OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Med

Med o Mand era el poble que vivia al Sind quan hi van arribar els musulmans. Els historiadors informen de diversos combats amb aquest poble. El seu centre era Daybul.
Rashid ibn Amr al-Djudaydi, nomenat per Ziyad ibn Abid com a governador de Makran va morir a mans dels meds durant una incursió al Sind. Els meds van atacar un vaixell que portava musulmans i al-Hajjaj ibn Yússuf va decidir llençar una expedició contra el Sind i en va donar el comandament a Muhàmmad ibn al-Qàssim. Se sap que aquest va signar un armistici amb el poble de Surast (Saurashtra?) que eren "part dels meds, pirates de la mar". Durant el regnat d'al-Mútassim (833-842) Imran ibn Mussa va atacar as meds i en va matar 3000 i va construir un embassament anomenat embassament dels meds per impedir el reg. Amb l'ajut dels zutt va seguir la campanya i va inundar algunes zones amb aigua salada; una expedició naval portada per Muhàmmad ibn al-Fadl ibn Mahan va conquerir una població med.
Segons els geògrafs Med era una regió i el nom del poble que l'habitava. Estava a quatre dies de marxa a l'est de l'Indus. Els meds eren bandits. Al-Massudí diu que la ciutat d'al-Mansura estava sempre en guerra contra els meds. Ibn Hàwqal els esmenta junt amb els budha com infidels i diu que vivien a l'est de l'Indus entre Multan i la mar. Al-Idrisi diu que eren nòmades i vivien a la vora del desert del Sind. La població de Kamuhul, que marcava el seu límit sud-est, correspon a Anhilwara (Patan).

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, VI, 959-960
Viccionari
# Meda

«Meda» té aquests significats:
* Meda (Itàlia), municipi de la província de Monza i Brianza (regió de Llombardia)
* Meda Gran, illot de l'arxipèlag de les Illes Medes (Torroella de Montgrí, Baix Empordà)
* La Meda, muntanya del municipi d'Alins (Pallars Sobirà)
* Roc de la Meda, muntanya del municipi d'Alins (Pallars Sobirà)
* La Meda és un riu occità a la Vauclusa
* La Meda, és un raval del municipi occità de Castèunòu dau Martegue.
Viccionari
# Marshall Chess Club

El Marshall Chess Club és un club d'escacs de la ciutat de Nova York, un dels clubs d'escacs més rellevants i més antics dels Estats Units, constituït com a organització sense ànim de lucre. Va ser durant molts anys rival del Manhattan Chess Club, desaparegut el 2002, i és actualment l'únic club privat d'escacs que sobreviu a Manhattan.
El Marshall Chess Club fou fundat el 1915 per un grup de jugadors liderats per Frank James Marshall. Alguns dels seus membres destacats durant la història han estat Reuben Fine, Edmar Mednis, James Sherwin, Larry Evans, Andy Soltis, Anthony Santasiere, Fred Reinfeld, Arthur Dake, Albert Simonson, Herbert Seidman, Stanley Kubrick, Hikaru Nakamura, Howard Stern, i Fabiano Caruana. Marcel Duchamp, un artista associat amb els moviments dadà i surrealista, va jugar pel club mentre va viure a Greenwich Village els anys 1940s; la seva fotografia penja a la paret del club.
El club va tenir diverses sales de joc temporals, fins que es va establir de forma permenent al Carrer 10, 23 Oest, de Nova York (entre la cinquena i la sisena avingudes), el 1931. Ocupa els dos primers pisos d'una casa de la qual té la propietat, i posa la resta en lloguer. En Marshall va dirigir el club fins a la seva mort, el 1944, data en què va ser substituït per la seva muller Caroline. El 2007 en fou elegit president Frank Brady.
D'entre els esdeveniments escaquístics que s'hi han celebrat, cal destacar que el club ha acollit diverses vegades el Campionat d'escacs dels Estats Units i que en Bobby Fischer va jugar des d'aquí el Torneig Memorial Capablanca de 1965 (celebrat a l'Havana), via teletip.

## Notes i referències

* ↑ «Nota històrica sobre el Marshall Chess Club» (en anglès). MySpace.com. [Consulta: 9 abril 2010].
* ↑ McClain, Dylan Loeb. «Duchamp as a Chess Player», 12-10-2009. [Consulta: 7 abril 2016].
* ↑ «Marshall Chess Club» (en anglès). Brian Dubé, 20-11-2006. Arxivat de l'original el 22 d'abril 2007. [Consulta: 9 abril 2010].

