OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Balança de torsió

Una balança de torsió és un aparell que té el seu fonament en el pèndol de torsió. Està constituït per un material elàstic sotmès a torsió (parell torsor). Quan se li aplica una torsió, el material reacciona amb un parell de torsió contrari o recuperador. La va dissenyar originalment el geòleg britànic John Michell i la va millorar el químic i físic de la mateixa nacionalitat Henry Cavendish. L'instrument el va inventar de manera independent el físic francès Charles-Augustin de Coulomb l'any 1777, qui el va utilitzar per a mesurar l'atracció elèctrica i magnètica.

## Tipus d'elements de torsió

Els materials més utilitzats per a efectuar la torsió solen tenir una forma allargada en forma de xapa, cable, barra, etc.
* Fils metàl·lics de torsió s'empren en els rellotges de pèndol de torsió.
* Les barres de torsió (o sway bars) s'utilitzen en alguns dissenys de suspensió dels automòbils. El que fan és transmetre parcialment el moviment d'una roda cap a la roda de l'altre costat, millorant l'estabilitat del vehicle en les corbes.

## Usos i aplicacions

Coulomb va emprar la balança per a mesurar la força electroestàtica entre dues càrregues. Va trobar que la força electroestàtica entre dues càrregues puntuals és directament proporcional al producte de les magnituds de les càrregues elèctriques i inversament al quadrat de la distància entre les càrregues: aquest descobriment el va denominar Llei de Coulomb.
La balança de torsió consisteix en dues boles de metall subjectes pels dos extrems d'una barra suspesa per un cable, filament o xapa prima. Per a mesurar la força electroestàtica es pot posar una tercera bola carregada a una certa distància. Les dues boles carregades es repel·len o atreuen, causant una torsió d'un cert angle. D'aquesta manera es pot saber quanta força, en newtons, és requerida per a torsionar la fibra un cert angle. La balança de torsió es va emprar per a definir inicialment la unitat de càrrega electroestàtica; avui dia es defineix com la càrrega que passa per la secció d'un cable quan hi ha un corrent d'un ampere durant un segon de temps.
En l'experiment de Cavendish realitzat el 1798 per a mesurar la constant de la gravitació amb la major precisió possible, es va utilitzar una balança de torsió.
Les balances de torsió se segueixen emprant avui dia en els experiments de física.

## Vegeu també

* Pèndol de torsió
* Oscil·lador harmònic
* Parell de torsió

## Enllaços externs

* Garatge Moll de torsió de les portes de garatge Tutorial de Richard J Kinch. Inclou una anàlisi de les fórmules des d'un punt d'enginyeria amb abundants propietats de materials.
* How To Replace Garatge Door Torsió Springs by Dan Musick
* Measuring Big G Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., JH Gundlach, Measurement Sci & Tech 10 454 (1999) Arxivat 2006-08-29 a Wayback Machine. (Recent physics experiment at the University of Washington using a torsion spring)
# Eleccions parlamentàries finlandeses de 1907

Les eleccions parlamentàries finlandeses del 1907 es van celebrar els dies 15 i 16 de març de 1907 al Gran Ducat de Finlàndia, autònom dins l'Imperi Rus, després de les reformes electorals de 1906, per tal de substituir l'antiga Dieta de Finlàndia (finès Suomen maapäivät) per un Parlament (Eduskunta) modern de 200 diputats escollits per sufragi universal. Foren les primeres eleccions europees amb vot femení. El partit més votat fou el socialdemòcrata.

