OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1942

Els segons Premis Nacionals de Cinematografia concedits pel Sindicat Nacional de l'Espectacle corresponents a 1941 es van concedir el 1942. El jurat que concedia els premis només tenia en compte «pel·lícules de producció totalment espanyola realitzades també a territori nacional». En aquesta edició, en la qual ja s'havia organitzat el Sindicat com a tal, es va concedir únicament a les pel·lícules i no pas al director o als artistes, i es va distingir per la seva dotació econòmica: un total de 1.850.000 pessetes, repartits en tres premis de 400.000 pessetes i uns altres tres de 250.000 pessetes. Algunes d'elles havien estat declarades "d'interès nacional".

## Guardonats de 1942

| Categoria | Premi | Pel·lícula premiada | Director |
| 1r. lloc | 400.000 pts | Raza | José Luis Sáenz de Heredia |
| 2n lloc | 400.000 pts | Boda en el infierno | Antonio Fernández-Román |
| 3r lloc | 400.000 pts | La rueda de la vida | Eusebio Fernández Ardavín |
| 4t lloc | 250.000 pts | Un marido a precio fijo | Gonzalo Delgrás |
| 5è lloc | 250.000 pts | Escuadrilla | Antonio Fernández-Román |
| 6è lloc | 250.000 pts | Fortunato | Fernando Delgado de Lara |

## Referències

* ↑ Santiago Pozo Arenas La industria del cine en España: legislación y aspectos económicos, 1896-1970, p. 56-57, Universitat de Barcelona, 1984
* ↑ Félix Martialay El cine español durante el franquismo, p. 57-58
# Queitita

La queitita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de Clive S. Queit, distribuïdor de minerals de Tsumeb.

## Característiques

La queitita és un sorosilicat de fórmula química Pb₄Zn₂(SO₄)(SiO₄)(Si₂O₇), que va ser aprovat per l'IMA l'any 1978. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls tabulars en {001} i allargats en [010]. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la queitita pertany a «09.BF - Sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si2O₇; cations en coordinació tetraèdrica [4] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: harstigita, samfowlerita i davreuxita.

## Formació i jaciments

Es troba en sulfurs corroïts en minerals de plom parcialment oxidats, o amb altres minerals de plom i coure oxidats en filons de quars. Va ser descoberta l'any 1978 a la mina Tsumeb, a la regió d'Otjikoto (Namíbia). També se n'ha trobat en altres indrets dels Estats Units i del Regne Unit.

## Referències

* ↑ «Queitite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 2 gener 2016].
* 1 2 «Queitite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 2 gener 2016].
# Pseudopanax

Pseudopanax és un petit gènere de 12-20 espècies de plantes perennes, la majoria endèmiques de Nova Zelanda, encara que també es desenvolupen en Tasmània (Austràlia) i algunes espècies en Sud-amèrica han estat de vegades incloses en aquest gènere. Pseudopanax són petits arbres amb diferències entre la seva etapa juvenil i la seva forma d'adult, com Pseudopanax crassifolius i Pseudopanax ferox. Moltes espècies són populars en els jardins de Nova Zelanda.
Hi ha dues espècies endèmiques del sud de Xile i Argentina, P. laetevirens un petit arbre, i P. valdiviensis, una parra lenyosa de la Selva Valdiviana. No obstant això algunes autoritats les inclouen en Raukaua.

## Taxonomia

* Pseudopanax arboreus
* Pseudopanax chathamicus
* Pseudopanax crassifolius
* Pseudopanax davidii
* Pseudopanax discolor
* Pseudopanax ferox
* Pseudopanax gilliesii
* Pseudopanax laetevirens
* Pseudopanax laetus
* Pseudopanax lessonii
* Pseudopanax linearis
* Pseudopanax valdiviensis
# Província de Marbán

La província de Marbán és una de les vuit províncies del Departament de Beni, a Bolívia. La seva capital és Loreto.
# Pedra rúnica de Stentoften

La pedra rúnica de Stentoften és una pedra de granit amb inscripcions rúniques que contenen una maledicció en protonòrdic. Va ser descoberta a Stentoften (Blekinge, Suècia) i està catalogada a la base de dades Rundata amb el codi DR 357.