## Bibliografia

* Harry Golombek (ed.). Golombek's Encyclopedia of Chess. Crown Publishing, 1977. ISBN 0517531461.

## Enllaços externs

* Lloc web del Marshall Chess Club (anglès)
* Vídeo sobre el Marshall Chess Club, amb comentaris de Frank Brady (anglès)
# Methanomonas

Methanomonas és un gènere de bacteris que s'utilitzen per obtenir bioproteïnes. Aquests bacteris poden oxidar el metà i viuen en ambients aquosos o sobre jaciments de gas o petroli. Són bacils gram negatius flagel·lats. L'assimilació del metà s'aconsegueix o bé per la síntesi de fosfat al·lulosa o per la formació de l'aminoàcid serina. Les Methanomonas no s'han aïllat i definit clarament, i el nom pel qual es coneixen Methanomonas methanica Söhngen, és probable que no designi una única espècie. Els bacteris oxidificants del metà necessiten per desenvolupar-se més oxigen que els llevats i les algues, i això augmenta el cost de producció.
El metà figura entre les fonts més barates i abundants en calories que es pugui trobar.
Els bacteris Methanomonas són les úniques que poden utilitzar el metà com a font d'energia. Aquests bacteris es produeixen en un cultiu submergit en una solució aquosa de sals minerals i una font de nitrogen (amoníac o urea). La biomassa obtinguda dessecada conté al voltant del 70-80% de proteïnes que es pot utilitzar com a pinso.

## Taxonomia

Segons dsmz:
* Methanomonas methylovora subsp. methylovora
* Methanomonas methylovora subsp. thiaminophila

## Referències

* ↑ http://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Methane-oxidizing+Bacteria
* ↑ http://old.dsmz.de/microorganisms/html/bacteria.genus/methanomonas.html%5BEnllaç+no+actiu%5D
* http://www.fao.org/ag/AGA/AGAP/FRG/afris/es/Data/474.HTM Arxivat 2011-12-05 a Wayback Machine.
# Meti Curci

Meti Curci (llatí: Mettius Curtius) va ser un heroi semillegendari d'origen sabí que va viure en temps del rei de Roma, Ròmul. Comandava les forces sabines a les ordres de Titus Taci. La gens Cúrcia afirmava que descendia d'aquest personatge.
Durant la guerra entre els romans i els sabins, derivada del rapte de les sabines, els sabins van ocupar una part de Roma entre els turons Palatí i Capitolí. Dos caps militars, Meti Curci pels sabins, i Host Hostili pels romans, es van enfrontar en combat singular i Curci va matar a Hostili. Mentre el sabí presumia d'aquesta victòria, una banda de romans dirigida per Ròmul, els va atacar per sorpresa i els va expulsar. Meti Curci, que anava a cavall, va entrar en una llacuna a la vall que més tard va ocupar el fòrum, d'on en va poder sortir amb dificultat. Per aquest fet, el lloc va rebre el nom de Lacus Curtius
Poc després es va fer la pau entre romans i sabins. Aquesta és la història més freqüent sobre l'origen del nom del Lacus Curtius, però n'existeixen d'altres. Una diu que va ser per un fet miraculós que va tenir lloc l'any 362 aC, i per protagonista un Curtius, segurament Marc Curci. Una altra explicació diu que va caure un llamp al fòrum i va posar al descobert el llac. El cònsol Gai Curci Filó que va exercir l'any 445 aC, va protegir el lloc i va manar un sacrifici anual a l'altar que hi va fer col·locar.

## Referències

* ↑ Alberich, Joan; André, Avel·lí; Blay, Maite; Borràs, Joana; Romero, Carmen. Diccionari Llatí-Català de noms propis. Barcelona: Columna, 1994.
* ↑ El praenomen, que no apareix entre els canònics romans, també ha estat transmès com a Mettus, Metius i Mevius, adaptats respectivament Metus, Meci i Mevi.
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/921?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=CurtiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 906. ]
# Meti Pomposià

Meti Pomposià (llatí: Mettius Pomposianus) va ser un senador romà. Formava part de la gens Mètia, originaris d'Alba Longa.
Vivia en temps de l'emperador Vespasià que el va nomenar cònsol. S'havia dit que Meti tenia ascendència reial.
Més tard, en temps de Domicià, Pomposià va ser desterrat i finalment l'emperador el va fer matar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1072.
# Mel·lífer gorjablanc

El mel·lífer gorjablanc (Myzomela albigula) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de l'arxipèlag Louisiade.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer gorjablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Metodije Spasovski

Metodije Spasovski (4 de febrer de 1946) és un exfutbolista macedoni de la dècada de 1960.
Fou 3 cops internacional amb la selecció iugoslava. Pel que fa a clubs, defensà els colors de FK Vardar i 1. FC Saarbrücken.

