OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Therese Malten

Therese Malten (Chernyakhovsk, Óblast de Kaliningrad, 21 de juny de 1855 - Dresden, Saxònia, 2 de gener de 1930) fou una tiple dramàtica alemanya.
Malten, filla d'un conseller reial del govern prussià, va actuar per primera vegada en un concert benèfic a Marienburg als quatre anys. Més tard, per consell d'Anton Woworsky, va rebre formació de Richard Kahle AL "High Drama" a Danzig i Berlín. Gustav Engel es va fer càrrec de les classes de cant.
El 30 de maig de 1873 va debutar com "Pamina" a La flauta màgica a l'Òpera de la Cort de Dresden i només va assistir a aquesta òpera fins que va deixar els escenaris el 1903. Les actuacions com a convidada la van portar a gairebé tots els teatres d'òpera europeus. Richard Wagner, que la va escoltar com "Senta" a Der fliegende Holländer a Dresden a la tardor de 1881, la va convidar a Bayreuth per al seu Festival de 1882 per fer-la cantar com Kundry al Parsifal a Bayreuth. El 1883 i el 1884 el rei Lluís II de Baviera li va demanar que cantés Kundry en actuacions separades.
De 1893 a 1930, Malten va viure a Kleinzschachwitz-Zschieren, prop de Dresden. La vil·la Therese Malten a la vora de l'Elba (davant del castell de Pillnitz) va ser construïda per Bruno Müller en estil neo-renaixentista. A la vila molt reformada ara hi ha una petita casa d'hostes. Therese Malten va donar suport als orfes, les víctimes de la guerra i altres persones necessitades.
Durant molts anys va ser parella de la filòsofa austríaca, crítica literària i musical Helene von Druskowitz.
Therese Malten va morir als 74 anys i va ser enterrada al cementiri de la Trinitat a Dresden. A Dresden, Therese-Malten-Strasse la commemora. Va ser membre d'honor de l'"Hoftheater Dresden".

## Enregistraments en rotllo

* Pamina – La flauta màgica (Wolfgang Amadeus Mozart)
* Kundry – Parsifal (Richard Wagner)
* Elisabeth – Tannhäuser i la guerra dels cantants a Wartburg (Richard Wagner)
* Senta - Der fliegende Holländer (Richard Wagner)

## Referències

* ↑ http://knerger.de/html/maltenmusiker_40.html

## Bibliografia

* Ludwig Eisenberg: Therese Malten. A: Gran lèxic biogràfic de l'etapa alemanya al XIX. Segle. Paul List, Leipzig 1903, pàg. 635–636 (daten.digitale-sammlungen.de).
* Herrmann A. L. Degener: Wer ist's?´ Verlag von H. A. Ludwig Degener, Leipzig 1909, S. 881

## Enllaços externs

* A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Therese Malten
* Wikisource: Therese Malten: Fonts i textes complets
* https://www.bmlo.uni-muenchen.de/m0087/al Bayerischer Musiker-Lexikon Online (BMLO)
* https://www.fembio.org/biographie.php/frau/biographie/therese-malten/A: FemBio. Recerca biogràfica de dones (amb referències i cites).
* https://web.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.artist.webDisplay&xsl=webDisplay&id=ffcyoieagxaaaaabcuxn/a Operissimo sobre la base del Großer Sängerlexikon.
# Collet dels Sarrions

El Collet dels Sarrions és una collada situada a 1.037 metres d'altitud del terme municipal de Navès, al Solsonès, situada al l'extrem sud del Serrat dels Sarrions.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Guerau V d'Armanyac

