OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Valsavarenche

Valsavarenche (arpità Vâssavaèntse) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 180 habitants. Limita amb els municipis d'Aymavilles, Ceresole Reale (TO), Cogne, Introd, Noasca (TO), Rhêmes-Notre-Dame, Rhêmes-Saint-Georges i Villeneuve.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Pierino Jocollé | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Émile Chanoux, nacionalista valldostà.
# Tanta agua

Tanta agua és una pel·lícula uruguaiana de 2013, coproduïda amb Mèxic i Països Baixos, i estrenada l'11 de febrer d'aquest any en la secció «Panorama» del 63è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Dirigida per Leticia Jorge i Ana Guevara, el drama és protagonitzat per Néstor Guzzini, Malú Chouza i Joaquín Castiglioni.

## Sinopsi

Lucía té 14 anys. Els seus pares estan divorciats. Ella i el seu germà viuen amb la seva mare. Alberto, el seu pare, és quiropràctic i veu als seus fills en poques ocasions. Ha llogat una cabanya a les Termas del Arapey (Salto, Uruguai); les vacances seran curtes i el cel amenaça amb ploure. Quan arriben, el panorama és descoratjador. Alberto intenta distreure'ls per a arreglar el fracàs en què s'ha convertit aquesta excursió familiar, però com més ho intenta, menys ho aconsegueix.

## Protagonistes

* Néstor Guzzini (Alberto)
* Malú Chouza (Lucía, filla d'Alberto)
* Joaquín Castiglioni (Federico, fill d'Alberto)
* Valentino Muffolini (Miguel Ángel, millor amic de Federico)

## Premis
### Obtencions

* Festival Internacional de Cinema de Cartagena de Indias (2013): premi fipresci a la mejor película.
* XX Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya (2014): Premi al millor actor (Néstor Guzzini)

### Altres nominacions

* Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana (2013): secció oficial òperes primes a concurs.

## Referències

* ↑ «PROGRAMME 2013». berlinale.de. Arxivat de l'original el 9 novembre 2013. [Consulta: 10 juny 2014].
* 1 2 3 FilmAffinity. «Tanta agua». [Consulta: 19 desembre 2014].
* ↑ IMDb. «Tanta agua (2013)». [Consulta: 19 desembre 2014].
* ↑ Premis fipresci
* ↑ “Tanta Agua” recibió el premio fipresci a la Mejor Película, 4 de març de 2013 [Consulta: 19 desembre 2014]. «El filme “Tanta Agua” de las directoras Leticia Jorge y Ana Guevara, exhibido en la competencia oficial en el Festival Internacional de Cine de Cartagena de Indias (Colòmbia), se llevó el premio fipresci a la Mejor Película, el pasado 27 de febrero. La distinción fue otorgada por el jurado de la Federación Internacional de la Prensa Cinematográfica, integrado por Klaus Eder (Alemania), Lucy Virgen (México) y Wesley Morris (EE. UU.)»
* ↑ La mexicana 'Tlatelolco, verano del 68' gana la XX Mostra de Cinema Llatinoamericà, 20 Minutos, 12 d'abril de 2014

## Enllaços externs

* Tráiler de Tanta agua a YouTube
* Web oficial de la pel·lícula
# Picot garser de clatell vermell

El picot garser de clatell vermell (Dryobates cathpharius) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida i boscos a les muntanyesdel nord-est i est de l'Índia, el Nepal, sud-est del Tibet, i oest de Myanmar. Sovint considerada coespecífica del picot garser de Perny.
# Dolores Blanca Morenas Aydillo

Dolores Blanca Morenas Aydillo (Villafranca de los Barros, 1937 - Badajoz, 1998) va ser una biòloga, catedràtica i política espanyola.

