OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Argentea i Vulfurà de Còrdova

Argèntea (Bobastro, segle x - Còrdova, 13 de maig de 931) va ser una dona musulmana convertida al cristianisme. Amb el religiós franc Vulfurà (Gàl·lia, final del segle ix - Còrdova, 13 de maig de 931), predicador cristià, van ser morts per no voler abjurar de la seva fe. Són venerats com a sants per diverses confessions.

## Biografia

Argèntea era una dona musulmana, filla del cabdill Úmar ibn Hafsun, muladí descendent d'una noble família goda de la serralada de Ronda i castellà de Bobastro (segons algunes tradicions, la noia havia nascut a Priego de Córdoba). En 898, Úmar s'havia convertit al cristianisme i prengué el nom de Samuel. Argèntea també va convertir-se i, en morir la seva mare Columba, la jove va començar, amb unes amigues, a viure en comunitat a casa seva, lliurant-se a la vida ascètica i contemplativa.
Úmar s'havia rebel·lat contra Abd-ar-Rahman III i Bobastro fou presa en 928, i Argèntea i les seves companyes anaren a un monestir de Còrdova, on visqué tres anys.
Mentrestant, un franc anomenat Vulfurà havia arribat des de França a la ciutat (la tradició diu que va tenir una revelació en somnis que li ordenava d'anar-hi) per predicar l'Evangeli. Detingut, confirmà davant el jutge la seva fe cristiana i la voluntat de continuar predicant, i fou condemnat a mort. En saber-ho, Argèntea el visità diverses vegades a la presó, fins que anà al tribunal i ella mateixa es confessà cristiana, per la qual cosa també fou condemnada, després que se li tallés la llengua.
Els dos van morir executats el 13 de maig de 931. Els cristians en recolliren els cossos i els sebolliren a la basílica dels Tres Sants, avui església de San Pedro.

## Bibliografia

* Joaquín Lorenzo Villanueva. Año christiano de España. Madrid: Imprenta Real, 1792. Vol. 5, p. 286-291.
# Museu de Västerbotten

El Museu de Västerbotten (suec: Västerbottens museum) és un museu comarcal ubicat a la zona de Gammlia a Umeå (Suècia)que explica la història cultural del Comtat de Västerbotten. El museu es va crear com una suma de museus anteriorment existents, per això compta amb el museu a l'aire lliure de Gammlia, una exposició d'esquí (anteriorment coneguda com el Museu suec de l'Esquí), una exposició de Pesca Marítima (anteriorment el Museu Marítim i de la Pesca), l'arxiu del moviment popular del comtat de Västerbotten i un nombre de Campaments Sami. El museu també gestiona les excavacions arqueològiques de la zona i publica la revista Västerbotten.

## Referències

* ↑ «Verksamhetsberättelse 2009» (pdf) p. 4. Västerbottens museum. Arxivat de l'original el 2018-12-26. [Consulta: 28 març 2014].
* ↑ «Den gamla liden blir Gammlia». Västerbottens museum. Arxivat de l'original el 10 de maig 2011. [Consulta: 3 febrer 2011].
# Aplocheilichthys terofali

Aplocheilichthys terofali és una espècie de peix pertanyent a la família dels pecílids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 3,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (9°N-8°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conques dels rius Mé, Comoé i Sassandra a la Costa d'Ivori.

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són la desforestació i el desenvolupament agrícola i urbà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Aplocheilichthys terofali» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Wildekamp, R.H., R. Romand i J.J. Scheel, 1986. Cyprinodontidae. P. 165-276. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC; Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Teugels, G.G., C. Lévêque, D. Paugy i K. Traoré, 1988. État des connaissances sur la faune ichtyologique des bassins côtiers de Côte d'Ivoire et de l'ouest du Ghana. Rev. Hydrobiol. Trop. 21(3): 221-237.
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Huber, J.H., 1996. Killi-Data 1996. Updated checklist of taxonomic names, collecting localities and bibliographic references of oviparous Cyprinodont fishes (Atherinomorpha, Pisces). Société Française d'Ichtyologie, Muséum National d'Histoire Naturelle, París. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Atracció

L'atracció és el sentiment de proximitat i interès entre persones que porta a començar una relació amorosa, d'amistat o d'admiració. En psicologia social s'estudien els factors que poden provocar atracció, que són:
* aspecte físic considerat bell
* efecte d'exposició (el contacte reiterat amb una persona pot fer sorgir l'atracció)
* similaritat (es jutja que la persona té un origen semblant, uns mateixos valors o aficions i que això pot portar a la compatibilitat)
* personalitat oberta, agradable i amb optimisme
* bon ús de les habilitats socials
* complementarietat (es busca allò que hom no té)
* recompenses psicològiques
* reciprocitat (és més probable que agradi una persona a la qual hom agrada)