Guerau de Lomanha V d'Armanyac, mort el 1219, comte d'Armanyac incloent l'antic comtat de Fezensac, de 1215 a 1219, fou fill de Bernat de Loamnha antic hereu d'Armanyac, vescomte de Fesenzaguet, i de Geraldesa (o Geralda) de Foix.
Certs historiadors i genealogistes, incloent-hi el cèlebre pare Anselme de Sainte-Marie, el confonen amb Guerau IV d'Armanyac anomenat també Guerau IV Trancalleó, comte d'Armanyac i de Fesenzac. És per aquesta raó que el seu nebot, Guerau VI que va esdevenir vescomte de la casa de Lomanha és a vegades numerat com Guerau V, en lloc de Guerau VI.
El 1182, el seu besoncle el comte Bernat IV d'Armanyac, sense hereu, va donar al seu nebot Bernat de Lomanha, el pare de Guerau V, el vescomtat de Fesenzaguet, i el va instituir hereu en cas de morir sense fills. Però Guerau IV Trancalleó va néixer en els anys següents. Finalment el 1215 Guerau IV Trancalleó va morir, sense fills, i Guerau V, fill de Bernat, va esdevenir llavors comte d'Armanyac amb el Fezensac, cedint el vescomtat del Fesenzaguet que havia heretat del seu pare, al seu germà Roger de Fesenzaguet (que fou pare del futur comte Guerau VI d'Armanyac)
El 8 de juny de 1215, per evitar el destí del comte Ramon VI de Tolosa, es va reconèixer vassall de Simó IV de Montfort. El 1217, els tolosans es van revoltar contra Simó de Montfort, i Ramond va tornar als seus dominis. Simó va cridar al seu socors a Guerau, que hauria volgut abstenir-se, però no va gosar. Les seves tropes van participar en el setge de la ciutat i van sotmetre el país proper, i l'Illa Jordà va ser posada sota segrest i entregada a Guerau. Simó va morir en el transcurs del setge de Tolosa de Llenguadoc. Amaurí IV de Montfort es va obstinar durant vuit mesos a seguir el setge, sense aconseguir prendre la ciutat i va acabar, per salvar la cara cedint els seus drets a Lluís VIII de França, el fill de Felip II de França que va esdevenir així el senyor feudal de l'Armanyac i del Fesenzac. Va morir poc després.
Va tenir d'una dona de la qual el nom no ha estat retingut per la història, a:
* Pere Guerau († 1241), comte d'Armanyac amb el Fesenzac
* Bernat V († 1245), comte d'Armanyac amb el Fezensac després del seu germà
* Mascarosa I († 1249), comtessa d'Armagnac amb ele Fesenzac, casada amb Arnau II Odó († 1256), vescomte de Lomanha.
# Siresa

Siresa (Ciresa en aragonès) és una localitat pertanyent al municipi de la Vall de Echo, a la Jacetania, província d'Osca, Aragó. Es troba a peu dels Pirineus, en la línia fronterera amb França. En 1842, Siresa tenia 148 habitants. És conegut de Siresa el Monestir de San Pedro de Siresa, del segle xii, i Anselmo Blaser, militar i polític del segle xix.

## Història

A la primavera del 833, Galindo i Aznárez va entrar a la Vall de Hecho, al qual pertany Siresa, assentant-hi el seu poder, en aquests moments derivat de la seva submissió a la cort dels carolingis. L'entrada va ser efectuada per una antiga calçada romana que recorria la vall, entrant des de l'actual Bearn pel Puerto de Palo per finalitzar a Saragossa.
Abans de la seva arribada, la població de la vall estava composta bàsicament per població dedicada a l'agricultura i la ramaderia i cristianitzada alguns segles enrere. El 25 de novembre del 833 es va produir l'acte més important en la història de Siresa: la donació de la finca de Siresa per part de Galindo I Aznárez per a la fundació en ella d'un nou monestir, el Monestir de Sant Pedro de Siresa.

## Referències

* ↑ «Topónimos: pueblos con nombre local en aragonés en Gran Enciclopedia Aragonesa». Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 27 gener 2018].
* 1 2 Buesa Conde, Domingo J. Editorial Pirineo. Historia del Alto Aragón, 2000, p. 354 pp. ISBN 84-87997-79-1.
* ↑ INE - Instituto Nacional de Estadística de España
# Camamilla de muntanya (desambiguació)

«Camamilla de muntanya» té aquests significats:

## Referències

* ↑ «camamilla de muntanya». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 28 febrer 2022].
# Organització Democràtica Assíria

