OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salzgitter

Salzgitter és una de les poques ciutats d'Alemanya fundades durant el segle xx. Ubicada al nord d'Alemanya dins de la Braunschweiger Land i al sud-oest de la Baixa Saxònia. Posseeix prop de 108.116 habitants sobre una superfície de 223,96 km² (cens del 30 de setembre del 2005).
Salzgitter es va originar com un conglomerat de diverses petites ciutats i pobles, i que avui es compon de 31 municipis, que són aglomeracions urbanes relativament compactes amb grans extensions de camp obert entre elles.
El principal carrer comercial de la ciutat es troba al barri de Lebenstedt, i el districte central de negocis es troba a la ciutat de Salzgitter-Bad. La ciutat està connectada a la Mittellandkanal i el Seitenkanal Elba per una via de distribució.
Les ciutats més properes són Braunschweig, a uns 23 km al nord-est, i Hannover, a 51 quilòmetres al nord-oest. La població de la ciutat de Salzgitter ha superat els 100.000 habitants des de la seva fundació el 1942 (que va fer d'ella una ciutat "Großstadt" en contrast amb una ciutat "Stadt" per la definició de l'alemany), quan encara es deia Watenstedt-Salzgitter. Al costat de Wolfsburg, Leverkusen i Eisenhüttenstadt, Salzgitter és.

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat de Salzgitter
* Website of the Fachhochschule Braunschweig-Wolfenbüttel Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
* Website of the Salzgitter AG (owning the iron works)
* Website of the SMAG GmbH
* Website of the Volkswagen work Salzgitter Arxivat 2005-10-29 a Wayback Machine.
# Samsan ed-Daula Dadiani

Samsan ed-Daula (Sham ad-Dawlah o Shamandavle) Dadiani fou mtavari de Mingrèlia i Svanètia del 1460 al 1474. Va succeir el seu pare Liparit I Dadiani el 1470. Va morir jove, el 1474, deixant un fill menor (Liparit II Dadiani), i el va succeir el seu oncle Vamek II Dadiani, fill de Mamia II Dadiani i germà de Liparit I Dadiani.

## Referències

* ↑ Assiatiani, Nodar; Bendianachvili, Alexandre. Histoire de la Géorgie. París: Harmattan, 1997. ISBN 2-7384-6186-7.

## Enllaços externs

* Dinastia Dadiani Arxivat 2011-08-11 a Wayback Machine..
* Genealogia
# Ariane 1

L'Ariane 1 va ser el primer coet llançat amb èxit a l'espai per l'Agència Espacial Europea —ESA, inicialment creada com a ESRO, European Space Research Organisation— al port espacial europeu situat a la localitat de Kourou a la Guaiana Francesa, el 24 de desembre de 1979. Inicialment, el projecte Ariane va tenir un cost aproximat de 1.700 milions d'euros. El coet Ariane 1 va ser utilitzat bàsicament per a posar en òrbita uns satèl·lits artificials de comunicació, a causa del fet que reduïa el cost dels llançaments individuals. A mesura que aquests satèl·lits van ser construïts cada vegada de major grandària, gràcies als avanços tecnològics, es van requerir coets més poderosos i grans, donant origen a l'Ariane 2, Ariane 3 i Ariane 4. Cap d'aquests coets representava canvis significatius en el disseny ni tecnologia, fins que es va desenvolupar l'Ariane 5.

## Desenvolupament

El 1973 es va emprendre el desenvolupament del coet Ariane, com a substitut del fallit coet Europa. El nom inicial va ser L3S liderat pel govern francès i amb el suport d'Alemanya i altre estats europeus.

## Llançaments

El primer llançament, Ariane L01, es va efectuar el 15 de desembre de 1979 però va tenir problemes tècnics, ja que no van funcionar els motors, que no van permetre una ignició amb èxit. Vuit dies després del decebedor incident, es va aconseguir fer funcionar els motors i es va planificar el llançament per a les 14:14 hores del 24 de desembre de 1979. El seu últim enlairament es va efectuar el 22 de febrer de 1986, en el qual va posar en òrbita al satèl·lit SPOT. Després d'onze llançaments amb èxit, l'Ariane 1 va ser retirat del servei per motius tecnològics i es va començar a utilitzar el recentment desenvolupat Ariane 2, de major potència i capacitat de transport.

