OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glacera del Trient

La glacera del Trient es troba al cantó del Valais, a Suïssa. Es troba a prop de la frontera entre França i Suïssa al sud de Martigny i al nord del Massís del Mont Blanc. Mesura 4,5 kilolitres i cobreix una superfície de prop de 6 km². El seu nom prové del poble de Trient situat més avall de la vall.

## Geografia

Les geleres a l'origen de la glacera es troben sobre una banda ampla de dos quilòmetres situada a una altitud compresa entre 3.000 i 3.300 metres. Formen l'altiplà del Trient i estan envoltades a l'oest per l'agulla del Tour (3.540 m, a la frontera amb França), al sud per les agulles Daurades (3.519 m) i a l'est per la Point d'Orny (3.271 m). L'altiplà del Trient serveix de zona d'acumulació i el seu gruix és comprès entre 100 i 150 metres de gel.
Sota l'altiplà de Trient, la glacera que mesura 600 metres d'amplada, es precipita a l'estreta vall orientada al nord. La baixada és important, ja que agafa un pendent d'un 50 % abans que la llengua acabi a 1.800 metres, per sota del lloc anomenat Vésevey. De la llengua surt el Trient, un riu que s'uneix al Roine a Vernayaz. A l'estiu, es forma una bossa d'aigua a la glacera i infla el corrent del Trient quan cedeix.
La glacera Trient està lligada a la Glacera d'Orny a l'est a través del coll d'Orny (3.096 m) completament cobert de gel. Al sud-oest, comunica amb la glacera del Tour completament en territori francès. A la cara nord de l'Aiguille du Tour, una carena gelada connecta l'altiplà de Trient amb la glacera dels Grands d'uns 2 km².
Al sud de la Pointe d'Orny, la cabana Trient (del Club Alpí Suís) cau sobre l'altiplà de Trient a una altitud aproximada de 3.170 metres. Serveix de punt de partida per a expedicions a la glacera i als cims de la part nord del massís del Mont-Blanc.

## Història

El 1930 l'aviador alemany Ernst Udet va aterrar diverses vegades a la glacera com a part del rodatge d'una pel·lícula amb l'actriu Leni Riefenstahl. Aquest va ser el primer aterratge en una glacera del Valais.

## Explotació comercial

El gel del Trient ha estat exportat entre 1865 i 1893. Malgrat l'explotació important per una trentena d'obrers, l'avançada de la glacera durant la fi de la Petita Edat de Gel garantia una renovació constant dels recursos en gel. Entre 20 i 30 tones de gel eren encaminades cada dia cap a Martigny a continuació despatxades setmanalment per tren a França per fornir les urbs.
Durant la primera meitat del segle XX, l'aigua de la glacera va alimentat una bassa que permetia irrigar els conreus de la regió.

## Referències

* ↑ «Wie schnell die Schweizer Gletscher dahinschmelzen».
* ↑ «View a glacier». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «le glacier sur le site de la commune de Trient». Arxivat de l'original el 2007-04-28. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Roland Farquet «Le premier atterrissage sur glacier en Valais» (en francès). Passé Simple, 23, 01-03-2017.
# Gazi

Gazi (en grec, Γάζι) és un poble del municipi de Malevizi situada a l'illa de Creta a l'estat de Grècia. Pertany a la unitat perifèrica d'Iràklio. L'any 2011 el poble tenia 12.606 habitants i el municipi en tenia 19.221.

## Arqueologia

En aquesta localitat s'han trobat restes d'un edifici minoic que probablement era un santuari i que estigué en ús en el període minoic tardà. L'edifici constava només d'una habitació, encara que és possible que formara part d'un altre edifici major.
S'hi han trobat diversos objectes directament sobre el paviment, entre els quals figura una taula d'ofrenes de terracota, dos «vasos de serps» i alguns recipients, però sobretot destaquen diverses figuretes femenines amb faldilles cilíndriques i braços alçats en postura ritual i també una estalagmita que s'ha relacionat amb troballes de l'àrea de culte de Cnossos.