Organització Democràtica Assíria (ADO), coneguda com a Mtakasta, és una organització política assíria cristiana de Síria, l'Iraq, Turquia i Líban. Es va fundar a Síria el 15 de juliol de 1957 a la ciutat de Qamixli, per lluitar pels drets dels assiris arreu del món.
El 1985 va proposar el primer front unit que es va poder establir el 1986. Va cooperar especialment amb el Moviment Democràtic Assiri (Zowaa) a partir del 1992, al que va donar suport sense demanar res a canvi. Però posteriorment les relacions s'anirien deteriorant.
El 24 d'abril de 1993 Numan Ogur i altres membres de l'organització van visitar a Abdullah Ocalan, cap del Partit dels Treballadors del Kurdistan (PKK), al seu quarter de Síria i van signar un acord pel qual els mitjans del PKK (ràdio, televisió per satèl·lit, premsa) promourien la identitat assíria i obtindrien diversos beneficis en cas de victòria del PKK sobre l'estat turc. A canvi, l'ADO donaria suport al PKK. Però una gran part del partit es va mostrar contrari a aquesta cooperació, especialment considerant els llaços del PKK amb el règim baasista de l'Iraq. El partit va rebutjar l'oferta i una part es va separar i va formar el Partit Revolucionari de Bethnahrin que poc després fou el Partit de la Llibertat de Beth-Nahrain, ala política de l'Organització de la Revolució Patriòtica de Beth-Nahrain.
El 2003 va acollir molts refugiats, va ajudar en projectes socials i va participar en la reconstrucció de pobles assiris destruïts. El 2005 va patrocinar un Front Unit Assiri (Awyutha) format pel mateix grup i pel Partit de la Llibertat de Beth-Nahrin, el Moviment d'Alliberament Assiri i la branca política de l'Aliança Universal Assíria, que no va tenir gaire èxit. Va rebutjar la constitució iraquiana del 2005 perquè considerava que separava assiris i siríacs dels caldeus. La seva activitat posterior s'ha limitat a ajudar a la Societat d'Ajuda Assíria, vinculada al Zowaa. El seu cap és Sleiman Yousef.

## Referències

* Pàgina oficial
* Cooperació amb el PKK
* Fundació
# Collet dels Estudis

El Collet dels Estudis és una collada de 886,8 metres d'altitud del terme municipal de Pinós, al Solsonès. Està situat a llevant del Santuari de Pinós, a la part sud-oriental de la Serra de Pinós. És al nord de la Solana de l'Hostal. Hi passa la pista que mena, des del Santuari, a Vallmanya.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hareket Ordusu

Hareket Ordusu fou l'exèrcit enviat des de Salònica el 17 d'abril de 1909 a les ordres de Mahmud Şevket Paşa per reprimir la revolta contrarevolucionària del 1r cos d'exèrcit d'Istanbul. Van arribar a la capital el 23 d'abril i van dominar la ciutat l'endemà. El nom vol dir literalment "Exèrcit d'Acció".

## Bibliografia

* ↑ B. Lewis, The emergence of the modern Turkey, Londres 1965
# Camanchaca

La camanchaca (aimara: kamanchaka, 'foscor') són bancs de núvols estratocúmulus marítims que es formen a la costa nord de Xile i sud de Perú. La boira entra al continent des de l'oceà Pacífic gràcies a l'acció constant dels vents del sud i sud-oest i s'estanca a les regions muntanyenques costaneres. El nom prové dels antics pobladors de la zona, els 'camanchacos' o 'changos', que eren pescadors del desert costaner.