## Biografia

Llicenciada en biologia, va ser catedràtica en centres d'ensenyaments mitjans i després al campus de Badajoz de la Universitat d'Extremadura. En l'àmbit polític, va ser elegida diputada al Congrés el 1977, primeres eleccions democràtiques després de la dictadura dins de les llistes de Unió de Centre Democràtic (UCD) per la circumscripció de Badajoz, renovant l'escó el 1979. Entre 1977 i 1978, va ser subdirectora general d'Estudis del ministeri d'Educació i Ciència i com parlamentària, a més de ser una de les 27 dones que van formar part de la Legislatura Constituent, va ser vicepresidenta primera de la Comissió d'Indústria i Energia (1977-1979) i de la Comissió d'Educació (1978-1981). Va formar part de l'Assemblea de Parlamentaris que van iniciar el procés autonòmic extremeny i va participar com a consellera d'Indústria i Energia i vicepresidenta d'assumptes legislatius en la Junta Regional d'Extremadura, nom que va rebre l'òrgan executiu en la fase preautonòmica, després anomenat Junta d'Extremadura.

## Referències

* 1 2 «Ficha de Morenas Aydillo, Dolores Blanca 1 fechaacceso=4 de enero de 2014». Congreso de los Diputados.
* 1 2 «Las Constituyentes». [Consulta: 4 enero 2014].
* ↑ «Índice de personajes: Morenas Audillo, Dolores Blanca». www.march.es. [Consulta: 4 enero 2014].
* ↑ «ORDEN de 30 de septiembre de 1978 por la que se dispone el cese, a petición propia, de doña Dolores Blanca Morenas Aydillo como Subdirectora general de Estudios de la Secretaría General Técnica de este Departamento». , 30 diciembre 1978 [Consulta: 4 enero 2014].
# Joan Villuendas i Bornau

Joan Villuendas i Bornau (Castellbell i el Vilar, Bages, 20 d'abril de 1952) és un dirigent esportiu català, president de la Federació Catalana d'Atletisme des del 2012.
Abans de jubilar-se va treballar durant 40 anys a Caixa de Sabadell, una tasca que va combinar amb una de les seves passions, l'atletisme, al qual es va aproximar, fonamentalment, des del vessant de la gestió esportiva. Així, durant més de 20 anys ha estat al capdavant del Club Atlètic Granollers (CAG), entitat que va deixar de presidir, traslladant el llistó a Joan Cutrina, per tal de poder passar a ocupar el càrrec de president de la Federació Catalana d'Atletisme, substituint a l'anterior president, Romà Cuyàs i Sol. D'aquesta manera, el març del 2012, es convertia en el trenta-nou president, d'ençà que l'any 1915 es va fundar la FCA. Anteriorment, havia format part de la Junta Directiva de la FCA, com a tresorer durant la presidència de Guillem Ros Massot. Fins ara, formava part de l'anterior directiva com a vocal. També, durant algun temps, ha format part de la Comissió Executiva i Comissió de Clubs, i ha estat vicepresident de la Reial Federació Espanyola d'Atletisme. També ha col·laborat en l'organització de l'Associació Esportiva La Mitja, entitat que organitza amb èxit des de fa uns quants anys la Mitja Marató de Granollers i també el Cros Internacional de Granollers. El març de 2018 fou reelegit com a president de la federació catalana després de superar la candidatura alternativa de Mercè Rosich per un resultat molt ajustat de 37 a 36 vots.

## Referències

* ↑ «Joan Villuendas, de Granollers, nou president de la Federació Catalana d'Atletisme». El 9 Nou, 16-03-2012 [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ Pou, Salva «Joan Villuendas, president de la FCA». Atletisme Català, 28-03-2012. Arxivat de l'original el 17 de maig 2019 [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «Joan Villuendas, nou president de la Federació Catalana». Sport, 12-04-2012 [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «Joan Villuendas, president de la Federació Catalana d'Atletisme». Revista Digital del Vallès, 30-03-2012 [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «Mercè Rosich perd les eleccions a la Federació Catalana d'Atletisme Joan Villuendas ha estat reelegit com a president per un ajustat 37-36 en la votació». Regió7, 17-03-2018 [Consulta: 17 maig 2019].
* ↑ «Joan Villuendas guanya les eleccions en la ‘foto-finish’». L'Esportiu de Catalunya, 17-03-2018 [Consulta: 17 maig 2019].

