OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Luesia

Luesia és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de Las Cinco Villas.
Té relació amb Catalunya, ja que alguns dels seus habitants van emigrar-hi al segle xx, destacant la població de Vilassar de Mar, on hi trobem cognoms provinents d'aquesta població aragonesa com Loire o Alegre. Descendents d'aquests emigrants tornen a la població per festes i vacances, en finques com Tres Manzanas.

## Agermanaments

* Gelós
# Livingstone (Zàmbia)

Livingstone és una ciutat de Zàmbia. És la capital de la província del Sud i va ser la capital històrica de Rhodèsia del Sud. Segons el cens de l'any 2010 tenia aproximadament 136.897 habitants. És coneguda per les seves cases colonials i la seva proximitat a les cascades Victòria, a només 10 km cap al nord.

## Història

Als voltants de Livingstone ja hi havia assentaments importants abans de l'arribada dels colons britànics, que van fundar aquí el primer municipi del país el 1897. El seu nom es deu al missioner i explorador britànic David Livingstone, primer europeu a veure les cascades Victòria.
A la dècada de 1890, amb l'arribada del tren, Livingstone va començar a industrialitzar-se.

## Referències

* ↑ City Population website accessed 10 March 2007
* ↑ Livingstone Tourism website Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine. accessed 10 March 2007.
* ↑ Horizon magazine: "Zambia's Second Industry", February 1965, pp4-11.
# William Henry

William Henry (12 de desembre de 1775, Manchester, Anglaterra - 2 de setembre de 1836, Pendlebury, Lancashire, Anglaterra), fou un metge i químic anglès que en 1803 proposà la llei de Henry, que indica que la quantitat d'un el gas dissolt per un líquid és proporcional a la pressió del gas sobre el líquid, sempre que no es produeixi cap reacció química.
Henry era fill de Thomas Henry (1734-1816) un farmacèutic autor de diversos llibres de química i fundador, el 1781, de la Manchester Literary and Philosophical Society. Completà els seus estudis a Manchester i després treballà de secretari d'un metge. El 1795 anà a estudiar medicina a Edimburg, però deixà d'estudiar i fins al 1805 no reinicià els estudis. Obtingué el títol de doctor el 1807 i inicià la seva feina a Manchester. Degut a problemes de mala salut, causats per un accident, el 1797 hagué de retirar-se de la pràctica mèdica, i es dedicà a la recerca química, especialment l'estudi dels gasos, aprofitant el laboratori del seu pare. La seva primera comunicació fou un intent, en oposició a Austin, Beddoes i altres, d'establir que el carboni havia de classificar-se entre els elements químics, però després de descobrir una fal·làcia en el seu raonament, la corregí en un document posterior. El 1800 publicà les seves experiències sobre l'àcid muriàtic, realitzades amb la intenció de descobrir un element desconegut associat amb l'oxigen en la composició del gas; però després del descobriment de la naturalesa real de l'àcid per Humphry Davy, fou un dels primers conversos de la nova teoria.
Un dels seus treballs més coneguts descriu els experiments realitzats sobre la concentració de gasos dissolts per l'aigua a diferents temperatures i sota diferents pressions. Els seus resultats es coneixen avui com la llei de Henry. Els seus altres treballs tracten l'anàlisi de gasos, la humitat de foc, el gas il·luminant, la composició de l'àcid clorhídric i l'amoníac, les concrecions urinàries i altres mòrbides i els poders desinfectants de la calor. Fou un dels fundadors de l'Institut de Mecànica que es convertí en l'Institut de Ciència i Tecnologia de la Universitat de Manchester. Fou guardonat amb la Medalla Copley el 1808 i l'any següent es convertí en membre de la Royal Society. Els seus Elements de Química Experimental tingueren 11 edicions durant 30 anys.
A intervals de la seva vida, Henry patí molt de dolors neuràlgics. Aquests es tornaren tan severs que fou necessari l'extirpació dels nervis principals de la mà, però això no impedir l'alleujament esperat i, finalment, la irritació de tot el sistema nerviós el privà del somni i causà la seva mort el 2 de setembre de 1836.

