OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Semàntica de transformació de predicats

La semàntica de transformació de predicats és una extensió de la lògica de Floyd-Hoare ideada per Edsger Dijkstra i divulgada i perfeccionada per altres investigadors. Aquesta extensió va presentar-la Dijkstra en l'article "Comandaments guardats, no-determinisme i derivació formal de programes". Consisteix en un mètode per a definir la semàntica d'un llenguatge de programació imperativa amb l'assignació a cada comandament del corresponent transformador de predicats. Un transformador de predicats és una funció total entre dos predicats del conjunt d'estats d'un programa.
El transformador de predicats canònic de la programació imperativa seqüencial és el conegut com "weakest precondition" (precondició més feble), $wp(S,R)$, en què S denota una seqüència de comandaments i R un predicat anomenat "postcondició". El resultat de l'aplicació és la "precondició més feble" perquè S acabe de manera que R siga cert. N'és un exemple la definició de la sentència d'assignació:
    $wp(x:=E,R)\ =\ R_{E}^{x}$
D'aquesta operació resulta un predicat que és una còpia de R però amb el valor E assignat a la variable x.
Un exemple d'un càlcul vàlid d'un wp per a una assignació de variables senceres x e y és:
    $wp(x:=y-5,x>10)\ =\ (y-5>10)\ =\ (y>15)$
Això significa que perquè la "postcondició" x > 10 siga certa després de l'assignació, la "precondició" y > 15 ha de ser certa abans de l'assignació. Això també és la "precondició més feble", mentre és la restricció "més feble" que cal aplicar al valor de y perquè x > 10 siga cert després de l'assignació.
Dijkstra també va definir construccions d'aquest tipus per a les estructures alternativa (if) i repetitiva (do), així com un operador de composició (;) utilitzant wp. Les construccions alternativa i repetitiva usen comandaments guardats per a influir en l'execució. Per les regles imposades per ell en la definició de wp, totes dues construccions permeten execucions no deterministes si els guardians dels comandaments no són disjunts.
A diferència d'altres formalismes semàntics, la semàntica de transformació de predicats no fou resultat de la recerca en centres de computació. Fou creada amb la intenció de facilitar als programadors una metodologia de creació de programes "correctament construïts" basada en un "estil matemàtic".
Tot i que és el més comú per la seua rellevància en la programació seqüencial, la "precondició més feble" no és l'únic transformador de predicats que hi ha. Per exemple, Leslie Lamport ha proposat win i sin com a transformadors de predicats per fer servir en la programació concurrent.

## Referències

* Edsger Dijkstra, "Guarded commands, nondeterminacy and formal derivation of programs". Communications of the ACM, 18(8):453–457, August 1975.
* Leslie Lamport, "win and sense: Predicate Transformers for Concurrency". ACM Transactions on Programming Languages and Systems, 12(3), July 1990.
* Ralph-Johan Back and Joakim von Wright, Refinement Calculus: A Systematic Introduction, 1st edition, 1998. ISBN 0-387-98417-8.
* Edsger W. Dijkstra. A Disciplini of Programming (A systematic introduction with examples). ISBN 0-613-92411-8.
# Melaka Chief Minister's Cup

La Melaka Chief Minister's Cup és una competició ciclista malàisia d'un sol dia que es disputa anualment a l'estat de Malaca. Creada el 2007 com una cursa d'etapes, el 2011 va passar a ser una cursa d'un dia. Forma part del calendari de l'UCI Àsia Tour.
Al llarg dels anys, la cursa ha tingut diferents noms:
* Melaka Chief Minister Cup (2007)
* His Excellency Gabenor of Malacca Cup (2008)
* Melaka Governor Cup (2010-2011)
* Melaka Governor's Cup (2012-2013)
* Melaka Chief Minister's Cup (2014-)

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2007 | Mohd Shahrul Mat Amin | Agung Sahbana | Mohamed Harrif Salleh |
| 2008 | Mahdi Sohrabi | Rafaâ Chtioui | Hossein Eslami |
| 2009 | No es va disputar |
| 2010 | David McCann | Samuel Witmitz | Mohd Shahrul Mat Amin |
| 2011 | Hassan Maleki Mizan | Hamid Shirisisan | Ramin Mehrabani |
| 2012 | No es va disputar |
| 2013 | Lex Nederlof | Loh Sea Keong | Thomas Rabou |
| 2014 | Alexandr Pliuschin | Ariya Phounsavath | Eric Sheppard |

