OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Samalanga

Samalanga fou un sultanat de Sumatra, centrat a la població de Samalanga. Estava situat a la costa nord-est, a l'est de Merdoe i a l'oest de Pasangan. Era més de tres vegades més gran que Merdoe. Els holandesos van ocupar Samalanga el 1837.
La bandera del sultà i del sultanat era vermella similar a la del sultanat d'Aceh, però incloïa una banda vertical negre (el color de la reialesa) a la part del pal. La part negre era més o menys d'una llargada de la setena part del drap; a la part vermella la mitja lluna i no una sinó tres estrelles formant un triangle lleugerament inclinat cap a l'estrella. D'acord amb John McMeekin la bandera incloïa al damunt dues flàmules triangulars de color blanc. La bandera estava inspirada en la d'Aceh, de la que Samalanga era vassall, i al seu torn de la bandera de l'Imperi Otomà.

## Referències

* A. Flicher, Les Etats princiers des Indes néerlandaises, Dreux 2009
# Dcheira El Jihadia

Dcheira El Jihadia (àrab: الدشيرة الجهادية, ad-Dxayra al-Jihādiyya; amazic estàndard marroquí: ⴷⵛⴰⵢⵔⴰ ⵍⵊⵉⵀⴰⴷⵉⵢⴰ, Dcayra Ljihadiya) és un municipi de la prefectura d'Inezgane-Aït Melloul, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 100.336 persones. Es troba 10 kilòmetres al sud d'Agadir

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Scorpaena afuerae

Scorpaena afuerae és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 35 cm de llargària màxima (normalment, en fa 18).
* Cos robust.
* Línia lateral amb 24 escates.
* Coloració uniformement vermella amb ratlles i taques difuses.

## Hàbitat

És un peix demersal, marí i de clima tropical, el qual viu fins als 100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: el Perú i l'Equador.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Scorpaena afuerae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies / Marine fishes of continental Ecuador. Vol. 2: Species Guide. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Poss, S.G., 1995. Scorpaenidae. Rascacios, chancharros. p. 1544-1564. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* Sánchez, A.C., 1997. Listado taxonómico de las especies marinas identificadas en los océanos Pacífico y Atlántico (Caribe) de Nicaragua. Ministerio de Economía y Desarrollo. MEDE PESCA. Managua. 28 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Greenbush

* Per a altres significats, vegeu «Greenbush (desambiguació)».
Greenbush és una població del Comtat de Roseau (Minnesota) als Estats Units d'Amèrica. Segons el cens dels Estats Units del 2000 tenia 784 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000 Greenbush tenia 784 habitants, 317 habitatges, i 194 famílies. La densitat de població era de 205,9 habitants per km².
Dels 317 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 46.339 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.268 $ mentre que les dones 20.250 $. La renda per capita de la població era de 18.565 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greenbush». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greenbush». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# HD 210277 b

HD 210277 b fou descobert l'any 1998 per l'equip de California and Carnegie Planet Search usant l'afortunat mètode de la velocitat radial. Aquest planeta és almenys un 24% més massiu que Júpiter. La distància mitjana és una mica més gran que la distància de la Terra al Sol. De totes maneres, la seva òrbita és molt excèntrica, tant que al periastre la distància és quasi la meitat, i a l'apoàpside està a una distància semblant a la distància de Mart al Sol.
L'any 2000 un grup de científics proposà, basant-se en dades preliminars astromètriques del satèl·lit Hipparcos, que el planeta podria tenir una inclinació de 175,8º i una massa vertadera 18 vegades la de Júpiter convertint al planeta en una nana marró.
Sigui com sigui, això és estadísticament molt improbable, i la postulació no ha estat confirmada. Si el planeta orbita en el mateix pla del disc circumestel·lar, cosa que podria ser una suposició plausible, tendria una inclinació de 40º i una massa absoluta de 2,2 vegades la de Júpiter.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 Geoffrey Marcy «Two New Candidate Planets in Eccentric Orbits» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 20-07-1999, pàg. 239–247. DOI: 10.1086/307451.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 01-07-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ G.W. Marcy, R.P. Butler, S.S. Vogt, D. Fischer, M.C. Liu «Two New Candidate Planets in Eccentric Orbits». Astrophysical Journal, 520, 1999, pàg. 239 – 247.
* ↑ I. Han, D.C. Black, G. Gatewood «Preliminary Astrometric Masses for Proposed Extrasolar Planetary Companions». Astrophysical Journal, 548, 2001, pàg. L57 – L60.
* ↑ D.E. Trilling, R.H. Brown, A.S. Rivkin «Circumstellar Dust Disks around Stars with Known Planetary Companions». Astrophysical Journal, 529, 2000, pàg. 499 – 505. Arxivat de l'original el 2000-12-06 [Consulta: 5 març 2009].