## Enllaços externs

* Historial Presidents de la FCA
# Portal d'accés al carrer Major (Pals)

El Portal d'accés al carrer Major és una obra de Pals (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El portal comunica la plaça Major amb el carrer del mateix nom, i és l'accés principal a l'interior del nucli fortificat de la vila de Pals. Es tracta d'un portal amb un arc de dimensions considerables format per grans dovelles radials de pedra; a la clau hi ha l'escut de la vila en relleu i la data del 1744. Aquest arc és capalçat, de punt rodó a la banda de la plaça i escarser a l'interior. La volta és generada per un arc carpanell, amb llunetes. Un gran arc de mig punt a la banda que dona al carrer Major completa el conjunt. Es conserven les dues pollegueres de la porta de tancament a la banda exterior.

## Història

Aquest portal, situat a uns metres de distància del traçat de l'antiga muralla, data del segle xviii (1744), segons consta a la clau d'arc d'accés des de la plaça, i és per tant de construcció molt posterior al traçat de la fortificació medieval de Pals. Al mur de la casa de l'antic Ajuntament de la vila que forma part del portal es conserva un gran arc apuntat tapiat de construcció més antiga i que, segons J.Badia, podia haver format part d'una llotja o plaça coberta anterior al portal.

## Referències

* 1 2 «Portal d'accés al carrer Major». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 gener 2019].
# Dumoga

Dumoga és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Alfred Frank Millidge i A. Russell-Smith l'any 1992.

## Distribució

Es pot trobar a les illes Cèlebes, a Indonèsia.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Dumoga arboricola 'Millidge & Russell-Smith, 1992 (Espècie tipus)
* Dumoga buratinoTanasevitch, 2017
* Dumoga complexipalpis 'Millidge & Russell-Smith, 1992

## Referències

* ↑ Millidge, A. F.; Russell-Smith, A. «Linyphiidae from rain forests of Southeast Asia.». Journal of Natural History, vol. 26, 1992, pàg. 1367–1404. DOI: 10.1080/00222939200770771.
* ↑ «Gen. Dumoga Millidge & Russell-Smith, 1992». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Viktòria Marinova

Viktòria Marinova va ser una periodista d'investigació búlgara.

## Biografia

Marinova va ser directora administrativa de la cadena de televisió privat TVN a Russe. El 30 de setembre de 2018, va llançar un nou programa d'entrevistes anomenat Detector.
La periodista Viktòria Marinova, de 30 anys i directora administrativa i presentadora en el regional TVN, va ser violada i assassinada cap al migdia del dissabte a la ciutat de Russe, situada a la vora del Danubi, al nord de Bulgària, segons mitjans locals.

## Mort

Viktòria va ser violada i escanyada el dissabte 6 d'octubre de 2018 a la ciutat de Russe, al nord de Bulgària. Va ser la tercera periodista assassinada a Europa en menys d'un any, després de Daphne Caruana Galizia de Malta; i Jan Kuciak i la seva núvia d'Eslovàquia. Diversos representants de la Unió Europea van demanar "mesures urgents" per aclarir si l'atac va estar vinculat a la seva investigació sobre el frau de fons europeus.

