OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Place des Cordeliers à Lyon

La Place des Cordeliers à Lyon és una pel·lícula de curtmetratge documental muda en blanc i negre francesa del 1895 dirigida i produïda per Louis Lumière.
La pel·lícula va formar part de la primera presentació comercial de la Lumière Cinématographe el 28 de desembre de 1895 al Salon Indien, Grand Café, 14 Boulevard des Capuchins, París.

## Producció

Aquest curt documental es va rodar a la Place des Cordeliers, Lió, Roine, Roine-Alps, França. Va ser filmada mitjançant el cinematògraf, una càmera tot en un, que també serveix com a projector i desenvolupador de pel·lícules. Com amb totes les primeres pel·lícules de Lumière, aquesta pel·lícula es va fer en un format de 35 mm amb una relació d'aspecte d'1,33:1.

## Argument

La pel·lícula no té argument com a tal sinó que és una càmera estacionària situada a la Place des Cordeliers de Lió. La càmera observa el trànsit que passa pel carrer, inclosa la gent que camina i uns quants cavalls tirant de carruatges.

## Estat actual

El metratge existent d'aquesta pel·lícula es va editar a The Lumière Brothers' First Films publicada el 1996.

## Referències

* ↑ «Salon Indien, Grand Café, Paris». Who's Who of Victorian Cinema. [Consulta: 8 abril 2007].
* ↑ «Technical Specifications». Internet Movie Database. [Consulta: 8 abril 2007].
* ↑ «Movie connections». Internet Movie Database. [Consulta: 8 abril 2007].

## Enllaços externs

* The Lumiere Institute (requires quicktime)
* La Place des Cordeliers à Lyon a YouTube
# Wells Fargo

Wells Fargo & Co és una companyia estatunidenca de serveis financers amb operacions a tot el món.
L'actual Wells Fargo és el resultat de l'adquisició de la californiana California Wells Fargo & Co. per part de la corporació amb seu a Minneapolis Norwest Corporation el 1998. La nova empresa va optar per conservar el nom històric de Wells Fargo a fi de capitalitzar el reconeixement popular d'aquest nom als Estats Units des dels temps del Far West. Després de l'adquisició, l'empresa matriu va traslladar la seva seu a San Francisco (Califòrnia).

## Vegeu també

* Diner digital
* Gir telegràfic
# Camamil·la de muntanya

La camamil·la de muntanya, camamilla de Maó, espernallac o herba de Sant Joan (Santolina chamaecyparissus ssp magonica) és una subespècie de la camamil·la endèmica de les Balears, on es troba a totes les illes majors excepte Formentera. Es troba al catàleg balear d'espècies protegides i a la categoria poc preocupant (LC) de la UICN.
Com les altres subespècies d'aquesta espècie, és una mata de color grisaci fortament aromàtica. Les flors són petits capítols de color groc que es troben a sobre d'un llarg peduncle i que s'utilitzen per a fer infusions. El seu període de floració és al final de la primavera i al principi de l'estiu. Es diferencia de les altres subespècies de la camamil·la per presentar unes bràctees involucrals glabrescents i glanduloses a la superfície dorsal i escarioses i piloses al marge. El seu hàbitat són els matollars xeroacàntics i marítims. Es troba des del litoral a les zones de muntanya.

## Referències

* 1 2 3 4 «Santolina chamaecyparissus L. subsp. magonica Bolòs, Molinier, et Montserrat». Herbari Virtual. [Consulta: 14 juliol 2012].
* ↑ Vicens, Gabriel; Bonet, Bartomeu. La flora de la Serra de Tramuntana. Guis d'itineraris botànics, 2000. ISBN 84-920365-1-6.
* 1 2 Bolòs, Oriol de [et al.].. Flora manual dels Països Catalans. 3a ed. Barcelona: Pòrtic, 2005, p. 878. ISBN 84-7306-857-2.

