OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Miquel Junyer

Miquel Junyer fou un compositor català del Classicisme, pràcticament desconegut, del qual es coneix una obertura. Se sap que tocava el violí a la mateixa orquestra que Josep Fàbrega. El 1791 era un músic del Palau de la Comtessa a Barcelona, on devia conèixer a Josep Duran.

## Referències

* BOYD, Malcom; CARRERAS LÓPEZ, Juan José. Music in Spain During the Eighteenth Century. 2000. Cambridge University Press. Pàg. 159
# Can Paula Pinyol

Can Paula Pinyol és un edifici amb façana a la cèntrica Plaça de la Corona de la ciutat de Granollers (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.
Edifici entre mitgeres, té un soterrani, una planta baixa i dos pisos. La seva façana es compon simètricament: coronada per una balustrada -amb florons i un frontó amb la data-, la planta i el cos central està fet amb carreus i la resta està estucat amb una decoració floral geomètrica de color verd clar. El portal d'entrada està fet a partir d'un arc escarser amb tres grans cartel·les que fan de suport a la balconada i recauen a les impostes i la clau de l'arc. Les finestres del primer pis, amb frontó, i les del segon, amb arc pla amb llinda en forma de tarja de ventall amb traceria de pedra, formen part d'aquesta barreja d'elements que, juntament amb el frontó i la barana, li donen un caràcter eclèctic a aquest edifici.
L'activitat industrial del segle xix portà la indústria tèxtil a Granollers, que començà la seva creixença amb les manufactures cotoneres i llurs indústries auxiliars, que van estendre la trama urbana fora del recinte emmurallat i prop de les vies de comunicació, iniciant l'allargament del nucli entre el Congost i el ferrocarril de França. És així com la carretera Barcelona-Ribes es converteix en l'eix de la ciutat: zona d'eixample al final del segle xix, on trobem representats els moviments arquitectònics dels darrers cent anys, com ara, casa Torrebadella, casa Trullàs, el Nou Museu o Casa Pinyol.

## Notes

* 1 2 «Can Paula Pinyol». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Flooxer

Flooxer és un lloc web pertanyent a Atresmedia on es publiquen vídeos curts. La plataforma web es posà en funcionament el 2015.
Es publicà en aquesta les websèries:
* Paquita Salas.
* Marica tú
* Temporada baja
* Indetectables
* El Partido
* Malviviendo
* Dos Salaos en Modo Random

## Referències

* ↑ «Atresmedia entra en el sector de los vídeos cortos por internet con Flooxer». El Mundo, 17-11-2015 [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ Ortiz Villeta, Áurea «Series que veremos en 2018 (edición nacional)». Culturplaza, 30-12-2017 [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ «Marica tú». Filmaffinity. [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ «Temporada baja». Filmaffinity. [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ «Indetectables». Filmaffinity. [Consulta: 1r gener 2018].
* ↑ «Flooxer presenta cinco nuevas series de producción propia con #SeriesFlooxer». ADSLZone, 03-06-2016 [Consulta: 1r gener 2018]. Arxivat 2 de gener 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-01-02. [Consulta: 1r gener 2018].
# Roccella fuciformis

Roccella fuciformis és una espècie de fong liquenitzat i és l'espècie tipus del gènere Roccella. Es fa servir per a fer paper de tornassol junt amb dues espècies de líquens més: Roccella tinctoria i Lecanora tartarea.

## Referències

* ejournal.unam.mx Arxivat 2015-06-16 a Wayback Machine.
# Endrio Leoni

Endrio Leoni (Dolo, Venècia, Veneto, 22 d'agost de 1968) és un ciclista italià, que fou professional entre 1990 i 2002. Bon esprintador, en el seu palmarès destaquen, per damunt de tot, quatre victòries d'etapa al Giro d'Itàlia i una a la Volta a Espanya. La seva carrera esportiva va finalitzar amb una suspensió de mig any per dopatge.