## Referències

* ↑ Miller, R, Perlman, D, & Brehm, S (2006). Intimate Relationships. New York: McGraw-Hill.
* ↑ Waldron, V. R., & Applegate, J. L. (1998). Similarity in the use of person-centered tactics: Effects on social attraction and persuasiveness in dyadic verbal disagreements. Communication Reports, 11(2), 155-165.
* ↑ http://allpsych.com/psychology101/attribution_attraction.html Arxivat 2013-08-26 a Wayback Machine.
# Museu de l'Oli

El Museu de l'Oli o Antiga Masia Sala és una obra de les Borges Blanques (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. A l'edifici hi ha el Parc Temàtic de l'Oli i a prop s'hi troben les Oliveres del Parc Temàtic de l'Oli.

## Edifici

El Museu de l'oli o antiga Masia Sala possiblement té els seus orígens cap al segle xvii. La masia té planta baixa i primer pis; feta a base de grans pedres irregulars. Destaca la simetria de les finestres i porta d'entrada, dibuixades per grans lloses de pedra regulars. El sostre de teula àrab és a quatre aigües. El recinte a més d'oferir visites i ser un punt de difusió dels productes locals, la torre sala acull diverses exposicions temporals.

## Museu

L'antiga masia Salat s'inaugura el 23 de gener del 1998 com a parc temàtic de l'oli. Pretén donar a conèixer arreu aquest producte, típic a la zona de les Garrigues. Compta amb la premsa més gran del món, alguns arcs dels templers (s. XIII) i una col·lecció de setrilleres provinents de quaranta-cinc nacions diferents.

## Referències

* 1 2 «Museu de l'Oli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Museu de l'Ocupació de Letònia

El Museu de l'Ocupació de Letònia (en letó: Latvijas Okupācijas muzejs) és un museu històric educatiu situat a Riga, capital de Letònia. Va ser fundat el 1993 per exhibir els artefactes, documents d'arxiu, i educar al públic sobre el període de 51 anys sofert durant el segle xx, quan Letònia va ser ocupada successivament per la Unió Soviètica el 1940, per l'Alemanya nazi el 1941, i novament per l'URSS el 1944. Des de l'any 2005 el museu acull uns 100.000 visitants.
Als programes oficials per a les visites a Letònia de representants d'alt nivell d'altres països, normalment inclouen una visita al Museu de l'Ocupació.

## Missió del museu

* «Mostrar el que va succeir a Letònia, la seva terra i el seu poble sota dos règims totalitaris que la van ocupar 1940 fins a 1991.»
* "«Recordar el món els crims comesos per les potències estrangeres contra l'Estat i el poble de Letònia.»
* «Recordar-se de les víctimes de l'ocupació: els que van morir, [van ser | van anar] perseguits, deportats a la força o van fugir del terror dels règims de l'ocupació»

## Vegeu també

* Llista d'ocupacions militars de Letònia
* Museu de la Guerra de Letònia

## Referències

* ↑ «Mission and History» (en anglès). Latvijas Okupācijas muzejs. Arxivat de l'original el 2015-02-03. [Consulta: 3 febrer 2015].
* ↑ «Apmeklētāji» (en letó). Museum of the Occupation of Latvia. [Consulta: 3 febrer 2015].
* ↑ The Museum of the Occupation of Latvia, Occupation Museum Foundation, Riga (2005).
# Arià

Arià és un prenom català, procedent del llatí Arianus.

## Santoral

La festivitat de Sant Adrià d'Alexandria se celebra el 8 de març. D'acord amb la tradició, Arià hauria estat un governador de la ciutat de Tebes que durant el s. III va perseguir cristians. Finalment ell mateix es va convertir al cristianisme, i per aquest motiu l'emperador Dioclecià va ordenar que ell i quatre companys més fossin ofegats al mar. Existeix una llegenda que afirma que els seus cossos van ser retornats a la platja per uns dofins perquè poguessin ser enterrats.