## Atrapa-boires

La humitat que aporta la camanchaca en un lloc tan àrid com és el desert d'Atacama s'ha aprofitat des d'antic fins ara per a obtenir aigua mitjançant atrapa-boires. La pluja és increïblement escassa al nord de Xile, la boira llisca per les muntanyes del desert, però les seves partícules són massa fines, entre 1 i 40 micres cadascuna, per formar gotes de pluja per si soles. Però a mesura que la camanchaca entra en contacte amb pedres i plantes, les seves petites gotes xoquen amb superfícies verticals com ara parets de roca, fulles llargues i espines de cactus, s'acumulen en gotes d'aigua més grans amb la massa suficient per caure a terra, mullant la terra per sota i donant suport a la vegetació.
Fa mil anys els 'camanchacos' ja pujaven a les altures de les muntanyes (fins a 700 metres d'altitud) per a recol·lectar aigua de la camanchaca. Es creu que utilitzaven pells de guanaco per a captar la humitat i atuells de fang per a recollir l'aigua.
Cap al 1960, el físic Carlos Espinosa va començar a experimentar formes de recol·lecció d'aigua a Antofagasta. El 1983, l'antropòleg Horacio Larraín, amb Pilar Cereceda i Nazareno Carvajal, de l'institut de Geografia de la Pontifícia Universitat Catòlica de Xile, van instal·lar atrapa-boires amb malla d'uns 90 m2, a 700 m d'altitud, a la zona d'El Tofo per al seu propi abastiment mentre treballaven a la zona durant anys. Ells mateixos van instal·lar el 1992 més de 100 atrapa-boires per a abastir la caleta de pescadors de Chungungo, als peus del Tofo, suficient per a abastir 100 cases.

## Referències

* ↑ «Camanchaca» (en castellà). Real Academia de la Lengua Española.
* ↑ Escobar, Manuel; García, Magdalena. Camanchaca. Flujos etnonímícos y neblineros en la costa norte de Chile (tesi) (en castellà). Santiago: Universitat de Xile, desembre 2017.
* ↑ «Com els atrapa-boires de Xile porten aigua al desert més sec de la Terra» (en anglès). New Atlas, 25-08-2015.
* 1 2 «Cosechando la camanchaca en un Chile desierto» (en castellà). Ladera Sur, 09-06-2015.
# Félix Cruz

Félix Cruz (4 d'abril de 1961) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 1986.

## Referències

* ↑ «1986 FIFA World Cup Mexico». FIFA.com. Arxivat de l'original el 20 desembre 2013. [Consulta: 6 setembre 2014].
* ↑ Félix Cruz Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ CARRILLO, Omar. La Historia de las Copas del Mundo: Crónicas de la Selección Mexicana, El Tri en cada mundial.. Mèxic: Editorial Televisa edición, 2006.
# Tell Yunus

Tell Yunus fou un jaciment arqueològic de Síria, situat a la vora de Karkemish.
Juntament amb el jaciment de Tell Turlu prop de Nizib, representa la mostra genuïna més occidental de la cultura d'Halaf.

## Bibliografia

* The Cambridge ancient history: Prolegomena and prehistory, Volum 1,Part 1
# Collada de les Cargolines

La Collada de les Cargolines és un coll a 626,7 m. alt. del terme municipal de Tremp, a dins de l'antic terme de Fígols de Tremp.
És a llevant de Fígols de Tremp, al nord del Pla de Nascala i a llevant també de lo Tossal.
Hi passa la carretera C-1311 de Tremp al Pont de Montanyana, en el seu punt quilomètric número 20,6.

## Enllaços externs

* Collada de les Cargolines al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Guillem IV

Guillem IV és el nom dels següents personatges:
* Guillem IV de Baviera (Múnic, 1493 - 1550), duc de Baviera (1508 -1550 i 1516 -1545) juntament amb el seu germà menor Lluís X
* Guillem Salusi IV de Càller, fill de Jordina de Càller i d'Obert marquès de Massa i Còrsega (jutges 1188-1189)
* Guillem IV de Castellvell, senyor de Castellví de Rosanes (1126 - 1166)
* Guillem IV de Cervera (senyor de Juneda i Castelldans) "el Monjo" (1156 - Monestir de Poblet, 1244), cavaller del llinatge català dels Cervera
* Guillem IV de Luxemburg (Biebrich, Hessen, 1852 - Castell de Berg, 1912), Gran Duc de Luxemburg
* Guillem IV d'Orange (Leeuwarden, Països Baixos, 1711 -La Haia, 1751)
* Guillem IV del Regne Unit (Londres, 1765 - 1837), últim rei conjunt del Regne Unit i del reialment de Hannover des de 1830 al 1837
* Frederic Guillem IV de Prússia (Berlín, 1795 - 1861), rei de Prússia de la dinastia dels Hohenzollern
* Guillem IV de Hessen o Guillem el Savi (1532 – 1592), landgravi de Hessen-Kassel
# Sportverein Darmstadt 1898

L'SV Darmstadt 98, nom complet Sportverein Darmstadt 1898 e.V., és un club de futbol alemany de la ciutat de Darmstadt a l'estat de Hessen.
Actualment el club té seccions d'atletisme, basquetbol, animadores esportives, senderisme, judo, i tennis taula.

