# Homenots

«Homenots» és una sèrie de seixanta semblances fetes per Josep Pla sobre personatges del seu temps. Foren publicades entre el 1958 i el 1962 per l'Editorial Selecta i, entre el 1969 i el 1974, repartits en quatre volums de l'Obra Completa de Josep Pla de l'Editorial Destino.

## Els homenots

Els seixanta personatges escollits per Josep Pla són majoritàriament escriptors, periodistes, artistes, polítics i personatges pintorescs o d'abast local que superen, segons l'autor, el conformisme, la ignorància o el negativisme:
| « | Per mi un homenot és un tipus singular, insòlit, una persona que s'ha significat, en una qualsevol activitat, d'un manera remarcable | » |
| — Josep Pla en el prefaci de la segona sèrie d'«Homenots» de Selecta |||

### Primera sèrie

| Prat de la Riba Pompeu Fabra Joaquim Ruyra Ramon Turró Antoni Gaudí Isidre Nonell Eugeni d'Ors | J. Bofill i Mates Carles Riba Francesc d'A. Galí Joan Crexells Joan Estelrich Sadurní Ximénez Josep Miró i Folguera Joaquim Pena |

### Segona sèrie

| Pere Bosch Gimpera Ramon d'Abadal Vicens Vives Josep Ferrater Mora Francesc Duran Reynals Josep Trueta Joan Coromines Francesc de B. Moll | Joan Miquel i Avellí Pere Coll i Rigau Ramon M. Roca i Sastre Joan Ventosa i Calvell Josep Maria de Porcioles Andreu Nin Josep Maria Cruzet Antoni Palau Dulcet |

### Tercera sèrie

| Aristides Maillol Joan Alcover Francesc Gimeno Vicent Blasco Ibáñez Amadeu Vives Josep Maria Sert Josep Carner | Joaquim Sunyer Juli Garreta Xavier Nogués Enric Casanovas Feliu Elias Josep Sebastià Pons Marià Llavanera Pau Casals |

### Quarta sèrie

| Josep Maria de Sagarra Eduard Toda Josep Maria Junoy Alfred Sisquella Salvador Dalí Salvador Espriu Joan Serra | Ramon Godó Joan Salvat-Papasseit Joan Fuster Antoni Simon Mossa Joan Capri Josep Llorens Artigas Miquel Dolç i Dolç |

## Anàlisi

Josep Pla, des dels inicis de la seva carrera periodística i literària, va tractar i estudiar personatges amb freqüència; per això, Gabriel Ferrater el defineix com el «memoralista de gent». Aquests relats també destaquen per l'amenitat i l'humor de Josep Pla. La classificació de l'obra és difusa, perquè a més del retrat, Josep Pla inclou a Homenots el relat, el diàleg, l'escena, l'anècdota o l'assaig.
| « | Aquests Homenots no són més que capítols d'unes vastíssimes memòries que de jove vaig proposar-me d'escriure i que ja no escriuré per la dispersió sinistra que el periodisme ha projectat sobre la meva existència | » |
| — Josep Pla en el prefaci de la segona sèrie d'Homenots de Selecta |||
Toni Sala en el pròleg de Dotze homenots destaca el caràcter reivindicatiu de l'obra, argumentant que formen part d'una feina de recuperació de la memòria i de reconstrucció del país durant la postguerra.

## Referències

* ↑ Bonada 1991: p. 175
* ↑ Bonada 1991: p. 182
* ↑ Bonada 1991: p. 178
* ↑ Bonada, Lluís «Toni Sala destaca el valor reivindicatiu dels retrats de Pla en el pròleg del recull ‘Dotze homenots'». El Temps, 09-07-2013. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2013 [Consulta: 2 setembre 2013].

## Bibliografia

* Bonada, Lluís. L'obra de Josep Pla. Barcelona: Teide, 1991 (El Blau Marí). ISBN 84-307-8434-9.
* Pla, Josep. Dotze homenots. Toni Sala (selecció i pròleg). Labutxaca, 2013. ISBN 978-84-9930-703-9.

## Enllaços externs

* Obra Completa al web de la Fundació Josep Pla