## Referències

* ↑ «Nom de la persona: ARIA/ARIÀ (home). Per comarques». Idescat. [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ «Book of Saints – Arianus, Theotychus and Others». [Consulta: 8 març 2033].
Viccionari
# Ariàspia

Ariàspia, el país dels ariaspes, va ser una satrapia menor de la Pèrsia aquemènida, que depenia de la satrapia de Gedròsia. La regió estava situada a la província de Drangiana, al costat mateix de Gedròsia, segons Flavi Arrià i Quint Curci Ruf. Abraçava la zona del riu Helmand (Etymandros) i tocava a Aracòsia, Drangiana i Gedròsia.
El nom de la regió i dels seus habitants, els ariaspes, està escrit de diverses formes, segons els autors. Agriaspa, segons Quint Curci Ruf, Zariaspa, segons Plini el Vell, i Arimaspa segons Diodor de Sicília. Flavi Arrià diu que el nom original era Ariaspia, però que després d'haver ajudat Cir II el Gran en la guerra contra els escites, els seus habitants van rebre el nom d'evergetes, (εὐεργεται, benefactors). Sembla que Diodor de Sicília va confondre aquesta regió amb la que estava situada al nord d'Escítia, on vivien els arimaspes. Claudi Ptolemeu parla d'una ciutat, Ariaspa, (Ἀριάσπη), que era la segona ciutat de Drangiana.

## Referències

* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, III, 37
* ↑ Quint Curci Ruf. Història d'Alexandre el Gran, VII, 3, 1
* ↑ Quint Curci Ruf. Història d'Alexandre el Gran, VII, 3
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, VI, 23, 25
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVII, 81
* ↑ Flavi Arrià. Anàbasi d'Alexandre el Gran, III, 27
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geografia, VI, 19, 5
* ↑ Smith, William (ed.). «Ariaspae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 11 febrer 2022].
# Moñón

Moñón és una pedania del municipi de Vega de Valcarce, a la comarca de El Bierzo, a la província de Lleó. La seva població, el 2013, era d'onze habitants.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor de l'INE». INE, 2013. [Consulta: 18 agost 2014].

## Enllaços externs

* Ajuntament de Vega de Valcarce
# Mošovce

Mošovce és un poble i municipi d'Eslovàquia central. És conegut pels seus monuments històrics, i per ser el lloc de naixement del poeta eslovac Ján Kollár.

## Història

Hi ha molts monuments històrics que daten de fa més de 770 anys. La primera vegada que es mencionà la vila fou en un document donat pel rei Andreu II. Originàriament Mošovce estava format per dues parts: Machyuch, que es trobava l'emplaçament actual de Starý Rad, i Terra Moys, que donà al poble el seu nom actual, ocupà la vila del present Vidrmoch. I a causa del nom de la segona part, que significa "la terra de Mojš", es creu que tot el poble pertanyia al senyor Mojš, el nom del qual podria ser una abreviació del nom eslau Mojtech (semblant als noms Vojtech o Mojmír). Durant la història, el nom del poble ha patit moltes variacions: Mossovych, Mosocz, Mossowecz... fins a arribar a l'actual Mošovce.
La vila desenvolupà a partir del segle xiv com un poble amb privilegis, subordinat al castell reial de Blatnica. L'any 1527 passà a ser possessió de la família Révay, que suprimí els privilegis del poble de Mošovce durant gairebé 400 anys.
Al passat Mošovce era un centre important d'arts de la regió de Turiec. Els artesans i les seves arts es desenvoluparen ràpidament. Com a resultat, al poble hi havia aproximadament uns quinze gremis actius.

## Galeria d'imatges

* Castell de Mošovce
* Església protestant
* Església catòlica
* Plànol del poble
* Capella
* Arquitectura antiga

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* 1 2 3 4 «História». Arxivat de l'original el 2021-12-21. [Consulta: 21 desembre 2021].

## Enllaços externs

* www.mosovce.sk (eslovac)
# Arley

Arley és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2007 tenia 320 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arley tenia 290 habitants, 123 habitatges, i 89 famílies. La densitat de població era de 40 habitants per km².
Dels 123 habitatges en un 22% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,2% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 26,6% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones hi havia 100 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.500 $ i la renda mediana per família de 31.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.750 $ mentre que les dones 16.667 $. La renda per capita de la població era de 12.822 $. Aproximadament el 13,3% de les famílies i el 15,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.
# Arley Dinas

Arley Dinas (Colòmbia, 16 de maig de 1974) és un futbolista colombià que disputà 29 partits amb la selecció de Colòmbia.
Estadístiques amb la Selecció de Colòmbia :
| Anys | Partits | Gols |
| 1995 | 2 | 0 |
| 1996 | 0 | 0 |
| 1997 | 0 | 0 |
| 1998 | 0 | 0 |
| 1999 | 1 | 0 |
| 2000 | 13 | 0 |
| 2001 | 5 | 0 |
| 2002 | 3 | 0 |
| 2003 | 0 | 0 |
| 2004 | 5 | 0 |
| Total | 29 | 0 |