## Referències

* ↑ Detall del cens de 2011 (en grec).
* ↑ Carmen Poyato Holgado, Lugares de culto y santuarios de época postpalacial en la Creta minoica: una revisión crítica, p.114, en Cuadernos de prehistoria y arqueología, nº 16 (1989), ISSN 0211-1608.
# Glòria Coll Domingo

Glòria Coll Domingo (Riudoms, 1988) és una música i poeta catalana. Entre els seus primers guardons, destaquen l'accèssit al Premi Gabriel Ferrater de Poesia de Reus el 2009 i el primer premi al 13è Concurs de Poesia Curta de la Universitat Politècnica de Catalunya el 2010. El 2013 va rebre el 49è Premi Amadeu Oller per autors joves inèdits amb l'obra Oda als objectes (Galerada), i el 2015 el XX Premi Miquel Martí i Pol de la UAB amb Territori inhabitable (Publicacions de la UAB). L'any 2022 va ser guardonada amb el Premi de Poesia Jocs Florals de Barcelona pel poemari A través.

## Obra
### Poesia

* Oda als objectes (Ed. Galerada, 2013)
* Territori inhabitable (Edicions de la UAB, 2015)
* Retorn (Ed. Godall, 2017)
* A través (LaBreu Edicions, 2022)

## Referències

* ↑ Fabregat, Laura «Glòria Coll guanya el 49è Premi de Poesia Amadeu Oller per a autors joves inèdits». Ara, 18-06-2013 [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ Mirabete, Ricard. «Glòria Coll. Radiografia de l'objecte perdut». Núvol, 01-07-2013.
* ↑ Gordo i Montraveta, Joan-Ramon «Glòria Coll: «És molt important que el model associatiu (societats musicals) i l'acadèmic (conservatori) coexisteixin»». Tornaveu, 10-07-2013. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2015 [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ «Glòria Coll guanya el 49è Premi Amadeu Oller per a poetes inèdits». VilaWeb, 18-06-2013.
* ↑ Morell, Carles «Glòria Coll: habitar l'inhabitable». Núvol, 26-12-2015.
* ↑ Ventura, Albert «Glòria Coll, des de "Territoris inhabitables"». Núvol, 26-12-2015.
* ↑ Valls, Jordi «La mà i l'arquet». Fòrum-Grama, 09-04-2016. Arxivat de l'original el 17 d’agost 2016 [Consulta: 5 juliol 2016].
* ↑ «Glòria Coll Domingo guanya el Premi de Poesia Jocs Florals de Barcelona». El Punt Avui, 14-04-2022 [Consulta: 14 abril 2022].

## Bibliografia

«De la necessitat, virtut. La poètica de Glòria Coll Domingo, article de Maria Eugènia Perea Virgili publicat a la revista Serra d’Or, de Publicacions de l’Abadia de Montserrat. Número 755 (novembre 2022), pàgines 50-53. ISSN: 0037-2501. Dipòsit legal: B.555-1959.
«Glòria Coll Domingo, els Jocs Florals i el CERAP», article de Maria Eugènia Perea Virgili publicat a la revista Lo Floc, del Centre d'Estudis Riudomencs Arnau de Palomar. Número 241 (juliol-setembre 2022), pàgines 26-29. ISSN electrònic: 2462-7119. Dipòsit legal: T-61-1980.

## Enllaços externs

* http://gloriacolldomingo.cat/ Arxivat 2018-08-04 a Wayback Machine.
# Glover Morrill Allen

Glover Morrill Allen (Walpole, 8 de febrer del 1879 - 14 de febrer del 1942) fou un zoòleg americà.
Va néixer a Walpole, fill de Harriet Ann Scouler i Nathaniel Clover Allen, un pastor protestant. Va estudiar a la Universitat Harvard i, després d'haver acabat els estudis, va ser professor de Zoologia a la mateixa universitat. També va ser conservador de mamífers al Museu de Zoologia Comparada. Va viatjar molt, a Mesoamèrica, Sud-amèrica, Àfrica de l'oest, el Nil, el Congo Belga i Austràlia. El 1915 va ser elegit membre de l'Acadèmia Americana de les Arts i les Ciències.
L'espècie d'anur Phrynobatrachus alleni va ser anomenada en honor d'Allen.

## Publicació destacada

* Bats: Biology, Behavior and Folklore, Checklist of African Mammals i Mammals of China and Mongolia.