## Palmarès

* 1989
** 1r a la Vicenza-Bionde
* 1990
** Vencedor d'una etapa a la Ruota d'Oro
* 1992
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda
* 1993
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Pulla
* 1994
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa a la Ruta Mèxic
* 1997
** 1r al Giro del Llac Major
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa a la Volta als Països Baixos
* 1998
** Vencedor d'una etapa al Giro de la Província de Reggio de Calàbria
* 1999
** 1r al Gran Premi de la costa dels Etruscs
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2000
** 1r al Gran Premi de Denain
** 1r al Grote Scheldeprijs
** 1r al Poreč Trophy 1
** 1r al Poreč Trophy 2
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Múrcia
* 2001
** 1r al Grote Scheldeprijs
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a l'Algarve
** Vencedor de 2 etapes a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Múrcia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Castella i Lleó
* 2002
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Andalusia

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1994. Abandona. Vencedor d'una etapa
* 1997. Abandona
* 1999. No surt (3a etapa)
* 2000. Abandona
* 2001. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1991. 133è de la classificació general
* 1992. Abandona. Vencedor de 2 etapes
* 1993. 106è de la classificació general
* 1994. Abandona. Vencedor de 2 etapes. Porta la màglia rosa durant 1 etapa
* 1997. Abandona (10a etapa)
* 1998. Fora de control (17a etapa)
* 1999. Abandona (14a etapa)
* 2001. No surt (17a etapa)

## Referències

* ↑ (anglès) Figueras, Leoni, Elli and four others suspended, Cyclingnews.com, 8 maig 2002.

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Platyrhina sinensis

Platyrhina sinensis és un peix de la família dels rinobàtids i de l'ordre dels rajiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 68 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Japó fins al Vietnam.

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Pau de l'Arna

Can Pau de l'Arna és una masia de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una masia de tipus basilical. L'edifici té planta i pis principal, amb unes golfes de teulada independent sobre las part central de l'edifici. Les obertures de la planta baixa i el primer pis són allindanades i estan emmarcades per carreus de pedra. Les tres portes del primer pis donen pas a balcons amb la barana de ferro. A les golfes hi ha tres finestres d'arc de mig punt que tenen la línia d'imposta motllurada. El ràfec de la teulada està decorat amb una motllura que, quan arriba a les golfes, continua recte separant el primer pis del superior.
Al costat dret hi ha un cos annex de planta baixa i un pis. Al primer pis s'obre una galeria de tres arcs de mig punt, però un d'ells està tapiat.
Davant de la casa hi ha un pati i l'accés al recinte es fa mitjançant una reixa metàl·lica.

## Referències

* «Can Pau de l'Arna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Flor Alpaerts

Flor Alpaerts (Anvers, 12 de setembre de 1876 - Anvers, 5 d'octubre de 1954) va ser una directora, pedagog i compositora belga. Es va graduar a la "Vlaamse Muziekschool" el 1901.
Va ser director artístic de la "Fundació Peter Benoit", codirector de la "Royal Opera Flamenca" i membre de la Reial Acadèmia de Bèlgica. Com a compositor es va convertir en el primer impressionista flamenc, amb el poema simfònic Pallieter (1921-1924).
Alpaerts va deixar enrere un extens treball. Primer va compondre amb un estil impressionista, més tard expressionista i finalment neoclàssic. Es va inspirar en la vida flamenca. Peter Benoit va ser el seu gran model, però va adaptar els principis de Benoit i va donar a la música flamenca un mode d'expressió modern i un rostre contemporani. Va escriure sobretot per a l'orquestra simfònica, però també va escriure música incidental, una òpera, moltes cançons flamenques, música de cambra i treball per a bandes de llautó i conjunts de vent.
Entre els estudiants destacats s'inclouen les dues compositores, Denise Tolkowsky i Ernest Schuyten.

## Obra

* Psyché (1899), poema simfònic
* Herleving (1904)
* Cyrus (1905) inspirat en una obra de Louis Couperus
* Lentesymfonie (1906)
* Pallieter (1921), poema simfònic
* Benedictus Deus (1926) per a cor mixt
* Tijl Uilenspiegel (1927), poema simfònic
* James Ensor-suite (1931), considerat la seva obra mestra
* Salome's dans van de zeven sluiers (Salome's dance of the seven veils)
* Shylock, òpera en tres actes (1910-1913)

## Fonts

* Flor Alpaerts al CeBeDeM
# Vóikove

Vóikove (ucraïnès: Войкове, en rus: Войково, Vóikovo) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 1.694 habitants. Pertany al districte rural de Pervomàiske.

