OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antonio Santoro

Antonio Santoro (Potenza, 13 de setembre de 1989) és un ciclista italià professional des del 2011 i actualment a l'equip Monkey Town Continental Team.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Giro de Basilicata
* 2010
** 1r al Giro delle Valli Cuneesi i vencedor de 2 etapes

## Enllaços externs

* Resultats a sitiodeciclismo.net
* Resultats a cyclebase.nl
* Resultats a museociclismo.it
* Resultats a procyclingstats.com
# Assassinats a l'abadia de Rouen

Assassinats a l'abadia de Rouen (títol original en francès, Meurtres à l'Abbaye de Rouen) és un telefilm francès del 2014 dirigit per Christian Bonnet. Forma part de la col·lecció Assassinats a.... S'ha doblat al català per TV3.

## Repartiment

* Frédéric Diefenthal: Didier Mège
* Isabel Otero: Eva Chêne
* Natalia Dontcheva: Jeanne
* Saïda Jawad: Leïla
* François Levantal: François
* Mathilde Lebrequier: Marianne
* Pierre Vernier: Dominique Mège
* Éric Naggar: el capellà

## Referències

* ↑ VERDREL, Jean-Marc. «Très belle audience pour “Meurtres à l’abbaye de Rouen” samedi sur Fra» (en francès). [Consulta: 23 maig 2023].
* ↑ «Assassinats a l'abadia de Rouen». ésAdir. [Consulta: 23 maig 2023].
# Urbano Santos

Urbano Santos da Costa Araújo més conegut com a Urbano Santos (Guimarães (Maranhão), 3 de febrer de 1859 — al camí entre el Maranhão i Rio de Janeiro, 7 de maig de 1922) va ser un jurista, fiscal i polític brasiler.

## Referències

* ↑ «Urbano Santos da Costa Araújo» (en portuguès brasiler). Instituto Histórico e Geográfico Brasileiro. [Consulta: 30 setembre 2023].
* ↑ «SANTOS, Urbano» ( PDF) (en portuguès brasiler). Fundació Getúlio Vargas. [Consulta: 30 setembre 2021].
# Utopia Planitia

Utopia Planitia (grec i llatí: "Planura de la Terra d'enlloc"— de manera lliure, la planura del paradís) és una gran planura (planitia) de l'hemisferi nord de Mart dins d'Utopia, la més gran conca d'impacte coneguda a Mart i a tot el Sistema Solar amb un diàmetre estimat de 3.300 km. És la regió marciana on la sonda Viking 2 aterrà i començà l'exploració el 3 de setembre de 1976, i el ròver Zhurong aterrà el 14 de maig de 2021, com a part de la missió Tianwen-1. Està localitzada a les antípodes de Argyre Planitia, centrada en 46.7°N 117.5°E. Es troba en el quadrangles de Casius, Amenthes, Cebrenia de Mart.
Moltes roques en Utopia Planitia apareixen com penjades, com si el vent haguera remogut gran part del sòl de les seues bases. Una escorça superficial dura es forma per solucions de minerals que es mouen a través del sòl i s’evaporen a la superfície. Algunes zones de la superfície presenten topografia festonada, una superfície que sembla haver estat esculpida per una bola de gelat. Es creu que aquesta superfície s’ha format per la degradació d’un permafrost ric en gel. Molts trets que semblen pingos (turó en forma de petita protuberància en el terreny, típic del relleu periglacial de las regions polars), a la Terra es troben a Utopia Planitia (~35–50° N; ~80–115° E).
El 22 de novembre de 2016, la NASA va anunciar el descobriment d'una gran quantitat de gel subterrani en la regió d'Utopia Planitia. El volum d'aigua detectada s'estima equivalent al volum d'aigua del llac Superior.

## Enllaços externs

* Utopia Planitia al Google Mars
* Utopia Planitia Arxivat 2004-11-03 a Wayback Machine. al lloc web del Viking 2. (anglès)
* PIA00576: Sortida de Sol sobre Utopia Planitia.