## Referències

* ↑ National Football Teams
# As-salam al-malaki al-urdoni

As-salam al-malaki al-urdoni (àrab: السلام الملكي الأردني, as-salām al-malikī al-urdunī) és l'himne nacional de Jordània, adoptat el 1946. La lletra va ser escrita per Abdul Monem al-Rifai i la música composta per Abdul Qader al-Taneer.

## Enllaços externs

* Himne Nacional de Jordània
# As-Sàlih Ismaïl (mameluc)

Al-Màlik as-Sàlih Imad-ad-Dawla Ismaïl ibn an-Nàssir Muhàmmad —àrab: الملك الصالح عماد الدين إسماعيل بن الناصر محمد, al-Malik al-aṣ-Ṣāliḥ ʿImād ad-Dīn Ismāʿīl ibn an-Nāṣir Muḥammad—, més conegut simplement com a as-Sàlih Ismaïl, fou soldà mameluc bahrita o kiptxak del Caire (1342-1345). Era fill d'an-Nàssir Muhàmmad ibn Qalàwun.
Quan el seu germà an-Nàssir Àhmad va abdicar i es va retirar a al-Karak (Jordània) els mamelucs el van posar al tron amb 17 anys. Fou l'únic de la família que no va tenir una reputació de crueltat i el primer (des del pare) que va aconseguir regnar més d'un any. Quan va saber que el seu germà Àhmad, tot i que havia abdicat i s'havia exiliat de manera voluntària, fou assassinat a al-Karak, va patir un xoc i es va posar malalt. Al cap d'un any fou assassinat. El seu germà al-Kàmil Xaban fou proclamat al seu lloc.

## Bibliografia

* Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Mamluks".
# Musaranya de Whitaker

La musaranya de Whitaker (Crocidura whitakeri) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) que viu a Algèria, Egipte, Marroc, Tunísia i, possiblement també, Líbia i el Sàhara Occidental. El seu principal depredador és l'òliba. Pot ésser afectada pels pesticides que s'utilitzen massivament per lluitar contra la llagosta al sud de la seva àrea de distribució.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 Cassola, F. (2016). "Crocidura whitakeri (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Aulagnier, S. i Thevenot, M., 1986. Catalogue des mammiferes sauvages du Maroc. Travaux de L'Institut Scientifique, Rabat, Serie Zoologie 41: 1–164.
* Corbet, G.B.; Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Wilson, D. E. i Reeder, D. M., 2005. Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, Baltimore, els Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Nazca (ciutat)

Nazca (de vegades s'escriu Nasca) és una ciutat a 520 m sobre el nivell del mar capital de la província de Nazca a la Regió d'Ica (Perú). És en un sistema de valls a la costa sud del Perú i de la població més gran (té 25.000 habitants). També s'aplica el nom de Nazca a la cultura Nazca que es va desenvolupar entre els anys 300 i 800 quan es van fer les línies de Nazca i la ciutat cerimonial de Cahuachi; també construïren un sistema d'aqüeductes subterranis anomenats Puquios, que encara estan en funcionament. El 12 de novembre de 1996 un potent terratrèmol destruí gairebé completament la ciutat de Nazca i els seus voltants. Des de 1997, Nazca va ser la localització de la mineria d'or d'una companyia important del Canadà. La gent que vivia en la zona va ser desallotjada.

## Vegeu també

* Geoglif nazca
* Geoglif

## Referències

* ↑ «Nazca | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 abril 2020].

## Enllaços externs

* http://www.muninasca.gob.pe
* http://www.munivistaalegre.gob.pe/ Arxivat 2008-02-01 a Wayback Machine.
* http://www.yurileveratto.com/articolo.php?Id=58
# Mark Oliphant