## Referències

* ↑ «In Memoriam: Glover Morrill Allen». The Auk, 60, 2, 01-04-1943, pàg. 163–168. DOI: 10.2307/4079641.
* ↑ Barbour, 1943, p. 297.
* ↑ Barbour, T.; aa.vv. «Glover Morrill Allen (1879-1942)» (en anglès). Journal of Mammalogy, 17-08-1943, pàg. 297-304.
* ↑ Allen, Glover M. Bats : biology, behavior, and folklore (en anglès). reedició 2004. Mineola, N.Y.: Dover Publications, 1939. ISBN 0-486-43383-8.
# Gerolamo d'Elba

Gerolamo d'Elba (Gerolamo Appiani d'Aragona, conegut com a "il Signore dell'Elba" (el senyor d'Elba), fou fill de Jaume IV Appiani d'Aragona i va rebre les senyores de Vignale i Abbadia del Fango el 1519; també va tenir drets feudals sobre les mines de l'illa d'Elba i fou per això que se li va donar el sobrenom. Va conservar les senyories fins al 1544. Fou patrici de Piacenza (1537), capità florentí (1527-1529) i capità del rei d'Espanya (1530). El 1557 fou nomenat lloctinent de l'estat de Piombino. Va morir a Piacenza el 7 de febrer de 1559. Fou el tronc de les cases dels Appiani d'Aragona de Piacenza i dels Appiani del Piemont.
# Glockenspiel

El glockenspiel (terme alemany que significa 'joc de timbres'), també anomenat lira campana i campana lira (tot i que cal no confondre'l amb la lira de corda), és un instrument de percussió de so determinat, format per làmines metàl·liques afinades.
És un instrument de la mateixa família que el xilòfon, el vibràfon o la marimba.
El glockenspiel pot emetre notes de diferent altura, fins a una extensió sonora de dues octaves i mitja, des del la greu al do 8, tot i que també hi ha models que parteixen del fa greu. Es toca horitzontalment amb dues baquetes dures.
Ha estat utilitzat a l'orquestra. Händel presenta l'instrument a Saül i Mozart l'utilitza a La flauta màgica. A partir del segle xix, el glockenspiel s'incorpora ja habitualment a l'orquestra.
Una versió simplificada, només amb l'escala diatònica (sense semitons), s'utilitza al mètode Orff.

## Referències

* «Glockenspiel». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Glomel

Glomel (en bretó Groñvel) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.460 habitants. A l'inici del curs 2007 el 25,7% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1724 | 2044 | 1756 | 1534 | 1457 | 1460 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2006 | Roger Pennec | |
| 2006- | Gérard Corveller | |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Grand Paris - Grand Est

La Grand Paris - Grand Est és una de les divisions o Établissement public territorial de la Metròpoli del Gran París creada al 2016.
Està formada per 14 municipis que pertanyen al districte de Le Raincy del departament del Sena Saint-Denis.

## Municipis

* Clichy-sous-Bois
* Coubron
* Gagny
* Gournay-sur-Marne
* Livry-Gargan
* Montfermeil
* Neuilly-Plaisance
* Neuilly-sur-Marne
* Noisy-le-Grand
* Les Pavillons-sous-Bois
* Le Raincy
* Rosny-sous-Bois
* Vaujours
* Villemomble

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2017-10-23 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Grand Paris - Grand Est
# Grand Orient de Belgique

El Grand Orient de Belgique (GOB) és una obediència maçònica nacional belga instal·lada el 23 de febrer de 1833.