## Referències

* ↑ «William Henry | British chemist» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* 1 2 «William Henry, English chemist (1775-1836)». Encyclopedia Britannica, 1902. [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ «William Henry (chemist)». [Consulta: 20 desembre 2017].
# Novovassílievo

Novovassílievo (en rus: Нововасильево) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 409 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# The King's Stamp

The King's Stamp és un curtmetratge de 1935 produït per Alberto Cavalcanti sota els auspicis de la GPO Film Unit (la unitat de producció del servei de correu britànic) i dirigit per William Coldstream. Va ser encarregat com a part de les celebracions del Jubileu de Plata del rei Jordi V el 1935. La música va ser composta per Benjamin Britten.

## Referències

* ↑ The Kings Stamp at the BFI's Screenonline
* ↑ «George V Jubilee stamp». Arxivat de l'original el 2009-01-18. [Consulta: 7 setembre 2019].
* ↑ Cook, Mervyn, The Cambridge Companion to Benjamin Britten (p.54), Cambridge University Press, 1999
* ↑ "GPO film makers were pioneers" The Guardian, 10 November 2011
# Stàraia Krassavka

Stàraia Krassavka (en rus: Старая Красавка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 66 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].
# Jaume Valls i Ortiz

Jaume Valls i Ortiz (Sant Adrià del Besòs, 8 de març de 1956) fou un polític català, diputat durant la Primera Legislatura.

## Biografia

En 1974 ingressà a les Joventuts Socialistes de Catalunya i a la UGT de Catalunya. L'octubre de 1976 formà part de l'Executiva Federal de les JSC i posteriorment fou membre del consell nacional del PSC-PSOE. Va treballar a la Fundació Largo Caballero.
Fou candidat del PSC-PSOE per la circumscripció electoral de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1979. Tot i no ser escollit, va substituir en el seu escó Xavier Rocha i Rocha (qui havia substituït prèviament Joan Reventós i Carner) el novembre de 1980. De març a agost de 1982 fou Vocal de la Comissió d'Investigació de Drets Humans del Congrés dels Diputats.

## Referències

* ↑ «Valls Ortiz, Jaime» (en castellà). [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ L'Opinió Socialista Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., 1979 p. 12
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Luigi Piccinni

Luigi Piccinni (Nàpols, Campània, 1766 - Passy-lès-Paris llavors rodalia de París, 1827) fou un músic francès, fill del gran compositor Niccolò Piccinni, i oncle de Luigi, tots ells músics i compositors, amb més o menys glòria.
Fou deixeble del seu pare i va escriure diverses òperes que s'estrenaren a París, Nàpols, etc.. però en aquestes només rebel·là un mediocre talent de compositor. El 1796 fou contractat com a mestre de capella de la cort de Suècia; allà hi va romandre cinc anys i també hi estrenà algunes òperes.
Alguns títols de les seves produccions: Les amours de Cherubin, Les infidelités imaginaires, Le sounambule, Le Sigisbée ou le fat corrigé, etc., però cap de les seves òperes tingué èxit.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. volum 44: Pet - Pirz. Madrid: Espasa-Calpe, 1975. ISBN 84-239-4544-8.
# Zain Duraie

Zain Duraie (àrab: زين دريع, Zayn Durayʿ) (Amman) és una directora, escriptora i actriu jordana. És sobretot coneguda per haver participat en el curtmetratge Horizon.

## Biografia

Va néixer i es va criar a Amman, la capital de Jordània. Després, es va graduar a la Escola de Cinema de Toronto.
Va començar la carrera com a aprenenta a la productora cinematogràfica Philistine Films, sota la comanda de la cineasta Annemarie Jacir i la productora Ossama Bawardi.
El seu curtmetratge debut com a directora, Horizon, va guanyar en la categoria del millor dels films selectes al Festival Internacional de Curtmetratges de Palm Springs, el premi del públic al Festival de Cinema Francoàrab i el premi a millor jove cineasta al Festival Internacional de Cinema Femení d'Algèria. Tot i que la pel·lícula tracta el tema dels drets de les dones en una societat patriarcal, Duraie no s'identifica ideològicament com a feminista, sinó com a proigualtat.
El 2019, el seu segon curtmetratge, Give up the Ghost, es va estrenar competint en el Festival Internacional de Cinema de Venècia i va guanyar el premi al Millor Curtmetratge Àrab en el marc del Festival de Cinema d'El Gouna.