## Referències

* ↑ Profile at Serbian federation official site
* ↑ Metodije Spasovski Fitxa a Fussballdaten
# Menkheperre (príncep)

Menkheperre va ser un príncep egipci de la XVIII Dinastia. Era un dels fills coneguts del faraó Tuthmosis III i de la Gran Esposa Reial Merit-Ra Hatxepsut. El seu nom és el nom del tron del seu pare i significa "Eternes són les manifestacions de Ra".
Menheperré en jeroglífic :
El príncep Menkheperre és un dels sis fills coneguts dqe va tenir Tuthmosis amb Merit-Ra; els seus germans van ser el faraó Amenofis II, i les princeses Nebetiunet, Meritamon C, Meritamon D i Iset. Apareix representat juntament amb les seves germanes en una estàtua de la seva àvia materna Hui (avui al British Museum). És probable que alguns fragments de vasos canopis de la vall de les reines siguin seus.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 133.
* ↑ «Huy,la gran sacerdotisa de Amón, Re y Atum» (en castellà). Los nobles de Egipto. Arxivat de l'original el 2009-04-09. [Consulta: 28 octubre 2020].
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 138.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
# Mesenka

Mesenka o Mesen-ka (msn-kȝ, "") vael seu príncep egipci de finals de la II Dinastia o principis o a principis de la III. Hi ha discussió sobre la identitat del rei que va governar durant l'època d'aquest príncep.
Mesenka en jeroglífic :
Mesenka només apareix en dues inscripcions en uns bols de pedra. Aquests bols es van trobar a les reserves subterrànies de la galeria sud de la piràmide de Djoser a Saqqara.
Pràcticament no se sap res de la vida i la carrera de Mesenka, a part del seu títol de príncep. També es desconeix de qui era fill, ja que no s'ha trobat cap nom reial relacionat. La cal·ligrafia i la dicció de les inscripcions mostren grans similituds amb altres inscripcions que daten de l'època dels reis Peribsen, Khasekhemui i Djoser. Per tant, és possible que Mesenka visqués i servís sota l'autoritat d'un d'aquests reis.

## Títols

Només se li coneix un títol lligat al seu llinatge principesc:
* Fill del Rei (Sa-nesw).
Aquest títol té cert interès per a l'egiptologia perquè durant la vida de Mesenka només estava reservat per als fills reials reals.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 49.
* 1 2 3 Lacau i Lauer, 1936, p. 55.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Lacau, Pierre; Lauer, Jan-Phillip. La Pyramide a Degrees (en francès). Vol. IV: Inscriptions Gravees sur les Vases: Fouilles à Saqqarah. El Caire: Service des antiquités de l’Égypte, 1936.
# Mesenteri

En anatomia, es designa amb el nom de mesenteri a una porció del peritoneu que fixa els intestins a la paret abdominal posterior. Ajuda a emmagatzemar greix i subministra vasos sanguinis, limfàtics i nervis als intestins.
El mesenteri és una prima làmina de teixit que consta de dues capes, una interna o visceral en contacte amb l'intestí i una altra externa o parietal. Posseeix dues insercions, un parietal anomenada arrel del mesenteri i una altra visceral que l'uneix a les nanses intestinals, entre les dues capes es disposen vasos sanguinis. La inserció intestinal es molt més llarga que la parietal, perquè segueix totes les sinuositats dels intestins.

## Referències

* ↑ «Definition of Mesentery» (en anglès). MedicineNet. Arxivat 2018-04-21 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Epipló
# Ependimòcit

Els ependimòcits són cèl·lules que formen un epiteli columnar simple anomenat epèndima. Les cèl·lules ependimàries tapissen la totalitat del canal central medul·lar (canal ependimari). També recobreixen l'interior dels ventricles cerebrals (cavitats de l'encèfal). Formen part del teixit glial
La superfície apical dels ependimòcits presenta múltiples cilis mòbils de cara al canal o al ventricle, que estan banyats pel líquid cefalorraquidi. Generalment es troben relacionats amb els ependimòcits adjacents per la cara lateral mitjançant zones oclusives (unions estretes). La superfície basal és força irregular i no presenten làmina basal. En contacte amb aquesta superfície hi ha el parènquima nerviós restant.
# Lliga Gallega (La Corunya)

La Lliga Gallega va ser un grup polític regionalista liberal gallec fundat el 1897 a La Corunya, presidit per Manuel Murguía i dirigit per un comitè integrat per Manuel Lugrís Freire, Uxío Carré Aldao i Salvador Golpe que en 1898 van redactar els seus estatuts, íntegrament en gallec. Demanava la constitució d'una autonomia per a Galícia de la mateixa manera que era concedida a Cuba i Puerto Rico. Waldo Álvarez Insua va ser el president en 1899. Després de 1900 va tenir escassa activitat, encara que va sobreviure fins a 1907.