## Enllaços externs

* L'Enciclopèdia dels Planetes Extrasolars entrada
* Visualització artística de l'exoplaneta i dades. Science.NASA
* Visions Extrasolars Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine. ítem Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Saman (Alta Garona)

Saman és un municipi francès del departament de l'Alta Garona i la regió d'Occitània.
# Portage la Prairie

Portage la Prairie és una petita vila a la regió dels Central Plains Region, a Manitoba, Canadà. L'any 2011 tenia 12.996 habitants i ocupava una superfície de 24,67 km². Es troba a una altitud de 261 metres. Portage la Prairie es troba a uns 75 km a l'oest de Winnipeg, al llarg de la Trans-Canada Highway i a la riba del riu Assiniboine, prop del Llac Manitoba
Segons Environment Canada, Portage la Prairie té el màxim d'insolació del Canadà durant els mesos càlids. El seu clima segons la Classificació de Köppen és continental humit (Dfb). La temperatura mitjana anual és de 3,6 °C, essent la temperatura mitjana del mes més fred gener amb -14,3 i la del més càlid juliol amb 20,3 °C. La precipitació mitjana anual és de 500 litres amb el màxim a l'estiu.
Té la seu administrativa de la reserva ameríndia dels Dakota Tipi de les First Nations

## Història

Aquesta zona estava habitada pels amerindis de les First Nations, abans de l'arribada dels europeus cap a 1850. El setembre def 1738, l'explorador i comerciant de pells francès Pierre Gaultier de Varennes, sieur de La Vérendrye en va fer una base del comerç de pells.
L'any 1851, Archdeacon William Cochrane (Cockran) de l'Església anglicana, John McLean, i d'altres colonitzadors van comprar les primeres terres als amerindis. Hi van construir una església i una escola (1854). Les terres de la zona van resultar fèrtils per l'agricultura. L'any 1857 es va formar el govern local.
A la dècada de 1880 tenia uns 3000 habitants.
El 1907, Portage va ser incorporada com a ciutat.
Durant la Segona Guerra Mundial, la Royal Canadian Air Force hi construí la Base de Portage la Prairie per donar suport al British Commonwealth Air Training Plan. La prioirtat d'aquesta base van ser els tràfic dels U-boat alemanys.
L'etimologia d'aquesta vila deriva del francès portage, que significa que es transporta una canoa per la terra després de passar entre vies d'aigua. En aquest cas el "portage" és entre el riu Assiniboine i el Llace Manitoba, per sobre de la prairie.

## Referències

* ↑ Portage la Prairie, CY Manitoba (Census subdivision)
* ↑ Environment Canada. «Top Canadian Weather Winners». Arxivat de l'original el 2012-06-06. [Consulta: 6 octubre 2011].
* ↑ Memorable Manitobans: William Cockran [William Cochrane] (1798-1865)
* ↑ Memorable Manitobans: John McLean (1815-1902)

## Enllaços externs

* Portage la Prairie - Lloc web oficial
# Neuhaeusel

Neuhaeusel (en alsacià Neihisel) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2004 tenia 326 habitants.
Forma part del cantó de Bischwiller, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes del Pays Rhénan.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 206 | 210 | 216 | 239 | 269 | 274 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Clément Philipps | | |
# Culleus

«Culleus» té aquests significats:
* Culleus (mesura), unitat romana de mesura de líquids
* Culleus (pena de mort), pena de mort del dret romà per als parricides
# Sant Pere del Coll de la Crossa

Sant Pere del Coll de la Crossa fou una església del terme municipal de l'Estany, al Moianès.
Està situada en el Collet de Sant Pere, al nord-oest del nucli urbà de l'Estany, al sud-oest de la masia de la Crossa.
Dedicada a Sant Pere Màrtir, la propera masia de Puigmartre en pren el nom.
En ruïnes, la seva planta mostra un temple petit, d'una sola nau.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6.
# Fortissimo