## Enllaços externs

* Herbari virtual
# Portal d'Oliana

El Portal d'Oliana és una obra d'Oliana (Alt Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic portal que es troba dins el nucli antic de la vila. Es tracta d'un arc de mig punt adovellat que comunica un espai públic dins de la població i uneix dos carrers. Segurament és un dels únics vestigis que resten de les construccions medievals que delimitaven el poble. Les pedres que conformen el portal estan força gastades i en mal estat, tot i que es mantenen.

## Referències

* ↑ «Portal d'Oliana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# 984
## Esdeveniments

* Enric II, duc de Baviera, segresta el rei nen Otó III.
* L'antipapa Bonifaci VII assassina el Papa Joan XIV.
* Cèntul III esdevé vescomte de Bearn a la mort del seu pare, Gastó I.

## Necrològiques

* Joan XIV, Papa.

## Referències

* ↑ de Marca, 1640, p. 535.

## Bibliografia

* de Marca, Pierre. Histoire de Béarn, contenant l'origine des rois de Navarre, des ducs de Gascogne (en francès). Veuve Jean Camusat, 1640.
# Marquesat de Paterna del Campo

El Marquesat de Paterna del Campo és un títol nobiliari espanyol creat per Carles II en 1694 a Antonio de Federigui y Solís, fill del I Senyor de Paterna del Campo, de la Casa de Federigui. El seu nom es refereix al municipi andalús de Paterna del Campo, en la província de Huelva.

## Senyors de Paterna del Campo

* Luis Federigui y Fantoni, I Senyor de Paterna del Campo.

## Marquesos de Paterna del Campo

* Antonio de Federigui y Solís, I Marquès de Paterna del Campo.
* José Federigui y Jacome, II Marquès de Paterna del Campo.
* Antonio Federigui y Tello de Guzmán, III Marquès de Paterna del Campo.
* José Federigui y Guzmán, IV Marquès de Paterna del Campo.
* María Josefa Federigui y Tovar, V Marquesa de Paterna del Campo.
* José de Vargas-Zúñiga y Federigui, VI Marquès de Paterna del Campo
* Antonio de Vargas-Zúñiga y Federigui, VII Marquès de Paterna del Campo
* María Josefa de Vargas-Zúñiga y Vargas-Zúñiga, VIII Marquesa de Paterna del Campo
* Isabel Sánchez-Arjona y Vargas-Zúñiga, IX Marquesa de Paterna del Campo
* José María Martínez y Sánchez-Arjona, X Marquès de Paterna del Campo
* Rodrigo Martinez y Sanchez-Arjona, XI Marquès de Paterna del Campo

## Enllaços externs

* Genealogia dels senyors i marquesos de Paterna del Campo.
# LAPB

LAPB (Link Access Procedure, Balanced) és un protocol de nivell d'enllaç de dades dins el conjunt de protocols de la norma norma X.25. LAPB està orientat al bit i deriva de l'HDLC, del qual n'és un subconjunt. HDLC treballa amb 3 tipus d'estacions, en canvi LAPB només amb una, la balancejada; fa servir un tipus balancejada asíncrona.

## Referències

* ↑ «Link Access Procedure, Balanced (LAPB) Frame Format» (en anglès americà), 09-08-2020. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «LAP (Link Access Procedure) (Linktionary term)». [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «LAPB» (en anglès), 10-06-2009. [Consulta: 27 gener 2024].
# Gjesværstappan

Gjesværstappan (Stoappo en sami septentrional) és un grup d'illes que es troba al nord del poble de Gjesvær, al municipi de Nordkapp, al comtat de Finnmark, Noruega. Les principals illes són Storstappen (283m), Kjerkestappen (166m) i Bukkstappen (92m).

## Reserva natural

L'any 1983 es va declarar una reserva natural degut a la important colònia d'ocells marins que hi viuen. Entre les espècies s'hi troben el corb marí gros, el corb marí emplomallat, la gavineta, el somorgollaire, el somorgollaire de Brünnich, el gavot i el fraret atlàntic.