## Referències

* ↑ «Liga Gallega da Coruña – Almanaque das Irmandades» (en gallec). [Consulta: 9 setembre 2021].
# August Johann Georg Karl Batsch

August Johann Georg Karl Batsch (Jena, 28 d'octubre de 1761 - Jena, 29 de setembre de 1802) fou un naturalista i botànic alemany. Va ser una autoritat reconeguda en el camp de la micologia, també va descriure noves espècies de falgueres, briòfits i plantes amb llavors.

## Biografia

Batsch va néixer a Jena i estudià a la seva universitat on es doctorà l'any 1781 i en medicina l'any 1786. A partir del mateix any ensenyà història natural a aquesta universitat.
Aconsellà Johann Wolfgang von Goethe repecte la recerca botànica d'aquest.
l'any 1790, Batsch fundà un jardí botànic a Jena, i el Naturforschende Gesellschaft ("Club de recerca de la natura").

## Botànica

Batsch descobrí gairebé 200 noves espècies de bolets incloent Clitocybe nebularis, Calocera cornea, Paxillus involutus i Tapinella atrotomentosa. i Versuch einer Anleitung zur Kenntniss und Geschichte der Pflanzen (Història de les plantes, entre 1787 i 1788). Versuch einer Anleitung... sobre les mallaties causades pels fongs.
* Elenchus fungorum, 1783

## Zoologia

Batsch va escriure Versuch einer Anleitung, zur Kenntniß und Geschichte der Thiere und Mineralien, für akademische Vorlesungen entworfen, und mit den nöthigsten Abbildungen versehen. La primera part (Erster Theil) Allgemeine Geschichte der Natur; besondre der Säugthiere, Vögel, Amphibien und Fische Sobre mamífers, ocells, amfibis i peixos aparegué el 1788.Part segona (Zweyter Theil). Besondre Geschichte der Insekten, Gewürme und Mineralien sobre els insectes, cucs i minerals es va publicar l'any següent, 1789.

## Referències

* ↑ Verein der Familie Batsch e.V.
* ↑ August Johann Georg Karl Batsch (1761 - 1802)
* ↑ "Elenchus Fungorum (Batsch hi va descriure unes 200 espècies), també és un bon estudi de la Flora ", Heinrich Dörfelt & Heike Heklau (1998) Die Geschichte der Mykologie (La història de la micologia)
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Plate Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine. Plate from Elenchus fungorum.
* University of Jena botanical garden Arxivat 2007-06-07 a Wayback Machine.
# Cucala (mitologia)

* Per a altres significats, vegeu «Cucala».
Una cucala, cucula o cucal és, dins la mitologia catalana, una criatura de forma indefinida equivalent al gambosí pròpia de les Terres de l'Ebre, el Camp de Tarragona i Mallorca. Al Camp de Tarragona, hom creia que la cucala vigilava pels carrers de nit i pegava ben fort tothom que hi trobés a aquelles hores, ja fos passant-hi o traient el cap per la finestra.
Un personatge semblant i propi de la Ribera d'Ebre, la feram, estirava les faldilles de les dones i els deia paraules deshonestes i, quan aquelles s'espantaven, esclatava en grans riallades.

## Referències

* 1 2 Casanova Coll, Joan; Creus Saumell, Joan. «Cucala». A: Més ràpids que el llamp, més vius que el foc. Petits éssers fantàstics en l'àmbit lingüístic català. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2000, p. 260-262. ISBN 8484151824.
# Olivier Arson

Olivier Arson (París, 1979) és un compositor francès de música de cinema. Viu i treballa a Espanya, col·labora habitualment amb Rodrigo Sorogoyen.

## Biografia

Va guanyar el Goya a la millor música original per El reino durant els XXXIII Premis Goya i el premi a la millor música original per a As bestas durant els X Premis Feroz.
Va guanyar per segona vegada el Goya a la millor música original als XXXVII Premis Goya per As bestas.