## Resultats

| Partit | Partit | Vots | % | Escons | +/– |
| | Partit Socialdemòcrata | 329.946 | 37,03 | 80 / 200 | Nou |
| | Partit Finlandès | 243.573 | 27,34 | 59 / 200 | Nou |
| | Partit Jove Finlandès | 121.604 | 13,65 | 26 / 200 | Nou |
| | Partit Popular Suec | 112.267 | 12,60 | 24 / 200 | Nou |
| | Lliga Agrària | 51.242 | 5,75 | 9 / 200 | Nou |
| | Unió de Treballadors Cristians | 13.790 | 1,55 | 2 / 200 | Nou |
| | Altres | 18.568 | 2,08 | 0 / 200 | Nou |
| Total | Total | 890.990 | 100 | 200 | Nou |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 890.990 | 99,07 | | |
| Participació | Participació | 899.347 | 70,65 | | |
| Cens | Cens | 1.272.873 | 100 | | |
| Font: ||||||

## Referències

* ↑ Thomas T Mackie & Richard Rose (1991) The International Almanac of Electoral History, Macmillan, p114 (vote figures)
* Tilastokeskus (www.stat.fi 2005)
* Toivo Nygård & Veikko Kallio: Rajamaa, in Suomen historian pikkujättiläinen (edit. Seppo Zetterberg), p. 553-565, WSOY: Porvoo 2006. ISBN 951-0-27365-1
* Esko Heikkonen, Matti Ojankoski & Jaakko Väisänen: Muutosten maailma 4: Suomen historian käännekohtia, p. 67-71, WSOY: 2005. ISBN 951-0-27645-6
# Referèndum estatutari a Catalunya de 1979

El Referèndum estatutari a Catalunya de 1979 es va celebrar el dijous, 25 d'octubre d'aquell any i va servir per aprovar l'Estatut d'Autonomia de Catalunya de 1979. La participació va ser d'un 59,7% amb un 88,6% de vots afirmatius i un 7,8% de negatius. Posteriorment, el text fou ratificat pels plens del Congrés dels Diputats (29 de novembre) i del Senat d'Espanya (12 de desembre) i sancionat i promulgat uns dies més tard pel rei Joan Carles I. La jornada va estar marcada per una forta pluja i va coincidir amb el referèndum per aprovar l'Estatut d'autonomia del País Basc de 1979.

## Referències

* ↑ «REAL DECRETO-LEY 14/1979, de 14 de septiembre» (en espanyol). BOE, 24-09-1979. [Consulta: 1r juny 2023].
* ↑ «Crònica de la jornada» (en castellà). La Vanguardia [Barcelona], //.

## Bibliografia

* Sobrequés, Jaume. L'Estatut de la Transició.
# Plectrohyla ixil

Plectrohyla ixil és una espècie de granota que es troba a Guatemala i Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Plectrohyla ixil. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 6 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Balança romana

Balança romana és una escultura situada a la Barceloneta, al carrer d'Andrea Dòria, entre els carrers de Miquel Boera i de la Conreria, enfront del Centre Cívic Barceloneta. Obra de l'escultor grec Jannis Kounellis, el 1992 es va instal·lar contra i penjant d'una pared mitgera en un solar obert per l'enderrocament d'un edifici entre l'antic carrer Almirall Cervera (actual carrer de Pepe Rubianes) i el carrer Baluard, però el 2007, arran de la construcció d'un nou edifici al solar, es va moure a un emplaçament actual.
Està construïda de bigues que sostenen altres peces d'acer que configuren set balances penjades en cascada, sobre cadascuna de les quals hi ha dos sacs de cafè plens d'autèntic cafè. Vol ser una al·legoria de l'antic moll del port, on els seus estibadors descarregaven aquest i altres productes.
Forma part de l'exposició Configuracions urbanes, organitzada per la nominació de Barcelona com a seu dels Jocs Olímpics, que consisteix en vuit obres creades per sis artistes estrangers, un madrileny i un de català, que formen un recorregut pels barris de la Ribera, la Barceloneta i el Port Vell. El projecte va estar dirigit per la crítica d'art Gloria Moure.