Fortissimo és un terme utilitzat en música per a indicar una determinada intensitat en el so, és a dir, un determinat matís. És una paraula italiana que significa molt forta i la seva abreviatura és ff.
La intensitat que indica fortissimo és major que la que indica forte. En algunes ocasions s'usen tres efes que indiquen que el so ha de ser més fort que fortissimo. En les partitures apareix sempre de manera abreujada, sota el pentagrama i precisament sota la nota musical on comença aquesta dinàmica. L'obra se segueix tocant fortissimo des d'aquest punt fins que aparegui un nou indicador de dinàmica.
# Grup d'exèrcits

Un Grup d'exèrcits és una unitat militar integrada per 2 o més exèrcits de camp que actuen conjuntament i estan sota un comandament únic.
# HD 216770 b

HD 216770 b és un planeta extrasolar que orbita l'estrella HD 216770. Té una massa de dos terços la de Júpiter. Però a diferència dels gegants gasosos del sistema solar, orbita al voltant de l'estrella molt ecxèntricament. La distància mitjana de l'estrella és lleugerament més gran que la de Mercuri, i completa una òrbita al voltant de l'estrella cada 118 dies.

## Referències

* Mayor et al. «The CORALIE survey for southern extra-solar planets XII. Orbital solutions for 16 extra-solar planets discovered with CORALIE» (abstract). Astronomy and Astrophysics, vol. 415, 2004, pàg. 391–402. DOI: 10.1051/0004-6361:20034250. Arxivat 2006-02-23 a Wayback Machine. (web Preprint)

## Enllaços externs

* «Notes for planet HD 216770 b». The Extrasolar Planets Encyclopaedia.
* «HD 216770 b». Extrasolar Visions. Arxivat de l'original el 2011-06-05. [Consulta: 7 desembre 2009].
* «HD 216770». Exoplanets. Arxivat de l'original el 2009-11-25. [Consulta: 7 desembre 2009].
Coordenades: 22$^h$ 55$^m$ 53.7097$^s$; −26° 39′ 31.547″
# Sant Sadurní de Callús (església vella)

Sant Sadurní de Callús és una església del municipi de Callús (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una església amb planta de tres naus, la central més ample i alta que les laterals. La capçalera presenta un absis central de forma poligonal amb pilastres adossades que acaben en capitell compostos, i una absidiola a les naus laterals. La volta de totxo del sostre, amb llunetes, es veu reforçada per arcs faixons que condueixen el pes cap a uns pilars massissos, en els quals també es recolzen cinc arcades de mig punt per banda que defineixen i separaren la nau central de les laterals.
A la part de ponent s'alça un campanar quadrat. Al mur nord hi ha un petit absis, però que no s'ha pas d'atribuir a l'antic edifici, si tenim en compte el sueu aparell.
A la façana hi ha tres obertures tapiades amb totxo. La porta, situada també a migdia, era de mig punt, però els seus propietaris l'han transformada totalment cara a les seves tasques agrícoles.

## Història

Estava situada dins l'antic terme del castell de Callús. Tingué categoria de parròquia, però al construir-se el nou temple a nucli del poble aquest n'assolí les funcions parroquials. La primera pedra fou col·locada el 21 de novembre de 1926, i l'edifici fou beneït el 10 d'agost del 1940. L'església és documentada des del 977. Com a parròquia no la trobem fins abans del 1153. No conserva restes romàniques i fou reedificada e la seva totalitat a principis del segle xix. Actualment està fora de culte, i serveix de magatzem agrícola i d'estable.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Sadurní de Callús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].
# Puresa (mecànica quàntica)

La puresa o purea en mecànica quàntica és un escalar definit com
    $\gamma \,\equiv \,{\mbox{Tr}}(\rho ^{2})\,$
on $\rho \,$ és la matriu densitat de l'estat. La puresa pot anar entre a unitat, corresponent a un estat completament pur, i $1/d\,$, corresponent a un estat completament mesclat. (Aquí, $d\,$ és la dimensió de la densitat de matriu.)
La puresa està trivialment relacionada amb l'entropia linear $S_{L}\,$ d'un estat per
    $\gamma =1-S_{L}\,.$