## Filmografia
#### Llargmetratges

* 2016 : Que Dios nos perdone de Rodrigo Sorogoyen
* 2018 : El reino de Rodrigo Sorogoyen
* 2019 : Madre de Rodrigo Sorogoyen
* 2021 : Cerdita de Carlota Martínez-Pereda
* 2022 : As bestas de Rodrigo Sorogoyen
* 2022 : La mala familia de Luis Rojo i Nacho A. Villar

#### Sèries de televisió

* 2017 : La zona
* 2020 : Antidisturbios de Rodrigo Sorogoyen
* 2022 : Apagón

## Discografia

* 2012 : TERRITOIRE - Mandorle
* 2018 : TERRITOIRE - Alix
* 2021 : TERRITOIRE - Étude de la profondeur

## Distinccions
### Premis

* XXXIII Premis Goya : millor música original per El reino
* X Premis Feroz : millor música original per As bestas
* XXXVII Premis Goya : millor música original per As bestas

### Nominacions

* IV Premis Feroz : millor música original per Que Dios nos perdone
* VI Premis Feroz : millor música original per El reino
* VI edició dels Premis Platino : millor música per El reino

## Referències

* ↑ «Interview B.O : Olivier Arson (AS BESTAS de Rodrigo Sorogoyen)» (en francès). cinezik.org, 29 maig022. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Premios Feroz 2023: 'As bestas' se impone en un palmarés muy repartido» (en castellà). RTVE, 29-01-2023. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «¿Quiénes han sido los ganadores de los Premios Feroz 2023?» (en castellà). La Vanguardia, 28-01-2023. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Ganadoras Premios Goya 2023 en directo». Fotogramas, 11-02-2023. [Consulta: 12 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Olivier Arson - Lloc web oficial
# Diccionari sànscrit-català

El Diccionari sànscrit-català obra d'Òscar Pujol és un diccionari bilingüe unidireccional per traduir mots sànscrits al català editat per Enciclopèdia Catalana el 2006. És el primer diccionari sànscrit-català, així com el primer en una llengua hispànica. La importància d'aquest treball de l'actualització de la lexicografia sànscrita. Ja que és el primer diccionari sànscrit que inclou la doble etimologia. Tant la tradicional dels gramàtics sànscrits i com de la lingüística comparada occidental. Va invertir dotze anys per tal d'elaborar-lo. En Raimon Panikkar l'anomena el Diccionari Pujol.
El diccionari recull 50.000 entrades amb la doble etimologia característica que el fa útil també per a estudiosos del sànscrit encara que no coneguin el català. Per tal de donar informació introductòria al públic no especialitzat algunes entrades de cultura índia (mitologia, ioga, religió, etc) tenen un major caràcter enciclopèdic. Per facilitar-ne l'ús s'ha realitzat una transcripció romanitzada de les paraules.
El 1992 en Nadal Batle essent rector de la Universitat de les Illes Balears va iniciar aquest projecte en un viatge d'intercanvi amb la Jawaharlal Nehru University. Va encarregar aquesta tasca a l'Òscar Pujol, que en aquell moment estava vivint a l'Índia. A partir de llavors vivia dos mesos l'any a Mallorca, com a professor visitant de la universitat, per treballar amb els professors del Departament de Filologia Catalana. Aquest diccionari es va editar el 2006 amb el suport de la Universitat de les Illes Balears, el Govern Balear i la Generalitat de Catalunya. Fins llavors per traduir al català textos sànscrit s'havia de fer consultant diccionaris anglesos o alemanys.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «'Diccionari Pujol', de sànscrit a català». Vilaweb, 26-01-2006. [Consulta: 9 novembre 2015].
* 1 2 «La cultura catalana rep el testimoni de l'Índia per a la Fira de Frankfurt 2007». Institut Ramon Llull. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ «Nuevos directores de cinco Institutos Cervantes». Instituto Cervantes, 14-05-2014. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ «L'Enciclopèdia Catalana publica el primer diccionari sànscrit-català, obra d'Òscar Pujol». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA, 18 abirl 2006. [Consulta: 9 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Diccionari sànscrit-català, web de l'editorial
# Astyanax ita

Astyanax ita és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Argentina.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Almirón, A. E., M. Azpelicueta & J. R. Casciotta. 2002. Astyanax ita sp. n. - a new species from the Río Iguazú basin, in Argentina (Teleostei, Characiformes, Characidae). Zool. Abh., Staat. Mus. Tierk. Dresden Núm. 52: 3-10.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Musaranya de Yankari

La musaranya de Yankari (Crocidura yankariensis) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae). que habita al Camerun, Etiòpia, Kenya, Nigèria, Somàlia, el Sudan i, possiblement també, la República Centreafricana i el Txad.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Cassola, F. (2016). "Crocidura yankariensis (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)