## Referències

* ↑ Harvey, Brian. Europe's space programme: to Ariane and beyond. Londres: Springer, 2003, p. 161-165. ISBN 1-8523-3722-2 [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «Thirty years of Ariane». ESA. [Consulta: 3 novembre 2020].
# ArianeTech

ArianeTech és una empresa catalana d'enginyeria especialitzada en el disseny i construcció de prototipus de motocicleta per a fabricants internacionals, la fabricació de motocicletes de velocitat i el disseny de vagons i components per a ferrocarril. Fundada el 2004, la seva raó social és ArianeTech Ingeniería SL i té la seu a Cabrera de Mar, Maresme. A banda, disposa d'oficines a Madrid (Espanya) i Bangkok (Tailàndia).
L'empresa inicià la seva activitat centrada en la realització de tota mena de projectes dins el sector de la motocicleta, des del disseny de components fins al de motocicleta completa, treballant per a clients com ara Yamaha, Rieju, Derbi, Gas Gas, Ducati o Macbor entre d'altres. El 2009, des de l'oficina de Madrid, s'introduí en el sector del ferrocarril (ha treballat per a Talgo i Temoinsa entre altres) i, d'ençà de 2011, desenvolupa també productes per a empreses d'automoció (com ara retrovisors i para-xocs).

## Competició

ArianeTech és especialment coneguda per les seves motocicletes de competició de Moto2 i Moto3. Per mitjà de la seva escuderia ArianeRacing, la marca Ariane participa amb èxit al Campionat d'Espanya de velocitat (CEV) en ambdues categories, amb pilots com ara l'espanyol Román Ramos, el nord-americà Kenny Noyes o l'italià Luca Vitali. El prototipus de Moto2, anomenat Ariane2, debutà durant la temporada de 2011 a la cursa disputada al Circuit de Catalunya i, durant la temporada següent, Román Ramos hi aconseguí el primer podi (fou segon al circuit Motorland) i la primera victòria (al circuit d'Albacete). Al final de temporada, Ariane guanyà el Campionat de constructors de Moto2.
Pel que fa a l'Ariane3 de Moto3, es presentà a final de 2011 i debutà al CEV de 2013 pilotada pel valencià Arón Canet.

## Referències

* ↑ «Historia» (en castellà). arianetech.net. ArianeTech, 2015. [Consulta: 20 agost 2015].
* ↑ «Kenny Noyes y su apuesta por la Ariane2 en Albacete CEV» (en castellà), 20-07-2012. [Consulta: 20 novembre 2012].
* ↑ «Xavi Forés participará en el CEV con la Ariane del Team Motorrad» (en castellà), 30-06-2011. [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ «Román Ramos: «La Ariane2 es la Moto2 más completa»» (en castellà). [Consulta: 22 juliol 2012].
* ↑ «Román Ramos gana con su Ariane2 en Moto2 CEV en Albacete» (en castellà). [Consulta: 22 juliol 2012].
* ↑ «Motor Roman Ramos y Team Motorrad Subcampeones de España de Moto2 con Ariane» (en castellà), 19-11-2012. [Consulta: 20 novembre 2012].
* ↑ «Lanzamiento de las Ariane de Moto2 y Moto3» (en castellà), 20-10-2011. [Consulta: 2 maig 2013].
* ↑ «Aron Canet y Team Stratos en el CEV de Moto3 con Ariane» (en castellà), 13-11-2013. Arxivat de l'original el 19 de novembre 2013. [Consulta: 20 octubre 2014].