## Referències

* ↑ «Art públic». Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Capó, Jaume; Catasús, Aleix. Guia d'escultures de Barcelona. Edicions Polígrafa, SA, 2003. ISBN 978-84-343-1019-3.
* ↑ «Exaltació olímpica». Ajuntament de Barcelona.
# Nové Sady

Nové Sady és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2021 tenia 1.296 habitants.

## Referències

* ↑ «Nitriansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 22 gener 2021. [Consulta: 25 gener 2022].
# El Colomer (Amer)

El Colomer és una masia d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificis aïllats formats per tres sectors originals, de tres i dues plantes i coberta de doble vessant a façana situat al sector nord-oest d'Amer, a sobre la Font Picant. És una masia d'estructura complexa, composta per dos edificis adossats, un gran paller antic convertit en masoveria i l'antiga era de batre. Els dos sectors són arrebossats, encara que un d'ells l'ha perdut en gran part.
Com hem apuntat, l'edifici principal està compost per dues cases. La casa de la dreta consta de dues plantes i golfes, amb porta emmarcada de pedra sorrenca i forma d'arc rebaixat, finestres de llinda monolítica i un badiu format per tres arcs de rajola, a les golfes. Els cairats del sostre són de fusta i es veuen des de l'exterior.
La casa de l'esquerra, posterior, consta de dues plantes i soterranis (degut al desnivell del terreny), també té una porta d'arc rebaixat, però emmarcada de pedra calcària, i una balconada al primer pis. Aquest balcó corregut conté dues obertures i al costat del balcó es conserven restes d'un rellotge de sol pintat de color blau amb un sol inserit en un rombe. Sota d'aquesta casa hi ha diverses corts, abeuradors i estables pel bestiar.
El ràfec de la casa de l'esquerra està format per tres fileres de rajola, dues de planes i una en forma de dent de diamant. El de la casa de la dreta està format per una filera de teula.
Pel que fa al paller, té dues plantes i coberta de doble vessant a laterals. Aquest paller fou adaptat i transformat en casa de dues plantes a la part posterior. Destaca per l'embigat de cairats de fusta de les dues plantes, l'escala amb volta lateral, l'adossat amb tres finestres d'arc de mig punt de rajola i pel ràfec emergent suportat per dues escaires de fusta. Una de les pedres del pilar depedra que suporta el primer pis conté gravada la data de 1832.

## Història

Casa pairal documentada des del segle xiii. L'edifici és datat dels segles xviii i xix. El paller fou adaptat com a habitatge durant el segle xix.
A la llinda de la porta de la casa de la dreta, a la dovella central de l'arc rebaixat, hi ha gravada la data de 1858.Durant el segle xix i XX, fou la casa pairal de la família Ramon.
El Colomer és un veïnat d'Amer on actualment hi ha l'antiga masia, formada per dos cases adossades i el paller, vàries cases de nova edificació i reforma i l'ermita, restaurada de manera molt especial, de Sant Marçal del Colomer (veure la fitxa corresponent a Sant Marçal del Colomer, Amer). Actualment no està habitat, i el propietari, que resideix a l'Aragó, quan ve s'està en una altra casa de la vora, més ben arranjada, vora l'ermita de Sant Marçal. L'antic mas està guardat per gent d'Amer, que hi fan feines de manteniment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «El Colomer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Telacanthura

Telacanthura és un gènere d'ocells de la família dels apòdids (Apodidae). Aquests falciots habiten a la ecozona afrotròpica.

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* falciot cuaespinós negre (Telacanthura melanopygia).
* falciot cuaespinós dels baobabs (Telacanthura ussheri).