## Referències

* ↑ «Melaka Governor Cup (Mal) - Cat.2.2». [Consulta: 1r novembre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cqranking.com
# Seui

Seui (en sard, Seui) és un municipi italià, dins de la Província de Sardenya del Sud. L'any 2007 tenia 1.460 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Seùlo. Limita amb els municipis d'Arzana, Escalaplano (CA), Esterzili (CA), Gairo, Perdasdefogu, Sadali (CA), Seulo (CA), Ulassai i Ussassai.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giampaolo Desogus | Llista Cívica |
# Duc de Guisa

Duc de Guisa (en francès Duc de Guise) fou un títol de la noblesa francesa creat el 1528 que va pertànyer inicialment a la Casa de Guisa, branca menor de la casa de Lorena. Diversos ducs de Guisa van competir al segle xvi pel tron de França. A principis del segle xviii, la titularitat del ducat de Guisa passà a la casa de Borbó-Condé i a mitjans del segle xix a la casa d'Orleans que reservaren el títol de duc de Guisa per a ús protocol·lari.

## Història
### Orígens: els comtes de Guisa

Els senyors feudals de Guisa passaren al 1417 a posseir el títol de comte amb Renat d'Anjou, el fill benjamí del rei de Nàpols, Lluís II d'Anjou. Poc després, el títol fou reclamat, entre 1425-1444 per la Casa de Luxemburg, amb el suport del regent Joan de Lancaster, Duc de Bedford, però finalment quedaria retingut al Regne de França en ser cedit, de manera amistosa als Anjou i als seus descendents. El 1520 el títol és incorporat per Claudi de Guisa a la fundada Casa de Guisa com una rama cadet de la Casa de Lorena. El comtat aconseguí el 1528 la distinció de ducat gràcies als serveis prestats al monarca Francesc I de França.

### Disputa pel tron

Al segle xvi, el segon i tercer dels ducs de Guisa, Francesc I d'Angulema i el seu fill Enric I de França foren protagonistes de les Guerres de religió de França, liderant el partit catòlic de la Lliga catòlica i competint amb la Casa de Borbó per la legitimitat del tron de França. El 1594, el quart Duc de Guisa acabà per declarar la fidelitat dels ducs al rei Enric IV. Posteriorment caurien en desgràcia durant l'època del Cardenal Richelieu i el 1675 s'extingí la línia directa masculina.

### Integració a la Casa d'Orleans

En acabar-se la línia masculina, el títol passaria per aliança matrimonial a la casa de Borbó-Condé el 1704 i el segle xix, a la Casa d'Orleans. A partir de llavors el títol només s'utilitza com títol de cortesia.

## Ducs de Guisa
### Casa de Lorena

* 1528-1550 - Claudi de Guisa
* 1550-1563 - Francesc de Guisa
* 1563-1588 - Enric I de Guisa
* 1588-1640 - Carles I de Guisa
* 1640-1664 - Enric II de Guisa
* 1664-1671 - Lluís Josep de Lorena
* 1671-1675 - Francesc Josep de Lorena
* 1675-1688 - Maria de Lorena

### Casa de Borbó-Condé

* 1688-1709 - Enric Juli de Borbó-Condé
* 1709-1710 - Lluís III de Borbó-Condé
* 1710-1740 - Lluís Enric I de Borbó-Condé
* 1740-1818 - Lluís Josep de Borbó-Condé
* 1818-1830 - Lluís Enric II de Borbó-Condé

### Casa d'Orleans

* 1847-1847 - Enric d'Orleans (mort essent infant)
* 1852-1852 - Francesc Pau d'Orleans (mort essent infant)
* 1854-1872 - Francesc d'Orleans
* 1874-1940 - Joan d'Orleans

## Vegeu també

* Guisa
* Casa de Guisa
# Bundesarchiv

Els Bundesarchiv, abreujat com BArch, (literalment arxius federals en català) és el conjunt d'arxius centrals de l'Estat Federal d'Alemanya. Té la seu principal a Coblença, amb altres de menor importància per tota Alemanya. Constitueixen una administració federal superior sota la tutela del delegat del Govern Federal per a la cultura i els mitjans de comunicació. Van ser creats el 1952 per via reglamentària, i els seus objectius es van fixar per llei el 1988.

## Referències

* ↑ Boletín interamericano de archivos. 3-4. Centro Interamericano de Formación de Archiveros, 1976, p. 140.
* ↑ Niebel, Ingo. «Índice de fuentes y literatura». A: Al infierno o a la gloria: vida y muerte del cónsul y espía Wilhelm Wakonigg en Bilbao, 1900-1936. Irún: Alberdania, 2009, p. 314. ISBN 978-8-498-68055-3. OCLC 580210899 [Consulta: 20 abril 2015].
* ↑ Wallace, Arturo. «La inesperada conexión nazi de la antropología colombiana». BBC Mundo. Bogotá: British Broadcasting Corporation, 15-08-2012. [Consulta: 20 abril 2015].
* ↑ Gesetz über die Sicherung und Nutzung von Archivgut des Bundes.
# Luc Durand

Luc Durand (Mont-real, Quebec, 14 de setembre de 1935 – 3 de juliol de 2000) va ser un director teatral i actor quebequès. És conegut pels telespectadors pel seu rol de Gobelet, l'amic bucòlic de Sol en la popular sèrie televisada, Sol i Gobelet a finals dels anys 1960, a Ràdio-Canadà. Va interpretar també a personatges en les sèries Du tac al tac, Alexandre et le roi i Virginie.
Home de teatre, havia dirigit L'avar al Teatre de Vieux-Terrebonne l'any 1995 abans de ser presentat a Montreal i després pertot arreu a Quebec, i fins i tot a la televisió. Va estrenar també Le Dindon de Georges Feydeau. Aquesta última obra i L'avar van ser premiades com les millors produccions de l'any a Quebec, l'any 1993 i 1995. Va doblar el protagonista de la sèrie televisiva Inspector Gadget i el protagonista dels dibuixos animats Garfield.
Va morir a Montreal d'un tumor al cervell el 3 de juliol de 2000. Era el pare de l'actor Antoine Durand, de la jove actriu Émilie Durand i de Nini Durand
# Culladiella

Culladiella és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Culladiella acacia Schouten, 1993
* Culladiella anjai Schouten, 1993
* Culladiella generosus (Meyrick, 1936)
* Culladiella sinuimargo (Hampson, 1919)
* Culladiella subsinuimargo Bleszynski, 1970

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 febrer 2019].
# David Kandel

David Kandel (1520 - 1592) fou un artista alemany.
Es desconeixen les dades de la seva biografia. Alguns detalls indiquen que el seu pare era un ciutadà d'Estrasburg. Es va casar el 1554 i va ser propietari d'una casa l'any 1587.
Les seves obres estan constituïdes per un gran nombre de gravats sobre fusta, que representen escenes bíbliques, i d'animals. Els seus rinoceronts figuren a la Cosmographia de Sebastian Münster, obra cèlebre per les seves làmines, és anomenat per la seva semblança amb el Rinoceront de Dürer. La seva contribució més important són els 550 gravats il·lustrant l'obra Kreüterbuch d'Hieronymus Bock (1498-1554).
# David Kaltbrunner

David Kaltbrunner (Milà, 29 de desembre de 1829- París, 28 de setembre de 1894) va ser un geògraf i autor suís. Va promocionar l'Institut Geogràfic Internacional a Berna el 1880. És autor del Manuel du Voyageur (1876) i de L'Aide-Mémoire du Voyageur (1878).

## Referències

* ↑ Fitxa de l'autor a la Biblioteca Nacional Francesa
# Stefania Belmondo

Stefania Belmondo (Vinadio, Itàlia 1969) és una esquiadora italiana italiana que destacà en les dècades del 1990 i del 2000 en guanyar 10 medalles olímpiques en esquí de fons.

## Biografia

Va néixer el 13 de gener de 1969 a la població de Vinadio, situada a la província de Cuneo de la Regió del Piemont.

## Carrera esportiva

Va participar en els Jocs Olímpics d'Hivern de 1988 realitzats a Calgary (Canadà), on no aconseguí cap medalla i el millor resultat fou el desè lloc en la prova de relleus 4x5 quilòmetres amb l'equip italià. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1992 realitzats a Albertville (França) aconseguí guanyar tres medalles olímpiques: la medalla d'or en la prova dels 30 km, la medalla de plata en la persecució 5/10 km i la medalla de bronze en els relleus 4x5 quilòmetres, a més de finalitzar quarta en els 5 km i cinquena en els 15 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 realitzats a Lillehammer (Noruega) aconseguí guanyar dues medalles de bronze en les proves de persecució 5/10 km i relleus 4x5 quilòmetres, a més de finalitzar quarta en els 15 km i tretzena en els 5 quilòmetres. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1998 realitzats a Nagano (Japó) aconseguí guanyar dos medalles més: una medalla de plata en els 30 km i una medalla de bronze en els relleus 4x5 quilòmetres, a més de finalitzar cinquena en la persecució 5/10 km, vuitena en els 15 km i dotzena en els 5 quilòmetres. Finalment en els Jocs Olímpics d'Hivern de 2002 realitzats a Salt Lake City (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en els 15 km, la medalla de plata en els 30 km i la medalla de bronze en els 10 km a més de finalitzar sisena en els relleus 4x5 km i onzena en la persecució 5/10 quilòmetres.
En els Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 realitzats a Torí (Itàlia), prop de la seva ciutat natal, fou l'encarregada d'encendre el peveter olímpic durant la cerimònia d'obertura dels jocs.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 13 medalles en el Campionat del Món d'esquí nòrdic, destacant els ors l'any 1993 (prova de 30 km i de persecució 5/10 km), 1997 (persecució 5/10 km) i 1999 (15 km i persecució 5/10 km). En la Copa del Món d'esquí de fons aconseguí la victòria general el 1999, la victòria en la categoria d'esprint el 1997] i 23 victòries en proves d'aquesta competició.

## Referències

* ↑ «Stefania Belmondo». olympedia.org. [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Nauright, John; Parrish, Charles. Sports Around the World: History, Culture, and Practice (en anglès). ABC-CLIO, 2012, p. 231. ISBN 978-1-59884-300-2.
* ↑ Allen, E. John B.. Historical Dictionary of Skiing (en anglès). Scarecrow Press, 2012, p. 274. ISBN 978-0-8108-6802-1.

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Stefania Belmondo Arxivat 2012-10-25 a Wayback Machine.
# Tactòpodes

Els tactòpodes (Tactopoda) són un clade proposat d'animals protòstoms que inclou els tardígrads i els euartròpodes. Es basa en diverses observacions morfològiques.

## Referències

* ↑ Graham E. Budd «Tardigrades as 'stem-group arthropods': the evidence from the Cambrian fauna» (en anglès). Zoologischer Anzeiger, 240, 3–4, 2001, pàg. 265–279. DOI: 10.1078/0044-5231-00034.
* ↑ Smith, M. R.; Ortega-Hernández, J. «Hallucigenia' onychophoran-like claws and the case for Tactopoda» (en anglès). Nature, 514, 7522, 2014, pàg. 363-366. DOI: 10.1038/nature13576. PMID: 25132546.
# Tacte

El sentit del tacte o sentit tàctil permet percebre qualitats dels objectes i medis com la pressió, temperatura, textura, duresa, etc. Aquest sentit es troba principalment en la pell, en la qual es troben diferents classes de receptors que s'encarreguen de transformar els diferents tipus d'estímuls de l'exterior en informació susceptible de ser interpretada pel cervell. Els principals receptors són els corpuscles del tacte com ara els corpuscles o Discs de Merkel. Per exemple, els Corpuscles de Ruffini són els encarregats de percebre la pressió.

## Receptors de la pell

| Tipologia | Àmbit de percepció | Receptors |
| Mecanoreceptors de la pell | Exteroceptors | Corpuscles de Meissner |
| | | Corpuscles de Pacini |
| | | Corpuscles de Ruffini |
| | | Discs de Merkel |
| | | Terminacions nervioses simples |
| | | Receptors dels fol·licles pilosos |
| Quimioreceptors | Exteroceptors | Nociceptors (receptors del dolor) |
| Termoreceptors | Exteroceptors | Receptors de temperatura |
Els receptors sensorials de la pell detecten els canvis que es produeixen a l'ambient en relació al tacte, la pressió i la temperatura. De cada tipus de receptor en parteix un tipus específic de fibra nerviosa. Els diversos mecanoreceptors es distingeixen per la seva morfologia i la mida del seu camp receptiu, la persistència de la seva resposta i la freqüència a la qual poden donar resposta.

## Vegeu també

* Sistema sensorial

## Referències

* ↑ Mark R. Rosenzweig,S. Marc Breedlove,Neil V. Watson, Ignacio Morgado, Receptores sensoriales, pp.117-118
Viccionari
# Debbie Friedman

Deborah Lynn "Debbie" Friedman (23 de febrer de 1951, Utica, Nova York, 9 de gener de 2011 a Mission Viejo, Califòrnia) va ser una cantautora i una intèrpret de música religiosa jueva. Debbie tocava la guitarra i cantava en hebreu i en anglès. Friedman era coneguda per la seva versió de l'oració jueva Mi Shebeirach.
La música de Debbie Friedman, va tenir un impacte important en la litúrgia del judaisme reformista, en el judaisme conservador, i també en algunes comunitats jueves ortodoxes. Friedman era una cantant feminista.

## Discografia

* Songs of the Spirit- The Debbie Friedman Anthology
* Light These Lights
* Debbie Friedman Live at the Del
* The Water in the Well
* The Alef Bet
* Debbie Friedman at Carnegie Hall
* The World of Your Dreams
* And You Shall Be a Blessing
* Ani Ma'amin
* Not by Might Not by Power
* Sing Unto God - The Debbie Friedman Anthology
* One People
* As You Go On Your Way: Shacharit - The Morning Prayers
* It's You
* Shalom Aleichem

## Referències

* ↑ Horn, Jordana, Beloved US Jewish songwriter, Debbie Friedman, dies, The Jerusalem Post, 9 de gener de 2011
* ↑ Cohen, Debra Nussbaum, Debbie Friedman, Beloved Jewish Composer and Performer, Dead at 59, The Jewish Daily Forward, 9 de gener de 2011
* ↑ Woo, Elaine, Debbie Friedman, self-taught Jewish folk singer, dies at 59, Los Angeles Times, 11 de gener de 2011
* ↑ Fox, Margalit, Debbie Friedman, Singer of Jewish Music, Dies at 59, New York Times, 11 de gener de 2011
* ↑ «Beloved Singer Debbie Friedman Dead at 59». The Advocate, 11-01-2011 [Consulta: 24 gener 2011].
* ↑ «Debbie Friedman's Gift». The Jewish Week, 11-01-2011 [Consulta: 24 gener 2011].

## Enllaços externs

* www.debbiefriedman.com (anglès)
# Talteüll (Massoteres)

* Per a altres significats, vegeu «Talteüll (desambiguació)».
Talteüll és una entitat de població del municipi de Massoteres, a la comarca de la Segarra. El poble se situa al nord del terme municipal. Un branc de la carretera C-451 és la seva principal via de comunicació.
El nucli urbà s'ubica a recer d'un tossal a la riba esquerra del riu Llobregós adquirint una estructura típica medieval. Al segle xv consta en poder del senyor de Biosca, juntament amb Biosca, Palouet, Cornudella i Camp-real i segueix sota domini senyorial fins a la fi de l'Antic Règim.

## Etimologia

Una teoria parla de l'aglutinació de la frase expressiva “tal te vull”, en referència a algun motiu de la construcció del lloc. Una hipòtesi amb més solidesa seria la d'un trasllat del seu homònim del Rosselló “Taltavull”. També seria possible un paral·lelisme amb Taüll i l'etimologia protobasca (A)TA-ÚRI > (A)TAÚLI amb el significat literal de “població de la porta”, és a dir, “portella, port de muntanya”.

## Llocs d'interès

* El Castell de Talteüll, anomenat també la Torre dels Moros, és una fortalesa en ruïnes de la que es conserva la part inferior d'una torre cilíndrica que arriba als cinc metres. Se situa al punt més alt del poble.
* L'església de Sant Pere de Talteüll, probablement de finals del segle xi, és un edifici singular dins de l'arquitectura llombarda, durant el període romànic. Entre d'altres elements, el formen dues naus paral·leles amb volta de canó. A finals del segle xix el bisbe de Solsona trasllada la parròquia a Massoteres i Talteüll n'esdevé sufragània.
* L'antic forn data del segle xix, consta d'un forn i uns taulells on es feia la massa. Se situa a la planta baixa d'un petit edifici de dues plantes.
* Torre del Castell de Talteüll
* Sant Pere de Talteüll
* Antic Forn

## Referències

* ↑ «Talteüll (Massoteres)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Talteüll (Massoteres)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Turull Rubinat, Albert «Toponímia de la Segarra: primera aproximació». SC. On. Butll. Iner.. Arxivat de l'original el 2016-08-17 [Consulta: 30 gener 2018].

## Enllaços externs

* Talteüll al web de l'Àrea de Turisme del Consell Comarcal de la Segarra Arxivat 2020-10-31 a Wayback Machine.
# Stiporyzopsis

Stiporyzopsis és un gènere híbrid (Oryzopsis × Stipa) de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

×Stiporyzopsis caduca (Beal) B. L. Johnson i Rogler (sinònim: ×Achnella caduca (Beal) Barkworth.

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 03.07.08». Arxivat de l'original el 2009-05-08. [Consulta: 3 juliol 2008].
* ↑ Germplasm Resources Information Network, consultada 03.07.08
# Stirling (desambiguació)

«Stirling» té aquests significats:
* Toponímia: Stirling (Escòcia), ciutat d'Escòcia al Regne Unit
* Biografies:
** Robert Stirling (1790–1878), inventor de l'enginy Stirling
** Stirling Moss pilot d'automòbils
# Talvikki (cràter)

Talvikki és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 12,6 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Talvikki». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Talveila

Talveila és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Pertany a la comarca de Pinares.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Tapacul de la boirina

El tapacul de la boirina (Scytalopus altirostris) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc dels boscos de l'alta muntanya, prop del límit dels arbres, als Andes centrals del Perú.

## Referències

* ↑ «Tapacul de la boirina». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Tan Taigi

Tan Taigi (1709 - 9 d'agost de 1771) va ser un poeta de haikai o haijin, de mitjans del període Edo.

## Biografia

A Edo, va estudiar a l'escola de haiku Edo-za amb Yoshikitsu, sota la direcció de Takarai Kikaku, deixeble directe de Matsuo Bashō. També en aquesta època va interactuar amb el món del teatre i la gent de karyukai(prostitutes, geishas, etc). Després de viatjar per Oshu (a la prefectura d'Iwate) va anar a Kyoto el 1751 (el primer any de l'era Horeki) i va visitar Tsukushi (nom que rebia antigament Fukuoka) l'any següent.
A Kyoto, es va allotjar fent de sacerdot al temple Daitoku-ji. El 1754 (quart any de l'era Horeki), va rebre el patrocini de Donji, propietari de la guarnició Kikyoyaal barri vermell de Shimabara i es va traslladar a Fuyaan, va dirigir Fuyann i va adorar a Bashō. Al barri vermell de Shimabara, va ensenyar haikai i lliçons a prostitutes.
Pel que fa al haikai, va tenir una gran varietat d'amistats, interactuant amb l'escola Kei de Kyoto i intercanviant missatges amb Keitsu, Yonaka i Yoshinori II. Durant el període Meiwa, va participar en la formació de l'escola Sankasha per Buson Yosa i altres poetes, feta per revitalitzar l'herència de Matsuo Bashō i les formes més serioses del haikai.
A part dels haijin i els mestres de Yuuri, els noms de les dones es poden veure en l'anuari teixit per Taigi. Molts d'ells pueden compararse amb la guia del barri de Shimabara Yuuri ``Hitome Senken'', i parlen de Taiyu i Tenjin reals. Els seus haikai són elaborats, com per exemple parodiar Hyakunin Isshu i llegir els noms de les cançons de jiuta. També es diu que va reviure l'esdeveniment de mostrar fanalets a Shimabara a la tardor, però no se sap del tot.
Taigi viuria a Shimbara fins a la seva mort, només sortia de Shimbara cada sis anys de l'era Horeki per anar a Edo, convidat per en Gogumo, en els seus viatges s'establia a casa d'en Gogumo temporalment, i durant aquell temps es relacionava amb els seus companys haijin.
A Espanya es pot llegir la seva obra gràcies al llibre de l'editorial Satori, "Gato sin dueño"

## Obres

* Taigi kusen

## Referències

* ↑ 日本国語大辞典,デジタル大辞泉,日本大百科全書(ニッポニカ), 精選版. «花柳界(かりゅうかい)とは？ 意味や使い方» (en japonès). [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ 日本人名大辞典+Plus,世界大百科事典内言及, デジタル版. «呑獅(どんし)とは？ 意味や使い方» (en japonès). [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Libro Gato sin dueño». [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ Veritablement l'edició és de Donji i Shaten. La primera edició es va fer el sèptim any de Horeki després de la migració de Taigi
* ↑ Prostitutes de la segona classe més alta