## Història

El club nasqué el 22 de maig de 1898 amb el nom FC Olympia Darmstadt. El 1919 s'anomenà breument Rasen-Sportverein Olympia abans d'unir-se amb el Darmstädter Sport Club 1905 l'11 de novembre del mateix any, esdevenint Sportverein Darmstadt 98. El Darmstädter Sport Club 1905 havia estat el resultat de la unió prèvia el 1905 entre Viktoria 1900 Darmstadt i Germania 1903 Darmstadt.
L'Olympia jugà a la Westkreisliga entre 1909 i 1913. A finals dels anys 20 i durant els 30 l'SV Darmstadt participà en la Kreisliga Odenwald i en la Bezirksliga Main-Hessen. El 1933, sota la reorganització del futbol alemany realitzada pel Tercer Reich, el club no ascendí a un dels grups de Primera Divisió fins al 1941, any en què ingressà a la Gauliga Hessen-Nassau. Durant les dècades dels anys 50, 60 i 70, el club participà majoritàriament a la segona categoria del futbol alemany, arribant a guanyar la Regionalliga Süd el 1973. Disputà dues temporades a la Bundesliga (1978-79 i 1981-82). Estigué a punt d'ascendir de nou el 1988 quan perdé una promoció amb l'SV Waldhof Mannheim a la pròrroga del tercer partit. L'any 1997 el club patí problemes financers i fou descendit a la Tercera i Quarta categories. Des de la temporada 2010-11 juga a la 3. Liga. La temporada 2012-13 evità el descens per la renúncia de Kickers Offenbach.

## Palmarès

* Regionalliga Süd (II)
** 1973
* 2. Bundesliga Süd (II)
** 1978, 1981
* Regionalliga Süd (IV)
** 2011
* Hessenliga
** 1950, 1962, 1964, 1971, 1999, 2004, 2008
* Copa de Hessen
** 1966$^†$, 1999, 2001, 2006, 2007, 2008, 2013
* $^†$ Guanyat per l'equip reserva.

## Referències

* ↑ Ruhl: "Ein bitterer Tag für den OFC" (alemany) kicker.de, published: 3 Juny 2013, accés: 4 Juny 2013

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* Perfil a abseits-soccer.com
* SV Darmstadt 98 a Weltfussball.de (alemany)
# Brenelle

Brenelle és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 183 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brenelle era de 183 persones. Hi havia 60 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 24 parelles sense fills i 28 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 77 habitatges, 65 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 77 habitatges eren cases. Dels 65 habitatges principals, 52 estaven ocupats pels seus propietaris, 12 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 5 tenien tres cambres, 28 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 59 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 18 habitatges hi havia un automòbil i a 38 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brenelle el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 12 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 20 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 12 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 12 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 16 | 20 a 24 | 0 |
| 16 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 124 persones, 84 eren actives i 40 eren inactives. De les 84 persones actives 75 estaven ocupades (45 homes i 30 dones) i 9 estaven aturades (2 homes i 7 dones). De les 40 persones inactives 14 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 17 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Brenelle hi havia 76 unitats fiscals que integraven 201 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 17.616 €.

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació de material elèctric, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials i 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Brenelle hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brenelle a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brenelle a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Félix Córdova Dávila