## Referències

* ↑ «Bulgarian journalist found brutally murdered in park». The Daily Telegraph (en anglès). 7 d'octubre de 2018. ISSN 0307-1235. Consultat el 8 d'octubre de 2018. «Bulgarian journalist found brutally murdered in park» (en anglès). The Daily Telegraph, 07-10-2018. ISSN: 0307-1235.
* ↑ «TV Host's Brutal Murder Shakes Bulgaria». Balkan Insight (en anglès). Consultat el 8 d'octubre de 2018. «TV Host's Brutal Murder Shakes Bulgaria» (en anglès). Balkan Insight, 08-10-2018.
* ↑ «UE condena el "horrible asesinato" de la periodista búlgara Victoria Marinova» (en castellà). La Vanguardia, 08-10-2018.
# 719

El 719 (DCCXIX) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* L'anglosaxó Willibald inicia el seu pelegrinatge a Jerusalem.
* Lex alemannorum, codi de lleis alemàniques
* L'església de Núbia passa a dependre del culte copte
* Invasió sarraïna d'Arbuna (Narbone) per As-Samh ibn Màlik al-Khawlaní.

## Referències

* ↑ Nicol, 1974, p. 182.

## Bibliografia

* Nicol, D. M. «Byzantium and England» (en anglès). Balkan Studies, 15, 2, 1974, pàg. 179–203.
# Cessió

«Cessió» té aquests significats:
* Cessió (traspàs): tipus de traspàs de jugadors en què un club presta jugador a un altre club
* Cessió de béns Abandonament voluntari de tots els béns a favor dels creditors en pagament d'un deute
Viccionari
# Pinedjem II

Pinedjem II fou un Summe Sacerdot d'Amon a Tebes de l'antic Egipte del 990 aC a 969 aC i va ser el governant de facto del sud del país. Estava casat amb la seva germana Isetemkheb D (tots dos fills de Menkheperra, Summe Sacerdot d'Amon a Tebes, i d'Isetemkheb C), i també amb la seva neboda Neskhons, la filla del seu germà Esmendes II. Va succeir Esmendes II, qui havia exercit en el càrrec durant poc temps.
Els seus fills per part d'Isetemkheb D van ser:
* Psusennes II
* Harweben, un cantaire d'Amon; enterrat a Bab el-Gasus
* Henuttaui (?), Esposa de Déu d'Amon
Amb Neskhons va tenir quatre fills:. Dos fills, Tjanefer i Masaharta, i dues filles, Itaui i Nesitanebetashru
Quan Pinedjem II va morir, la seva mòmia, juntament amb les de les seves esposes i almenys una filla (Nesitanebetashru) van ser sepultades a la tomba TT320 a Deir el-Bahari, per sobre de la temple mortuori de Hatshepsut. Posteriorment, les mòmies d'altres antics governants tebans, entre ells el molt anteriors faraons de les dinasties XVIII i XIX Amosis I, Amenhotep I, Tuthmosis I, Tuthmosis II, Tuthmosis III, Ramsès I, Seti I, Ramsès II i Ramsès IX van ser ajuntats i enterrats en aquesta tomba, tal com es va revelar el 1881. Això es va fer per evitar que les seves restes fossin robats, atès que les seves tombes havien estat saquejades per molts antics lladres de tombes.

## Referències

* ↑ Aidan Dodson & Dyan Hilton, The Complete Royal Families of Ancient Egypt, Thames & Hudson (2004) ISBN 0-500-05128-3, pp.200-201
* 1 2 Dodson i Hilton, p.200
* 1 2 Dodson & Hilton, p.205

## Enllaços externs

* Summes Sacerdots d'Amon 1080 - 775 (Tebes), consultat el 12 d'agost del 2013 (anglès)
* Pinudjem II, consultat el 12 d'agost del 2013 (anglès)
# Deborah Shumway

Deborah Shumway va ser una ciclista estatunidenca. Va pujar al podi de la primera edició femenina del Tour de França per darrere de la seva compatriota Marianne Martin i la neerlandesa Heleen Hage.