## Enllaços externs

* ArianeTech - Lloc web oficial (anglès) (castellà)
# Samuel San José Fernández

Samuel San José (Santander, 1 de març de 1984) és un futbolista càntabre, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Es va formar al planter del Racing de Santander. Debuta amb el primer equip a la campanya 05/06, tot jugant set partits a primera divisió. L'any següent és cedit a l'Sporting de Gijón, on és titular.
De nou a Santander, només juga un partit abans de tornar-se'n cedit, ara a la UD Las Palmas. L'equip grancanari el fitxaria el 2008, sent titular eixa temporada, a la Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Anna del Regne Unit

Anna del Regne Unit és el nom dels següents personatges:
* Anna de la Gran Bretanya (1665 - 1714) Reina de Gran Bretanya i d'Irlanda.
* Anna, Princesa Reial i d'Orange (1709 - 1759) Anna de Hannover o Anna d'Orange.
* Anna, Princesa Reial (1950) Anna Windsor o Anna Mountbatten-Windsor.
# Arkupea

Arkupea (en castellà Los Arquillos) foren construïts al segle xviii per Justo Antonio de Olaguíbel Quintana i Nicolás Díez de Güemes i conformen un carrer amb porxades de Vitòria de gran valor arquitectònic doncs és la resposta al problema que es va plantejar en intentar unir el nucli antic de Vitòria amb el nou Eixample, llavors en construcció.
La zona medieval de la capital alabesa s'assenta sobre un turó i "Los Arquillos" permeten salvar l'important desnivell per mitjà d'una sèrie d'edificis escalonats. La nova obra, que va trigar deu anys a construir-se, va ser la solució de l'eixample de la ciutat al costat de la Plaça Nova, concebuda també per Olaguibel. Així, els carrers medievals van ser accessibles des de l'eixample neoclàssic.
Se sol donar com a data de construcció l'any 1787.

## Referències

* ↑ Euskaltzaindia Gasteizko kale izendegian, Arkupeko ibilbidea
* ↑ Turismo de España. «Los Arquillos y la Plaza del Machete». Arxivat de l'original el 2009-09-23. [Consulta: 25 novembre 2012].
* Informació sobre la rehabilitació a Noticias de Álava
# San'in

San'in (japonès: 山陰地方, San'in-chihō) és una subregió de Chūgoku al Japó. Es correspon amb la meitat nord de Chūgoku banyada per la mar del Japó, en contrast amb San'yō que és la meitat sud.
El seu nom significa «obaga», perquè la regió se situa a l'obaga de la serralada de Chūgoku. Concretament, del nom 山陰, el primer kanji 山 (san) significa muntanya i el segon 陰 (in) és el «yin» (cosat fosc) del principi del Yin i Yang de la filosofia oriental.

## Demografia

La regió de San'in està formada per les prefectures de Shimane, Tottori i la meitat nord de la prefectura de Yamaguchi. Aquesta meitat nord de Yamaguchi inclou les poblacions de Hagi i Nagato. Les ciutats principals de San'in són les capitals prefecturals de Tottori i Matsue a més de Yonago i Izumo. És una de les regions menys poblades del Japó. De fet Tottori i Shimane són les dues prefectures menys poblades del país. Des de 1992 el creixement poblacional és negatiu de forma continuada i la piràmide poblacional és de les més envellides.

## Economia

És una regió poc industrialitzada i conserva un paisatge rural. La seva producció agrària és encara molt gran. Moltes zones costaneres i muntanyoses de la regió estan protegides com a parcs naturals i també s'han desenvolupat com a atraccions turístiques populars.
# Artajona

Artajona (en basc no oficial: Artaxoa) és un municipi navarrès situat a 31 km de la capital Pamplona.
Al nucli de la població s'hi aixeca un recinte emmurallat anomenat Cerco de Artajona (segle xii) amb nou torres (de les catorze que tenia originalment) i l'església fortificada de Sant Saturní, edifici gòtic del segle xiii.
# Artatama I