## Referències

* 1 2 «Utopia Planitia». Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Science Center.. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «China succeeds on country’s first Mars landing attempt with Tianwen-1».
* ↑ «China's first Mars rover Tianwen-1 launches this week. Here's what it will do.».
* ↑ Mutch, T. et al. 1976. The Surface of Mars: The View from the Viking 2 Lander. Science: 194. 1277–1283.
* ↑ Hartmann, W. 2003. A Traveler's Guide to Mars. Workman Publishing. NY NY.
* ↑ Arvidson, R. A. Binder, and K. Jones. 1976. The Surface of Mars. Scientific American: 238. 76–89.
* ↑ Sejourne, A. et al. 2012. Evidence of an eolian ice-rich and stratified permafrost in Utopia Planitia, Mars. Icarus. 60:248-254.
* ↑ Soare, E., et al. 2019. Possible (closed system) pingo and ice-wedge/thermokarst complexes at the mid latitudes of Utopia Planitia, Mars. Icarus. https://doi.org/10.1016/j.icarus.2019.03.010
* ↑ Staff. «Scalloped Terrain Led to Finding of Buried Ice on Mars». NASA, 22-11-2016.
* ↑ «Lake of frozen water the size of New Mexico found on Mars – NASA». The Register, 22-11-2016.
* ↑ «Mars Ice Deposit Holds as Much Water as Lake Superior». NASA, 22-11-2016.
# Utopia Group

Utopia Group, SA és una empresa de Luxemburg propietària d'una cadena de cinemes, presents principalment a Bèlgica, Luxemburg, i els Països Baixos. L'empresa opera la majoria dels seus cinemes sota el nom de marca Utopolis. L'empresa va ser fundada el 6 de setembre de 2002 arran de la fusió entre l'empresa luxemburguesa Utopia SA i la neerlandesa Dutch Polyfilm BV.
El 2005, l'empresa va vendre 3.48 milions de tiquets a través dels seus cinemes, amb un import aproximat de 33 milions d'euros entre els seus tres grans mercats. L'accionista unitari més gran és Utopia Management S.A (46,3%), seguit per Audiolux (27,2%), i Sofindev (8,9%). La resta de participacions cotitzen a la Borsa de valors de Luxemburg.

## Utopolis Kirchberg

El seu cinema més destacat és l'Utopolis Kirchberg, localitzat a la Ciutat de Luxemburg. L'Utopolis Kirchberg és un complex de sales de cinema a la ciutat de Luxemburg, en el sud de Luxemburg, propietat i operat pel Utopia Group. Està situat en l'Avinguda John Fitzgerald Kennedy al barri de Kirchberg, al nord-est de la ciutat. Amb una capacitat total de 2.693 espectadors, repartits en deu pantalles, és el cinema més gran del país, i va ser inaugurat al desembre de 1996.

## Referències

* ↑ «Annual Business Report 2005» (PDF). Utopia Group, 04-05-2005. [Consulta: 17 desembre 2006].
* ↑ «Shareholders». Utopia Group. [Consulta: 21 agost 2007].
* 1 2 «Informació» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-02-25. [Consulta: 25 octubre 2014].
* ↑ 49° 38′ 03″ N, 06° 10′ 23″ E﻿ / ﻿49.63417°N,6.17306°E﻿ / 49.63417; 6.17306

## Enllaços externs

* Utopia Group - Lloc web oficial
# Utraula (ciutat)

Utraula és una ciutat i municipi al districte de Balrampur a Uttar Pradesh a 45 km de la frontera amb Nepal a 27° 19′ N, 82° 25′ E﻿ / ﻿27.32°N,82.42°E﻿ / 27.32; 82.42. Consta al cens del 2001 amb una població de 27.491 habitants. El 1881 tenia 5.825 habitants.
Fou fundada per un rajput la nissaga del qual la va perdre al segle xvi davant un cap militar afganès de nom Ali Khan que va derrotar el rajput després de dos anys de setge. Fins al 1953 fou la capital del principat de Utraula.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Eric Baumann

Eric Baumann (Rostock, 21 de març de 1980) és un ciclista alemany, professional del 2003 al 2011. Del seu palmarès destaca el Sparkassen Giro Bochum de 2008 i la Volta a Nuremberg de 2010.

## Palmarès

* 1998
** 1r als Tres dies d'Axel
** 1r al Gran Premi General Patton
* 2000
** 1r a la París-Roubaix sub-23
* 2001
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
** Vencedor d'una etapa al Mainfranken-Tour
* 2003
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Solidaritat Olímpica
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg
* 2007
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Saxònia
* 2008
** 1r al Sparkassen Giro Bochum
** 1r a la Praga-Karlovy Vary-Praga
* 2009
** Vencedor de 2 etapes als Cinc anells de Moscou
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Internacional CTT Correios de Portugal
* 2010
** 1r a la Volta a Nuremberg

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 128è de la classificació general

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Eric Brook

Eric Fred Brook (27 de novembre de 1907 - 29 de març de 1965) fou un futbolista anglès de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció d'Anglaterra durant els anys trenta. Defensà els colors de Barnsley FC i del Manchester City FC.