## Galeria d'imatges

* Stauren
* Gjesvaerstappan vist des de Gjesvær
* Gjesvaerstappan vist des del sud
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan
* Gjesvaerstappan

## Referències

* ↑ Grimmett; Jones, T. A.. Important bird areas in Europe, p. 476. ISBN 0946888175.
# Camanche

Camanche és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 4.215 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Camanche tenia 4.215 habitants, 1.781 habitatges, i 1.241 famílies. La densitat de població era de 186,6 habitants per km².
Dels 1.781 habitatges en un 28,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,9% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.078 $ i la renda mediana per família de 51.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.324 $ mentre que les dones 20.904 $. La renda per capita de la població era de 19.456 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Camanche». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Camanche». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Postdata

La postdata (del llatí post data, després de la data o informació posterior), habitualment abreujat P. D. és el que s'afegeix a una carta una vegada s'ha signat i datat. Es fa servir per afegir correccions, anotacions o dades que s'havien passat per alt o no es coneixen en escriure la carta. La postdata pot consistir tant en una frase com en un paràgraf o fins i tot si calgués en més d'un.
Es poden afegir tantes postdates successives com calgui: després de la postdata s'afegeix la post-postdata (abreujada P. P. D.), tot seguit la post-post-postdata (P. P. P. D.), etc.
Les postdates eren una necessitat quan les cartes s'havien d'escriure amb mitjans difícils de corregir. Avui en dia ja no són estrictament necessàries, tot i això se segueixen fent servir, tant en cartes com en missatges de correu electrònic o en grups de discussió, no tant per fer correccions o afegitons sinó més habitualment per comentar quelcom fora del context del tema del missatge.
Altres idiomes deriven el seu terme equivalent del llatí Post scriptum (després d'allò escrit, abreujat P. S.), que també es fa servir en català en alguns àmbits, principalment acadèmics.
# A Graña (Ferrol)

A Graña, oficialment Santa Rosa de Viterbo da Graña, és una parròquia i localitat del municipi gallec de Ferrol, a la província de la Corunya.
Limita al nord i oest amb la parròquia de Brión, al sud amb la ria de Ferrol i a l'est amb la parròquia d'A Cabana. El seu topònim fa referència a una antiga explotació ramadera o agrícola.
L'any 2015 tenia 467 habitants agrupats en una única entitat de població.

## Referències

* ↑ Instituto Galego de Estatística
# LAPDm

LAPDm en telecomunicacions és un protocol de capa d'enllaç de dades utilitzat a les xarxes cel·lulars GSM. LAPDm forma la capa 2 de la interfície Um entre l'estació transceptora base i l'estació mòbil, és a dir, s'utilitza en l'enllaç de ràdio entre la xarxa mòbil i el telèfon de l'abonat.
LAPDm es deriva d'un protocol de capa d'enllaç molt més antic anomenat HDLC i especificat a les especificacions 3GPP TS 04.05 i TS 04.06. LAPDm és similar a la RDSI Layer 2, LAPD, però amb aquestes simplificacions:
* Les trames LAPDm sempre són de 184 bits, amb segmentació per a missatges més grans.
* LAPDm no permet més d'un marc I no reconegut pendent (GSM 04.06, seccions 5.8.4 i 6).
* LAPDm no admet formats de capçalera estès (GSM 04.06 Secció 3).
* LAPDm només admet els U-Frames SABM, DISC, DM, UI i UA (GSM 04.06, seccions 3.4, 3.8.1).
* LAPDm admet els marcs S RR i REJ (GSM 04.06 3.4, 3.8.1), però no RNR (GSM 04.06, seccions 3.8.7 i 6).
* LAPDm només té un temporitzador intern, T200 (GSM 04.06 5.8).
* LAPDm només admet un punt final terminal, el TEI del qual està implícit.
* El BTS sempre pot entrar en mode equilibrat asíncron quan ho sol·liciti.
* LAPDm mai pot estar en una condició de receptor no preparat (GSM 04.06 Secció 3.8.7).
* LAPDm només admet dos SAP: SAP3 per a SMS i SAP0 per a tota la resta (GSM 04.06, seccions 3.3.3 i 6).
* A SAP0, l'MS sempre inicia el mode equilibrat asíncron (GSM 04.06, seccions 5.4.1.1 i 6).
Una altra diferència important entre LAPDm i LAPD és el procediment de resolució de conflictes d'establiment de GSM 04.06 Secció 5.4.1.4, on l'MS envia un missatge L3 al camp d'informació de la trama SABM que després el BTS fa ressò a la trama UA corresponent. Aquest procediment és necessari a LAPDm a causa de la possibilitat que un telèfon intel·ligent intenti utilitzar el canal incorrecte. LAPD no requereix resolució de conflictes, ja que els dispositius RDSI cablejats no poden utilitzar accidentalment un canal incorrecte.
El procediment de control associat utilitzat a la capa 2 de la interfície iDEN RF és molt similar al LAPDm.