## Referències

* ↑ «"Purea", variant normativa de "puresa" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 20 març 2018].
# Ordre Laconia

L'anomenada Ordre Laconia (en alemany Laconia-Befehl), de no rescatar els supervivents dels vaixells aliats enfonsats, fou la resposta del Großadmiral Karl Dönitz al desafortunat incident del Laconia, durant la Segona Guerra Mundial.
Abans d'aquest incident, els vaixells de la Kriegsmarine tenien per costum recollir els supervivents dels vaixells aliats que acabaven d'enfonsar. Però el setembre del 1942, davant les costes de l'Àfrica Occidental, a l'oceà Atlàntic, quan diversos vaixells alemanys, incloent els submarins U 156, U 506 i U 507, miraven de rescatar els supervivents del vaixell de passatgers britànic Laconia, foren atacats indiscriminadament per l'aviació americana, tot i haver informat abans als aliats que tenien a bord militars i civils aliats rescatats, inclosos un bon nombre de dones i nens.

## L'ordre

L'ordre deia així:
| Jegliche Rettungsversuche von Angehörigen versenkter Schiffe, also auch das Auffischen Schwimmender und Anbordgabe auf Rettungsboote, Aufrichten gekenterter Rettungsboote, Abgabe von Nahrungsmitteln und Wasser haben zu unterbleiben. Rettung widerspricht den primitivsten Forderungen der Kriegsführung nach Vernichtung feindlicher Schiffe und deren Besatzungen. Die Befehle über das Mitbringen von Kapitänen und Chefingenieuren bleiben bestehen. Schiffbrüchige nur dann retten, wenn ihre Aussagen für das Boot von Wichtigkeit sind. Bleibt hart. Denkt daran, daß der Gegner bei seinen Bombenangriffen auf deutsche Städte keine Rücksicht auf Frauen und Kinder nimmt! | Qualsevol esforç per salvar els supervivents de vaixells enfonsats, com la recuperació d'homes que es trobin nedant o damunt de bots salva-vides, el reflotament de bots salva-vides volcats, així com la provisió d'aliments i aigua, s'ha d'acabar. El rescat contradiu les premises més elementals de la guerra: la destrucció dels vaixells enemics i de les seves tripulacions. Les ordres relatives al salvament de capitans i caps de màquines continuen estant vigents. Només es rescatarà els supervivents si la seva condició fos important per al vaixell. Mantingueu-vos ferms. Recordeu que l'enemic no té miraments amb les dones i els nens quan bombardeja les ciutats alemanyes! |

## Els judicis de Nuremberg

Aquesta ordre, junt amb una altra del 1939 que no havia estat seguida estrictament, foren incloses entre els càrrecs dels Judicis de Nuremberg contra el Großadmiral Karl Dönitz, i van contribuir a condemnar-lo per "crims de guerra".
# Daniel Turek

Daniel Turek (Lanškroun, districte d'Ústí nad Orlicí, 19 de gener de 1993) és un ciclista txec, professional des del 2015 i actualment a l'equip Felbermayr Simplon Wels.

## Palmarès

* 2010
** Campió de Txèquia júnior en contrarellotge
* 2015
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Azerbaidjan
** Vencedor d'una etapa al Tour de Berlín
* 2018
** Vencedor d'una etapa al Tour de Vysočina
* 2021
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sant Pere del Castell de Gelida

Sant Pere del Castell de Gelida és una església de Gelida (Alt Penedès) dins del recinte del castell de Gelida.