## Palmarès

Manchester City
* FA Cup:
** 1933-34
* Football League First Division:
** 1936-37
Anglaterra
* British Home Championship: 1929-30, 1934-35 (compartit), 1937-38

## Referències

* ↑ Turnbull, Simon «Roker hero and his place in English infamy». The Independent [Londres], 30-03-2003 [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ Glanville, Brian. A Book of Soccer. Oxford University Press, 1979. ISBN 0-19-502585-7. p231
* 1 2 Harvey, Charles. Encyclopedia of Sport. Sampson Low, Marston and Co Ltd, 1959. p25
* ↑ Ward, Andrew. The Manchester City Story. Derby: Breedon Books Publishing Limited, 1984. ISBN 0-907969-05-4. p31
* ↑ Cuddon, Anthony. The Macmillan dictionary of sports and games. Macmillan, 1980. ISBN 0-333-19163-3. p45
* ↑ «Deaths». The Calgary Herald [Calgary] [Consulta: 28 novembre 2011].
* ↑ James, Gary «FA Cup special: Thrills, spills and a cast of thousands at Maine Road». Manchester Evening News, 22-04-2011 [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «As Wayne Rooney breaks Sir Bobby Charlton's Man Utd haul, who is your Premier League club's all-time leading goalscorer?». The Daily Telegraph [Londres], 23-01-2017 [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «Eric Brook». Chris Goodwin, Glen Isherwood & Peter Young. [Consulta: 30 juny 2018].
# Eino Tamberg

Eino Tamberg (Tallinn, 27 de maig de 1930 – ibídem, 24 de desembre de 2010) fou un compositor estonià.

## Biografia

Tamberg va néixer a Tallinn. Va estudiar composició musical amb Eugen Kapp al Conservatori de Tallinn, i va graduar-se el 1953. A Estònia va ser conegut per les seves obres Viis romanssi Sándor Petöfi luulele (1955) basada en les poesies de Sándor Petőfi, i pel seu Concerto Grosso (1956), pel qual va guanyar la Medalla d'Or al Festival Internacional de Música de Moscou. Tamberg va ser un important iniciador del moviment anti-romàntic de finals dels 1950. La seva visió de la música pertanyia a l'anomenada Nova Ona de la història musical d'Estònia. Va adquirir fama en la dècada de 1960 escrivint música en diversos gèneres, en particular per a obres de teatre i obres simfòniques.
Tamberg va ser un dels màxims representants del neoclassicisme en la música estoniana, malgrat que les seves darreres peces eren més expressionistes. Des de 1969 va impartir classes a l'Acadèmia de la Música d'Estònia, fins al 1983. En la temporada 1997-1998 va ser compositor resident de l'Orquestra Simfònica Nacional d'Estònia.

## Obres

Els seus treballs més notables són el ballet Johanna tentata (1971) i el Concert per a trompeta núm.1 (1972). Aquest últim és un dels treballs més populars i interpretats, no només a Europa sinó també a Hong Kong i Singapur, i va ser enregistrat per Håkan Hardenberger. Tamberg també va escriure concerts per a violí (1981), saxofon (1987), clarinet (1996), fagot (2000), violoncel (2001) i un segon concert per a trompeta (1997).
La seva segona òpera, Cyrano de Bergerac, va ser estrenada el 1976. Les seves influències romàntiques mostren les convencions del Barroc i del bel canto. Consisteix en tres actes i un epíleg (Op. 45) i va ser escrita el 1974 amb llibret de Jaan Kross, basada en una obra d'Edmond Rostand.
Pel 50è aniversari de les Nacions Unides (1995) va escriure la seva Celebration Fanfaresse que va ser estrenada a Nova York sota la direcció de Neeme Järvi.

## Fons

* Merike Vaitmaa. New Grove Dictionary of Opera, editat per Stanley Sadie (1992). ISBN 0-333-73432-7 i ISBN 1-56159-228-5
* Pàgina de Tamberg al Centre d'Informació de Música d'Estònia

## Referències

* ↑ «Tamberg, Eino». A: The New Grove Dictionary of Music and Musicians. 25. Second, 2001.
# Universitat de Stavanger

La Universitat de Stavanger és una universitat noruega amb seu a Stavanger. Va ser inaugurada oficialment per SM el Rei Harald el 17 de gener de 2005.
Té prop de 8500 estudiants i 1200 professors i personal de servei.