## Inscripció
### Transliteració

    AP niuhAborumz ¶ niuhagestumz ¶ hAþuwolAfz gAf j ¶ hAriwolAfz (m)Un--u snuh-e ¶ hidez runono fe(l)(Un)h ekA hed¶era
    AQ niu hAborumz ¶ niu hagestumz ¶ hAþuwolAfz gAf j ¶ hAriwolAfz (m)Un--u snuh-e ¶ hidez runono fe(l)(Un)h ekA hed¶era
    B ginoronoz
    C herAmAlAsAz ¶ ArAgeu Nosaltres(l)Aduds| |sA þA
    D bAriutiþ

### Transcripció

    AP <niuha>borumz <niuha>gestumz Haþuwulfz gaf j[ar], Hariwulfz ... ... haidiz runono, felh eka hedra
    AQ niu habrumz, niu hangistumz Haþuwulfz gaf j[ar], Hariwulfz ... ... haidiz runono, felh eka hedra
    B ginnurunoz.
    C Hermalausaz argiu, Weladauþs, sa þa
    D briutiþ.

### Traducció

Aquesta és la traducció al català de l'anglesa proporcionada per Rundata:
    AP (Als) habitants de <niuha> (i als) hostes de <niuha> Haþuwulfar donà any ple, Hariwulfar ... ... Jo, mestre de runes(?) oculto aquí
    AQ nou cérvols, nou sementals, Haþuwulfar donà any fructífer, Hariwulfar ... ... Jo, mestre de runes(?) oculto aquí
    B runes de poder
    C Incessantment (assolat per) maleficència, (condemnat a) insidiosa mort (és) ell qui això
    D trenqui

## Interpretació

En les línies AP i AQ, a la frase "gaf j" ("donà j"), la runa j podria ser un ideograma que representa el nom d'aquesta runa, jara, que vol dir "collita" o "any abundant o fructífer". Un autor suggereix que la línia AQ descriu un sacrifici animal a canvi d'una bona collita com a part d'un ritual de fertilitat.

## Història

La pedra rúnica de Stentoften va ser descoberta l'any 1823 pel degà O. Hammer. Estava estesa a terra amb la inscripció mirant cap avall, envoltada de cinc pedres punxegudes més grans, formant un pentàgon o pentacle. Això vol dir que la pedra ha estat part d'algun monument més gran, com és el cas de la pedra rúnica de Björketorp, més cap a l'est. L'any 1864 la pedra va ser desplaçada a l'església de Sölvesborg.

## Referències

* ↑ «Inscripció rúnica DR 357 a la base de dades Runor, Departament de llengües nòrdiques, Universitat d'Uppsala.». [Consulta: 21 novembre 2027].
* ↑ «Rundata-net». [Consulta: 26 novembre 2021].
* 1 2 «Samnordisk runtextdatabas :: Ladda ned». Nordiska.uu.se. Arxivat de l'original el June 9, 2000. [Consulta: 11 octubre 2010].
# Huéneja

Huéneja és un municipi de la Província de Granada, amb una superfície de 116,69 km², una població de 1.222 habitants (2004) i una densitat de població de 10,47 hab/km².
# San Diego (desambiguació)

«San Diego» té aquests significats:
* San Diego (galió), vaixell espanyol enfonsat el 1600,
* Toponímia:
** San Diego, ciutat a l'extrem sud-oest de l'estat de Califòrnia
** Comtat de San Diego, comtat localitzat en el sud-oest de l'estat de Califòrnia
** San Diego (Madrid), barri del districte de Puente de Vallecas a la vila de Madrid
** San Diego Sports Arena, pavelló esportiu
* Organitzacions:
** San Diego Chargers, equip de futbol americà de la ciutat de San Diego, Califòrnia
** San Diego Clippers, equip de bàsquet estatunidenc
** San Diego Padres, club de beisbol estatunidenc de la ciutat de San Diego
** San Diego Rockets, equip de bàsquet estatunidenc
** San Diego Sockers, equip de futbol professional de la ciutat de San Diego
** Rockstar San Diego, estudi de desenvolupament de videojocs de Rockstar Games
# Santa Cristina Gherdëina