## Història

En el moment d'una celebració el 16 de gener de 1833, la Gran Lògia d'administració dels Països Baixos meridionals s'havia transformat en Grand Orient de Belgique. S'ha beneficiat de la protecció del rei Leopold I de Bèlgica, del que s'ha cregut molt de temps que ell mateix era francmaçó.
Aquesta obediència és avui majoritària a Bèlgica. El 2007, compta 109 Lògies (anomenades blaves o simbòliques) que agrupen 9996 Germans. D'aquestes 109 lògies, 29 són al Nord, 34 a Brussel·les i 45 al Sud. No existeix, actualment, lògia germanòfona treballant sota els auspicis del Grand Orient de Belgique. El Grand Orient de Belgique posseeix a més a més un taller a Burundi (Bujumbura). La mitjana d'edat és de 60 anys. L'edat mitjana dels germans iniciats és de 45 anys.
El Grand Orient de Belgique és exclusivament masculí; les seves Lògies no inicien més que homes. Tanmateix, les Lògies poden acceptar d'acollir dones (Germanes) segons modalitats decidides per cada Lògia.
La gran majoria de les Lògies del GOB treballen segons el Ritu Francès Modern (RFM). Algunes treballen segons el Ritu Escocès Antic i Acceptat (REAA).
El Grand Orient de Belgique ha conegut una escissió el 1959. Ha donat lloc a la creació de la Grande Loge de Belgique de la qual s'han separat, el 1979, 9 Lògies que han creat la Grande Loge régulière de Belgique, única Obediència actualment reconeguda per la United Grand Lodge of England.
El Gran Orient de Bèlgica manté relacions fraternals oficials amb la majoria de les Obediències maçòniques presents en territori belga, sobretot:
* la Grande Loge de Belgique
* la Grande Loge féminine de Belgique
* la Fédération belge de l'Ordre maçonnique mixte international "Le Droit Humain"

## Francmaçons cèlebres del GOB

* Jules Anspach, 1829-1879.
* Jules Bordet, 1870-1961.
* François Bovesse, 1890-1944.
* Léo Campion, 1905-1992.
* Charles De Coster, 1827-1879.
* Eugène Goblet d'Alviella, 1846-1925.
* François-Joseph Gossec, 1734-1829.
* Hervé Hasquin, 1942.
* Victor Horta, 1861-1947.
* Henri La Fontaine, 1854-1943.
* Charles-Joseph de Ligne, 1735-1814.
* Charles Magnette, 1863-1937.
* Constantin Meunier, 1831-1905.
* Edmond Picard, 1836-1924.
* Félicien Rops, 1833-1898.
* Goswin de Stassart, 1780-1854. Premier Grand Maître de 1833 à 1841.
* Émile Vandervelde, 1866-1938.
* Théodore Verhaegen, 1796-1862. Grand Maître de 1854 à 1862.
* Henri Vieuxtemps, 1820-1881.

## Bibliografia

* Jacques Lemaire, La Franc-Maçonnerie en Belgique, les Loges symboliques, Editions maçonniques de France, Encyclopédie Maçonnique, Paris, 2000

## Enllaços externs

* Grand Orient de Belgique - Lloc web oficial
# Giants Stadium

El Giants Stadium era un estadi de futbol americà ubicat en el suburbi d'East Rutherford de Nova Jersey, Estats Units, dins l'àrea metropolitana de Nova York. Va ser la seu dels New York Giants i dels New York Jets de l'NFL fins al 2010. Fins aquest any també va ser la seu dels New York Red Bulls de la Major League Soccer.
Es trobava dins del Meadowlands Sports Complex administrat per la New Jersey Sports & Exposition Authority (NJSEA).

## Història

Fou una de les subseus de la Copa Mundial de Futbol de 1994 (amb quatre partits de la primera fase) i de la Copa Mundial Femenina de Futbol de 1999 celebrades als Estats Units. Aquest estadi també va ser la seu del mític New York Cosmos de la NASL de futbol (1977−1984), dels New Jersey Generals de la USFL (1983−1985), dels New York/New Jersey Knights de la WLAF (1991−1992) i dels New York/New Jersey Hitmen de la XFL (2001).
L'últim partit de l'estadi es va jugar el 3 de gener de 2010 i es va enderrocar el 4 de febrer del mateix any.
El partit inaugural va ser el 10 d'octubre de 1976 i van jugar els New York Giants contra els Dallas Cowboys, i van guanyar els de Dallas per 24-14.