## Referències

* ↑ «Apodidae». aviansystematics.org. The Trust for Avian Systematics. [Consulta: 5 agost 2023].
* ↑ ITIS #553657
* ↑ «Owlet-nightjars, treeswifts & swifts». IOC World Bird List Version 14.1. International Ornithologists' Union, December 2023. [Consulta: 8 gener 2024].
# Ratolí marsupial triratllat

El ratolí marsupial triratllat (Myoictis melas) és una espècie de marsupial dasiüromorf. Aquest marsupial carnívor viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* Australasian Marsupial and Monotreme Specialist Group (1996). Myoictis melas. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 maig 2006 (en anglès).
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# Plectrohyla labedactyla

Plectrohyla labedactyla és una espècie de granota endèmica de Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L., 2004. Plectrohyla labedactyla.Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 6 de gener de 2008.
# Associació Sant Martí Esport

L'Associació Sant Martí Esport (ASME) és un club poliesportiu del barri de La Verneda de Barcelona, fundat la dècada dels 80. Té diverses seccions a nivell amateur: bàsquet, handbol, hoquei en línia, gimnàstica rítmica, trampolí, taekwondo, destacant-ne les de trampolí i doble trampolí, amb diversos campionats estatals tan per equips com individualment.
A més, destaca l'equip femení d'hoquei sobre gel, conegut com a ASME Barcelona Ice Blue Cats, fundat el juny de 2014 i considerat com el primer equip català d'hoquei sobre gel femení. Entre d'altres èxits, va aconseguir la Lliga i la Copa de la Reina la temporada 2015-16.

## Palmarès

* 1 Lliga espanyola d'hoquei gel femenina: 2015/16
* 1 Copa espanyola d'hoquei gel femenina: 2015/16

## Referències

* 1 2 «Ice Blue Cats, las pioneras catalanas». El Mundo Deportivo, 31-12-2014. [Consulta: 12 juny 2019].
* ↑ «Associació Sant Martí Esport». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El repte de l'ASME Barcelona Ice Blue Cats». Fosbury, 22-09-2016. [Consulta: 12 juny 2019].

## Enllaços externs

* Associació Sant Martí Esport - Lloc web oficial
# Oligocottus rubellio

Oligocottus rubellio és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des de Fort Bragg (Califòrnia, els Estats Units) fins al nord de la Baixa Califòrnia (Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* ↑ Boyle, K.S. i M.H. Horn, 2006. Comparison of feeding guild structure and ecomorphology of intertidal fish assemblages from central California and central Chile. Mar. Ecol. Prog. Ser. 319:65-84.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Yoshiyama, R.M., C. Sassaman i R.N. Lea, 1986. Rocky intertidal fish communities of California: temporal and spatial variation. Environ. Biol. Fish. 17(1):23-40.

## Bibliografia

* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Thallomys

Thallomys és un gènere de rosegadors de la subfamília dels murins, format per quatre espècies.

## Distribució i hàbitat

Viuen a l'Àfrica Austral i l'Àfrica oriental, on viuen des d'Etiòpia i Somàlia fins a Angola i Sud-àfrica. El seu hàbitat són els arbustos i altres hàbitats oberts, on sovint es troben les acàcies. D'aquí prové el seu nom comú en altres llengües.

## Descripció

Tenen a una longitud conjunta del cap i del cos que fa entre 12 i 16 centímetres, a més d'una cua que fa entre 13 i 21 centímetres de llargada. El seu pes oscil·lar entre 63 i 100 grams. El pelatge és de color gris groguenc o marró grisos a la part superior, mentre que és blanc al ventre i a les potes. Els pèls són bastant llargs.

## Ecologia

Poden escalar bé i construir els seus nius a les branques o en forats entre les arrels. En general, en un gran arbre hi viu un grup, format per com a màxim de dues parelles adultes i la seva descendència. El seu aliment consisteix en brots, fulles i sucs d'arbres, i de vegades insectes o fruites.

## Taxonomia

Les espècies d'aquest gènere formen part de la Divisió Oenomys, dins la tribu dels arvicantinis. Les quatre espècies del gènere són:
* Thallomys loringi
* Thallomys nigricauda
* Rata de les acàcies (T. paedulcus)
* Thallomys shortridgei

## Estat de conservació

Excepte Thallomys shortridgei, del qual no es coneix en quin grau de perill es troba, atès que no s'ha fet cap observació recentment, segons la UICN les altres tres espècies no estan en perill.