Artatama I (Ar-ta-ta-a-ma, "el més recte") va ser rei de Mitanni cap els anys 1430-1410 aC. Era probablement fill i va ser successor de Sausatatar.
Va buscar mantenir bones relacions amb Egipte al començament, però el faraó Amenhotep II, en el seu setè any de regnat, va fer una campanya a la regió de Cadeix (Síria) i va avançar al nord cap a Qana on va capturar un cos de carros de combat hurrites; llavors va entrar a Niya on va ser molt ben rebut; en el seu retorn a Egipte va capturar un missatger hurrita enviat per Artatama I que suposadament incitava a la revolta al vassalls egipcis.
Va voler recuperar els antics territoris de Mitanni que els hitites li havien pres i es va atrevir a reclamar-los. Però no podia actuar amb gaire pressa. L'Imperi Hitita era encara fort, i tenia sota el seu control Kizzuwadna. I els egipcis eren un enemic molt fort. Va Buscar una aliança amb Tuthmosis IV, ja que Egipte i Mitanni encara eren enemics. Va proposar-li dividir els territoris de Síria entre els dos regnes i va encetar un període de contactes diplomàtics que no es van resoldre durant els primers anys del regnat de Tuthmosis. Els egipcis discutien els termes d'una pau formal i no veien amb bons ulls les condicions d'Artama respecte als territoris a dividir. Potser com a prova de bona voluntat, els egipcis demanaven que una filla d'Aretama es casés amb el faraó. No se sap perquè el rei de Mitanni no volia acceptar aquesta condició, i només quan li havien demanat set vegades la filla, va accedir, segurament cap a l'any 1410 aC. La aliança matrimonial va facilitar un tractat formal.Es va establir una frontera comú a Síria, que va cedir a Egipte el control per la banda nord fins a Kadesh, i fins a Amurru i Ugarit al llarg de la costa. Més enllà, tot pertanyia a Mitanni. Això va evitar de moment noves incursions hitites contra els hurrites.
El va succeir el seu fill Shuttarna II.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2001, p. 186-187. ISBN 8437619181.
# Sant Andreu de Vilagrasseta

Sant Andreu de Vilagrasseta és l'església parroquial del nucli de Vilagrasseta, al municipi de Montoliu de Segarra (Segarra), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església està situada fora del nucli antic del poble, aïllat de qualsevol edifici i centrat en una plaça. Aquest edifici se'ns presenta de planta rectangular, d'una nau coberta amb volta de canó amb llunetes, capelles bastides al mur d'una façana lateral, torre campanar, capçada plana, i disposa de ràfec de teula al llarg de les façanes laterals. La coberta de l'edifici és a doble vessant, a diferència de la torre campanar que és a quatre vessants. A la façana principal s'obre la porta d'accés, d'estructura allindada, amb pilastres adossades a banda i banda i corona un frontó motllurat. Cal destacar el relleu en forma de segell que apareix centrat al mig de la llinda d'aquesta porta d'accés amb la data "1866". Damunt aquesta estructura d'accés, i seguint l'eix vertical, es disposa una fornícula buida, un òcul i una finestra cruciforme. A un angle d'aquesta façana principal, se situa una torre campanar, de planta quadrada i amb quatre ulls d'arc rebaixat. A l'interior de l'església hi ha una motllura situada a l'arrencada de la volta de canó, on surten els arcs formers que es recolzen en pilastres. L'obra presenta un parament paredat de pedra del país.

## Història

L'edifici actual és una construcció del segle xviii, però el seu inici és molt més anterior, doncs apareix com a parròquia dins de les esmenes del bisbat de Vic, a partir dels segles xi i xii amb el nom del poble de "Villa Grassa", aquest últim conegut fins al segle xiii, quan passar a ser Vilagrasseta. Durant el segle xiii, el rector d'aquesta església va pledejar sense èxit amb el monestir de Santes Creus pels drets sobre els delmes de Gramuntell. Tradicionalment sempre ha estat sufragània seva l'església de Santa Maria de Gramuntell. Aquesta església parroquial de Sant Andreu va pertànyer al bisbat de Vic fins a l'any 1957, moment que s'incorpora al bisbat de Solsona. Conserva alguns murs del temple primitiu encara que fou refeta dins l'estètica neoclàssica al segle xviii.