## Enllaços externs

* Meadowlands Sports Complex Arxivat 2001-02-02 a Wayback Machine.
* New York Giants
* New York Jets
* Red Bull New York Arxivat 2006-04-10 a Wayback Machine.
# Gordon McCauley

Gordon McCauley (Balclutha, Otago, 9 de març de 1972) és un ciclista neozelandès, professional entre el 2001 i el 2010.
En el seu palmarès destaca la victòria a l'UCI Oceania Tour de 2005-2006 gràcies a les seves victòries al Tour de Southland, la contrarellotge i la cursa en línia dels campionats d'Oceania de ciclisme en ruta a finals del 2005.
Altres victòries destacades són 4 campionats nacionals en ruta i 3 de contrarellotge.

## Palmarès

* 1996
** 1r al Tour de Southland
* 1997
** Campió de Nova Zelanda en ruta
* 1999
** 1r a la Girvan Three Day
* 2000
** 1r al Gran Premi de la vila de Pérenchies
** 1r al Gran Premi de Dourges
* 2001
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r a l'Archer Grand Prix
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Southland
* 2002
** Campió de Nova Zelanda en contrarellotge
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r al Gran Premi Marcel Kint
** 1r a l'Archer Grand Prix
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland
* 2003
** Campió de Nova Zelanda en contrarellotge
** 1r a la Dwars door het Hageland
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Southland
* 2004
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Southland
* 2005
** Campió d'Oceania de contrarellotge
** Campió d'Oceania en ruta
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r al Tour de Taranaki i vencedor de 4 etapes
** 1r al Tour de Gippsland
** 1r al Tour de Southland
* 2006
** 1r a l'UCI Oceania Tour
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland
** Medalla de bronze als Jocs de la Commonwealth en contrarellotge
* 2007
** Campió d'Oceania de contrarellotge
** Campió de Nova Zelanda de critèrium
** Vencedor de 2 etapes del Tour de Vineyards
** Vencedor de 3 etapes del Tour de Wellington
* 2008
** 1r a la REV Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour de Wellington
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland
* 2009
** Campió de Nova Zelanda en ruta
** 1r a la REV Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour de Southland
* 2010
** Campió de Nova Zelanda en contrarellotge

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Geography Markup Language

El Geography Markup Language (amb acrònim anglès GML) és la gramàtica XML definida per l'Open Geospatial Consortium (OGC) per expressar característiques geogràfiques. GML serveix com a llenguatge de modelatge per a sistemes geogràfics, així com un format d'intercanvi obert per a transaccions geogràfiques a Internet. La clau de la utilitat de GML és la seva capacitat per integrar totes les formes d'informació geogràfica, incloent no només objectes "vectorals" o discrets convencionals, sinó també cobertures (vegeu també GMLJP2) i dades de sensors.
GML conté un conjunt ric de primitives que s'utilitzen per crear esquemes o llenguatges d'aplicació específics. Aquestes primitives inclouen:
* Característica.
* Geometria.
* Sistema de referència de coordenades.
* Topologia.
* Temps.
* Característica dinàmica.
* Cobertura (incloses imatges geogràfiques).
* Unitat de mesura.
* Indicacions.
* Observacions.
* Regles d'estil de presentació de mapes.
El model GML original es basava en el Resource Description Framework (RDF) del World Wide Web Consortium. Posteriorment, l'OGC va introduir esquemes XML a l'estructura de GML per ajudar a connectar les diferents bases de dades geogràfiques existents, l'estructura relacional de les quals es definien més fàcilment els esquemes XML. El GML resultant basat en esquemes XML conserva moltes característiques de RDF, inclosa la idea dels elements fills com a propietats de l'objecte pare (RDFS) i l'ús de referències de propietats remotes.

## Referències

* ↑ «Geography Markup Language | OGC» (en anglès). https://www.ogc.org.+[Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ Cover, Robin. «Geography Markup Language (GML)» (en anglès). http://www.xml.coverpages.org.+[Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «GML Introduction» (en anglès). https://www.w3.org.+[Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ 14:00-17:00. «ISO 19136:2007» (en anglès). https://www.iso.org.+[Consulta: 13 febrer 2023].
# Grafski

Grafski (en rus: Графский) és un poble (un khútor) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.258 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Gerson von Bleichröder