## Filmografia

| Curs | Títol | Rol | Notes |
| 2013 | Horizon | Guionista i directora | Curtmetratge |
| 2016 | In Overtime | Actriu | Curtmetratge |
| 2018 | The Box | Actriu | Curtmetratge |
| 2019 | Give up the Ghost | Guionista i directora | Curtmetratge |

## Referències

* ↑ «Zain Duraie: "I Made a Movie About Women’s Rights in a Male-dominated Society"». bostonpalestinefilmfest.org. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Women's Optimism in the Face of Oppression». bbc.com. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Every young director's dream: Cannes exposure a great opportunity for Jordan's film industry». albawaba.com. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Spotlight on Arab Women Filmmakers: Women’s Film Week in Amman». culturesofresistance.org. Arxivat de l'original el 2019-01-30. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «CINEPHILIA SCREENWRITING LAB FOR SHORTS 2018». cinephiliaproductions.com. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Round-up of Toronto Film School Involvement at TIFF». torontofilmschool.ca. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Asia Pacific Screen». griffith.edu.au. Arxivat de l'original el 2019-01-30. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Philistine Films». africine.org. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Horizon». bostonpalestinefilmfest.org. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Franco-Arab Film Festival concludes with Falcon Awards». vista.sahafi.jo. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «Algeria: First International Women Film Festival Opens in Algiers». allafrica.com. [Consulta: 28 gener 2019].
* ↑ «5 Jordanian Filmmakers breaking ground across the globe» (en anglès). The8log, 10-12-2018. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ De Olivia, Ana. «El Gouna Film Festival: Give Up The Ghost wins Best Arab Short Film». Euro News. [Consulta: 28 setembre 2019].
# Livingston (Tennessee)

Livingston és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 3.498 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Livingston tenia 3.498 habitants, 1.543 habitatges, i 924 famílies. La densitat de població era de 262,8 habitants/km².
Dels 1.543 habitatges en un 22,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,3% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 40,1% no eren unitats familiars. En el 37,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 23,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.309 $ i la renda mediana per família de 34.141 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.183 $ mentre que les dones 20.991 $. La renda per capita de la població era de 15.558 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 19,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Livingston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Livingston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Àcid coniferònic

L'àcid coniferònic, el qual nom sistemàtic és àcid (5Z,9Z,12Z,15Z)-octadeca-5,9,12,15-tetraenoic, és un àcid carboxílic poliinsaturat de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H28O2}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras rar, de cadena llarga, i se simbolitza per C18:4 n-3. Presenta quatre enllaços dobles, no conjugats, als carbonis 5, 9, 12 i 15, tots ells amb conformació cis.
S'ha aïllat en coníferes, d'on prové el seu nom comú àcid coniferònic. Espècies amb major proporció són el làrix europeu o Larix decidua en conté un 44 %; l'avet gegant o Abies grandis un 38 %, el pi de Corea o Pinus koraiensis un 14,6 %, l'Araucaria montana un 8,9 % i l'Abies veitchii un 7,8.
Se suposa que es biosintetitza a partir de l'àcid α-linolènic per Δ⁵ desaturació. Les proporcions d'ambdós àcids permeten la diferenciació taxonòmica d'alguns gèneres de plantes.
A les coníferes se'l troba juntament amb altres àcids grassos que presenten també un doble enllaç al carboni 5, o Δ⁵, aïllat de la resta d'enllaços dobles i que n'és característic d'aquest grup d'àcids, format també per l'àcid juniperònic, l'àcid taxoleic, l'àcid pinolènic i l'àcid sciadònic.

## Referències

* ↑ «PlantFAdb: 18:4-delta-5c,9c,12c,15c; Coniferonic acid; 5,9,12,15-Octadecatetraenoic acid, (5Z,9Z,12Z,15Z)-; 5,9,12,15-Octadecatetraenoic acid, (all-Z)-; Coniferonic acid». [Consulta: 25 abril 2018].
* ↑ Kajikawa, Masataka; Yamato, Katsuyuki T.; Kohzu, Yoshito; Shoji, Shin-ichiro; Matsui, Keisuke «A Front-end Desaturase from Chlamydomonas reinhardtii Produces Pinolenic and Coniferonic Acids by ω13 Desaturation in Methylotrophic Yeast and Tobacco» (en anglès). Plant and Cell Physiology, 47, 1, 01-01-2006, pàg. 64–73. DOI: 10.1093/pcp/pci224. ISSN: 1471-9053.
* ↑ Wolff, Robert L.; Destaillats, Frédéric; Angers, Paul «α-linolenic acid and its Δ5-desaturation product, coniferonic acid, in the seed lipids of Tsuga and Hesperopeuce as a taxonomic means to differentiate the two genera» (en anglès). Lipids, 36, 2, 01-02-2001, pàg. 211–213. DOI: 10.1007/s11745-001-0709-5. ISSN: 0024-4201.
* ↑ Alasalvar, Cesarettin; Shahidi, Fereidoon. Tree Nuts: Composition, Phytochemicals, and Health Effects (en anglès). CRC Press, 2008-12-17. ISBN 9781420019391.
# Operació Napoleó