## Referències

* ↑ «VILAGRASSETA, Sant Andreu». Parròquies. Bisbat de Solsona. Arxivat de l'original el 28 de setembre 2015. [Consulta: 27 setembre 2015].
* 1 2 «Sant Andreu de Vilagrasseta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# Antonio de Viana

Antonio de Viana, San Cristóbal de La Laguna, Tenerife, 1578 - 1650?, fou un historiador, metge i poeta canari.

## Biografia

Va estudiar a Sevilla la Llicenciatura de Medicina, que va acabar el 1606. És possiblement en aquesta ciutat on va conèixer Lope de Vega.
Des del 1607 va prestar els seus serveis al Cabildo de Tenerife per portar a terme l'atenció dels malalts de l'hospital. També a Sevilla va ocupar la plaça de metge cirurgià de l'Hospital del Cardenal. El 1630, davant el notable augment de la seva fama, els seus contemporanis de Tenerife van aconseguir de convèncer-lo i portar-lo novament a l'illa, amb el seu antic càrrec esplèndidament remunerat. El 1633 es va traslladar a Las Palmas, on va exercir gran part de la seva professió. Va ser metge del bisbe Murgas, elevant encara més la seva reputació entre membres de tribunals i altes personalitats que en aquell temps residien a la ciutat grancanaria.

## Obres

* Antigüedades de las Islas Afortunadas(1604), poesia de gran valor que aporta una important informació sobre la costums i etnografia illenques.
* Conquista de Tenerife.
* Aparecimiento de la imagen de la Candelaria.
* Discurso en la herida que sufrió Juan Bautista Silman (1637).

## Bibliografia

* Volum 9,Enciclopedia Universal Sopena, (1967), Barcelona, Ed. Ramón Sopena.
# Arturo Coddou

Arturo Armando Coddou Geerdts (14 de gener de 1905 - 1955) fou un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1930.

## Referències

* ↑ myheritage.es
* ↑ Arturo Coddou Fitxa i estadístiques a la FIFA
# (864) Aase

Aase és l'asteroide número 864. Pertany a la família Flora. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg (Alemanya), el 30 de setembre de 1921.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
Viccionari
# Art mossàrab

L'art mossàrab neix a partir de la conquesta cristiana de territoris al nord de la península Ibèrica quan, a partir del segle ix, artistes mossàrabs procedents d'al-Àndalus s'hi desplaçaren. Portaven amb ells tècniques formals i estilístiques de les tradicions islàmiques pròpies d'aquelles terres i les reflectiren en les obres que, amb patrons preromànics i romànics, s'edificaven en aquells moments en les diferents nacions cristianes peninsulars.
L'interior de les esglésies té un aspecte oriental, ja que s'utilitzen arcs de ferradura i capitells que recorden l'art musulmà; l'església de San Miguel de Escalada (Lleó) n'és un bon exemple. També són característics de l'art mossàrab els beats, manuscrits religiosos amb il·lustracions molt belles, com el famós Beat de Liébana.
* Arc de ferradura amb aparell de plec de llibre, església de Sant Julià de Boada
* Patena d'argent amb bany d'or i inscripció del monestir de Valcavado (Palència), s. X. Conservat al Museu de la Vila Romana de la Olmeda (Saldaña)
* "La dona i el drac" de l'Apocalipsi, del beat d'Osma del Burgo de Osma (Sòria), ~1806

## Vegeu també

* Art mossàrab a Catalunya.
* Art mudèjar.
* Art preromànic.
* Art preromànic a Catalunya.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.102-103. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 5 desembre 2014].
# Abraham Kuyper

Abraham Kuijper més conegut com a Abraham Kuyper (Maassluis, 29 d'octubre de 1837 - La Haia, 8 de novembre de 1920) va ser un teòleg, periodista i polític neerlandès. Va Ser primer ministre dels Països Baixos entre 1901 i 1905. Ell va fundar el Partit Antirevolucionari.

