de futbol d'Hongria. El 18 de novembre de 2006 es convertí en la jugadora més jove de la història de la Bundesliga femenina, amb tan sols 14 anys i set mesos d'edat jugà el seu primer partit amb l'equip femení de Saarbrücken. El 26 d'agost de 2007 es convertí en la golejadora més jove de la història de la Bundesliga femenina quan marcà contra el TSV Crailsheim.
Dzsenifer Marozsán tingué una brillant carrera amb els equips nacionals juvenils d'Alemanya. Aconseguí guanyar el Campionat Europeu Sots-17 de 2008 i es coronà campiona a la Copa Mundial Femenina de Futbol Sots-20 de 2010. A més a més, formà part del conjunt que guanyà el subcampionat en la Copa Mundial Femenina de Futbol Sots-20 de 2012, on també fou guardonada amb la pilota d'or com a la millor jugadora del torneig.
Marozsán feu el debut amb la Selecció femenina de futbol alemanya el 28 d'octubre de 2010 contra la selecció d'Austràlia. Fou nominada per participar en la Copa Mundial femenina de Futbol de 2011, però quedà fora a causa d'una lesió de genoll. Fou nombrada per l'equip alemany que guanyà l'Eurocopa Femenina de 2013.

## Trajectòria

* 1.FFC Saarbrücken (07/08 - 08/09)
* 1.FFC Frankfurt (09/10 - 15/16). 1 Lliga de Campions.
* Olympique Lyon (16/17 - act.)
* Selecció sub-17 (2007 - 2008). 1 Eurocopa.
* Selecció sub-19 (2009 - 2012). 1 Mundial.
* Selecció absoluta (2010 - act.). 1 Eurocopa

## Referències

* ↑ DFB
* ↑ «Natis schnellster Sprint» (en alemany). [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ «FIFA U-20 World Cup 2012 Technical Report» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 16 juliol 2013].
* ↑ «DFB Nationalspielerinnen von A bis Z» (en alemany). [Consulta: 16 juliol 2008].
# Dzouz

Dzouz (en àrab دزوز, Dzūz; en amazic ⴷⵣⵓⵣ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.501 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Donzelles de l'any 2000

Donzelles de l'any 2000 és un grup de dones poetes dels Països Catalans nascudes a partir de 1970. El grup va néixer arran de la trobada de joves escriptors, narradors i poetes que es va celebrar a Gandia l'octubre de 2010. El seu nom fa referència a l'obra de Maria Antònia Salvà i Ripoll, que l'any 1934 es dirigia A les donzelles de l'any dos mil. L'activitat poètica del grup es va traduir en la publicació de l'antologia homònima. Entre els membres es troben Mireia Calafell, Mireia Vidal-Conte, Rosa Comes, Sílvia Bel, Sònia Moll Gamboa, Mireia Companys Tena, Jèssica Pujol Duran, Xènia Dyakonova, Montserrat Costas, Sandra Domínguez Roig, Laura Dalmau, Raquel Estrada Roig, Teresa Bosch Vilardell, Sara Bailac i Ardanuy, Joana Navarro, Begonya Pozo, Irene Verdú, Noèlia Díaz Vicedo, Christelle Enguix, Isabel García i Canet, Teresa Colom i Pich, Maria Antònia Massanet, Glòria Julià Estelrich, Maite Brazales, Fàtima Anglada, Aurélia Lassaque i Anna Cinzia Paloucci.

## Publicacions

* 2013 Donzelles de l'any 2000. Antologia de dones poetes dels Països Catalans, Editorial Mediterrània

## Referències

* ↑ Antoni Pons, Pere «Donzelles que no van de bromes». Ara Balears, 30-08-2013.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 1r agost 2014].
* ↑ Oliver i Alabau, Griselda «Recital de Donzelles». Núvol, 12-09-2013.
* ↑ Vilà, Cristina «Un volum antològic ens aproxima a les veus poètiques femenines». Empordà Info, 19-03-2013.

## Enllaços externs

* Donzelles de l'Any 2000 a l'Anuari Poètic Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Bloc del grup Donzelles de l'any 2000
* Ressenya de l'antologia Donzelles de l'any 2000
# Ebebiyín

Ebebiyín és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Kié-Ntem a la regió continental de Riu Muni. Es localitza al trifini amb el Gabon i el Camerun. Aquesta situació geogràfica li dona el privilegi de ser el lloc de connexió de tres rutes de transport provinents de Bata, Yaoundé i el centre de Gabon. Segons el cens de 1983, tenia 3540 habitants, que el 2001 havien passat a ser 19. 515, la qual cosa la converteix a la tercera ciutat del país. També és la seu de la diòcesi d'Ebebiyín.