## Notes

* ↑ En alemany, Akazienratten, vol dir rata de les acàcies. En castellà són conegudes comunament com ratas de las acacias.

## Referències

* 1 2 3 Musser, Guy G.; Carleton, M.D.. «Superfamily Muroidea». A: Don E. Wilson i DeeAnn M. Reeder. Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, p. 894-1531. ISBN 0-8018-8221-4.
* 1 2 3 Nowak, Ronald M. Walker's mammals of the world (en anglès). 6ena edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1999, p. 2015. ISBN 9780801857898.
* ↑ Boitani, L. & Taylor, P.J. (2008). Thallomys shortridgei. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, 2013. UICN, edició 2013.2. Consultat el 01-01-2018.
# Polimeda

Polimeda (en grec antic Πολυμήδη) va ser, segons la mitologia grega, una filla d'Autòlic i Mestra.
Es va casar amb Èson i va ser mare de Jàson. Quan el seu marit va ser condemnat a mort per Pèlias, després de destronar-lo de Iolcos, Polimeda el va maleir i es va penjar. També tenia un fill petit anomenat Pròmac, però Pèlias el va matar per aniquilar la nissaga d'Èson. Els mitògrafs anomenen de vegades la dona d'Èson, Alcímede.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 450. ISBN 9788496061972.
# Xavier Blanch i Pla

Xavier Blanch i Pla (Barcelona, 1918 — Madrid, 1999) fou un pintor barceloní. Entre 1939 i 1941 va estudiar a l'Escola de Belles Arts de Sant Jordi. Els seus mestres van ser Josep Civil, Joan Serra, Ramon de Capmany. Fou un assidu de la Sala Parés, com Josep de Togores o Pere Pruna. La seva primera exposició individual va ser el 1942, any en què també va obtenir el premi extraordinari de Miquel Mateu Pla per a artistes novells de l'Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona (obra Plaza vieja). Durant la dècada del 1960 va viure a Roma. També va passar diverses temporades a Cadaqués, on va exposar a la “Galeria 1” el 1979.
Els seus quadres mostren una paleta suau de colors. La majoria de les seves obres mostren temàtica figurativa, sobretot figures femenines, tot i que també va treballar el paisatge i alguna natura morta.

## Referències

* ↑ «Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona». ABC, 19-07-1942, p. 17.
* ↑ «Xavier Blanch i Pla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tharrats, Joan Josep. Cent Anys de Pintura a Cadaqués. Barcelona: Parsifal Edicions, 2007. ISBN 84-95554-27-5.
# Llista de mestres de l'Orde del Temple a Aragó i Catalunya