## Referències

* ↑ «Телефонные коды городов Крыма после присоединения». Предложения по отдыху в Крыму. Arxivat de l'original el 2016-06-05. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Sainte-Rose (Guadalupe)

Sainte-Rose és un municipi francès, situat a Guadalupe, una regió i departament d'ultramar de França situat a les Petites Antilles. L'any 2006 tenia 19.989 habitants. Limita amb Deshaies a l'oest i amb Lamentin a l'est.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1999 | 2006 |
| 17.605 | 19.989 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Daniel Jean | |
| 1995-2001 | Clodomir Bajazet | Divers droite |
| 2001- | Richard Yacou | UMP |

## Personatges il·lustres

* Ronald Zubar, futbolista

## Galeria d'imatges

* Alcaldia
# Saguer

El saguer, en anglès safety (S), és un tipus de jugador defensiu de futbol americà.
Els saguers formen part de l'equip defensiu,i pertanyen a la secundària, i a l'inici de jugada, són els jugadors més endarrerits de la defensa, els més propers a la zona d'anotació pròpia, a unes 10 o 15 iardes de la línia de scrimmage. Ells defensen les passades, donen suport en les jugades de correguda i, ocasionalment, corren cap al camp contrari per desfer la jugada atacant.
Hi han dos tipus de saguers i cadascun té la seva funció, encara que han de ser jugadors adaptables:
* el saguer fort, (en anglès strong safety, SS) acostuma a ser el més fort i la seva funció principal és placar els corredors que hagin passat les altres línies de defensa;
* el saguer lliure, (en anglès free safety, FS) acostuma a ser el més alt i ràpid, per defensar millor les jugades de passada. A més acostuma a quedar-se sol com a últim defensa pel que ha de tenir un gran sentit de col·locació i preveure els moviments contraris.

## Referències

* ↑ «saguer». termcat. Departament de Cultura - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Safety» (en anglès). Merriam-Webster. Encyclopædia Britannica. [Consulta: 3 agost 2024].
* 1 2 «Terms Glossary» (en anglès). NFL Football Operations. National Football League. [Consulta: 3 agost 2024].
* 1 2 Miquel. «Posiciones – El Safety» (en castellà). 11InchBall, 05-03-2019. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «The Positions in a Football Secondary» (en anglès). For Dummies. John Wiley & Sons, Inc. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ «Profundo» (en castellà). Theplaybook.jimdo.com. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ Ibeas García, Rubén. «Las claves del trabajo de los safeties en la defensa» (en castellà). As. Grupo Prisa, 18-05-2015. [Consulta: 29 juliol 2024].
# Enginyer

* Per a altres significats, vegeu «Enginyer (desambiguació)».
Un enginyer o enginyera és una persona professional de l'enginyeria i que per tant es dedica a aplicar conjuntament el coneixement científic, la tecnologia i l'enginy en un context social i ambiental específic real i amb uns recursos determinats. Poden dissenyar materials, estructures, espais, serveis, productes i sistemes tot tenint en consideració múltiples aspectes com per exemple la funcionalitat, la seguretat i el cost econòmic. La paraula «enginyer» deriva de les arrels llatines ingeniare ('planejar', 'elaborar', 'idear', 'arreglar') i ingenium ('intel·ligència', 'creativitat').
Els enginyers i les enginyeres tenen amplis coneixements de ciències pures i de ciències aplicades, i el seu treball en recerca i desenvolupament és diferent que el que duen a terme els científics, els quals fan recerca bàsica. La seva feina forma l'enllaç entre les descobertes científics i les seves aplicacions subseqüents a les necessitats humanes i la qualitat de vida.

## Referències

* 1 2 Bureau of Labor Statistics, U.S. Department of Labor. «Engineers» (en anglès). Occupational Outlook Handbook, 2006-07 Edition, 2006. Arxivat de l'original el 2006-02-19. [Consulta: 19 febrer 2013].
* 1 2 National Society of Professional Engineers. «Frequently Asked Questions About Engineering» (en anglès). Arxivat de l'original el 2006-05-22. [Consulta: 19 febrer 2013]. «Science is knowledge based on observed facts and tested truths arranged in an orderly system that can be validated and communicated to other people. Engineering is the creative application of scientific principles used to plan, build, direct, guide, manage, or work on systems to maintain and improve our daily lives»
* ↑ Oxford Concise Dictionary, 1995 (en anglès)
* ↑ "engineer". Oxford Dictionaries. Abril de 2010. Oxford University Press (en anglès).