Operació Napoleó (en islandès Napóleonsskjölin i també conegut com a Frozen Conspiracy o Operation Napoleon) és una pel·lícula de thriller islandesa dirigida per Óskar Þór Axelsson, protagonitzada per Vivian Ólafsdóttir, Jack Fox i Iain Glen. Es basa en el llibre homònim més venut d'Arnaldur Indriðason. Ha estat subtitulada al català.

## Sinopsi

La pel·lícula explica la història de Kristín, una advocada ambiciosa que es veu arrossegada en una seqüència inesperada d'esdeveniments quan el seu germà es troba amb un naufragi d'un avió de la Segona Guerra Mundial a la part superior de Vatnajökull.

## Repartiment

* Vivian Ólafsdóttir com a Kristín
* Jack Fox com a Steve Rush
* Iain Glen com a William Carr
* Wotan Wilke Möhring com a Simon
* Ólafur Darri Ólafsson com a Einar
* Atli Óskar Fjalarsson com a Elías
* Adesuwa Oni com a Julie Ratoff
* Þröstur Leó Gunnarsson com a Jóhannes
* Nanna Kristín Magnúsdóttir com a Rósa

## Referències

* ↑ Operation Napoleon: Frozen Conspiracy (2023) aka Napóleonsskjölin [podcast]. Kvikmyndapod.
* ↑ «Beta Cinema Sells Thriller 'Operation Napoleon,' Starring Iain Glen, Ólafur Darri Ólafsson, to Key Territories (EXCLUSIVE)». Variety, 02-02-2023.
* ↑ «Vivian meira hörkutól en Bruce Willis» (en icelandic). Fréttablaðið, 08-02-2023, p. 21 [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Arnaldur segir Napóleonsskjölin tikka í öll box» (en icelandic). Fréttablaðið, 02-02-2023 [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Íslenskar myndir sem reyna við Hollywood-formúluna» (en icelandic). RÚV, 24-05-2023 [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Operació Napoleó». Goita què fan, ara!. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Sylvía Rut Sigfúsdóttir «Fyrsta sýnishornið úr kvikmyndinni Napóleonsskjölin» (en islandès). Vísir.is, 18-11-2022.
* ↑ «Operation Napoleon» (en anglès).
* ↑ «Búin að fórna ýmsu til að komast hingað» (en icelandic). RÚV, 14-03-2023 [Consulta: 5 novembre 2023].
# The Newgate Calendar

The Newgate Calendar ("El calendari de Newgate"), subtitulat “El sagnant registre dels malfactors”, va ser una obra popular de literatura dels segles XVIII i xix.
Originalment un butlletí mensual d'ajusticiaments, produït pel vigilant de la Newgate Prison en Londres; del títol del calendari se'n van apropiar altres editors, que posarien capítols biogràfics notoris sobre criminals com Sawney Bean, Dick Turpin, John Wilkes i Moll Cutpurse.
Edicions de recopilacions d'aquestes històries van començar a aparèixer a mitjans del segle xviii, i en el 1774 una edició de cinc volums es va convertir en la versió estàndard. Mentre que molts dels seus relats són molt adornat i representats sense crítica a partir d'altres fonts, que són vius i plens d'incident, i sovint es refereixen a esdeveniments actuals o problemes socials. Juntament amb la Bíblia i el The Pilgrim's Progress de John Bunyan, the Calendar es va fer cèlebre entre els tres primers treballs més probable de trobar-se en tota llar mitjana.