## Enllaços externs

* www.uis.no Arxivat 2020-05-12 a Wayback Machine.
# El diablo también llora

El Diablo también llora (títol en italià Il delitto di Anna Sandoval) és una pel·lícula dramàtica hispano-italiana dirigida per José Antonio Nieves Conde.

## Sinopsi

Quan Ana Sandoval s'assabenta que el seu marit Ramón té una amant i un fill secret, enfurismada per la gelosia, l'assassina. En el judici el cap de l'acusació particular és germà del difunt, i alhora el seu defensor Tomás intenta que el tribunal la declari innocent.

## Repartiment

* Eleonora Rossi Drago - Ana Sandoval
* Francisco Rabal - Tomás
* Alberto Closas - Fernando Quiroga
* Fernando Rey - Ramón Quiroga
* Paola Barbara - Mare d'Ana
* Graziella Galvani - María

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1963 | Millor pel·lícula | - | Guanyadora |

## Referències

* ↑ El diablo también llora a El Mundo
* ↑ El diablo también llora Arxivat 2019-03-27 a Wayback Machine. a josefradepc
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1963». CEC. Arxivat de l'original el 2019-03-27. [Consulta: 8 gener 2016].
# Valsequillo

* Per a altres significats sobre el municipi canari, vegeu «Valsequillo de Gran Canaria».
Valsequillo és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle del Guadiato.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 488 | 474 | 466 | 450 | 447 | 440 | 427 | 423 | 425 | 415 |

## Enllaços externs

* Valsequillo - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Valserhône

Valserhône és un municipi francès situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Es crea l'1 de gener de 2019, amb l'estatus de municipi nou, a partir de la fusió de Bellegarde-sur-Valserine, Châtillon-en-Michaille i Lancrans, que esdevenen municipis delegats.
# Unplugged: The Complete 1991 and 2001 Sessions

Unplugged: The Complete 1991 and 2001 Sessions és un àlbum de directe de la banda estatunidenca R.E.M..
L'àlbum està format per dues actuacions de la banda realitzades en el programa de televisió MTV Unplugged. Es va publicar inicialment en vinil mitjançant Rhino Records pel Record Store Day de l'any 2014, i posteriorment també estigué disponible en format CD i digitalment. Per a la seva promoció, Mike Mills va signar còpies en la botiga de discs independent Bull Moose de Scarborough (Maine). El videoclip dels concerts es va llançar un any després a REMTV.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Bill Berry, Peter Buck, Mike Mills i Michael Stipe, excepte les indicades.

## Crèdits
### R.E.M.

* Bill Berry – conga, pandereta, veus addicionals
* Peter Buck – guitarra acústica, guitarra, mandolina
* Mike Mills – baix elèctric, veus addicionals, piano, òrgan
* Michael Stipe – cantant, disseny artístic

### Músics addicionals

* Peter Holsapple – guitarra, òrgan
* Scott McCaughey – piano, guitarra, vibràfon, veus addicionals
* Ken Stringfellow – piano, guitarra, veus addicionals
* Joey Waronker – bateria, percussió

### Tècnics

* Chris Bellman – masterització
* Chris Bilheimer – disseny paqueteria
* Jamie Candiloro – enginyeria d'àudio
* Carol Field – direcció artística
* Todd Kilponen – enginyeria
* Scott Litt – enginyeria
* Pat McCarthy – supervisió d'àudio supervision, remescles
* Tom McPhillips – disseny de producció
* Joe O'Herlihy – enginyeria
* David Vanderhayden – mescles

## Referències

* ↑ Rosen, Craig. «Shiny Happy Records: R.E.M.'s Peter Buck Talks '7IN—83-88' and 'REMTV' Reissues» (en anglès). Yahoo!, 18-11-2014. [Consulta: 7 juliol 2022].
# Emil Hlobil

Emil Hlobil (Veselí nad Lužnicí, 11 d'octubre de 1901 - Praga, 25 de gener de 1987) fou un compositor i professor de música txecoslovac del segle XX amb seu a Praga.
Hlobil va néixer a "Veselí nad Lužnicí", però va viure la major part de la seva vida a Praga. Entre 1924 i 1930 va estudiar al Conservatori de Praga sota Josef Suk i Jaroslav Křička, i va ensenyar música i composició a l'"Acadèmia d'Arts Escèniques" de Praga. També va fer classes al Conservatori de Praga (1941–58) abans de traslladar-se a l'Acadèmia. Es va casar amb la pintora txeca Marie-Hlobilová Mrkvičková, i després de la Segona Guerra Mundial van comprar una casa rural a les muntanyes de Krkonoše com a casa d'estiueig. Hlobil va morir a Praga el 1987.

