OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cantó de Sant Amanç-Talenda

El cantó de Sant Amanç-Talenda és un cantó francès del departament del Puèi Domat, situat al districte de Clarmont d'Alvèrnia. Té 9 municipis i el cap és Sant Amanç-Talenda.

## Municipis

* Aydat
* Chanonat
* Cournols
* Olloix
* Sant Amanç-Talenda
* Saint-Sandoux
* Saint-Saturnin
* Saulzet-le-Froid
* Le Vernet-Sainte-Marguerite

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1958-1964 | M. Rives | radical |
| 1964-1970 | Roland Viel | SFIO |
| 1970-1987 | Jacques Pignol | Divers droite |
| 1987-2008 | Jean-Marc Juilhard | UDF, després UMP |
| 2008- | Claude Graulière | Independent |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 4.247 | 4.728 | 4.863 | 5.786 | 6.281 | 7.304 | 8.377 |
# Sant Bartomeu de Vilamitjana

Sant Bartomeu de Vilamitjana és una capella romànica de l'antic terme de Vilamitjana, situada 1,5 quilòmetres al nord de la vila closa del mateix nom, dalt d'un turó al vessant meridional de la Serra dels Nerets, en el paratge denominat com l'ermita, Sant Bartomeu.
Pertany a l'actual terme municipal de Tremp, de la comarca del Pallars Jussà.
Centrava una petita caseria que en el Fogatge del 1553 encara consta amb 4 focs (una vintena d'habitants).

## Referències

* ↑ Joan Verdeny, cònsol, Salvador Ponç, Ramon Belluga i la vídua Guardiola. Iglésies 1981, p. 48.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies,8). ISBN 84-85180-25-9.
* Iglésies, Josep. El Fogatge de 1553. Estudi i transcripció. II. Barcelona: Fundació Salvador Vives Casajoana, 1981. ISBN 84-232-0189-9.
# Compost cíclic

Un compost cíclic en química orgànica és un compost químic en el qual hi ha una sèrie d'atoms de carboni que estan connectats per formar un llaç o anell. Un exemple ben conegut és el benzè. Quan hi ha més d'un anell en una sola molècula, per exemple en el naftalè, es fa servir el terme "policíclic", i quan hi ha un anell que conté més d'una dotzena d'àtoms, es fa servir el terme "macrocíclic".

## Categorització

Els compostos cíclics poden ser categoritzats:
* Compost alicíclic
** Cicloalcà
** Cicloalquè
* Hidrocarbur aromàtic
** Hidrocarbur aromàtic policíclic
* Compost heterocíclic
* Macrocicle

## Reaccions de tancament d'anell i obertura d'anell

Alguns conceptes relacionats en síntesi orgànica son ls denominades reaccions de tancament d'anell o reaccions de anelació, en les quals es forma un compost cíclic, i les reaccions d'obertura d'anell en les que s'obre un anell.
Alguns exemples de reaccions de tancament d'anell són:
* Metàtesi de tancament d'anell
* Reacció de ciclització de Nazarov
* Síntesi d'anels grossos de Ruzicka
* Condensació de Dieckmann
* Síntesi de Wenker
Alguns exemples de reaccionsd'obertura d'anell són:
* Un tipus general de reacció de polimerització: la polimerització d'obertura d'anell
* Polimerització de metàtesi per obertura d'anell

## Galeria

* El benzè, un compost cíclic.
* El naftalè, un compost policíclic simple.
* La porfirina, un compost macrocíclic simple.

## Referències

* ↑ Degustar el vino: El sabor del vino explicado. Escrit per Phillip Hills. Pàgina 64.