Sir Marcus "Mark" Laurence Elwin Oliphant (1901 – 2000) va ser un metge australià que va tenir un paper important en els experiments de la fusió nuclear i també en les armes nuclears.
Nascut a Kent Town (Austràlia), l'any 1927 es traslladà a Anglaterra on va estudiar sota Sir Ernest Rutherford a la Universitat de Cambridge al Laboratori Cavendish. Allà, usant un accelerador de partícules, va descobrir l'heli-3 i el triti.
Arran la Segona Guerra Mundial va estar involucrat en la invenció del radar. Oliphant també formà part del MAUD Committee el qual va informar el juliol de 1941 que es podria produir una bomba atòmica ja a principis de 1943.
Després de la guera, Oliphant tornà a Austràlia com el primer Director de la Research School of Physical Sciences and Engineering a la nova universitat Australian National University. Es va retirar l'any 1976, però va ser nomenat governador d'Austràlia del Sud pel Primer Ministre Don Dunstan. Va esdevenir partidari de l'eutanàsia voluntària
* Memorials a Mark Oliphant
* Estàtua a North Terrace
* Text de l'estàtua
* Placa a Jubilee 150 Walkway

## Bibliografia

* Oliphant, Mark. The Atomic age. Londres: G. Allen and Unwin, 1949. OCLC 880015.
* Oliphant, Mark. Science and the Future. Bedford Park, South Australia: Flinders University Science Association, 1970. OCLC 37096592.
* Oliphant, Mark. Rutherford: Recollections of the Cambridge Days. Amsterdam: Elsevier Pub. Co., 1972. ISBN 978-0-444-40968-3. OCLC 379045.

## Bibliografia

* Cockburn, Stewart; Ellyard, David. Oliphant, the Life and Times of Sir Mark Oliphant. Adelaide: Axiom Books, 1981. ISBN 978-0-9594164-0-4.
* Gowing, Margaret. Britain and Atomic Energy, 1939–1945. London: MacMillan, 1964. OCLC 670156897.
* Gowing, Margaret; Arnold, Lorna. Independence and Deterrence: Britain and Atomic Energy, 1945–1952, Volume 1, Policy Making. Londres: Macmillan, 1974. ISBN 0-333-15781-8. OCLC 611555258.
* Hewlett, Richard G.; Anderson, Oscar E. The New World, 1939–1946. University Park: Pennsylvania State University Press, 1962. ISBN 0-520-07186-7. OCLC 637004643 [Consulta: 26 març 2013].
* Mellor, D. P.. The Role of Science and Industry. Canberra: Australian War Memorial, 1958. OCLC 4092792 [Consulta: 6 maig 2013]. Arxivat 17 de maig 2013 a Wayback Machine.
* Reynolds, Wayne. Australia's Bid for the Atomic Bomb. Carlton, Victoria: Melbourne University Press, 2000. ISBN 978-0-522-84914-1. OCLC 46880369.
* Rhodes, Richard. The Making of the Atomic Bomb. New York: Simon & Schuster, 1986. ISBN 0-671-44133-7. OCLC 13793436.

## Enllaços externs

* «Larson Collection interview with Mark Oliphant». IEEE. [Consulta: 5 octubre 2014]. Video interview.
* «Oral History Transcript — Sir Mark Oliphant». American Institute of Physics, 03-11-1971. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2014. [Consulta: 5 octubre 2014].
* «Group photograph of British Mission at Berkeley, 1944». Lawrence Berkeley Laboratory. [Consulta: 12 març 2015].
# Barro

«Barro» té aquests significats:
* Barro (Charente), municipi francès situat al departament de Charente
* Barro (Galícia), municipi de la Comarca de Pontevedra (Província de Pontevedra, Galícia)
* Andrés do Barro (Ferrol, La Corunya, 1947 - Madrid, 1989), cantautor gallec
* Robert Barro (Ciutat de Nova York, 1944), economista estatunidenc especialitzat en macroeconomia
Viccionari
# Epascestria

Epascestria és un gènere d'arnes de la família dels Crambidae.

## Taxonomia

* Epascestria croesusalis (Hampson, 1913)
* Epascestria distictalis (Hampson, 1913)
* Epascestria euprepialis (Hampson, 1913)
* Epascestria pictalis (Hampson, 1913)
* Epascestria pustulalis (Hübner, 1823)

## Espècies antigues

* Epascestria microdontalis (Hampson, 1913)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 11 setembre 2019].
# (953) Painleva

(953) Painleva és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Benjamin Jekhowsky en 1921 des de l'observatori d'Alger, Alger, Algèria.
Porta el seu nom en honor del matemàtic francés Paul Painlevé (1863-1933).
S'estima que té un diàmetre de 28,33 ± 1,1 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d'1,25984 ua. El seu T$_J$ és de 3,288.
Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 7,389 hores, amb una variació de lluentor de 10,1 de magnitud absoluta.

## Referències

* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a ed.. Springer, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* 1 2 JPL Small-Body Database