Santa Cristina Gherdëina (alemany St.Christina in Gröden, italià Santa Cristina Valgardena) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del vall de Gherdëina (Ladínia). L'any 2007 tenia 1.840 habitants. Limita amb els municipis de Campitello di Fassa (Trento), Kastelruth, Villnöß, Urtijëi, San Martin de Tor i Sëlva.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 5,68% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 3,12% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 91,20% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Bruno Senoner | SVP |
# Encinas de Arriba

Encinas de Arriba és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 294 | 299 | 283 | 276 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2007-11-14 a Wayback Machine.
# Pteralopex

Pteralopex és un gènere de megaquiròpters grans de la subfamília dels pteropodins. Viuen únicament a les selves pluvials de les illes Salomó (Melanèsia) i totes les espècies del grup estan amenaçades. La UICN les classifica com a espècies "en perill d'extinció" o "en perill crític". Les espècies P. taki i P. flanneryi han estat descrites recentment.

## Taxonomia

Anteriorment es classificava la guineu voladora de l'illa Taveuni en aquest gènere, però recentment se l'ha transferit al gènere monotípic Mirimiri.
* Guineu voladora de l'illa Choiseul, Pteralopex anceps
* Guineu voladora de l'illa Guadalcanal, Pteralopex atrata
* Guineu voladora de Flannery, Pteralopex flanneryi
* Guineu voladora de muntanya, Pteralopex pulchra
* Guineu voladora de Nova Geòrgia, Pteralopex taki

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ IUCN (2008). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2008. Consultat el 17-12-2008. (anglès)
* 1 2 Helgen, K. M. (2005). Systematics of the Pacific monkey-faced bats (Chiroptera : Pteropodidae), with a new species of Pteraloplex and a new Fijian genus. Systematics and Biodiversity, 3(4):433-453. (anglès)
* ↑ Parnaby, H. E. (2002). A taxonomic review of the genus Pteralopex (Chiroptera: Pteropodidae), the Monkey-faced Bats of the South-western Pacific. Australian Mammalogy. 23: 145-162. (anglès)
Espècies vivents de megaquiròpters :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Subfamília Nyctimeninae :
Subfamília Cynopterinae :
Subfamília Harpyionycterinae :
Subfamília Macroglossusinae :
Subfamília Pteropodinae :
Subfamília Rousettinae :
Subfamília Epomophorinae :
# Pedra tallada

La pedra tallada és el format de la pedra un cop seguit el procés de tallat, per donar-li la forma i acabat exterior requerits. El tallat de pedra ha ocorregut en totes les etapes de la història, en totes les cultures i en tots els països i pobles del món, en camps com l'arquitectura, l'escultura, la decoració o la joieria. El tallat es pot fer en les modalitats de: serrat, tornejat, foradat, rectificat, polit, i en operacions d'esculpit, gravat, etc...
El major assoliment en el tallat de pedra s'associa al processament de pedres com l'àgata, l'ònix, el feldespat, el cristall de roca, l'ametista, el jade, la rodonita, la malaquita, el lapislàtzuli, la maragda, la turquesa, l'ambre, el corall, el guix, la selenita, l'obsidiana, el marbre ("alabastre"), sense comptar els altres tipus com les pedres precioses i semi-precioses, emprades en joieria i bijuteria.

