OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calixto Méndez Mendoza

Calixto Méndez Mendoza, conegut futbolísticament com a Calixto, (Las Palmas de Gran Canaria, 10 de desembre de 1937 - Huelva, 8 de febrer de 2015) fou un futbolista canari de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Es formà a diversos clubs de Las Palmas, com el CD Pilar, l'Atletico Arenal, el CD Porteño, i el Racing Club (1957-59). La següent temporada feu el servei militar a Ceuta i jugà a l'equip UD Riffien-Haddú, de tercera divisió, filial del Club Atlético Ceuta. Retornà a la seva ciutat natal per jugar dues temporades a la UD Las Palmas a segona. El 1962 fitxa pel CD Málaga a primera divisió, amb el qual perd la categoria.
L'any 1964 fitxa per l'Espnayol, però acaba cedit al CE Europa a segona divisió. Les següents temporades juga al Llevant UE i Recreativo de Huelva, també a segona, i el 1968 marxa als Estats Units per jugar a la NASL, als Baltimore Bays. Finalitzà la seva trajectòria a l'Algeciras CF.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «CALIXTO». tintaamarilla.es. Arxivat de l'original el 2017-03-20. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Perfil a amigosmalaguistas». amigosmalaguistas, 28-03-1946. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Fallece en Huelva a los 77 años el exfutbolista Calixto Méndez». Mundo Deportivo, 08-02-2015. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Calixto Méndez Mendoza a BDFutbol
# Bømlo

Bømlo és un municipi situat al comtat de Vestland, Noruega. Té 11.778 habitants (2016) i la seva superfície és de 246,57 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Svortland.

## Informació general
### Nom

El municipi duu el nom de l'illa de Bømlo (en nòrdic antic: Bymbil), possiblement derivat de Bembel, el que significa melic o estómac. En aquest context es creu que es refereix a alguna cosa gruixuda o inflada, com ara les muntanyes de Siggjo. Fins al 1918 el nom va ser escrit Bommel.

### Escut d'armes

L'escut d'armes va ser concedit el 29 de febrer de 1980. Els seus colors són vermell i gris clar, i il·lustren la fulla d'una nimfeàcia entrellaçada amb un trèvol. L'estructura de trèvol simbolitza els tres municipis anteriors, Bremnes, Moster, i Bømlo, que es va unir el 1963. La nimfeàcia, però, va ser triada simplement com un element decoratiu sense cap raó concreta.

## Geografia

El municipi inclou al voltant de 900 illes, illots i esculls, tot i que la majoria són molt petites i deshabitades. L'illa principal també es diu Bømlo, i altres illes destacades del municipi són Moster, Otterøya, Spyssøya, Goddo, i Espevær. El municipi es troba al nord de l'entrada del fiord de Hardanger, al sud del Selbjørnsfjorden, i a l'oest del Stokksundet. L'Innværfjorden és un petit fiord que parteix l'illa de Bømlo al voltant del poble de Rubbestadneset.
La gran illa de Stord es troba a l'est. Bømlo està connectat amb Stord per un pont penjant, que ha fet que el transport cap i des del municipi sigui més fàcil i més eficaç.
Bømlo inclou un bon grup d'àrees residencials, situades sobretot a Svortland, Søra-Bømlo, Rubbestadneset, Moster, Finnås, Gilje, Goddo, i Hiskjo. Svortland és el centre administratiu, on hi ha les botigues, un centre cultural, les escoles i els edificis oficials, i es troba una mica al nord del centre de l'illa. Moster és d'altra banda més a l'est, amb un alt percentatge dels cristians dedicat a almenys tres diferents denominacions cristianes.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 20 novembre 2016].
* ↑ «O. Rygh: Norske Gaardnavne». www.dokpro.uio.no. [Consulta: 9 desembre 2016].
* ↑ «Bømlo - Kommunevåpen Bømlo (coat of arms)». www.ngw.nl. [Consulta: 9 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Bømlo - Lloc web oficial
# Camama

Camama és una comuna del municipi de Belas de la província de Luanda. Té uns 190.000 habitants.