## Enllaços externs

* «Compost cíclic» (en anglès). Medical Subject Headings.
* «Compost cíclic» (en anglès). Medical Subject Headings.
# Apogon spilurus

Apogon spilurus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a les costes del Pakistan.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1905. On fishes from the Persian Gulf, the Sea of Oman, and Karachi, collected by Mr. F. W. Townsend. J. Bombay Soc. Nat. Hist. v. 16: 318-333, Pls. A-C.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Partit Comunista d'Aragó-Partit Comunista

El Partit Comunista d'Aragó -Partit Comunista- fou un partit polític d'àmbit aragonès de principis dels anys 80. El PCA va sorgir d'una escissió dels comunistes ortodoxs pro-soviètics del Comitè Regional d'Aragó del PCE el 1980. En 1984 el PCA s'uniria al Partit Comunista dels Pobles d'Espanya -PCPE- (nova escissió del PCE), adoptant com nova denominació Partit Comunista d'Aragó-Partit Comunista -PCA-PC-. Malgrat ser un partit en potència d'àmbit aragonès de fet la seva activitat política quedà circumscrita a la província de Saragossa. El PCA-PC no ha de confondre's amb la federació aragonesa del PCE: el Partit Comunista d'Aragó.

## Resultats electorals

* Eleccions a Corts d'Aragó de 1983: En els comicis autonòmics aragonesos va presentar candidatura en una de les tres circumscripcions electorals aragoneses, en la de la província de Saragossa. Va obtenir els següents resultats:
| Eleccions i data | Vots | % provincia Saragossa | % Aragó |
| Autonòmiques de 1983 | 1.285 | 0,31 | 0,21 |
* Eleccions municipals de 1983: En aquests comicis va presentar candidatures en la ciutat de Saragossa i en algun municipi més de la mateixa província. El resultat va ser marginal, sense assolir cap representació a les institucions.
| Eleccions i data | Vots | % |
| Municipals de 1983 | 830 | 0,14 |

## Òrgan d'expressió

El PCA-PC entre 1980 i 1984 va editar la publicació Ofensiva. El títol d'aquesta publicació ja va ser emprat pel Comitè Regional d'Aragó del PCE en una publicació clandestina que va editar entre 1970 i 1976.
# Cantó de Sankt Gallen

Sankt-Gallen (en alemany), Saint-Gall (en francès) o San Gallo (en italià) és un dels cantons de Suïssa.

## Vegeu també

* Municipis del Cantó de Sankt Gallen
* Districtes del Cantó de Sankt Gallen

## Referències

* ↑ «Cantó de Sankt Gallen». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# José María Amilibia Matximbarrena

José María Amilibia Matximbarrena (Sant Sebastià, 8 d'octubre de 1900 - Vitòria, 28 d'abril de 1933) fou un polític basc, governador civil d'Àlaba i Biscaia durant la Segona República Espanyola.
Era fill d'Eustasio de Amilibia y Calbetón, VI marquès de la Paz. Tot i així va optar pel republicanisme, igual que els seus germans, entre els quals destaca Miguel Amilibia Matximbarrena (diputat pel PSOE durant la Segona República). Militant d'Acció Republicana, fou candidat de la Conjunció Republicano-Socialista per Guipúscoa a les eleccions generals espanyoles de 1931, però no fou escollit. De desembre de 1931 a octubre de 1932 fou governador civil d'Àlaba, i entre 1932 i 1933 ho fou de Biscaia. Va morir d'un accident d'automòbil.

## Referències

* ↑ José Maria de Amilibia a geneall.net
* ↑ Candidats per Guipúscoa al diari ABC, 23 de juliol de 1931
* ↑ Serrallonga i Urquidi, Joan «El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939». Hispania Nova: Revista de historia contemporánea, 2007. ISSN: 1138-7319.
# Sainte-Croix (Aisne)