## Vegeu també

* Científic
# Mehmet Shehu

Mehmet Shehu (Çorrush, 10 de gener de 1913 - Tirana, 17 de desembre de 1981) fou un polític comunista albanès.
Militant comunista des de ben jove, va estudiar a l'acadèmia militar de Nàpols i lluità amb les Brigades Internacionals a la Guerra Civil espanyola (1936-1939). Fou internat a França del 1939 al 1942, va tornar a Albània i formà part del moviment partisà.
El 1948 va ingressar al politburó del Partit del Treball d'Albània i fou nomenat ministre d'interior i vicepresident. El 1954 fou nomenat primer ministre i el 1974 ministre de defensa. Home fort del partit després d'Enver Hoxha, del qual en fou considerat successor, el 1981 fou deposat dels seus càrrecs perquè s'oposava a la línia aïllacionista de Hoxha, raó per la qual més tard l'acusaren d'espiar per a la CIA i per a Iugoslàvia.
Oficialment s'informà que se suïcidà d'un tret al cap a la banyera de casa seva, cosa que era un delicte segons la llei albanesa, i raó per la qual fou enterrat fora del cementiri acusat de ser enemic del poble, però la seva esposa Fiqerete i les seves dues filles foren detingudes i internades sota diversos pretexts. El seu nom desaparegué de la història albanesa.
Després de la caiguda del comunisme el 1991, el seu fill Bashkim Shehu ha reclamat de les autoritats el retorn de les despulles del seu pare, cosa que aconseguí el 2001. La seva tragèdia ha estat recreada per l'escriptor Ismail Kadare en el llibre El successor (2003).
# Capelleta de la Mare de Déu del Pilar

La Capelleta de la Mare de Déu del Pilar és una obra de la Ràpita (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Fornícula amb arc carpanell molt rebaixat i cobert per un trencaaigües que sobresurt en rajola. Es troba just a sobre de l'arc de mig punt de l a porta d'accés a l'escala de veïns a un edifici de dos pisos. Els interiors i els marcs de fusta estan pintats en blau.
La imatge és una verge amb el nen, policromats, a sobre d'una columneta.

## Història

A la tarja de ventall, en forja, de la porta d'accés: "1931".

## Referències

* 1 2 3 «Capelleta de la Mare de Déu del Pilar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Vincenzo Rossello

Vincenzo Rossello (Stella San Bernardo, Ligúria, 16 de febrer de 1923 - Alessandria, 20 de gener de 1989) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1946 i 1958. Durant aquests anys aconseguí sis victòries, destacant dues etapes al Tour de França i dues al Giro d'Itàlia.
El seu germà Vittorio també fou ciclista professional entre 1946 i 1957.

## Palmarès

* 1948
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1949
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
* 1953
** 1r del Circuit de Maggiora
* 1955
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Ciclomotorístic

## Resultats al Giro d'Itàlia

* 1946. Abandona
* 1947. Abandona
* 1948. 18è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1949. 18è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1950. 24è de la classificació general
* 1951. 9è de la classificació general
* 1952. 20è de la classificació general
* 1953. 10è de la classificació general
* 1954. 40è de la classificació general
* 1955. 41è de la classificació general
* 1956. Abandona
* 1957. 32è de la classificació general

## Resultats al Tour de França

* 1947. Abandona (17a etapa)
* 1948. Abandona (7a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1949. 36è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1953. 22è de la classificació general

## Referències

* ↑ «ROSSELLO Vincenzo». [Consulta: 14 agost 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Vincenzo ROSSELLO» (en italià). [Consulta: 14 agost 2022].
# Samana

«Samana o Samaná» té aquests significats:
# Enginyer (desambiguació)

«Enginyer» té aquests significats:
* Enginyer, professional format en enginyeria o que la practica.
* Enginyer militar, un treballador de combat dedicat a la construcció de ponts i altres estructures
* Enginyer de vol, persona que assisteix el pilot pel que fa al funcionament de l'avió, en vol i a terra
* Enginyer de sistemes, dins l'entorn dels sistemes d'informació
# Mendonk

Mendonk és un antic municipi de Bèlgica a la confluència del Moervaart amb el Zuidlede. El 1927 va cedir un troç del seu territori a la ciutat de Gant per a l'eixample del polígon industrial i les darsenes al marge del canal Gant-Terneuzen. El 1965 finalment per la mateixa raó va deixar d'existir com a municipi i el seu territori va ser compartit entre Gant i Wachtebeke. És un típic poble lineal a ambdós costats del carrer Major.
Durant l'antic règim pertanyia a l'administració civil a la castellania d'Oudburg Oriental i a l'eclesiastica de l'Abadia de Sant Bavó de Gant. D'aquesta època data el costell de Mendonk, desmuntat durant la revolució francesa i restaurat com munument, sense funció judicial el 1872. De l'església amb arrels fins al segle VII dedicada a Bavó de Gant no queda gairebé res. Va ser reconstruïda després de la Guerra dels Vuitanta Anys el 1688 i reemplaçat per un temple nou en estil neoromànic de l'arquitecte E. de Perre-Montigny, que també va dissenyar l'escola municipal en estil eclèctic. Incendiada el 1944 durant la Segona Guerra Mundial, l'església va ser reconstruïda per l'arquitecte A. Bressers. Avui és un poble residencial per als treballadors del polígon industrial del canal.
El primer esment Medmedung (694?) indica un origen fràncic merovingi. El sufix -dung, avui -donk significa «cresta sorrosa al maresme», el prefix medme- significa «del mig».