## Referències

* ↑ «Municipis de la província de Luanda». Arxivat de l'original el 2017-03-24. [Consulta: 23 març 2017].
* ↑ Cubataworldphotos.com. «Angola: Comunas», 18 dezembro 2010.
# Preston (Kansas)

Preston és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 164 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Preston tenia 164 habitants, 70 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 134,7 habitants/km².
Dels 70 habitatges en un 31,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,9% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 27,1% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 3,7% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.607 $ i la renda mediana per família de 31.429 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.375 $ mentre que les dones 17.000 $. La renda per capita de la població era de 12.899 $. Entorn del 8,9% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Preston (Missouri)

Preston és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 113 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Preston tenia 113 habitants, 50 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 256,6 habitants per km².
Dels 50 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 14% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 16,8% entre 25 i 44, un 28,3% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 19.583 $ i la renda mediana per família de 19.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.313 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era d'11.318 $. Entorn del 31% de les famílies i el 30,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Preston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ca n'Elies (Castellbisbal)

Ca n'Elies és una masia de Castellbisbal (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia d'estructura compositiva simple, amb planta rectangular, la façana del qual s'estructura amb planta baixa, pis i una coberta a dues vessants.
El portal d'entrada és de punt rodó dovellat.
Una de les finestres de la façana principal està emmarcada amb brancals de pedra i decorada amb petites escultures de caps humans que recorden al gòtic.

## Referències

* 1 2 3 «Ca n'Elies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 1r abril 2019].
# Ca n'Enrich

Ca n'Enrich és una masia d'Òdena (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta en forma d'"L", de planta baixa, pis i golfes i teulada a dues vessants, tancada per un pati interior. La porta d'entrada al cos principal és adovellada. A l'interior, en semisoterrani, hi ha dos cellers amb volta de rajola. A la planta baixa s'hi troba l'antiga cuina amb campana de fums central, foc de rotllo i forn de pa. Al primer pis una sala central i una galeria (oberta posteriorment) amb pilars decorats amb rajola esmaltada, arcs apuntats i barana de ferro treballada.

## Història

A la clau de l'arc de la porta d'entrada hi ha la data del 1769. A la façana posterior, en una llinda de finestra, hi ha la data del 1706.

## Referències

* 1 2 «Ca n'Enrich». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 octubre 2018].
# Província d'Ángel Sandoval

La província d'Ángel Sandoval és una de les 15 províncies del Departament de Santa Cruz a Bolívia. La seva capital és San Matías.
La província va ser creada el 1948, durant la presidència d'Enrique Hertzog, i va ser gestionada per Viador Moreno Peña. Anteriorment havia pertangut a les províncies Velasco i Chiquitos. Rep el nom de l'escriptor i magistrat Ángel Sandoval.

## Referències

* ↑ https://gacetaoficial.santacruz.gob.bo/archivos/estatuto_autonomico.pdf
# Camille Dahlet

Camille Dahlet (Saverne, 21 de juliol de 1883 -Brumath, 28 de desembre de 1963) fou un religiós i polític alsacià. Pastor protestant, milità en el nacionalisme alsacià dins el Partit Republicà Radical i Radical-Socialista francès, amb el que el 1928 fou escollit adjunt a l'alcalde d'Estrasburg i diputat per Saverne, pel Parti progressiste («Fortschrittspartei»).
El 1928 també participà com a observador amb el bretó Maurice Duhamel al Congrés de les nationalitats organitzat a Ginebra per la Societat de Nacions, però aquest congrés fou a poc a poc controlat pels nacionalsocialistes alemanys. Això i la deriva prohitleriana de bona part del moviment nacionalista alsacià el va fer prendre distàncies i el 1936 es va integrar en el grup dels Independents d'Acció Popular, d'inspiració socialcristiana.
El 10 de juliol de 1940 va votar a favor de concedir plens poders al mariscal Philippe Pétain i abandonà tota activitat política. Segons Marie-Joseph Bopp refusà voluntàriament a treballar amb els nazis, segons Robert Heitz són els alemanys qui malfien d'ell i el confinen a treballar en la seva farmàcia.
Tot i que el nacionalisme alsacià va quedar fortament desacreditat per la seva col·laboració amb el Tercer Reich, en acabar la guerra va intentar continuar la seva carrera política, però només va assolir un 3% dels vots a les eleccions legislatives de 1956.