## Palmarès

* 1984
** 3a al Tour de França

## Referències

* ↑ «Remembering the 1984 Women's Tour de France champions». usacycling.org, 21-07-2014 [Consulta: 18 abril 2017]. Arxivat 19 April 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-04-19. [Consulta: 18 abril 2017].
* ↑ Peel, John «Durangoan was women's Tour de France pioneer». durangoherald.com, 26-07-2014 [Consulta: 18 abril 2017]. Arxivat 19 April 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-04-19. [Consulta: 18 abril 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Senyoria de Thoire

La senyoria de Thoire fou una jurisdicció feudal de França, al Bugei (Bugey) que va esdevenir important amb la seva unió a la senyoria de Villars.
La senyoria apareix al segle xii amb Hug. El senyor Este I es va casar amb Agnes de Villars formant una senyoria cabdal per la regió de Bugey i Bresse.
Vegeu: Senyoria de Villars

## Llista de Senyors de Thoire

* Hug vers 1100
* Humbert I (fill) vers 1130
* Guillem (fill) vers 1130-1164
* Humbert II (fill) 1164-1187
* Esteve I (fill) 1187-1235
* Unit a Villars el 1235
# Vari (Rússia)

Vari (en rus: Вары) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany al districte rural de Bolxessosnovski. El 2010 tenia 120 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Abd-Manaf

Abd-Manaf és el nom dels següents personatges:
Abd-Manaf forma part del nom de molts personatges:
* Abd-Manaf ibn Qussayy, rebesavi de Mahoma
* Hàixim ibn Abd-Manaf, besavi de Mahoma
* Abd-al-Múttalib ibn Hàixim ibn Abd-Manaf, avi de Mahoma
* Abu-Tàlib Abd-Manaf ibn Abd-al-Múttalib ibn Hàixim, oncle de Mahoma i pare d'Alí ibn Abi-Tàlib
* Àmina bint Wahb ibn ibn Abd-Manaf, mare de Mahoma
* Sakhr ibn Harb ibn Umayya ibn Abd-Xams ibn Abd-Manaf, capitost omeia

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquesta llista s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Abd-Manaf, tot i que no en fos el nom principal
Viccionari
# Gwent

Gwent és un dels comtats en què es dividia el País de Gal·les, creat el 1974 per la Local Government Act 1972 amb l'antic comtat de Monmouth, la ciutat de Newport i els districtes de Brynmawr i Llanelly de Brecknock. Tenia 1.376 km² i 445.000 habitants. La capital era Newport (Casnewydd-ar-Wysg)(140.000 h), i es dividí en cinc districtes:
* Blaenau Gwent
* Islwyn
* Trefynwy o Monmouth
* Casnewydd-ar-Wysg
* Torfaen
El 1996 l'antic comtat fou dividit en cinc autoritats unitàries:
* Newport
* Blaenau Gwent
* Torfaen
* Caerphilly
* Monmouthshire

## Situació del gal·lès

Gwent fou un dels primers territoris gal·lesos annexats a Anglaterra pels normands, i sovint va formar una unitat administrativa separada, raó per la qual és on la situació de la llengua gal·lesa és gairebé agònica. Segons el cens del 1992, hi havia 10.339 gal·lesoparlants (2,4%). Segons el cens del 2000, hi havia:
* 1.523 (2,5%) a Blaenau Gwent
* 9.714 (6,9%) a Caerphilly.
* 1.631 (2,3%) a Monmouthshire
* 2.874 (2,4%) a Newport
* 2.128 (2,7%) a Torfaen
# Dolmí

Dolmí (en rus: Долми) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a l'Extrem Orient de Rússia. El 2012 tenia 347 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Variabilichromis moorii