## Referències

* ↑ "Emil Hlobil". Recuperat el 8 de setembre de 2010.
* ↑ Bašta, Jiří. "Malířka milující i malující květiny". Seska. Recuperat el 9 de setembre de 2010.
# Emil Hallfreðsson

    En aquest nom islandès, el darrer nom és un patronímic, no pas un cognom. La manera de referir-se a aquesta persona és pel nom de pila.
Emil Hallfredsson (Hafnarfjörður, el 29 de juny de 1984) és un futbolista islandès que juga com a centrecampista o extrem esquerre amb el club Udinese de la Sèrie A.
# Ernest Casimir de Nassau-Weilburg

Ernest Casimir de Nassau-Weilburg (en alemany Ernst Kasimir von Nassau-Weilburg) va néixer a Sarrebruck (Alemanya) el 15 de novembre de 1607 i va morir a Weilburg el 16 d'abril de 1655. Era fill del comte Lluís II (1565-1627) i d'Anna Maria de Hessen-Kassel (1567-1626).
En morir el seu pare, Ernest Casimir va heretar el títol de comte de Nassau-Weilburg conjuntament amb els seus germans. Però tot seguit el comtat es va dividir i repartir, de manera que a Ernest Casimir li va correspondre Weiburg; a Guillem Lluís, Sarrebruck; i a Joan, Idstein. A partir del 1651 ontentà a més el títol de comte de Nassau-Kircheim.

## Matrimoni i fills

El 22 de febrer de 1634 es va casar a Weilburg amb la comtessa Anna Maria de Sayn-Wittgenstein-Homburg (1610-1656), filla del comte Guillem II (1569-1623) i d'Anna Otil·la de Nassau-Weilburg (1582-1635). El matrimoni va tenir cinc fills:
* Guillem Lluís (1634-1634)
* Elionor (1636-1678), casada amb el comte Casimir d'Eberstein (1639-1660).
* Casimir (1638-1639)
* Frederic, comte de Nassau-Weilburg, casat amb Cristina de Sayn-Wittgenstein-Homburg (1646-1678).
* Anna, nascuda i morta el 1641

## Enllaços externs

* www.genroy.fr Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* awt.ancestrylibrary.com
# Vaterpolo klub Partizan

El VK Partizan (Ватерполо клуб Партизан) és un club de waterpolo de la ciutat de Belgrad, a Sèrbia. És una de les seccions del club poliesportiu JSD Partizan.
Amb 7 títols de campió d’Europa (l'últim el 2011), el VK Partizan és el segon equip europeu amb més èxit en la història del waterpolo juntament amb el Mladost i darrere del Pro Recco amb 8 títols.

## Palmarès

* Lliga de Campions
** Campions (7): 1963/64, 1965/66, 1966/67, 1970/71, 1974/75, 1975/76, 2010/11
** Finalistes (3): 1964/65, 1972/73, 1979/80
* Copa LEN
** Campions (1): 1997/98
** Finalistes (1): 2004/05
* Recopa d'Europa
** Campions (1): 1990/91
* Supercopa d'Europa
** Campions (2): 1991, 2011
** Finalistes (1): 1976
* Copa COMEN
** Campions (1): 1989
* Lliga sèrbia:
** Campions (9): 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2015, 2016, 2017, 2018
* Copa sèrbia
** Campions (9): 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2016, 2017, 2018
* Lliga serbo-montenegrina:
** Campions (2): 1995, 2002
* Copa serbo-montenegrina:
** Campions (4): 1993, 1994, 1995, 2002
* Lliga iugoslava
** Campions (17): 1963, 1964, 1965, 1966, 1968, 1970, 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1984, 1987, 1988
* Copa iugoslava
** Campions (12): 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1979, 1985, 1987, 1988, 1990, 1991, 1992

## Referències

* ↑ «Champions League 2010/11». flashscore.es. [Consulta: 31 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Vaterpolo klub Partizan - Lloc web oficial
# Vathcrabèra

Vathcrabèra (francès Valcabrère)és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Eruca vesicaria

Eruca vesicaria, o ruca és una espècie de planta brassicàcia. La seva distribució és latemediterrània-iraniana, és l'única espècie del gènere Eruca que es troba als Països Catalans.