## Referències

* ↑ «Protocol Layers and Messages» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «3GPP TS 04.05 V8.0.2» (en anglès). 3GPP, 01-05-2002. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ «3GPP TS 04.06 V8.4.0» (en anglès). 3GPP, December 2008. [Consulta: 16 gener 2018].
* ↑ «LAPDm - Link Access Protocol on the Dm Channel» (en anglès britànic). [Consulta: 5 novembre 2023].
# Grau Rømer

Rømer és una escala de temperatura en desús proposada per l'astrònom danès Ole Christensen Rømer l'any 1701.
En aquesta escala, el zero va ser inicialment a la temperatura de congelació de la salmorra. El punt d'ebullició de l'aigua es va definir com 60 graus. Rømer va veure que el punt de congelació de l'aigua queia a gairebé un vuitè d'aquest valor (7,5 graus), i va fer servir aquest valor com un altre punt de referència. La unitat de mesura en aquesta escala, el grau Rømer, equival a 40/21 d'un kelvin (o d'un grau Celsius). El símbol del grau Rømer a vegades pot ser ºR però per evitar confusions amb els graus Rankine (ºRa) i els graus Réaumur (ºRé), s'utilitza el símbol ºRø.
Una història plausible al voltant de la creació de l'escala Fahrenheit és que Daniel Gabriel Fahrenheit, vas saber l'existència de l'escala de Rømer i el va visitar el 1708; va millorar l'escala, incrementant el nombre de divisions per un factor de quatre i va quedar establerta l'escala que coneixem actualment amb el nom de Fahrenheit l'any 1724.

## Vegeu també

* Comparació d'escales de temperatura
# Brenes

Brenes és una localitat de la província de Sevilla, Andalusia, Espanya. L'any 2005 tenia 11.412 habitants. La seva extensió superficial és de 22 km² i té una densitat de 518,7 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 33′ N, 5° 52′ O. Està situada a una altitud de 18 metres i a 22 kilòmetres de la capital de la província, Sevilla.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 10.623 | 10.509 | 10.597 | 10.666 | 10.720 | 10.781 | 10.929 | 11.156 | 11.412 | 11.820 |

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ajuntament de Brenes Arxivat 2012-01-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Pontcharra

Pontcharra és un municipi francès situat al departament de la Isèra i la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2018 tenia 7.376 habitants. El seu fill més il·lustre és Pierre Terrail de Bayard (1475/1476-1524).
# Martina Grunert

Martina Grunert (Leipzig, 17 de maig de 1949), de casada Koch i Abresch, és una nedadora alemanya, ja retirada, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1960 sota bandera de la República Democràtica Alemanya.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar quatre proves del programa de natació. Destaca la sisena posició en els 4x100 metres lliures. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, va disputar tres proves del programa de natació. Formant equip amb Gabriele Wetzko, Roswitha Krause i Uta Schmuck guanyà la medalla de plata en els 4x100 metres lliures, mentre en els 100 metres lliures i els 4x100 metres estils fou cinquena.
També guanyà dues medalles d'or al Campionat d'Europa de natació, una el 1966 i una altra el 1970. A nivell nacional guanyà dotze campionats de la RDA entre 1964 i 1970: tres en els 4x100 metres lliures (1965, 1968, 1969), dos en els 100 metres lliures (1965, 1968), 200 metres lliures (1964, 1965), 400 metres lliures (1964, 1965) i 200 metres estils (1969, 1970) i un en els 4x100 metres estils (1968).