Félix Córdova Dávila (Vega Baja, 20 de novembre de 1878 - San Juan, 3 de desembre de 1938) va ser un polític i jutge porto-riqueny que va ocupar els càrrecs de segon Comissionat Resident de Puerto Rico en la Cambra de Representants dels Estats Units i després jutge del Tribunal Suprem de Puerto Rico.
Fill de Lope Córdova y Thibault i de Maria Concepción Dávila Dávila, després de quedar orfe, es va traslladar a Jayuya on es va criar sota la tutela d'un cosí, el metge Gonzalo Dávila. Va completar l'escola secundària a Manatí i després es va traslladar a Washington, D. C. on es va graduar a l'Escola de Dret de la Universitat George Washington. Va començar a exercir l'advocacia el 1903 a San Juan.
Va ser designat pel governador William Henry Hunt com a jutge del tribunal municipal de Caguas el 1904 i després va exercir com a jutge del tribunal municipal de Manatí de 1904 fins a 1908. Va exercir com a fiscal del districte d'Aguadilla el 1908, com a jutge del tribunal de districte de Guayama de 1908 a 1910; jutge del tribunal de districte d'Arecibo de 1910 a 1911; i jutge del tribunal de districte de San Juan de 1911 fins a 1917. El 1912, juntament amb altres, va fundar l'Escola de Dret de l'Ateneu Porto-riqueny, la qual oferia classes gratuïtes. Més endavant, aquesta escola es va convertir en l'Escola de Dret de la Universitat de Puerto Rico.
El 16 de juliol de 1917, va ser triat candidat del Partit Unió de Puerto Rico per servir com Comissionat Resident de Puerto Rico als Estats Units, succeint a Luis Muñoz Rivera, qui havia mort el mes de novembre anterior i qui el va recomanar com a seu successor. Córdova Dávila va ser reelegit per quatre anys com Comissionat Resident el 1920, 1924 i 1928. Durant el seu càrrec, va intentar esmenar la Llei Foraker per donar un major autogovern a l'illa i permetre a la població establir la seva pròpia constitució i triar el seu propi governador mitjançant el sufragi universal. Aquestes propostes van fracassar a causa de l'oposició del llavors Secretari de Guerra dels Estats Units, John Wingate Weeks. El 1926, va abandonar el Partit Unió per oposar-se a l'aliança amb el Partit Republicà de Puerto Rico.
L'11 d'abril de 1932 va renunciar com a Comissionat Resident després d'haver estat nomenat pel President Herbert Hoover com a Jutge Associat del Tribunal Suprem de Puerto Rico. Va ocupar aquest càrrec fins al 31 de març de 1938 quan es va retirar de la cort a causa d'un càncer de pròstata. Va morir a Condado, Santurce, San Juan, el 3 de desembre de 1938.

## Referències

* ↑ Congrés dels Estats Units, "Félix Córdova Dávila (id: D000090)". Biographical Directory of the United States Congress.
* ↑ «Córdova Dávila, Félix» (en castellà). Enciclopedia Puerto Rico. Fundación Puertorriqueña para las humanidades, 11-09-2014. Arxivat de l'original el 2019-04-27. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ Córdova Dávila, Félix (1878-1938). MCN Biografías.

## Enllaços externs

* «Dávila, Félix Córdova» (en anglès). US House of Representatives: History, Art & Archives. [Consulta: 3 juny 2018].
# Our Airline

Our Airline (Codi IATA: ON, OACI: RON, i Callsign: Our Airline) és l'aerolínia nacional de Nauru. La seva base principal és l'Aeroport Internacional de Nauru, al districte de Yaren.
El successor de l'aerolínia "Air Nauru" va ser creat per fer un ràpid mitjà de transport amb altres països veïns, ja que l'economia estava creixent. Opera serveis regulars internacionals dels dimarts, dijous i divendres, entre Brisbane, Honiara i Nauru. Abans, quan l'ex-Air Nauru havia una considerable flota, hi va haver vols a gairebé totes les illes del Pacífic i per a les tres ciutats australianes de Melbourne, Brisbane i Sydney.

## Destinacions

* Austràlia
* Brisbane
* Salomó
* Honiara
* Nauru
* Yaren

## Flota

La flota d'Our Airline consta de dos Boeings 737-300.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2015-08-12 a Wayback Machine.
# Collada de les Terres

La Collada de les Terres és un coll a 1.465,7 m. alt. del terme municipal de Sarroca de Bellera, en el Pallars Jussà.
Està situada al nord-oest de Xerallo i al sud-oest de les Esglésies, i hi passava el vell camí de bast de Sentís a Perves. És al sud-est de Monevui i del Tossal de Prat d'Hort i al nord del Tossal Gros.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya