OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Envelat de festa

Un envelat de festa són una varietat d'envelat de grans dimensions sovint utilitzades per a aixoplugar esdeveniments d'estiu com ara espectacles, festivals i casaments. S'associen particularment a casaments típics anglesos de jardí i festes populars. El disseny senzill ha canviat poc en milers d'anys. Un envelat consisteix en una gran tenda sostinguda per pals centrals alts ("pals de mestres") tensats mitjançant línies laterals connectades a estaques clavades a terra i pals de suport més petits ("pals laterals"). Els pals mestres suporten la major part del pes, mentre que els pals laterals donen forma a la tela.
Els envelats més petits estan cobertes de tela, mentre que els més grans tenen parets de fusta contraplacada. En alguns casos hi poden haver gotes d'aigua al sostre tot i que no plou fora, el motiu d'això és la humitat que es condensa en els sostres freds.
Alguns envelats tenen un compartiment independent per als lavabos. Especialment en els envelats més petits per als festivals, els visitants sovint han de sortir de l'envelat per a fer les seves necessitats. En aquests casos, les instal·lacions corresponents s'allotgen en un carretó o un contenidor modula. Per a esdeveniments que requereixin controlar l'entrada, el convidat rep un segell similar a una discoteca, que indica al caixer o al porter que ja ha pagat la seva entrada. Els envelats de grans esdeveniments tenen un paper cada vegada més important per als joves, especialment a les nits i els caps de setmana.

## Construcció

Originalment es fabricaven a partir de cobertes de lona de cotó, pals de fusta i corda d'hessiana, però han estat substituïdes en gran manera per materials més moderns. Al Regne Unit, les empreses de contractació ofereixen tendes de bastons "a l'estil americà" amb fundes PVC, pals d'alumini i cordes de niló. La introducció de teixits moderns allarga la vida útil dels envelats, ja que es netegen amb més facilitat. Els envelats de lona encara estan disponibles i en els darrers anys han tingut un ressorgiment a mesura que s'aprecien de nou els materials naturals. Un dels avantatges de la lona és que és més transpirable en comparació amb el PVC (que atrapa l'aire i augmenta la temperatura a l'interior), així aquesta classe d'envelat és més còmoda en la calor de l'estiu, i també roman estanc en cas de pluja.

## Vegeu també

* Envelat plegable
* Tendal
* Carpa de circ

## Referències

* ↑ Performance Textiles Association - A Useful Guide to Marquees
* ↑ The Brewer's Digest. Siebel Publishing Company, 1991.
* ↑ United States. Department of the Army. Pole and Frame Supported Tents. Headquarters, Department of the Army, 1964, p. 31–.

## Bibliografia

* Claudia Bosch: Fest und flüssig. Das Feiern im Festzelt als Cultural Performance. (= Untersuchungen des Ludwig-Uhland-Instituts der Universität Tübingen; 118). Tübinger Vereinigung für Volkskunde, Tübingen 2015, ISBN 978-3-932512-87-2
* Estudis de l'Institut Ludwig Uhland de la Universitat de Tübingen
# Esara

Esara (grec antic: Αἴσαρα, «Áisara») fou una filòsofa del grup dels pitagòrics, autora d'un tractat sobre la naturalesa humana del segle iii aC, per bé que es tracta d'una datació obtinguda per l'anàlisi filològica del manuscrit i podria ser una obra posterior escrita deliberadament en un estil arcaitzant). Va néixer a Lucània, però no es tenen gaires dades sobre la seva vida.
La seva obra es conserva només de manera fragmentària en un recull d'Estobeu. Recull la idea grega del paral·lelisme entre l'ésser humà i el cosmos, ja que argumenta que estudiant la natura humana, i més concretament la seva ànima, es pot comprendre l'univers. L'ànima és tripartita com la de Plató. Aquesta ànima ha de ser educada per poder assolir la justícia, tant en la família com en la societat.
Va ser citada per Catul i Aristòtil, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Waithe, Mary Ellen (1987), A History of Women Philosophers: Volume I: Ancient Women Philosophers, 600 BC - 500 AD, Springer,
* ↑ Wolf, J. Ch. Prosistas griegas: testimonios y fragmentos. Oviedo: KRK Ediciones, 2011, p. 33-35. ISBN 9788483673386.
# Equacions de Lotka-Volterra

Les equacions de Lotka-Volterra, o també conegudes com equacions de depredador-presa, són unes equacions diferencials de primer ordre que modelen l'evolució ecològica de dues poblacions d'animals: depredadors (llops) i preses (conills). Amb aquest model s'intenta explicar com funciona la coexistència de dues espècies. Aquest model va ser desenvolupat per Alfred J. Lotka al 1925 i Vito Volterra al 1926.

## El model

Les poblacions de depredadors $H(t)$ i preses $P(t)$ satisfan el sistema d'equacions diferencial
$\left\{{\begin{matrix}{\frac {dH}{dt}}&=&H(a-\alpha P)\\{\frac {dP}{dt}}&=&P(-c+\gamma H)\end{matrix}}\right.$
amb $a,c,\alpha$ i $\gamma$ sent constants positives del sistema.
Si $a=c$ i $\alpha =\gamma$ llavors una propietat fonamental d'aquestes equacions és que es preserva la quantitat total de depredadors i preses: ${\frac {d}{dt}}(H(t)+P(t))=0.$ En aquest cas, el sistema és hamiltonià.

## Bibliografia

* Boyce, Wylliam E.; Diprima, Richard C. Ecuaciones diferenciales y problemas con valores en la frontera (en castellà). 3a. Balderas 95, México, D.F.: Editorial Limusa, S.A. de C.V. Grupo Noriega Editores, 1996, p. 744. ISBN 968-18-0107-05.
# Eribau

Eribau de Cardona o d'Urgell, anomenat El Sant (Cardona, Bages, segle x — Pomposa, Emília, Itàlia, 1042) fou un vescomte d'Osona, fill del vescomte d'Osona; Ramon I i bisbe d'Urgell (1035-1042). Fou venerat com a sant tot i no haver estat canonitzat oficialment.
Fill de Ramon de Cardona i d'Engúncia. Quan morí el vescomte d'Osona Bermon I en 1029, sense fills, el succeïren els seus germans Folc I de Cardona i Eribau, que governaren conjuntament fins al 1040, quan morí Folc.
Fou elegit bisbe d'Urgell el 1035, a la mort de Sant Ermengol d'Urgell. Consagrà un gran nombre d'esglésies, entre les quals la Catedral de la Seu d'Urgell, la col·legiata de Sant Vicenç de Cardona (1036) i Sant Serni de Tavèrnoles (1040), i assistí a la consagració de la catedral de Girona (1039). Mantingué bones relacions amb el bisbe Oliba de Vic. El 1040, el rei Ramir I d'Aragó reconegué els drets d'Eribau sobre el bisbat de Ribagorça, del qual se n'havia separat anys abans.
Morí durant un pelegrinatge cap a Terra Santa, probablement a Pomposa (Emília, Itàlia) entre 1040 i 1042. Fou venerat com a sant a la Seu d'Urgell.

## Referències

* ↑ Subirats i Pla, Mercè; Corts i Blay, Ramon; Galtés i Pujol, Joan. Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya. vol.2. Generalitat de Catalunya, 1998, p. 69. ISBN 843935021X.
# Eric Alfred Havelock

Eric Alfred Havelock (Londres, 3 de juny de 1903 - Poughkeepsie, 4 d'abril de 1988) va ser un expert en literatura i filosofia clàssiques, d'origen britànic que va passar la major part de la seva vida al Canadà i els Estats Units. Va ser professor a la Universitat de Toronto i va ser molt actiu en el medi acadèmic del moviment socialista del Canadà durant la dècada de 1930. A la dècada dels 1960 i 1970, va ser el president dels estudis clàssics, tant a la Universitat Harvard com a la de Yale. Havelock va trencar radicalment amb els seus propis mestres i va proposar un model totalment nou per a la comprensió del món clàssic, basat en una marcada divisió entre la literatura dels segles VI i V abans de Crist, d'una banda, i la del segle IV per l'altra. La major part del treball de Havelock consisteix a desenvolupar una sola tesi: El pensament occidental neix gràcies a un profund canvi en la forma d'organitzar les idees per part de la ment humana al transformar-se la filosofia grega, des d'un punt inicial oral, a ser escrita i llegida.

## Obres

Entre les seves obres fonamentals destaquem Prefaci a Plató, de l'any 1963, així com La Musa aprèn a escriure, de l'any 1986.
* The Lyric Genius of Catullus. Oxford: Blackwell, 1939.
* The Crucifixion of Intellectual Man, Incorporating a Fresh Translation into English Verse of the Prometheus Bound of Aeschylus. Boston: Beacon Press, 1950. Reprinted as Prometheus. Seattle: University of Washington Press, 1968.
* The Liberal Temper in Greek Politics. New Haven: Yale University Press, 1957.
* Preface to Plato. Cambridge: Harvard University Press, 1963.
* Prologue to Greek Literacy. Cincinnati: University of Cincinnati Press, 1971.
* The Greek Concept of Justice: From its Shadow in Homer to its Substance in Plato. Cambridge: Harvard University Press, 1978.
* The Literate Revolution in Greece and its Cultural Consequences. Princeton, N.J.: Princeton University Press, 1981.
* The Muse Learns to Write: Reflections on Orality and Literacy from Antiquity to the Present. New Haven: Yale University Press, 1986.

## Referències

* ↑ Initiative, The Toronto School. «Eric Havelock | The Toronto School Initiative» (en anglès americà). [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ Cole, Thomas. «HAVELOCK, Eric Alfred» (en anglès). Rutgers - Schools of Arts and Sciences. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Havelock, Eric Alfred - Books» (en anglès). Princeton University Press. [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «New York Public Library Catalog - Eric Alfred Havelock» (en anglès). New York Public Library. [Consulta: 23 març 2013].

## Enllaços externs

* Article sobre La Musa aprèn a llegir
* La escritura alfabética griega como precursora de la Filosofía (en castellà)
# Et alii

Et alii, generalment abreujat com a et al., és una expressió llatina que, literalment, vol dir "i altres".
Generalment se'n fa ús als repertoris bibliogràfics, quan hi ha més autors dels esmentats a una referència, evitant així anomenar-los tots. És una expressió semblant a la d'etcètera, però fent referència a les persones. Tipogràficament s'escriu en cursiva (o subratllada als manuscrits), ja que correspon a paraules d'altres llengües. En termes legals, ve a dir que els qui signen no són els únics responsables del signat. La referència no es sol utilitzar a la bibliografia final, on sí que hi apareixen en detall les dades de les obres consultades. Com a exemple: es nomena la primera vegada: (Moore, Estrich, McGillis i Spelman, 1984, pàg. 33) i la segona: (Moore et al., 1984, pàg. 46)
# Estació de Down Street

Piccadilly line :
Down Street, també coneguda com a Down Street (Mayfair), fou una estació del metro de Londres de la línia Piccadilly i es va tancar el 1932. Durant la Segona Guerra Mundial es va utilitzar com a refugi antiaeri.
# Estació de Duque de Pastrana

Mapa Metro Línia 9 :
Duque de Pastrana és una estació de Metro de Madrid que serveix la línia 9. Va ser inaugurada el 3 de juny de 1983.
Metro de Madrid :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Paco de Lucía | Plaza de Castilla | | Pío XII | Puerta de Arganda Arganda del Rey |
# Estació de Farringdon

Farringdon és una estació del metro de Londres i National Rail a Clerkenwell, al nord de la Ciutat de Londres al districte d'Islington (Londres). L'estació se servida per les línies Metropolitan, Hammersmith & City i Circle.
| Anterior estació | Metro de Londres | Següent estació |
| King's Cross St. Pancrasdirecció Baker Street | Circle Line | Barbicandirecció Tower Hill |
| King's Cross St. Pancrasdirecció Hammersmith | Hammersmith & City Line | Barbicandirecció Barking |
| King's Cross St. Pancrasdirecció Uxbridge, Amersham, Chesham o Watford | Metropolitan Line | Barbicandirecció Aldgate |
| National Rail |||||
| St Pancras International | First Capital Connect Thameslink | City Thameslink |
| St Pancras International | First Capital ConnectBedford-Sevenoaks | City Thameslink |
| St Pancras International | SoutheasternSevenoaks-Bedford | City Thameslink |
| ferrocarrils en desús |||||
| St Pancras International | First Capital Connect Thameslink (Moorgate Branch) | Barbican |
| King's Cross (York Road) | British Rail Eastern Region City Widened Lines | Barbican |
| Anterior estació | Crossrail | Següent estació |
| Tottenham Court Road direcció Maidenhead o Heathrow Airport | Crossrail | Liverpool Street direcció Abbey Wood o Shenfield |
# Escurçó de cascavell

L'escurçó de cascavell (Crotalus durissus) és una espècie verinosa de cròtal, distribuïda des de Mèxic a Sud-amèrica. És la serp més distribuïda del seu gènere i és molt verinosa, sent un greu problema de resolució mèdica la seva mossegada.
Creix fins a un màxim de longitud, de prop de 18 dm. El cos és fortament escatat, i accentuades en protuberàncies o tuberculacions. Aquesta forma se suavitza en alguna cosa arribant a l'extremitat posterior. Les columna vertebral és molt prominent fins a la quarta filla.
# Estadi Nuevo Arcángel

L'Estadi Municipal Nuevo Arcángel és un camp de futbol de la ciutat andalusa de Còrdova, on hi disputa els seus partits com a local el Córdoba Club de Futbol. Va ser inaugurat el 1993 i té capacitat per a 21.822 espectadors.
Rep el seu nom de l'antic estadi d'El Arcángel, situat a uns 500 metres de l'actual, on el Córdoba Club de Futbol va jugar durant 39 temporades. L'estadi vell tenia pistes d'atletisme i una capacitat per a 15.500 espectadors.

## Enllaços externs

* Informació a la web del Córdoba CF Arxivat 2014-06-29 a Wayback Machine. (castellà)
# Etmoide

L'etmoide és un os curt i compacte, central, imparell i simètric, situat a l'escotadura etmoidal de l'os frontal i davant l'esfenoide.
Està compost per una làmina vertical i mitja, una làmina horitzontal perpendicular a la primera i dues masses laterals. És un os de superfícies molt anfractuoses i amb nombroses cavitats (cel·les etmoidals).

## Anatomia
### Porció horitzontal

També denominada làmina cribrosa de l'etmoide. És una làmina quadrangular amb múltiples orificis per als nervis olfactoris. En la seva cara superior, en la línia migsagital, presenta una prominència denominada crista galli.

### Porció vertical

És l'apòfisi crista galli: situada per sobre de la làmina horitzontal. La seva base descansa en la làmina horitzontal. El seu vèrtex dona inserció a la falç del cervell. La seva vora anterior completa el forat cec làmina perpendicular de l'etmoides: surt de la làmina cribrosa cap avall, formant la part superior del septe nasal.

### Masses laterals

També es coneixen com a laberints o masses esponjoses. Contenen les cel·les aèries etmoidals que, segons la seva localització, es denominen anteriors, mitjanes o posteriors. Formen part de la paret medial de les òrbites i de les parets laterals (externes) de les fosses nasals.

## Bibliografia

* Estructura del cuerpo humano. Sobotta. Posel P. y Schulte, E. Ed. Marbán (2000). ISBN 84-7101-294-4
* Anatomía del aparato locomotor. Tomo III (Cabeza y Tronco). Michel Dufour. Ed. Masson (2004). ISBN 84-458-1282-3
* Atlas de Anatomía Humana Sobotta. Volumen I. Ferner, H. y Staubesand, J. Ed. Médica Panamericana. (1982) ISBN 84-85320-25-5
* Anatomía Humana. Testut, L. y Latarjet, A. Salvat Editores (1986) ISBN 84-345-1144-4
Viccionari
# Esteve V

* Per a altres significats, vegeu «Esteve V d'Hongria».
Esteve V (Roma, ? – 14 de setembre de 891) va ser Papa de l'Església Catòlica des del 885 fins al 891.
Segons la tradició, va ser escollit papa quan encara vivia Adrià III i, per tant, va rebutjar el nomenament, tancant-se durant uns dies a casa seva fins que va morir el seu antecessor i els cardenals van anar a buscar-lo, el van portar fins a la Basílica de Sant Pere i allà el van consagrar el 14 de setembre del 885.
Amb el seu pontificat s'inicia el període conegut com "la nit del papat" o pornocràcia en el que els papes van ser simples titelles en mans de la noblesa.
Només començar el pontificat, el 886 va morir l'emperador romà d'Orient Basili I el Macedoni, a qui va succeir el seu fill Lleó VI el Filòsof i que va destituir a Foci com a Patriarca de Constantinoble tot i haver sigut un dels seus preceptors en l'educació del nou emperador. Aquest acte, que en principi va poder suposar esperança d'un aproximament de postures entre Orient i Occident, no va donar els fruits esperats degut al nomenament, com a patriarca de Constantinoble, d'Esteve I, germà de l'anterior emperador.
El 887, quan va ser deposat l'Emperador d'Occident Carles III el Gras, l'imperi que aquest havia reunificat heretant títols (el Tractat de Verdun havia dividit l'Imperi Carolingi el 843), es fragmentà de nou i varen separar-se tres grans estats: el Regne Franc Occidental, regit per Odó I de França, el Regne Franc Oriental, regit per Arnulf de Caríntia, i el Regne d'Itàlia, regit per Guiu III de Spoleto i Berenguer I d'Itàlia.
L'any següent, el 888, al morir Carles III el Gras, van començar les lluites per aconseguir la corona imperial. Guiu de Spoleto, aprofitant la seva proximitat física al Papa i el fet que Arnulf i Odó van tenir problemes interns per les invasions vikingues, va aconseguir que Esteve V el coronés emperador el 891.
La desaparició de l'imperi va possibilitar l'aparició de nombrosos poders feudals i el poder dels bisbes a qui els senyors dels feus van encomanar la seva administració i el govern.

## Enllaços externs

* http://www.documentacatholicaomnia.eu/01_01_0885-0891-_Stephanus_VI.html
* http://www.newadvent.org/cathen/14289c.htm
# Estació de Bogatell

* Aquest article tracta sobre l'actual estació de metro. Vegeu-ne altres significats a «Estació de Bogatell (MZA)».
Mapa Metro Línia 4 :
Bogatell és una estació de la L4 del Metro de Barcelona situada sota el carrer Pujades al districte de Sant Martí de Barcelona.
L'estació va entrar en servei el 1977 com a part de la Línia IV i amb el nom de Pedro IV fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Trinitat Nova | Ciutadella | Vila Olímpica | | Llacuna | La Pau |

## Accessos

* Carrer de Pujades - Carrer de Zamora - Carrer de Pere IV
* Carrer de Pujades - Carrer de Pamplona

## Vegeu també

* Línia 4 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Expedient Zack

Expedient Zack (títol original en anglès, The Zack Files) és un sèrie de televisió canadenca de ciència-ficció basada en una sèrie de llibres homònima, escrita per Dan Greenburg. Es va emetre per primera vegada a YTV des del 17 de setembre de 2000 fins que l'episodi final es va emetre el 5 de maig de 2002. Aquesta sèrie es va rodar a Toronto. Es va doblar al català pel canal K3.

## Sinopsi

La sèrie gira al voltant d'un noi adolescent anomenat Zack, interpretat per Robert Clark, que és un imant per a l'activitat paranormal i assisteix a l'escola secundària Horace Hyde-White juntament amb els seus tres amics Cam, Gwen i Spencer. En Zack aconsegueix ficar-se en problemes amb les seves aventures paranormals i depèn dels seus amics ajudar-lo a arreglar els imprevistos.

## Referències

* ↑ «ViacomCBS Press Express | Releases».
* ↑ «The Zack Files».
* ↑ «Expedient Zack». Goita què fan, ara!. [Consulta: 9 juliol 2023].
# Euclea

Euclea (grec antic: Εὐκλεία, llatí: Eucleia) va ser una deïtat adorada a Atenes, on tenia un santuari dedicat construït amb el botí fet pels atenesos a la batalla de Marató. Personificava la glòria i la bona reputació, que els atenesos havien conquerit en aquesta batalla.
Euclea es representa sovint com una de les acompanyants d'Afrodita i simbolitza l'honorabilitat d'una novia casta. També es troba associada a Àrtemis: Euclea hauria mort a un santuari dedicat a Àrtemis, i per això de vegades és anomenada Àrtemis Euclea. Va ser adorada també a Beòcia i a la Lòcrida, i també té un santuari a Eges, l'antiga capital de Macedònia. Àrtemis Euclea tenia un temple a Tebes. De vegades hom la fa filla d'Hèracles i Mirto, però, d'acord amb els fragments òrfics, els seus pares van ser Hefest i Aglaia.
Segons Xenofont, a Corint es celebrava un festival anomenat Eucleia (grec antic: εὔκλεια) en honor a Àrtemis, però no n'explica cap detall.

## Referències

* ↑ Hieros logos : poesía órfica sobre los dioses, el alma y el más allá. Madrid: Akal, 2003, p. fragment 272. ISBN 8446013770.
* ↑ Smith, William (ed.). «Eucleia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 12 març 2023].
# Esther Tallah

Esther Tallah (Bamenda, Camerun) és una pediatra i activista africana reconeguda per la seva tasca en favor dels drets de les dones i la lluita per la prevenció i el tractament de la malària, la principal causa de mortalitat infantil.

## Biografia

Nascuda a Bameda, en una família de nou germans, ella va poder estudiar i es llicencià en Medicina per ajudar a la gent del seu país. Ha estat directora del servei de pediatria d'un hospital en Yaundé i directora de la Coalició del Camerun contra la Malària des del 2007.
Per acabar amb la malària al Camerun en cinc o deu anys defensa que seria suficient que el 80% de la població utilitzés teles mosquiteres i les renovés cada tres anys, es fessin campanyes de fumigació a les zones on la malària és estacional, les dones embarassades i els menors de cinc anys rebessin tractament preventiu farmacològic i els infectats anessin a l'hospital. També promou una escola al Camerun perquè considera que el principal enemic de la salut i el progrés de la dona congolesa és la manca de formació de les mares, i ha comprovat que els fills de dones que han anat a l'escola tenen més bona salut.
El 2016 va rebre el premi Harambee Africa per la seva tasca a favor de la promoció i igualtat de la dona africana.

## Referències

* ↑ EP «La malaria, mucho más asesina que el ébola, el zika y la tuberculosis juntas». Europa Press, 24-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* 1 2 Garcia, Rodri «Esther Tallah: «Trabajo con madres para que los niños no tengan que ir al hospital»». La Voz de Galicia, 27-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* 1 2 Daniele, Laura «Esther Tallah, premio Harambee 2016: «La malaria es más asesina que el ébola y el zika juntas»». ABC, 24-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ Hernández Velasco, Irene «"En cinco años la malaria podría estar erradicada"». El Mundo, 23-02-2016 [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «España: la pediatra Esther Tallah recibe el Premio Harambee 2016». Zenit, 03-03-2016 [Consulta: 10 març 2016].