## Descripció

És una planta anual erecta embrancada de 10 a 80 cm d'alt, flors típica de les brassicàcies amb 4 pètals en creu de color blanc a groguenc, amb venes violàcies i fruits en siliqua cilíndrica. Floreix entre març i juliol. És comestible però es considera una mala herba.
És una espècie polimorfa, als Països Catalans presenta la subespècie vesicaria i la subespècie sativa.
Eruca sativa (Mill. 1768) classificada per alguns botànics com espècie diferent, d'altres la consideren una subespècie dins E. vesicaria sativa Thell. Aquesta es cultiva per les seves fulles en amanida. De les seves llavors se n'obté un oli comestible.

## Hàbitat

Poblaments de plantes anuals nitròfils dels sòls àrids de la plana mediterrània a l'estatge montà superior des del nivell del mar als 1000 m i excepcionalment fins als 1900 m d'altitud.

## Sinònims

| Brassica eruca L. Brassica pinnatifida Desf. Brassica vesicaria L. Eruca cappadocica Boiss. Eruca grandiflora Cav. Eruca longirostris var. leptocarpa Pau Eruca longirostris R. Uechtr. Eruca orthosepala (Lange) Lange Eruca pinnatifida (Desf.) Pomel Eruca sativa subsp. longirostris (R. Uechtr.) Jahand. & Maire Eruca sativa subsp. vesicaria (L.) Briq. ex Jahand. & Maire | Eruca sativa var. hispida Cámara Eruca sativa var. longirostris (R. Uechtr.) Rouy Eruca sativa var. polysperma Rouy Eruca sativa Garsault Eruca sativa Lam. Eruca sativa Mill. Eruca stenocarpa var. major Rouy Eruca sylvestris Bubani Eruca vesicaria subsp. sativa (Mill.) Thell. in Hegi Eruca vesicaria var. longirostris (R. Uechtr.) Rouy ex Thell. in Hegi Eruca vesicaria var. orthosepala Lange Eruca vesicaria var. sativa (Garsault) Thell. |

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans

## Enllaços externs

* Eruca. Flora Ibérica. Vol. 4: 390-392
# Eruca

Eruca és un gènere de plantes amb flors de la família brassicàcia. És originari de la regió mediterrània. La més coneguda de les plantes del gènere és la ruca (Eruca sativa). El nombre d'espècies d'aquest gènere està debatut entre una i cinc. Les següents espècies s'admeten a la Med-Checklist:
* Eruca loncholoma (Pomel) O.E.Schulz
* Eruca pinnatifida (Desf.) Pomel (syn. E. sativa subsp. pinnatifida (Desf.) Batt.; E. vesicaria subsp. pinnatifida (Desf.) Emberger & Maire)
* Eruca sativa Mill. (syn. E. vesicaria subsp. sativa (Mill.) Thell.)
* Eruca setulosa Boiss. & Reuter
* Eruca vesicaria (L.) Cav.
Quan es tracta com un gènere amb una única espècie, tot s'inclou dins E. vesicaria. Als Països Catalans és autòctonaEruca vesicaria.

## Morfologia

Són plantes anuals que fan de 20 a 100 cm d'alt. Les fulles estan profundament pinnades lobulades. Les flors fan de 2 a 4 cm de diàmetre dins d'una inflorescència simple (corimbe) El fruit és una síliqua de 12–25 mm de llarg amb un bec apical.

## Referències

* ↑ Med-Checklist: Eruca
* ↑ Med-Checklist: Eruca vesicaria aggregate
* ↑ Flora of China: Eruca
* ↑ Flora Europaea: Eruca
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1990
* ↑ Blamey, M. & Grey-Wilson, C. (1989). Flora of Britain and Northern Europe. ISBN 0-340-40170-2
* ↑ Flora of NW Europe: Eruca vesicaria Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine.
* ↑ Huxley, A., ed. (1992). New RHS Dictionary of Gardening. Macmillan ISBN 0-333-47494-5.