OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Senyoria de Mezières

La senyoria de Mezières fou una jurisdicció feudal de França a l'Anjou.
La senyoria fou donada a Lluís d'Anjou, fill il·legítim de Carles d'Anjou IV comte del Maine, per cessió paterna datada a Poitiers el 10 de març de 1465, ratificada el 10 d'agost de 1473. Lluís fou legitimat a Amboise el maig del 1468 i fou senescal i governador del Maine i conseller i camarlenc de Carles VIII de França (1482). Es va casar amb Anna de la Trémoille, filla de Lluís I de la Trémoille vescomte de Thouars, príncep de Talmont, etc. Lluís va morir la primavera del 1489 i va tenir quatre fills dels quals dos van morir joves (un noi i una noia) i un altre era una noia; l'herència fou per l'altra fill Renat d'Anjou (1483-1521) que fou baró de Mezières i el 1510 senescal del Maine, casat amb Antonieta de Chabannes senyora de Saint-Fargeau, filla de Joan de Chabannes comte de Dammartin amb la que va tenir sis fills:
* Lluís d'Anjou, abat de Pontlevoy, i després de 1540 de Nesle-la-Reposte
* Nicolau d'Anjou (1518-1568) senyor i després comte de Saint-Fargeau el 1541. Va heretar la baronia de Mezières el 1521 i fou fet marquès de Mezières el 1567. Casat el 1541 amb Gabriela de Mareuil, filla i hereva de Guiu de Mareuil, senyor de Mareuil i de Villebois-en- Angoûmois
* Francesca d'Anjou (morta jove)
* Francesca d'Anjou, comtessa de Dammartin, senyora de Courtenay, casada el 1516 amb Felip I de Boulainvilliers, senyor de Boulainvilliers i de Verneuil, que va maorir en combat al setge de Péronne, Somme, el 1537). El 1538 es va casar en segones noces amb Joan III de Rambures senyor de Rambures. Els dos marits foren comtes de Dammartin per dret uxori.
* Renata d'Anjou, casada amb Hèctor de Borbó vescomte de Lavedan, mort a la batalla de Pavia el 24 de febrer de 1524, i en segones noces amb Gabriel Olivier senyor de la Roche i de Montgoger
* Antonieta d'Anjou, casada el 1529 amb Joan de Borbó vescomte de Lavedan.
Nicolas, marques de Mezières, va morir el 18 de febrer de 1568. Va tenir cinc fills dels que tres van morir joves, i un quart, l'hereu Nicolas, abans de 1568. Només restava una filla, Renata d'Anjou (+1597) que va recollir la successió com a marquesa de Mezières i comtessa de Saint-Fargeau. Es va casar el 1566 amb Francesc de Borbó, el príncep delfí d'Alvèrnia, fill de Lluís II de Borbó duc de Montpensier. Va heretar del seu pare el [1582] el ducat de Montpensier i el principat de Dombes i fou creat duc de Châtellerault el 26 de novembre de 1583 (registrat el 13 de març de 1584).
El marquesat de Mezières va passar en endavant a les possessions dels Monpensier.

## Referències

* Genealogia; senyoria de Mezières
# Màrius Sugrañes i Gras

Màrius Sugrañes i Gras (Reus, 23 de maig 1883 - Barcelona, 1937) va ser un arquitecte i periodista català.
Fill de Domènec Sugranyes, confiter i de Maria Gras, germana del metge Francesc Gras, va treballar com a confiter i va publicar en diverses revistes reusenques catalanistes, com ara Lo Somatent el 1900 i 1901, la Revista del Centre de Lectura el 1903, Pàtria Nova (1905 i 1906) i en el diari republicà nacionalista Foment (1915-1916). Com el seu germà Domènec Sugranyes, va estudiar arquitectura a Barcelona, professió que no va exercir, i el 1918 va marxar a París on va treballar de tastador de vins i licors i va fer durant anys de corresponsal del periòdic Foment. D'idees catalanistes radicals, el 1918 defensava la rebel·lió irlandesa com a model a seguir per als nacionalistes catalans. El 1922 Sugranyes va ser el president d'Acció Radical Catalana, un grup independentista escindit del Casal Català de París, que més endavant es va situar a l'òrbita d'Estat Català. Va tornar a Catalunya el 1936 i va morir a Barcelona el 1937.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 629-630.
* 1 2 Recasens i Mercadé, Josep. Vida inquieta. Barcelona: Empúries, 1985, p. 18, nota19. ISBN 8475960448.
* ↑ Navais, Joan. "Quatre barres de sang i un estel de cinc puntes: la reivindicació independentista a Reus (1918 - 1939)". A: Una ciutat en ebullició: petites històries de Reus i de més enllà. Reus: Centre de Lectura, 2017. p.72
# Sulfat d'alumini

El sulfat d'alumini és una sal de fórmula Al₂ (SO₄) ₃, és sòlid i blanc. És àmpliament utilitzada en la indústria, comunament com a floculant en la purificació d'aigua potable i en la indústria del paper.