Sainte-Croix és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 133 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Sainte-Croix era de 133 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 20 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 56 habitatges, 48 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 56 habitatges eren cases. Dels 48 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris, 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 5 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 27 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Sainte-Croix el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 8 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 90 persones, 69 eren actives i 21 eren inactives. De les 69 persones actives 61 estaven ocupades (38 homes i 23 dones) i 8 estaven aturades (3 homes i 5 dones). De les 21 persones inactives 3 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració i 2 d'entitats de l'administració pública.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta i 1 guixaire pintor.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Sainte-Croix a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Sainte-Croix a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Compost d'estructura en sandvitx

Un compost d'estructura en sandvitx és una classe especial de material compost que es fabrica unint dues capes primes però fortes a un nucli lleuger però gruixut. El material del nucli és normalment de baixa resistència, però el seu major gruix proporciona al compost sandvitx una elevada rigidesa de flexió de baixa densitat en general. Les escumes d'estructura de cèl·lula oberta com les escumes de clorur de polivinil, poliuretà, polietilè o poliestirè, fusta de balsa, escumes sintètiques i les bresques s'utilitzen com a materials bàsics. L'escuma de cèl·lula oberta i tancada de metall també pot ser utilitzada com a material essencial. Els laminats de termoplàstics de fibra de vidre o de carboni reforçats o els polímers termoestables principalment (polièster insaturat, resines epoxi, ...) són àmpliament utilitzats com a materials de la pell. Les làmines de metall també s'utilitzen com a material de la pell en alguns casos. El nucli està unit a la pell amb un adhesiu o amb els components de metall de soldadura forta.

## Història

Un resum dels esdeveniments importants en compost d'estructures sandvitx és la següent.
* 230 BC Arquímedes descriu la llei de la palanca i una forma de calcular la densistat.
* 25 BC Vitruvi informa sobre l'ús eficient dels materials en les estructures de sostre d'armadura romans.
* 1493 Leonardo da Vinci descobreix els eixos neutres i les relacions de càrrega-deflexió en tres punts de flexió.
* 1570 Pal·ladi presenta construccions de bigues de gelosia amb bigues diagonals per evitar deformacions de tall.
* 1638 Galileo Galilei descriu l'eficiència dels tubs enfront de les barres sòlides.
* 1652 Wendelin Schildknecht informa sobre les biges wn estructura de sandvitx amb reforços de bigues de fusta corbada.
* 1726 Jacob Leupold documents ponts tubulars amb sostres de càrrega en compressió.
* 1786 Victor Louis utilitza biges de ferro en sandvitx a les galeries del Palais Royal de París.
* 1802 Jean-Baptiste Rondelet analitza i documenta l'efecte sandvitx en una biga amb espaiadors.
* 1820 Alphonse Duleau descobreix i publica el moment d'inèrcia per construccions en sandvitx.
* 1830 Robert Stephenson construeix la locomotora Planet utilitzant un marc de biga de sandvitx feta de fusta xapada en ferro.
* 1940 El Mosquito de Havilland va ser construït amb materials compostos en sandvitx; nucli de fusta de bassa amb pells de fusta contraxapada.

## Referències

* ↑ Classificació en funció de la geometria del reforç
* ↑ EconHP Holding – History without Flash /index.php Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine.. Econhp.de. Retrieved on 2012-09-06.
* ↑ Cutler, John Henry; Koppel, Ivan; Liber, Jeremy Understanding Aircraft Structures. Blackwell Publishing Limited, p. 14. ISBN 1-4051-2032-0.

## Enllaços externs

* http://www.sandwichpanels.org/
* http://www.diabgroup.com/europe/literature/e_pdf_files/man_pdf/sandwich_hb.pdf Arxivat 2008-11-20 a Wayback Machine.
* http://www.hexcel.com/Resources/DataSheets/Brochure-Data-Sheets/Honeycomb_Sandwich_Design_Technology.pdf Arxivat 2012-09-15 a Wayback Machine.
# Aprendices de la Fábrica de Trubia (escultura)