## Referències

* ↑ Marie-Joseph Bopp, Ma ville à l'heure nazie, Éditions de la Nuée bleue, 2004.
* ↑ Robert Heitz, Souvenirs de jadis et de naguère
# Cal Cardona (Cornudella de Montsant)

Cal Cardona és una obra de Cornudella de Montsant (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de paredat amb planta baixa, pis i golfes. A la façana s'hi obren dues finestres a la planta baixa i tres balcons al pis. La porta, amb llinda de pedra i impostes, té a la clau la data de la construcció i les inicials "FP". Els balcons són de forja i de bon gust.

## Història

La casa, construïda en els anys anteriors a la fil·loxera, és un bon exponent de les edificacions de qualitat clarament rurals. Sense haver sofert modificacions, Cal Cardona es presenta avui en un estat acceptable, llevat d'una desitjable reparació o agençament de la façana.

## Referències

* 1 2 «Cal Cardona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Província de Santiago (República Dominicana)

Santiago és una província de la República Dominicana. Està formada per 10 municipis sent la seva capital Santiago de los Caballeros. Es troba a la part nord-central, en la regió Cibao. Limita amb les províncies de Valverde al nord-oest, Puerto Plata al nord, Espaillat i La Vega a l'est, San Juan al sud i Santiago Rodríguez a l'oest.
Des del 20 de juny de 2006 està dividida en els següents municipis i districtes municipals:
* Baitoa
* Jánico, districtes municipals: El Caimito i Juncalito
* Licey al Medio, districte municipal Las Palomas
* Puñal, districtes municipals: Canabacoa i Guayabal
* Sabana Iglésia, districtes municipals: Sabana Iglésia Abajo i Villa Bao
* Santiago de los Caballeros (ciutat capital), districtes municipals: Alto Bao, Hato del Yaque, La Canela, Pedro García i San Francisco de Jacagua
* San José de las Matas, districtes municipals: El Rubio, La Cuesta, Las Placetas, Las Manaclas i Diferencia
* Tamboril, districtes municipals: Canca La Piedra, Carlos Diaz, Amaceyes i Ceboruco
* Villa Bisonó, districte municipal: Navarrete
* Villa González, districtes municipals El Limón i Palmar Arriba
Llista dels municipis i els districtes municipals amb població segons estimació del 2014:.
| Nom | Població total | Població urbana | Població rural |
| Baitoa | 32.570 | 8.958 | 23.612 |
| Jánico | 58.521 | 24.362 | 34.159 |
| Licey al Medio | 64.522 | 53.211 | 11.311 |
| Puñal | 77.562 | 74.188 | 3.374 |
| Sabana Iglésia | 47.522 | 15.842 | 31.680 |
| San José de las Matas | 68.212 | 35.900 | 32.312 |
| Santiago de los Caballeros | 1.000.087 | 733.109 | 266.978 |
| Tamboril | 79.522 | 14.700 | 64.822 |
| Villa Bisonó | 55.523 | 29.039 | 26.484 |
| Villa González | 59.321 | 29.927 | 29.394 |
| Total provincial | 1.543.362 | 1.019.236 | 524.126 |

## Referències

* ↑ Departamento de Cartografia, Division de Limites y Linderos. «Listado de Codigos de Provincias, Municipio y Distritos Municipales, Actualizada a Junio 20 del 2006» (en castellà). Oficina Nacional de Estadistica. Arxivat de l'original el 2007-03-14. [Consulta: 24 gener 2007].
* ↑ new municipality of Baitoa
* ↑ «Estimaciones y Proyecciones de la Población Dominicana por Regiones, Provincias, Municipios y Distritos Municipales» (PDF) (en castellà). Consejo Nacional de Población y Familia, 2014. Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 2 febrer 2014].

## Enllaços externs

* Oficina Nacional de Estadística, Statistics Portal of the Dominican Republic
* Oficina Nacional de Estadística, Maps with administrative division of the provinces of the Dominican Republic
# Quadrangle Diana Chasma

El quadrangle Diana Chasma és un dels 62 quadrangles definits per la cartografia de Venus aprovats per la Unió Astronòmica Internacional.
En els mapes a escala 1 / 5.000.000 (identificat amb el codi V-37) inclou la porció de la superfície de Venus situada en latitud d'entre 0° a 25° S, i longitud entre 150º a 180° E.
Deu el seu nom al Diana Chasma.