## Referències

* ↑ Bogaert, Chris; Lanclus, Kathleen; Verbeeck. «Mendonk» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 1983. [Consulta: 8 juny 2018].
* ↑ Broeckaert, Jan. «Mendonk». A: Geschiedenis van de gemeenten der provincie Oost-Vlaanderen: Arrondissement Gent, 1,4. Ledeberg, St.-Martens-Leerne, Lemberge, Loochristi, Loo-ten-Hulle, Lovendegem, Machelen, Mariakerke, Meigem, Melle, Melsen, Mendonk (en neerlandès). Gant: Annoot-Braeckman, 1870, p. 1-62.
* ↑ Bogaert, Chris; Lanclus, Kathleen. «Schandpaal» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2003. [Consulta: 8 juny 2018].
* ↑ 0 «Parochiekerk Sint-Bavo» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2016. [Consulta: 26 juny 2018].
* ↑ «Geschiedenis van de Gentse Kanaaldorpen en -zone (=Història dels pobles gantencs al canal i de la zona del canal)» (en neerlandès). Ajuntament de Gant. [Consulta: 26 juny 2018].
* ↑ «meduma». Historische woordenboeken Nederlands en Fries. Instituut voor de Nederlandse taal.

## Bibliografia

* Mendonk vroeger (trad. Mendonk antany) (en neerlandès). Ajuntament de Gant, 1981, p. 22.
# Capelleta de la Mare de Déu dels Àngels

La Capelleta de la Mare de Déu dels Àngels és una obra de la Ràpita (Montsià) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Fornícula situada sobre la porta d'un garatge, amb arc carpanell molt rebaixat, amb trencaaigües de rajola. A sobre, més arquejat. Marc amb fusta. L'interior està pintat amb blau i l'exterior emblanquinat. La imatge és de guix policromat.

## Història

La imatge fou restituïda després de la guerra civil (1936-39).

## Referències

* 1 2 «Capelleta de la Mare de Déu dels Àngels». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Fitelefantòidies

Phytelephantoideae és una subfamília de plantes arecàcies (palmeres). Són palmeres monoiques. La seva distribució és a Amèrica del Sud: Conca de l'Amazones, a Bolívia, l'Equador i el Perú, i a la costa nord-oest de Colòmbia, i interior de Veneçuela i Panamà.

## Gèneres

* Ammandra - Phytelephas - Aphandra

## Referències

* https://www.researchgate.net/publication/256402051_A_monographic_study_of_the_subfamily_Phytelephantoideae_Arecaceae
* http://plantgenera.org/taxonomy.php?id_taxon=%2013684
# Sant Sadurní de Collsabadell

Sant Sadurní de Collsabadell és una església romànica del poble de Collsabadell, al municipi de Llinars del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici palesa diferents moments constructius. La nau central és coberta amb volta de canó apuntat (segle xiii). Hi ha quatre capelles laterals i presbiteri i una capella a la dreta, més recent. Campanar de planta quadrada de pedra de fil granítica, formata per tres cossos, gàrgoles en el superior i coronat per merlets. Se situa damunt una capella coberta amb volta de creueria. A l'exterior, al nord, restes romàniques de carreu de granit i arcuacions cegues de tipus llombard. L'absis primitiu era rodó. La porta és rectangular.

## Història

El lloc ja s'esmenta l'any 998 en el cartulari de Sant Cugat, i la parròquia el 1040 al Liber Antiquitatum. Va pertànyer a la canònica de la seu de Barcelona. L'edifici és del segle xi i es va reformar al segle xiii. Posteriorment, als segles XVI-XVIII, es van afegir les capelles laterals i el campanar. El 1786-87 es va reconstruir el presbiteri, fent-lo més gran. L'any 1736 es va refer la façana. Al segle xx es va afegir una capella. En aquesta església s'hi establí l'any 1977 una petita comunitat de monges cistercenques procedents de l'abadia de Vallbona de les Monges.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Sadurní de Collsabadell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ Zaragoza i Pascual, Ernest. Catàleg dels monestirs catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 1997, p. 82. ISBN 84-7826-887-1.