L'escultura urbana coneguda pel nom Aprendices de la Fábrica de Armas de Trubia, ubicada a la plaça General Ordóñez (Trubia), a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura, feta de bronze, amb un pes d'uns 600 quilograms, és obra de Félix Alonso Arena, i està datada 2001.
La primera escola de formació professional que es va obrir a Espanya va ser l'Escola de Formació Professional Obrera de Trubia, localitat del concejo asturià d'Oviedo, que es va instal·lar el 7 de gener de 1850, gràcies a la tasca del director Antonio d'Elorza i Aguirre.
Trubia va ser una de les localitzacions més importants de la indústria metal·lúrgica de Mieres, Llangréu i Oviedo, i de la seva escola van sortir tant la base com així com els experts de primer ordre en qualsevol activitat mecànica durant moltes dècades.
Per això, l'Ajuntament d'Oviedo va voler reconèixer la seva gran tasca, i va encarregar a Félix Alonso Arena aquest conjunt escultòric, que es va inaugurar el juliol de 2001. La peça representa un jove aprenent llimant una peça que està subjecta a la taula de treball, en la qual es recolza el professor, qui està vestit amb uniforme militar, subjectant amb la mà esquerra un llibre.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Escultura «Aprendices de la Fábrica de Armas de Trubia» Arxivat 2014-08-19 a Wayback Machine. a vivirasturias.com
* 1 2 Oviedo (Asturias) Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine. a esculturaurbana.com
* ↑ «Ruta por el Oviedo más escultural... 32 figuras que te dejarán de piedra :) ¿TE ATREVES CON UN "SELFIE" DIFERENTE EN TODAS? - GUÍA TURISMO ASTURIAS» (en castellà). GUÍA TURISMO ASTURIAS.
* ↑ Comercio, El ««Fue la primera escuela profesional del mundo»» (en castellà). elcomercio.es.
* ↑ Adolfo Casaprima, “Escultura pública de Oviedo”, editado por el Ayuntamiento de Oviedo, 2001.
# Partit Comunista Treballador del Kurdistan

El Partit Comunista Treballador del Kurdistan (kurd: حزبی کۆمۆنستی کرێکاریی کوردستان, Hizbi Komonisti Krekari Kurdistan) és una organització política del Kurdistan del Sud fundada el 15 de març de 2008 en separar-se del Partit Comunista Treballador de l'Iraq. El seu líder és Osman Hajy Marouf. Publica una revista quinzenal anomenada "Octubre".
És partit germà del Partit Comunista Treballador de l'Iraq i del Partit Comunista Treballador de l'Iran-Hekmatista. La seva principal activitat és sindical.
El partit va tenir un paper protagonista a les protestes de 2011 a Suleymaniyah, en les que Nawzad Baban, membre del politburó, va ser un dels líders de les protestes, sent detingut amb altres membres del partit i alliberat després de diversos dies, Poc després de les protestes, el Partit Obrer-Comunista del Kurdistan va ser reconegut oficialment pel govern regional del Kurdistan, i en 2018, diversos membres del partit foren detinguts quan penjaven cartells que animaven el boicot a les eleccions del 30 de setembre. El rebutja obtenir qualsevol pressupost del govern.

## Referències

* ↑ «Communist Party of Kurdistan – Kurdistan». A: Country Advice Iraq, p. 1 [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ Nadir, Akram. «Iraq/Kurdistan: Nawzad Baban has now been released» (en anglès). Marxist, 02-03-2011. [Consulta: 22 desembre 2023].
* ↑ «Six members of Worker-Communist Party arrested in Iraqi Kurdistan» (en anglès). Ekurd daily, 22-09-2018. [Consulta: 22 desembre 2023].