## Enllaços externs

* Llibreria britànica Arxivat 2018-11-02 a Wayback Machine. (anglès)
* Exclassics - edició en línia (anglès)
* Universitat de Texas, Llibreria de Llei Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine. (anglès)
* Versions a Internet Archive (anglès)
# Jaume Ventura

Jaume Ventura és el nom dels següents personatges:
* Jaume Ventura i Tort
* Jaume Ventura i Andreu, més conegut com a Rudy Ventura
* Jaume Ventura (economista)
# Zavitne (Bakhtxissarai)

* Per a altres significats, vegeu «Zavétnoie».
Zavitne (en (ucraïnès): Завітне) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 472 habitants. Pertany al districte de Bakhtxissarai. Fins al 1948 la vila es deia Almà-Kermén.

## Població

Segons les dades del 2001 la composició de la població de la vila de Zavétnoie d'acord amb la llengua que empren és la següent:

## Referències

* ↑ «Учь азиз дюрбеси (Айвовое / Эфендикой, АР Крым)». IMUSLIM. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ Встречается также написание Коджа-Сала
* ↑ «Розподіл населення за рідною мовою, Автономна Республіка Крим». Державна служба статистики України. Arxivat de l'original el 2013-06-26. [Consulta: 26 octubre 2014].
# Le Crouzet

Le Crouzet és un municipi francès situat al departament del Doubs i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 62 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Le Crouzet era de 62 persones. Hi havia 20 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 8 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 23 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 1 estava desocupat. 25 eren cases i 3 eren apartaments. Dels 23 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 15 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Le Crouzet el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 8 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 36 persones, 30 eren actives i 6 eren inactives. De les 30 persones actives 28 estaven ocupades (12 homes i 16 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 6 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Le Crouzet a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Le Crouzet a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Àcid coriòlic

L'àcid coriòlic, i de nom sistemàtic àcid (9Z,11E)-13-hidroxioctadecan-9,11-dienoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, dos dobles enllaços als carbonis 9 i 11, el primer cis i el segons trans, i amb un grup hidroxil ${\ce {-OH}}$ al carboni 13, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H32O3}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
Fou aïllat per primera vegada el 1966 de l'oli de les llavors de la planta Coriaria nepalensis pel químic estatunidenc W.H. Tallent i col·laboradors. Fou nomenat àcid coriòlic, a partir del nom del gènere Coriaria, pel suec Klaus Serck-Hanssen el 1967 que l'obtingué del roldor o tilder (Coriaria myrtifolia), el qual oli en conté entre un 68–70 %. Posteriorment, s'ha aïllat en altres espècies: de Coriaria emarginata (30 %); de Polygala virgata (5 %); i de salsifí (Tragopodon porrifolius) (4 %).
Presenta propietats antimicrobianes.

## Referències

* ↑ Tallent, W.H.; Harris, Jeanne; Wolff, I.A.; Lundin, R.E. «(R)-13-hydroxy-cis-9, trans-11-octadecadienoic acid, the principal fatty acid from coriaria nepalensis wall. seed oil». Tetrahedron Letters, 7, 36, 1966, pàg. 4329–4334. DOI: 10.1016/s0040-4039(00)76060-6. ISSN: 0040-4039.
* ↑ Serck-Hanssen, Klaus; Johnsgård, Marit; Stensrud, Trygve; Sandström, Jan; Theorell, H. «A Group of Unusual Seed Oils.» (en anglès). Acta Chemica Scandinavica, 21, 1967, pàg. 301–303. DOI: 10.3891/acta.chem.scand.21-0301. ISSN: 0904-213X.
* ↑ «PlantFAdb: S-13-OH-18:2-delta-9c,11t; 9,11-Octadecadienoic acid, 13-hydroxy-, (9Z,11E,13S)-; 9,11-Octadecadienoic acid, 13-hydroxy-, (E,Z)-(S)-; 9,11-Octadecadienoic acid, 13-hydroxy-, [S-(E,Z)-; (+)-Coriolic acid; (13S,9Z,11E)-13-Hydroxy-9,11-octadecadienoic acid; (9Z,11E,13S)-13-Hydroxyoctadecadienoic acid; (S)-Coriolic acid; 13S-HODE; 13S-Hydroxy-9Z,11E-octadecadienoic acid; L-13-Hydroxy-cis-9,trans-11-octadecadienoic acid]». [Consulta: 5 juny 2018].
* ↑ Kon, Kateryna; Rai, Mahendra. Antibiotic Resistance: Mechanisms and New Antimicrobial Approaches (en anglès). Academic Press, 2016-06-14. ISBN 9780128036686.