## Galeria d'imatges

* Rizblyar treballant a la catedral jònica de Nova York el 1909
* Monument de pedra tallada, a la làpida kladovoschi a Bershad
* Columna de Marc Aureli a Roma

## Vegeu també

* Pedra emmotllada
* Pedra de Coade
* Encoixinat (construcció)

## Bibliografia

* Enciclopèdia de la petita mineria. В 3-х т. / За ред. В. En 3-t / ed. V. С. Білецького. S. Biletsky. — Донецьк: «Донбас», 2004. - Donetsk "Donbass", de 2004. — ISBN 966-7804-14-3. - ISBN 966-7804-14-3.
# Hiperlactació

La hiperlactació o hiperlactància és la condició de vessament de llet materna a causa de la sobreproducció de llet. La llet pot passar a eixir dels pits amb massa força i velocitat, cosa que dificulta el bon alletament del nadó. L'efecte contrari s'anomena hipogalàctia.

## Símptomes
### Símptomes de la mare

Pot ser que la mare senti els pits inflats, plens, gens suaus i incòmodes, mentre alimenta el nounat i tot just després. També pot haver-hi fuites de llet o regalims entre les alimentacions. Altres símptomes inclouen la mastitis, dolor en els mugrons i l'obstrucció dels conductes.

### Símptomes del nadó

Els nadons rarament reaccionen de cap manera davant d'un flux més gran de llet perquè podria ser tant com els cal. A més a més, durant la lactància materna, es troben en un estat de confusió.

## Causes

Algunes mares produeixen massa llet, mentre que d'altres no prou, i la majoria només han de sincronitzar el nivell de secreció amb les necessitats del nadó. De tant en tant, però, encara que s'hagi establert el subministrament de llet necessari, pot ocórrer que una mare en secreti en excés perquè no és capaç de controlar-ne el flux.
Altres possibles causes de la hiperlactació són la hiperprolactinèmia, la predisposició congenital o prendre medicació que incrementa la producció de llet materna.

## Referències

* ↑ Arora, Mahak. «Oversupply of Breast Milk: Causes, Signs and Treatment» (en anglès britànic). FirstCry Parenting, 12-07-2018. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ van Veldhuizen-Staas, Caroline GA International Breastfeeding Journal, 2, 29-08-2007, pàg. 11. DOI: 10.1186/1746-4358-2-11. ISSN: 1746-4358. PMC: 2075483. PMID: 17727711.
* 1 2 3 LaFleur, Elizabeth. «Hyperlactation: What causes it?» (en anglès). Mayo Clinic, 27-02-2021. [Consulta: 27 agost 2022].
* ↑ Parikh, Himali. «What is Hyperlactation Syndrome? Causes & Signs» (en anglès americà). Mom And Baby Care (Mom ABC), 28-03-2018. Arxivat de l'original el 2021-01-20. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Oversupply: Symptoms, causes, and what to do if you have too much milk» (en anglès). Breastfeeding USA, 09-06-2016. Arxivat de l'original el 2020-11-12. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ Arora, Mahak. «Oversupply of Breast Milk: Causes, Signs and Treatment» (en anglès britànic). FirstCry Parenting, 12-07-2018. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ Miles, Karen. «Hyperlactation (overabundant milk supply)» (en anglès). BabyCenter. [Consulta: 13 novembre 2022].
# San Román

«San Román» té aquests significats:
* Toponímia:
** Província de San Román, província a la regió de Puno, al Perú
** San Román de Cameros, municipi a la comarca del Camero Viejo (La Rioja, Espanya)
** San Román de Candamo, i localitat al municipi de Candamo
** San Román de la Cuba, municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Román de Hornija, municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma de Castella i Lleó
** San Román de los Montes, municipi de la província de Toledo, a la comunitat autònoma de Castella la Manxa
** Peraleda de San Román, municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura
* Biografies:
** Miguel San Román (Mombuey, Zamora, 1938 - Madrid, 2015), futbolista espanyol que jugava de porter
** Teresa San Román Espinosa, antropòloga espanyola activa entre 1967 i el 2010
# Sam Ruben