## Enllaços externs

* PCTK
# Carsten Peter Thiede

Carsten Peter Thiede (8 d'agost de 1952 a Berlín Est - 14 de desembre del 2004) fou un biblista i estudiós alemany.
Va ser conegut per investigar els Manuscrits de la mar Morta, especialment pels seus estudis sobre una identificació del papiròleg català Josep O'Callaghan Martínez, que defensava la tesi segons la qual el papir 7Q5 és un fragment de l'Evangeli segons Marc. Donat que el fragment és massa petit i algunes lletres són il·legibles, la teoria quedà oblidada per més d'una dècada, però les reflexions i posteriors anàlisis de Thiede posaren el tema sobre la taula novament a principis de la dècada dels 80.
Igualment passà amb un papir del Magdalen College d'Oxford, conegut com a Papir Magdalena, objecte dels seus treballs, que el portaren a la conclusió que es tractava d'un fragment grec de l'Evangeli segons Mateu, datat a la segona meitat del segle i, segons estimacions paleogràfiques. Aquesta tesi provocà de nou una gran controvèrsia.

## Obra

* Die älteste Evangelien-Handschrift? Das Markus-Fragment von Qumran und die Anfänge der schriftlichen Überlieferung des Neuen Testaments. R. Brockhaus, Wuppertal 1986. ISBN 3-417-20502-6
* Kirche in den Kinderschuhen. Die Anfänge des Christentums in Bildern und Texten (mit Ken Curtis). R. Brockhaus, Wuppertal/Zürich 1991. ISBN 3-417-24627-X
* Funde, Fakten, Fährtensuche. Spuren des frühen Christentums in Europa. R. Brockhaus, Wuppertal/Zürich 1992. ISBN 3-417-24635-0
* Religion in England. Darstellung und Daten zu Geschichte und Gegenwart. Gütersloher Verlagshaus, Gütersloh 1994. ISBN 3-579-00635-5
* Der Jesus-Papyrus. Die Entdeckung einer Evangelien-Handschrift aus der Zeit der Augenzeugen (mit Matthew D'Ancona). Luchterhand, München 1996. ISBN 3-630-87983-7
* Ein Fisch für den römischen Kaiser. Juden, Griechen, Römer: Die Welt des Jesus Christus. Luchterhand, München 1998. ISBN 3-630-87994-2
* Bibelcode und Bibelwort. Die Suche nach verschlüsselten Botschaften in der Heiligen Schrift. Brunnen, Basel/Gießen 1998. ISBN 3-7655-3689-X
* Wer bist du, Jesus? Schlaglichter auf den Mann, der in kein Schema paßt. Brunnen, Basel/Gießen 2000. ISBN 3-7655-1216-8
* Geheimakte Petrus. Auf den Spuren des Apostels. Kreuz, Stuttgart 2000. ISBN 3-7831-1857-3
* Das Jesus-Fragment. Kaiserin Helena und die Suche nach dem Kreuz (mit Matthew D'Ancona). Ullstein, München 2000. ISBN 3-550-07146-9
* Die Auferstehung Jesu – Fiktion oder Wirklichkeit? Ein Streitgespräch (mit Gerd Lüdemann). Brunnen, Basel/Gießen 2001. ISBN 3-7655-1241-9
* Die Wurzeln des Antisemitismus. Judenfeindschaft in der Antike, im frühen Christentum und im Koran (mit Urs Stingelin). Brunnen, Basel/Gießen 2002. ISBN 3-7655-1264-8
* Der Petrus-Report. Der Felsen der Kirche in neuem Licht. Sankt-Ulrich-Verlag, Augsburg 2002. ISBN 3-929246-85-6
* Jesus. Der Glaube. Die Fakten. Sankt-Ulrich-Verlag, Augsburg 2003. ISBN 3-929246-95-3
* Paulus. Schwert des Glaubens, Märtyrer Christi. Sankt-Ulrich-Verlag, Augsburg 2004. ISBN 3-936484-39-2
* Jesus und Tiberius. Zwei Söhne Gottes. Luchterhand, München 2004. ISBN 3-630-88009-6
* Der unbequeme Messias. Wer Jesus wirklich war. Brunnen, Basel/Gießen 2006. ISBN 3-7655-3876-0
# Ján Šipeky

Ján Šipeky (Levice, Regió de Nitra, 2 de gener de 1973) és un ciclista eslovac, ja retirat, que fou professional del 2001 al 2011. De la seva carrera destaca la victòria a la Volta al Marroc del 2006.