Variabilichromis moorii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C-26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica de la meitat sud del llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 3 «Variabilichromis moorii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Maréchal, C. i M. Poll, 1991. Neolamprologus. p. 274-294. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Kohda, M., Y. Yanagisawa, T. Sato, K. Nakaya, Y. Niimura, K. Matsumoto i H. Ochi, 1996. Geographical colour variation in cichlid fishes at the southern end of Lake Tanganyika. Environ. Biol. Fish. 45(3):237-248.
* ↑ Konings, A., 1988. Tanganyika cichlids. Verduijn Cichlids & Lake Fish Movies, Zevenhuizen, Països Baixos. 272 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M.L.J., 1997. A phylogenetic overview of the lamprologine cichlids of Africa (Teleostei, Cichlidae): a morphological perspective. S. Afr. J. Sci. 93:513-523.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Jewish Voice for Peace

Jewish Voice for Peace és una organització jueva d'esquerra antisionista estatunidenca que critica l'ocupació israeliana dels territoris palestins i dona suport a la campanya de boicot, desinversió i sancions (BDS) contra Israel.
JVP critica el que descriu com les "greus violacions dels drets humans en què Israel comet cada dia". Des del 2019, s'ha declarat antisionista, argumentant que el sionisme contemporani s'ha consolidat com "un moviment colonial, establint un estat d'apartheid on els jueus tenen més drets que els altres" a través de "massacres de pobles palestí, pobles antics i camps d'oliveres destruïts", exili forçat i punts de control, alhora que rebutja enèrgicament qualsevol forma d'antisemitisme i advoca per "un futur on tothom, inclosos els palestins i els jueus israelians, puguen viure la seua vida lliurement en comunitats vibrants, segures i equitatives, amb les necessitats humanes bàsiques satisfetes". L'organització també subratlla en la seua visió que el sionisme, com a "moviment liderat per jueus Ashkenazi" amb les seues arrels a Europa, va crear una "jerarquia racista" que va esborrar la història de les comunitats jueves del món àrab, el nord d'Àfrica i l'Àfrica oriental, de les quals membres (Mizrahi i jueus etíops) "han estat sotmesos durant molt de temps a discriminació i violència sistèmiques per part del govern israelià"

## Referències

* ↑ «JVP's Approach to Zionism». Jewish Voice for Peace. Arxivat de l'original el August 23, 2023. [Consulta: 2 agost 2023]. «We unequivocally oppose Zionism»
* ↑ «Young Americans Are Swinging Toward Palestine's Cause» (en anglès). Foreign Policy, July 20, 2023.
* ↑ «Israel Blocks Jewish Activists 'Voice for Peace' and Other Pro-BDS Groups From Entering the Country» (en anglès). Newsweek, January 7, 2018.
* ↑ «The Jewish Voice at the Heart of the Boycott Israel Movement» (en anglès). Haaretz, March 29, 2017.
* ↑ «Palestinian advocacy groups drew tens of thousands of new followers on social media. But can they move that support offline?» (en anglès). The Forward, 14-06-2021.
* ↑ «'Progressive' Anti-semitism? S.F. Meet Considers Phenomenon» (en anglès americà). Jewish Telegraphic Agency, 24-01-2007. Arxivat de l'original el November 8, 2023. [Consulta: 8 novembre 2023].
* ↑ Herbst, Robert. «After years of study and discussion, Jewish Voice for Peace rejects Zionism» (en anglès americà). Mondoweiss, 28-01-2019. [Consulta: 6 juny 2024].
# Thamnolaea coronata

Thamnolaea coronata és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de les muntanyes de l'Àfrica occidental i el nord de l'Àfrica central. Es troba a les muntanyes i zones rocoses d'una àmplia franja al sud del Sàhara, que s'estén d'oest a est des del sud de Mauritània i l'est del Senegal, fins al Sudan i el Sudan del Sud. Viu a les muntanyes rocoses, inselbergs, penya-segats i escarpadures de la sabana.

## Taxonomia

Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, gener 2022) aquest tàxon té la categoria d'espècie. Tanmateix, altres obres taxonòmiques, com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el consideren encara una subespècie del còlit roquer (Thamnolaea cinnamomeiventris coronata).

## Referències

* 1 2 3 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 711. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].