Samuel Ruben (nascut amb el nom de Charles Rubenstein, 5 de novembre de 1913 – 28 de setembre de 1943), era fill de Herschel i Frieda Penn Rubenstein – el nom va ser oficialment escurçat a Ruben el 1930. Quan la seva família es va traslladar a Berkeley, va ser un jugador amb èxit de bàsquet a la Berkeley High School. Es va doctorar en química el 1938.
Sam i el seu col·lega Martin Kamen treballaren sota la direcció d'Ernest O. Lawrence al Berkeley Radiation Laboratory per elucidar la via del carboni en la fotosíntesi incorporant l'isòtop de curta vida Carboni-11 (11CO2) en els experiments entre 1938 i 1942. Ajudat pels conceptes i col·laboració de C. B. van Niel, els va quedar clar que la reducció del CO₂ pot ocórrer en la foscor i pot implicar processos similars als sistemes bacterians. Aquesta interpretació era un repte per la teoria fotoquímica antiga d'Adolf von Baeyer sobre la reducció del CO2 adsorbit en la clorofil·la.
Ruben va experimentar usant 'aigua pesant', H2O18, per obtenir gas 18O2 que demostrava que l'oxigen produït en la fotosíntesi provenia de l'aigua. Van fer servir també un ciclotró i van fer servir el carboni-14. Morí per exposició accidental al fosgen, un gas verinós que estava investigant, per a ús bèl·lic, durant la Segona Guerra Mundial

## Referències

* Ruben, S.; Kamen, M. D. «Long-Lived Radioactive Carbon: C14». Physical Review, 59, 4, 1941, p. 349–354. DOI: 10.1103/PhysRev.59.349.
* Kamen, Martin D. Radiant Science, Dark Politics: A Memoir of the Nuclear Age. Berkeley, California: University of California Press, 1985. ISBN 0520049292.
* Johnston, Harold. A Bridge Not Attacked: Chemical Warfare Civilian Research During World War II. River Edge, NJ: World Scientific Publishing Company, 2003. ISBN 981238152X.
# Katherine Neville

Katherine Neville (Saint Louis, Missouri, Estats Units, 4 d'abril de 1945) és una escriptora estatunidenca de best-sellers, coneguda mundialment per la seva novel·la El vuit.

## Biografia

Katherine Neville va néixer a Missouri el 1945 i durant anys va treballar com a vicepresidenta del Bank of America. Després va treballar com a assessora tècnica d'instal·lacions informàtiques tant per a governs com empreses privades com IBM i Deutsche Bundesbank. Va treballar a més en l'àmbit dels transports i en el d'energia, a més de ser fotògrafa comercial, model i pintora. A partir dels vuitanta va esdevenir una de les novel·listes més llegides del món gràcies a la seva novel·la El vuit (1988), èxit que va tornar a tenir amb El cercle màgic (1998).

## Obra

* 1988: El vuit
* 1992: Risc calculat
* 1998: El cercle màgic
* 2008: Foc

## Referències

* ↑ Pereda Madrid, Olga «Katherine Neville: "La curiositat uneix tots els meus lectors"». El Periódico, 31-12-2008.
* ↑ King, Florence «IT'S YOUR MOVE, CHARLEMAGNE» (en anglès). The New York Times, 15-01-1989.
* ↑ «Long Biography - Katherine Neville |» (en anglès). Katherine Neville |.
# Quinta Borrell