## Referències

* ↑ USGS Astrogeology: Gazetteer of Planetary Nomenclature « Quadrangles de Venus a escala 1 / 5.000.000 »
* 1 2 Diana Chasma, V-37
# Quadrangle Discovery

El quadrangle Discovery és un dels 15 quadrangles definits del reticulat cartogràfic adoptat de la Unió Astronòmica Internacional per Mercuri. Comprén la part de la superfície de Mercuri entre entre els 21° i els 66° latitud S i entre els 0° i els 90° longitud O i és identificat amb el codi H-11.
Discovery Rupes és l'estructura geològica present al seu interior triada com epònim pel mateix quadrangle. Aquesta denominació ha estat adoptada el 1976 després que la missió Mariner 10 disposara de les primeres imatges de la superfície de Mercuri. Abans s'anomenava quadrangle de Solitudo Hermae Trismegisti, pel nom de la característica d'albedo que havia estat històricament identificada en aquest lloc de la superfície.
Durant els tres sobrevols planetaris de Mercuri es va obtenir un cartografia parcial de la seva superfície. Després de la missió MESSENGER es va poder completar el mapa i millorar el detall de la part ja coneguda.
La regió no es caracteritza només per la Discovery Rupes, sino també per nombrosos cràters.

## Referències

* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - Description». [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ NASA. «SP-423 Atlas of Mercury - The regions of Mercury as seen by Mariner 10.». [Consulta: 9 juny 2021].

## Bibliografia

* Trask, N.J. «Geologic Map of the Discovery Quadrangle of Mercury» (en anglès). USGS. DOI: 10.3133/i1658. [Consulta: 9 juny 2021].
# Cal Puig (Gaià)

Cal Puig és una masia de Gaià (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia orientada al sud. Tipus I de la classificació de J. Danés. Edifici de tres plantes envoltat de construccions annexes que fan un pati d'entrada. Material de construcció: pedra.

## Història

No es tenen notícies històriques, però segons testimonis orals sembla que l'edifici pot ser meitats del segle xix.

## Referències

* 1 2 «Cal Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Cal Pubilló (Odèn)

Cal Pubilló és una masia de Canalda (municipi d'Odèn a la comarca catalana del Solsonès). Està situada a 1.340 m. al cap d'amunt de la Serra de Puig-arnau, al vessant meridional de la Serra del Port del Comte, sota mateix de la carretera L-401, a la capçalera de la Rasa de Puig-arnau
Al km 39,5 de dita carretera es troba el trencall que baixa a la masia. Pel seu costat hi passa el GR-1
Molt ben restaurada, junt amb la masia de Puig-arnau, han format un complex de turisme rural

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Cal Pubilló (Odèn)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pyrenestes

Pyrenestes és un gènere d'ocells de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.7, 2011) aquest gènere està format per tres espècies:
* Pyrenestes minor - estrilda becgrossa menuda.
* Pyrenestes sanguineus - estrilda becgrossa escarlata.
* Pyrenestes ostrinus - estrilda becgrossa ventrenegra.
# Can Fonoll

Can Fonoll és una propietat rural de Santa Maria del Camí situada entre S'Arboçar, es Cabàs, Son Canals i es Cirerers. A una de les cases hi va tenir la residència i l'estudi el pintor Ritch Miller. Ha estat dedicada al conreu dels cereals i dels ametlers.

## Referències

* ↑ «Fonoll, Son». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 5. Palma: Promomallorca, p. 362. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Santa Maria recorda el pintor americà Ritch Miller < Arxiu 1999-2003 < Notícies < Mallorca @ MallorcaWeb». [Consulta: 22 març 2024].
# Can Matllo (Caldes de Malavella)

Can Matllo és una masia situada als afores del nucli urbà de Caldes de Malavella (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. S'hi arriba des d'un trencall que surt de la urbanització Llac del Cigne.