## Descripció

Es tenen notícies documentades de l'església de Sant Pere del Castell des de l'any 998. Al segle xii s'amplia i reforma l'edifici seguint l'estil romànic i és en el segle xvii quan es produeix el major nombre de transformacions de l'església, ja que es reformà la capçalera, s'afegí la capella lateral del costat nord, es va refer la teulada i es construí la sagristia de l'església. La construcció del campanar s'acaba el 1796, utilitzant pedra del castell. L'església de Sant Pere del Castell va ser parròquia fins al 1871 i al seu entorn hi havia el cementiri de la població.
En una paret lateral de la capçalera, hi ha el sarcòfag de Berenguer Bertrand i el seu fill Nicolau (senyors de la Baronia de Gelida), d'estil gòtic. Està compost per una caixa paral·lelepipèdica, suportada a mitja paret per mènsules esculpides amb forma de lleó. Les cares laterals i frontal contenen un seguit de quadrilòbuls amb un escut a dins. A la cara frontal, entre els dos escuts, hi ha gravada la següent inscripció: "Asi jauen los molt onrats an B.G.N. é an Choalu Bertrand fill seu, les animas dels quals sian an Gloria" El sepulcre fou profanat el 1936 i desaparegut, més tard es localitzà al Museu Marès i fou retornat. La coberta piramidal no correspon al sarcòfag, sinó que fou trobada en unes excavacions.
La capella de Sant Roc, situada al lateral sud, és coberta amb un sostre decorat amb una quadrícula de motllures de guix, formant calaixets, a l'interior de les quals hi ha quadrats i cercles, amb flors a dins (rosasses). Les motllures acaben en petites mènsules.
Hi ha també restes de pintures murals. Les restes de pintura són posteriors a la construcció del cor el 1680. Són pintures murals polícromes que representen la imatge de santa Llúcia amb orla i segurament amb túnica, disposada sota una arcada.

## Història

La possible data de la consagració és el 945. Les reformes posteriors datades amb seguretat són del 1595 (construcció de les capelles laterals), 1609 (construcció del portal i escalinata de cara NO), (construcció una capella a la cara NE), 1680 (construcció del cor), 1685 (construcció de la sagristia), 1698 (aixecament del nivell de la cornisa mig metre), 1780-1796 (construcció del campanar).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Sant Pere del Castell de Gelida». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 agost 2014].
# François Georges-Picot

François Marie Denis Georges-Picot (París, 21 de desembre de 1870 – París, 20 de juny de 1951) va ser un diplomàtic i advocat francès qui va negociar els Acords Sykes-Picot amb l'advocat britànic, Sir Mark Sykes entre novembre de 1915 i març de 1916 prèviament a ser signat oficialment el 16 de maig de 1916. Va ser un tractat secret que va proposar que, quan es fes la partició de l'Imperi Otomà després d'una hipotètica victòria per part de la Triple Entesa (el Regne Unit, França i, més tard, Rússia i Itàlia), es dividirien entre ells els territoris àrabs.

## Família

Fill de l'historiador Georges Picot i besoncle de l'ex-president francès Valéry Giscard d'Estaing, es va casar amb Marie Fouquet a París l'11 de maig de 1897 i van tenir tres fills: Jean Georges-Picot, Élisabeth Georges-Picot (1901 - 1906) i Sibylle Georges-Picot. La seva neta Olga Georges-Picot va actuar en la pel·lícula Xacal.

## Biografia

Picot es va graduar en dret i es va convertir en advocat del Tribunal d'apel·lació de París en 1893. Es va convertir en diplomàtic en 1895 i es va agregar a la Directiva de Política en 1896. Es va convertir en secretari de l'ambaixador a Copenhaguen i a Pequín abans de ser nomenat cònsol-general de França a Beirut una mica abans del començament de la Primera Guerra Mundial.
Després se'l va enviar al Caire, on va mantenir bones relacions amb els maronites del Líban. A l'estiu de 1915 el Ministeri d'Afers Exteriors de França el va cridar de tornada a París. Com un membre del partit colonial francès va advocar per a un grup petit que recolzava un mandat francès de Síria durant les negociaiones de l'Acord Sykes-Picot i una «Síria integral», des de Alexandreta (a la Turquia actual) al Sinai i des de Mossul fins a la costa Mediterrània).
Se'l va nomenar alt comissionat a Palestina i Síria entre 1917 i 1919 (després a Síria i Cilícia), ministre plenipotenciari el 1919, alt comissionat de Bulgària en 1920 i ambaixador a l'Argentina.

## Referències

* ↑ After 100 years, the mess we made of the Middle East is coming full circle Publicat per The Spectator
* ↑ The Climate of French Imperial Expansion 1914-1924
* ↑ Britain and France conclude Sykes-Picot agreement Publicat a History.com

## Bibliografia addicional

* Vincent Cloarec, Henry Laurens Le Moyen-Orient au 20e siècle, Paris: Armand Colin (2003) pages 218-219 ISBN 2-200-26614-6
# Gruneis

Gruneis (en llatí grunaei, en grec grunaioi o grinaioi) foren un poble escita esmentat per Claudi Ptolemeu que no ha pogut ser situat geogràficament.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.