La Quinta Borrell és una obra eclèctica de Cardedeu (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici aïllat situat al barri de la Creu, al final del carrer del Sagrat Cor, ocupant una gran parcel·la enjardinada. És de planta quadrada i té planta baixa, dos pisos i coberta de teula àrab de dos aiguavessos amb carener paral·lel a la façana principal. El ràfec està sostingut per cabirons de fusta. Al centre de la teulada s'aixeca una torratxa d'un nivell més, de planta quadrada i coberta de teula àrab i quatre aiguavessos. La façana principal, orientada al carrer Sagrat Cor, està precedida per un volum adossat. Es tracta d'un porxo al qual s'accedeix per una escala i que està format per grans obertures d'arc rebaixat amb una coberta plana, que és utilitzada com a terrassa-balcó i tancada per una balustrada.
La façana principal té tres eixos de composició vertical constituïts per obertures d'arc a nivell amb emmarcaments senzills, persianes de llibret i ampit en el cas de les finestres. La porta principal està ubicada sota el porxo, al centre de la façana i flanquejada per dues finestres. Al primer pis hi ha tres obertures rectangulars -una de les quals és una porta per accedir al balcó-, i al segon pis hi ha tres finestres quadrades de menors dimensions.
Les dues façanes laterals estan formades per quatre eixos de composició vertical constituïts pel mateix tipus d'obertures que la façana principal.
La façana posterior repeteix la mateixa composició que la façana principal, amb tres eixos de composició vertical i cos adossat que forma un porxo a la planta baixa, amb una coberta plana utilitzada com a terrassa i tancada amb una barana de ferro forjat. En aquest cas, però, el porxo està format per columnes de ferro fos.
La torratxa presenta un parell de finestres geminades d'arc angular i vidres de colors en cadascun dels costats.
El parament de l'immoble combina l'estucat llis amb les cantoneres de pedra ben escairada.

## Història

És probable que aquest edifici fou construït el 1883 per encàrrec de Concepció Borrell, filla de Marià Borrell, el primer propietari de Villalba després de l'emancipació d'aquesta finca del monestir de Montserrat. El nom original de l'habitatge era “Mas Sant Jordi”, tot i que sempre ha estat conegut com a Borrell. El 1918, el seu propietari era Francesc de Paula Vallet Piquer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Quinta Borrell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juny 2020].
# Pelophryne macrotis

Pelophryne macrotis és una espècie d'amfibi que viu a Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R. 2004. Pelophryne macrotis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 11 d'abril del 2008.
# Iarovóie

Iarovóie - Яровое (rus) - és una ciutat del krai de l'Altai, a Rússia.

## Història

Iarovóie fou creada el 1943 després de l'evacuació d'una fàbrica química de bromi a Perekop (Ucraïna). Obtingué l'estatus de vila urbana el 1966 i el de ciutat el 1993.
# San Saba

San Saba és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 2.637 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Saba tenia 2.637 habitants, 1.008 habitatges, i 680 famílies. La densitat de població era de 565,6 habitants per km².
Dels 1.008 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.758 $ i la renda mediana per família de 31.582 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.207 $ mentre que les dones 20.216 $. La renda per capita de la població era de 14.192 $. Aproximadament el 16% de les famílies i el 19,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Saba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Saba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Salsa balandra

La salsa balandra és una salsa tradicional de pescadors de la cuina catalana que es menja principalment amb plats de peix i en especial per a un plat típic dels pescadors de les costes de l'Ebre que es diu "caldo" i que és una mena de bullit de peix blanc i blau amb patates.
Bàsicament es tracta d'una mica de brou de peix espessit amb pa i enriquit amb una picada, que té un color ataronjat característic també d'altres salses molt típiques de la Catalunya Nova, com per exemple, la romesco. Es pot considerar parenta d'altres salses dels Països Catalans a base de vinagre com, per exemple, la salmorreta valenciana, l'esmarris de les terres de l'Ebre o l'allipebre valencià. La particularitat d'aquesta salsa, i de les seves cosines catalanes, enfront d'altres salses "taronges" occitanes (com per exemple la rolha) o mediterrànies d'altres llocs (com per exemple el mojo picón vermell canari) és el refinament que aporten els fruits secs.

## Bibliografia

* VÀZQUEZ MONTALBAN, Manuel, La cocina de los Mediterraneos: Viaje por las cazuelas de Cataluña, Valencia y Baleares, Edicions B, any 2002, ISBN 8466607897
* FÀBREGA, Jaume, El gran llibre de la cuina de les àvies Edicions La Magrana, any 2005, ISBN 84-7871-432-4

## Referències

* 1 2 3 Terra de salses, de Jaume Fàbrega
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Encinas

Encinas és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 78 | 72 | 68 | 68 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].