Llista de mestres de l'Orde de cavalleria del Temple a Aragó i Catalunya
* Pere de Rovira (novembre de 1143-gener de 1158)
* Hug de Barceló (1159-abril de 1162)
* Hug de Gaufred (maig de 1163-1166)
* Arnau de Torroja (octubre de 1166-març de 1181)
* Berenguer d'Avinyó (abril de 1181-març de 1183)
* Guiu de Selló (abril-juny de 1183)
* Ramon de Canet (novembre de 1183-juliol de 1185)
* Gilbert Erill (octubre de 1185-agost de 1189)
* Ponç de Rigalt (setembre de 1189-febre de 1195)
* Guerau de Carcí (febre de 1196)
* Arnau de Claramunt (abril-novembre de 1196)
* Ponç Menescal (desembre de 1196-Juny 1199)
* Arnau de Claramunt (agost de 1199-abril de 1200)
* Ramon de Gurb (abril de 1200-novembre de 1201)
* Ponç de Rigalt (abril de 1202-juliol de 1206)
* Pere de Montagut (juliol de 1207-juny de 1212)
* Guillem Cadell (octubre de 1212-maig de 1213)
* Guillem de Mont-rodon (gener de 1214-setembre de 1218)
* Guillem d'Azilac (febre de 1221-juliol de 1223)
* Ripert de Puig-guigó (gener de 1224)
* Folc de Montpesat (1224-desembre de 1227)
* Guillem Cadell (març de 1229-juny de 1232)
* Ramon Patot (maig de 1233-abril de 1234)
* Hug de Montllor (maig de 1234-abril de 1238)
* Esteve de Bellmunt (juny-novembre de 1239)
* Ramon de Serra (maig de 1240-juny de 1243)
* Guillem de Cardona (gener de 1244-maig de 1252
* Hug de Joyheu (setembre de 1254-juny de 1247/març de 1258)
* Guillem de Montanyana (maig de 1258- febre de 1262)
* Guillem de Pontons (març de 1262-agost de 1266)
* Arnau de Castellnou (març de 1267- febre de 1278)
* Pere de Montcada (abril de 1279- octubre de 1282)
* Berenguer de Santjust (abril de 1283-maig de 1290)
* Berenguer de Cardona (juny de 1291-gener de 1307)
* Ximén de Lenda (setembre de 1307)
El 1307 és dissolt l'Orde del Temple.

## Bibliografia

* Alan J. Forey, The templars in the 'Corona de Aragón', Oxford University Press, 1973, (Apèndix II, p. 420). ISBN 0-19-713137-9.
* Joan Fuguet i Carme Plaza, Els templers guerrers de Déu. Entre Orient i Occident, Rafael Dalmau, Ed., Barcelona, 2012, (Apèndix III, p. 251). ISBN 978-84-232-0769-5.
# Taterillus congicus

Taterillus congicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al Camerun, la República Centreafricana, el Txad, la República Democràtica del Congo, el Sudan i el Sudan del Sud. Els seus hàbitats naturals són les sabanes sudaneses, les sabanes boscoses i les illes de sabana situades a l'interior de boscos tropicals humits. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Taterillus congicus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 5 juliol 2017.
Espècies vivents de jerbus petits :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia  · Família: Muridae :
Tribus Ammodillini, Desmodilliscini, Gerbillurini i Taterillini :
Tribu Gerbillini :
Categoria :
# Recuerda cuándo

Recuerda cuando va ser una sèrie de televisió emesa per TVE el 1987.

## Argument

Marta (Tina Sáinz) i Andrés (Manuel Galiana) són una parella que ha iniciat els tràmits judicials de divorci i divisió de béns, després d'un temps de separació. El retrobament farà que rememorin no sense certa dosi de nostàlgia els temps viscuts i les experiències compartides, la qual cosa els portarà algun problema amb les seves noves parelles. En una sèrie de flashback, el fil argumental transcorre al llarg de gairebé 20 anys d'història d'Espanya, entre 1968 i 1987.

## Localitzacions

La sèrie, rodada en format vídeo, es va gravar en les localitats de Madrid i San Lorenzo del Escorial.

## Llista d'episodis

* El reencuentro — 7 d'octubre de 1987
* El amor — 14 d'octubre de 1987
* Las chicas — 21 d'octubre de 1987
* La trampa — 11 de novembre de 1987
* La soledad — 18 de novembre de 1987
* El engaño — 25 de novembre de 1987
* El amante — 2 de desembre de 1987
* El accidente — 9 de desembre de 1987
* El ático — 16 de desembre de 1987

## Referències

* Revista Teleprograma. Número 1124. 19 d'octubre de 1987.
* ↑ TV2 estrena esta noche la serie dramática "Recuerda cuando", de Adolfo Marsillach, La Vanguardia. 7 d'octubre de 1987.
* ↑ Adolfo Marsillach vuelve a TVE con 'Recuerda cuando' El País. 7 d'octubre de 1987.