Gerson Bleichröder (Berlín, 22 de desembre de 1822 - 18 de febrer de 1893) va ser un banquer alemany de la Bankhaus Bleichröder, entitat fundada el 1803 per Samuel Bleichröder, el seu pare.
La seva entitat bancària mantindria una estreta relació amb la família Rothschild, de manera que la Bankhaus Bleichröder arribaria a actuar com una filial a Berlín de la banca de Rothschild.
Tindria molta importància en les diferents transaccions financeres d'Otto von Bismarck, així com un gran pes en els diferents préstecs i crèdits de Prússia i de l'Imperi Alemany. Entaularia amistat amb Bismarck, fins al punt que el va fer renunciar al seu projecte colonial, en favor de l'Estat Lliure del Congo de Leopold II de Bèlgica.
Després de la Guerra francoprussiana de 1870, concretament el 1872, Bismarck concediria a la família Bleichröder un títol nobiliari. Gerson von Bleichröder seria així el primer noble jueu de Prússia.
L'historiador estatunidenc, Fritz Stern va escriure una doble biografia sobre Bismarck i Bleichröder titulada "Ferro i or: Bismarck, Bleichröder i la construcció de l'Imperi Alemany".

## Bibliografia

* Fritz Stern: Gold und Eisen. Bismarck und sein Bankier Bleichröder, Frankfurt/Berlín (última edició) 1978, ISBN 3550073585, Neuauflage Rowohlt TB, 2000, ISBN 349960907X

## Notes

* ↑ Stern, Fritz. Gold and Iron: Bismarck, Bleichröder and the Building of the German Empire. Penguin. (1977).
# Gerstheim

Gerstheim (en alsacià Geerschte) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 2.802 habitants.
Forma part del cantó d'Erstein, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del cantó d'Erstein.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.690 | 2.057 | 2.830 | 3.008 | 2.808 | 2.785 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Marc-Daniel Roth | |
# Gerson Goldhaber

Gerson Goldhaber (20 de febrer de 1924, 19 de juliol de 2010) fou un físic de partícules i astrofísic americà nascut a Alemanya. Fou un dels membres de l'equip del Centre de l'Accelerador Lineal de Stanford (SLAC) dirigit per Burton Richter que va codescobrir (amb Samuel C. C. Ting) el mesó J/ψ (premi Nobel de Física, 1976) tot confirmant l'existència del quark encant. Goldhaber va descobrir el 1976 a SPEAR (Stanford) el primer mesó amb encant "obert", el D$^0$, com un pic de ressonància a la massa de 1.865 GeV en la desintegració K + π-. Als anys 90 va treballar al Laboratori Nacional Lawrence Berkeley al Projecte de Cosmologia de la Supernova, i com a professor emèrit de física i astrofísica a la Universitat de Califòrnia, Berkeley. Amb la seva parella, Sulamith Goldhaber, varen passar llargues hores treballant junts i es convertiren en la dècada dels 50 en experts en la ciència de la tecnologia de l'emulsió nuclear.

## Premis i honors

* Fellow de l'Societat Americana de Física
* 1972-73 - Fellow Guggenheim al CERN
* 1991 - Premi Panofsky de la Societat Americana de Física per la seva descoberta dels mesons encantats
* 1982 - Membre estranger de l'Acadèmia Reial sueca
* 1977 - Científic de Califòrnia de l'Any, per la seva feina amb mesons encantats
* 1976-77 - Conferenciant en Físiques Morris Loeb, Universitat Harvard
* 1977 Membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats-Units

## Referències

* ↑ «1976 Nobel Prize in Physics». Stanford Linear Accelerator Center. Arxivat de l'original el 2011-11-14. [Consulta: 22 febrer 2007].
* ↑ «Goldhaber Biography». Lawrence Berkeley National Laboratory Institute for Nuclear and Particle Astrophysic. Arxivat de l'original el 2010-07-24. [Consulta: 22 febrer 2007].
* 1 2 3 4 5 6 «Gerson Goldhaber». Faculty Listing. Physics Department, University of California, Berkeley. Arxivat de l'original el 2007-07-06. [Consulta: 4 març 2007].
* ↑ «1991 W.K.H. Panofsky Prize in Experimental Particle Physics Recipient». American Physical Society. [Consulta: 22 febrer 2007].

## Enllaços externs

* Acadèmia nacional de les ciències Biogràfiques Memoir
* Publicacions científiques de G. Goldhaber Damunt INSPIRAR-HEP