## Cultura i economia

En estar en l'encreuament de tres països, és també l'encreuament de tres cultures i una ciutat important des del punt de vista comercial. A causa de la forta presència de descendents hispans a la zona el castellà és la llengua predominant.
Ebebiyín fou una de les ciutats amfitriones de la Copa d'Àfrica de Nacions 2015.

## Geografia

El riu més gran del districte d'Ebebiyín és el riu Kié, que passa a un quilòmetre de la ciutat fent frontera amb Gabon, Camerun i dona nom a la província. Li segueix el riu Boloa.

## Persones il·lustres

* Antimo Esono, filòleg i escriptor.
* Joan Barbé Durán (n. 1937), primer europeu nascut en aquesta ciutat. Els seus pares eren de Terrassa.
* Pedro Metu Mamiaga Oyana, primer màrtir per la transició política de Guinea Equatorial.
* Eloy Edú Nkene, futbolista.
* Miguel Ángel Mayé Ngomo, futbolista.

## Referències

* ↑ «LA CIUDAD DE EBEBIYIN, CAPITAL DE LA PROVINCIA DE KIE NTEM».
* ↑ Alen Angok. «I.- PRESENTACION DE ALEN ANGOK».
* ↑ «Afcon 2015: Ebola fears, freebies & big names - all you need to know», 15-01-2015.
# Ebeling

Ebeling és el nom dels següents personatges:
* Gerhard Ebeling (Berlín, 1912 - Zuric, 2001), historiador de l'església i teòleg protestant
* Johann Georg Ebeling (Lüneburg, 1637 - Stettin, 1676), compositor alemany
* John Ebeling (Trenton, Nova Jersey, 1960), jugador de bàsquet nord-americà
# Ebele Okoye (farmacèutica)

* No s'ha de confondre amb Ebele Okoye.
Ebele Okoye és una farmacèutica nigeriana nascuda a Enugu.
Filla d'un professor universitari i una infermera d'un centre de salut rural, va créixer al campus de la Universitat de Nigèria de Nsukka amb els seus tres germans. Es va llicenciar en Farmàcia el 2002 i el 2016 va acabar un màster en Farmàcia Clínica.
Des del 2005 està implicada en l'ONG Women's Board, des d'on impulsa el programa "AMAD de Desenvolupament de Lideratge per a dones i nenes" a les comunitats Iloti, Irawo i Odelewu de les regions de Nsukka, Ibadan i Lagos, del sud-oest de Nigèria. L'objectiu és alfabetitzar les nenes, que tinguin formació professional i puguin accedir a microcrèdits. Considera que cal apostar per la formació de la dona africana perquè les dones assumeixin funcions de lideratge, combatin la tradició patriarcal i puguin contribuir al progrés social i econòmic. Treballa per formar a dones sobre el coneixement de l'entorn i les anima a impulsar projectes de cooperació comunitària. Afirma que "Educant la dona, s'educa tota la família i amb les famílies tot el país". Entre el 2008 i el 2018 van participar en programes de formació professional 230 dones i en programes de lideratge 270 universitàries, moltes de les quals van rebre microcrèdits per tirar endavant els seus projectes. En el conjunt del programa n'han sortit beneficiades 4.000 dones i nens. Aquest projecte la va fer mereixedora el 2018 del premi Harambee 2018 a la promoció i igualtat de la dona africana.

## Referències

* ↑ EFE «Farmacéutica africana pide a compatriotas no olvidar a las más desfavorecidas». El Confidencial, 06-03-2018 [Consulta: 21 març 2018].
* 1 2 «Ebele Okoye, premio Harambee, cree que la «educación» es la gran clave para impulsar a África». Religion en Libertad, 16-03-2018 [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ ««La violencia de Boko Haram ha hecho tomar conciencia a Nigeria de la desigualdad que sufre la mujer»». ABC, 16-03-2018 [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ ««Con educación las mujeres africanas podrán ser líderes»». Diario de Leon, 16 maç 2018 [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ EP «La farmacéutica nigeriana Ebele Okoye, Premio Harambee 2018 a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana». La Vanguardia, 16-01-2018 [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ «Ebele Okoye, premio Harambee 2018 a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana». Alfa y Omega, 16-01-2018 [Consulta: 21 març 2018].
* ↑ «Ebele Okoye, Premio Harambee: "No podemos hablar de futuro en Nigeria sin el 50% de la población, las mujeres"». Europa Press, 06-03-2018 [Consulta: 21 març 2018].