## Palmarès

* 2001
** Campió d'Eslovàquia en contrarellotge per equips
* 2002
** Campió d'Eslovàquia en contrarellotge per equips
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Egipte
* 2006
** 1r a la Volta al Marroc
* 2007
** 1r al Gran Premi de Xarm al xeic
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Líbia

## Referències

* ↑ «SIPEKY Jan». [Consulta: 26 desembre 2022].
* ↑ «Jan Sipeky». ProCyclingStats. [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jan SIPEKY» (en italià). [Consulta: 26 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Michigan Stadium

El Michigan Stadium és un estadi de futbol americà de la Universitat de Michigan, ubicat a Ann Arbor, Michigan, Estats Units.
L'estadi es va construir l'any 1927 amb un cost de 950.000 dòlars i amb capacitat de 72.000 espectadors. El 1955 es va ampliar per superar els 100.000 espectadors, i actualment té una capacitat de 107.601 espectadors (asseguts en banc corregut, no en butaca), després d'una ampliació del seu aforament el 2010. És l'estadi més gran dels Estats Units, superant al Beaver Stadium, i és el segon més gran del món.
En aquest estadi juguen de local els Michigan Wolverines, un equip universitari de futbol americà de la National Collegiate Athletic Association. L'equip ha jugat més de 250 partits consecutius en aquest estadi amb presència de més de 100.000 espectadors. El rècord va ser de 115.109 en un partit contra els Notre Dame Fighting Irish el setembre del 2013.
A més, els Michigan Wolverines d'hoquei sobre gel van jugar a l'estadi al desembre de 2010, enfrontant-se al seu rival estatal, els Michigan State Spartans. El partit va tenir una assistència de 104.173 espectadors, rècord absolut en aquest esport. L'1 de gener del 2014 es va realitzar un partit de la National Hoquei League que enforntava els Detroit Red Wings i els Toronto Maple Leafs, també amb ple total.
D'altra banda, el Manchester United FC i el Reial Madrid es van enfrontar en el Michigan Stadium l'agost de 2014, en el marc del torneig amistós de la International Champions Cup. Van assistir 109.318 espectadors al partit, el que va significar un nou rècord, sent el partit de futbol amb més assistència en la història d'aquest país.

## Vegeu també

* Llista d'estadis de futbol amb més capacitat del món

## Referències

* ↑ «Facilities: Michigan Stadium». mgoblue.com. Arxivat de l'original el 19 abril 2014. Arxivat April 19, 2014$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine.
* ↑ «Stadium Lists: 100,000+ Stadiums». www.worldstadiums.com. Arxivat de l'original el 23 octubre 2006.
* ↑ «The Michigan Stadium Story». The University of Michigan, 10-04-2006.
* ↑ «NCAA attendance records» (en anglès). National Collegiate Athletic Association. Arxivat de l'original el 03-08-2020. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Highest attendance for an ice hockey match». Guinness World Records.
* ↑ «Man United win in front of 109,318». ESPN, 02-08-2014.

## Enllaços externs

* Pàgina sobre la renovació
# Coll de Cabanelles

El Coll de Cabanelles és una collada situada a 1.104,4 m alt del terme comunal de Prats de Molló i la Presta, de la comarca del Vallespir, a la Catalunya del Nord. És a la zona nord del terme de Prats de Molló i la Presta, al nord de la vila. Es troba a prop al sud-oest de la casa de Cabanelles i al nord-est de Can Quimet, al sud-est dels Plans de Cabanelles.

## Referències

* ↑ El Coll de Cabanelles en els ortofotomapes de l'IGN