## Referències

* 1 2 Encyclopædia Britannica, Inc., 2006. Answers.com. «"Abraham Kuyper." Britannica Concise Encyclopedia.», 10-07-2009.
# Clítor (ciutat)

Clítor (grec antic: Κλείτωρ) fou una antiga ciutat d'Arcàdia. Es creu que el seu nom deriva del fet que estava situada en una plana tancada (κλείω 'tancar'), encara que la tradició deia que l'havia fundada Clítor, fill d'Azà i net d'Arcas, el primer rei d'Arcàdia.
El seu territori es deia Clitòria (Κλειτορία), i limitava a l'est amb Fèneos, a l'oest amb Psofis, al nord amb Cineta i Acaia i al sud amb Càfies, Trípoli i Telfusa. A la plana de Sudenà (Σουδενά, reanomenada Κάτω Λουσοί el 1928), a la vall alta de l'antic riu Ladó, afluent de l'Aroànios, hi havia la ciutat dependent de Lusos, que anteriorment havia estat independent, i a la vall baixa hi havia la mateixa Clítor.
L'heroi Clítor va lluitar contra el rei Soos d'Esparta que la va voler ocupar en temps mítics, però els habitants de Clítor eren coneguts pels seus desitjos de llibertat i van aconseguir vèncer Esparta. Després va conquerir Lusi, Paus i altres ciutats pròximes, i per commemorar aquestes conquestes van dedicar a Olímpia una estàtua colossal de Zeus que Pausànies encara va veure. Clítor va ser una ciutat important dins Arcàdia i a la guerra de Tebes va lluitar contra Orcomen. Més tard va formar part de la Lliga Aquea i va rebutjar els atacs dels etolis que volien escalar les seves muralles. Algunes reunions de la Lliga Aquea es van fer a la ciutat. Estrabó diu que al segle i aC ja estava destruïda, però en realitat va subsistir amb certa importància fins al temps de Septimi Sever.
Pausànies fa una breu descripció de la ciutat i diu que hi havia temples dedicats a Demèter, Asclepi i Ilitia, i que a 4 estadis de la ciutat hi havia un temple dedicat als Dioscurs, que anomenaven «els grans déus». Més enllà, al cim d'una muntanya situada a 30 estadis, hi havia un gran temple dedicat a Atena, on se celebraven uns festivals anuals.
Les seves ruïnes es diuen avui Paleópoli, i són pròximes al llogaret de Clitoria, fins a 1912 anomenat Mazeica (grec: Μαζέικα).
Segons els escriptors antics hi havia a la ciutat una famosa font que qui bevia de la seva aigua perdia per sempre el gust pel vi. Segons algunes tradicions, Melamp va purificar en aquestes aigües a les filles del rei Pretos, les Prètides, que es van tornar boges i vagaven per tot el Peloponès. Pausànies encara explica una altra meravella de la ciutat. Diu que el riu Aorànios, que passava pel territori, tenia uns peixos anomenats poikilíai (ποικιλίαι) que cantaven com els tords. Diu que s'hi va estar tot un dia, sobretot al capvespre, que deien que era l'hora que cantaven més, però no els va sentir en cap moment. D'aquests peixos en parlen també Ateneu de Nàucratis i Plini el Vell.

## Referències

* ↑ «Caphyae».
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 1017. ISBN 9788441224223.
* 1 2 3 4 5 6 Smith, William (ed.). «Cleitor». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 desembre 2020].
* 1 2 Λιθοξόου, Δημήτρη. «Μετονομασίες των χωριών της Ελλάδας». Δημήτρης Λιθοξόου. [Consulta: 27 gener 2021].
# Dendropsophus schubarti

Dendropsophus schubarti és una espècie de granota que viu a Bolívia, el Brasil i el Perú.

## Referències

* Azevedo-Ramos, C., Angulo, A., Monteza, J.I., Jungfer, K.-H., Reichle, S., De la Riva, I. & Gascon, C. 2004. Dendropsophus schubarti. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 de gener de 2008.