## Referències

* ↑ «Olympedia – Martina Grunert». [Consulta: 25 juny 2021].
* ↑ «European Swimming Championships (Women)». [Consulta: 25 juny 2021].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ «Schwimmen - Deutsche Meisterschaften - Mannschaft». [Consulta: 25 juny 2021].
# Labeobarbus batesii

Labeobarbus batesii és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids.

## Descripció

* Fa 43,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el sud del Camerun, el nord del Gabon, el llac Txad i el Tibesti.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ De Weirdt, D., A. Getahun, S. Tshibwabwa i G.G. Teugels, 2007. Cyprinidae. P. 466-572. A: M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.). The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. I. Collection Faune et Flore tropicales 42. Institut de Recherche pour le Développement, París; Muséum National d'Histoire Naturelle, París i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 pp.
* ↑ Blache, J., 1964. Les poissons du bassin du Tchad et du bassin adjacent du Mayo Kebbi. Étude systématique et biologique. Mém. O.R.S.T.O.M. 4(2):483 p.
* ↑ Lévêque, C., 2003. Cyprinidae. P. 322-436. A: D. Paugy, C. Lévêque i G.G Teugels (eds.). The fresh and brackish water fishes of West Africa. Vol. 1. Coll. faune et flore tropicales 40. Institut de recherche de développement, París, Muséum national d'histoire naturelle, París, i Musée royal de l'Afrique Central, Tervuren, Bèlgica, 457 p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Glacera del Finsteraar

La Glacera del Finsteraar (« Finsteraargletscher » en alemany) és una glacera dels Alps Bernesos a Suïssa.

## Geografia

Neix a 3.286 metres d'altitud sobre el vessant sud-est del Finsteraarjoch, a continuació flueix cap a la vall de l'Unteraar. Rep la glacera Strahleg pel el seu marge esquerre. A continuació s'uneix amb la Glacera del Lauteraar i dona naixement a la glacera de l'Unteraar.

## Vegeu també

* Aargletscher

## Referències

* ↑ «Finsteraarhorn, Finsteraar glacier, Lower Aar glacier area, Bern, Switzerland» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «Lauteraar and Finsteraar glacier : Photos, Diagrams & Topos : SummitPost» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «Map of Unteraar-, Finsteraar-and Lauteraargletscher» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2020].
# Brenham

Brenham és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 13.507 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brenham tenia 13.507 habitants, 4.907 habitatges, i 3.115 famílies. La densitat de població era de 595,3 habitants/km².
Dels 4.907 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 14,2% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 15,9% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.198 $ i la renda mediana per família de 41.486 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.133 $ mentre que les dones 22.152 $. La renda per capita de la població era de 15.351 $. Aproximadament el 12,8% de les famílies i el 17,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brenham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brenham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Pochabany

Pochabany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1329.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Informácie o obci – Obec Pochabany» (en eslovac). Arxivat de l'original el 2021-12-22. [Consulta: 22 desembre 2021].
# Abd Al·lah ibn Muhàmmad ibn Man

Abu-Muhàmmad Abd-Al·lah (o Ubayd-Al·lah) ibn Muhàmmad ibn Man ibn Muhàmmad ibn Sumàdih Izz-ad-Dawla (o Ízzat-ad-Dawla), més conegut senzillament com Izz-ad-Dawla (o Ízzat-ad-Dawla) ibn Sumàdih, fou, possiblement, el darrer emir sumadíhida d'Almeria. Va succeir al seu pare Muhàmmad ibn Man ibn Sumàdih al-Mútassim quan va morir el 15 de maig de 1091. Era poeta com el seu pare. Les font no estan totalment d'acord i algunes citen com a successor al seu germà Abu-Jàfar (o Abu-Marwan) Àhmad ibn Muhàmmad ibn Man ibn Muhàmmad ibn Sumàdih, potser titulat Muïzz-ad-Dawla.
Davant l'amenaça almoràvit, l'emir va abandonar el país per refugiar-se a Bugia, i va deixar el govern al seu parent Mawr-ad-Dawla ibn Sumàdih, que al cap de poc va haver d'entregar Almeria als almoràvits.

## Referències

* Fundació Ibn Tufayl