## Descripció

És un edifici de planta baixa, pis i golfes, amb la teulada a dues vessants orientades als laterals. La porta d'entrada principal, és d'arc de mig punt, format per grans dovelles. Els murs són de pedra, igual que la cadena cantonera però aquí la pedra està treballada en carreus. Destaquen les obertures del pis, d'estil renaixentista. Són finestres amb arc conopial cec, i guardapols amb les impostes decorades, la central amb puttis, la de la dreta amb petxines, i la de l'esquerra amb un capitell petit decorat amb elements vegetals. A la finestra de les golfes hi ha una llinda amb la data 1570. De la façana en destaca un rellotge de sol, i la reixa de forja (probablement de l'edifici originari) que protegeix una finestra de la planta baixa. Al costat de l'edifici trobem construccions on guardar la maquinària agrícola. No ha sofert reformes importants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Matllo». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2014].
# Can Mas (Olot)

Can Mas és una casa al centre de la ciutat d'Olot catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Durant la segona meitat del segle xix a Olot continuen les vicissituds bel·lico-polítiques. Malgrat tot, a la vila i la comarca s'han anat generant un fort nucli industrial que portarà a un creixement de la ciutat i a una notable activitat artística. Culturalment, cal remarcar l'aparició de periòdics importants com "El Deber", "El Faro de la Montaña" o "La Aurora Olotense"; cal destacar també l'aparició de l'Escola pictòrica d'Olot, que suposa l'entroncament de l'art català amb els corrents europeus. Urbanísticament s'edifiquen nombroses cases al carrer Mulleres i bisbe Lorenzana, s'aixequen innombrables capelles i es fan els projectes de la plaça Clarà i el passeig de Barcelona.
Can Mas constitueix una casa de planta rectangular entre mitgeres, amb teulada a dues aigües i els vessants cap a les façanes principals. Té planta baixa, dos pisos i terrassa amb un àtic reculat. La planta baixa té dos grans portals d'accés, amb boniques reixes de ventilació de les entrades, emmarcats per estucats encoixinatss simulant pedra. Cal destacar l'àmplia tribuna doble del primer pis, sostinguda per grans mènsules a la planta baixa; està decorada amb un fris de rajoles i una cornisa amb motius vegetals. Les baranes de la tribuna són de ferro forjat simulant fullatges estilitzats. El pis superior té quatre balcons amb baranes de fosa. La cornisa està sostinguda per mènsules. Recentment ha estat restaurada amb encert respectant els colors originals.

## Referències

* 1 2 «Can Mas». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Can Mas de Baix

Can Mas de Baix és una masia del poble de Bigues, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca catalana del Vallès Oriental.
Es troba en el sector de ponent del terme del poble de Bigues, ja ratllant el terme del de Riells del Fai. És a l'esquerra del torrent del Quirze, a migdia de Can Prat de la Riba, a ponent de les Vinyes del Margarit i de la Baga de Can Prat.
La masia original es trobava a uns 200 metres a ponent, però el pas d'una línia elèctrica va provocar el seu enderrocament i reconstrucció en l'actual ubicació, perdent tota la seva personalitat com a masia i esdevenint una casa unifamiliar aïllada, del segle xx.
S'hi accedeix per una pista rural en bon estat que arrenca del punt quilomètric 23,1 de la carretera BP-1432, des d'on surt cap al nord-est i en 500 metres mena fins a la masia de Can Prat de la Riba.
Està inclosa a l'Inventari del patrimoni cultural i en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Referències

* ↑ «Inventari Patrimoni Cultural de Bigues i Riells. Memòria tècnica». Arxivat de l'original el 2010-11-16. [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Can Mataró (Abrera)

Can Mataró és una obra d'Abrera (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular i sostre a dues aigües de teula àrab amb façana arrebossada. Amb el temps ha estat força modificada, sobretot a la façana. De l'edificació original es conserva el portal adovellat de mig punt; un altre d'arc rebaixat, també a la planta baixa. Al primer pis hi ha tres balcons allandats i amb barana de ferro forjat.
A la part posterior se li va adossar una altra construcció.

## Història

Ensems amb Can Martinet, és una de les cases més antigues conservades a Abrera, nucli urbà bastant transformat pels polígons industrials, construccions de pisos i cases unifamiliars adossades.

## Referències

* 1 2 3 «Can Mataró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].