## Obtenció

El sulfat d'alumini es pot obtenir dissolent hidròxid d'alumini en àcid sulfúric: 2 Al (OH)₃ + 3 H₂SO₄ + 10 H₂O → Al₂ (SO₄) 3.16 H₂O

## Propietat floculant

Quan el pH de l'aigua és alt (major de 7), l'alumini precipita arrossegant les partícules en suspensió, deixant l'aigua transparent. Aquesta propietat és comunament usada en piscines i per a tractament d'aigües industrials per evitar formació de gèrmens i algues.

## Aplicacions

És emprat en la purificació d'aigües i com mordent de pigments en tèxtils. També es fa servir com antitranspirant encara que, des de 2005, la FDA no el reconeix com absorbent de la humitat. Actualment, s'està considerant una relació entre l'alumini i l'Alzheimer.

## Referències

* ↑ Bortoli, Pâmela M.; Alves, Carla; Costa, Eduarda; Vanin, Ana Paula; Sofiatti, Jéssica R. «Ilex paraguariensis: Potential antioxidant on aluminium toxicity, in an experimental model of Alzheimer's disease». Journal of Inorganic Biochemistry, 181, 01-04-2018, pàg. 104–110. DOI: 10.1016/j.jinorgbio.2017.11.001. ISSN: 1873-3344. PMID: 29150325.
* ↑ Colomina, Maria Teresa; Peris-Sampedro, Fiona «Aluminum and Alzheimer's Disease». Advances in Neurobiology, 18, 2017, pàg. 183–197. DOI: 10.1007/978-3-319-60189-2_9. ISSN: 2190-5215. PMID: 28889268.
* ↑ Mirza, Ambreen; King, Andrew; Troakes, Claire; Exley, Christopher «Aluminium in brain tissue in familial Alzheimer's disease». Journal of trace elements in medicine and biology: organ of the Society for Minerals and Trace Elements (GMS), 40, 01-03-2017, pàg. 30–36. DOI: 10.1016/j.jtemb.2016.12.001. ISSN: 1878-3252. PMID: 28159219.
* 1. ↑ axel.org.ar “El aluminio: su relación con la enfermedad de Alzheimer”
* 2. ↑ [1] “El aluminio: su relación con la enfermedad de Alzheimer”
* 3. ↑ ConsumaSeguridad.com: “Efectos del aluminio sobre la salud”
* 4. ↑ PerfilNutricional.com: Aluminio
* 5. ↑ RinconDelVago.com: “Potabilización de agua con cloruro férrico o sulfato de aluminio”
# Lindon (Terra Mitjana)

En la ficció de J.R.R. Tolkien, Lindon és la terra al nord-oest de la Terra Mitjana que queda entre les Muntanyes Blaves i el Mar. El golf del riu Lun la divideix en Forlindon (Lindon nord) i Harlindon (Lindon sud).
Lindon és l'únic que queda de l'antic continent de Beleríand que es va enfonsar al final de la Primera Edat. El nom prové d'aleshores: Lindon significa "terra dels cantants", i es donà aquest nom al territori d'Ossíriand quan va ser poblada pels laiquendi.
Després del cataclisme que va suposar l'enfonsament de Beleríand, Lindon veié notablement reduïda la seva extensió original. Molts dels elfs que havien habitat Beleríand van desplaçar-s'hi, sota el lideratge de Guil-galad. Els nóldor es van establir a Forlindon, i els teleri (síndar i laiquendi) a Harlindon. Junts van construir Mithlond (les Rades Grises) al golf, i des d'allí molts elfs navegaren cap a Vàlinor.
Lindon va ser un dels dos regnes dels èldar de la Segona Edat, juntament amb Erègion. Però Erègion fou destruït per Sàuron i Guil-galad va morir al sud al costat d'Eléndil en la darrera aliança d'elfs i homes.
Amb la mort de Guil-galad i l'inici de la Tercera Edat, la majoria dels ñóldor van marxar cap a Vàlinor, i Lindon es despoblà. Era governada pel síndar Círdam el Navilier, que va continuar construint vaixells pels elfs que volien tornar al Regne Benaventurat.
# Hingstepeira

Hingstepeira és un gènere d'aranyes de la família Araneidae. Fou descrita el 1995 per Levi. A data de 2017, conté quatre espècies sud-americanes.

## Referències

* ↑ «Araneidae». Museu d'Història Natural de Berna.
# Selecció de futbol de Burundi

La Selecció de futbol de Burundi és l'equip representatiu del país a les competicions oficials. Està dirigida per la Federació Burundesa de Futbol, pertanyent a la CAF. La selecció no s'ha classificat mai per cap fase final de la Copa d'Àfrica de Nacions o la Copa del Món de Futbol.
# Sulejman Demollari

Sulejman Demollari (Tirana, 15 de maig de 1964) és un exfutbolista albanès de la dècada de 1980.
Fou 45 cops internacional amb la selecció albanesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Tirana, Dinamo Bucharest, Panionios GSS i Győr FC.

## Referències

* ↑ Hoxha, Florent. «Albania – Record International Players». RSSSF, 16-07-2009. [Consulta: 20 juliol 2009].
* ↑ «Suleiman Demollari - national football team player». EU-Football.info. [Consulta: 27 octubre 2018].
* ↑ «Albania - Championship Winning Teams». RSSSF.com. [Consulta: 27 octubre 2018].
* ↑ Sulejman Demollari a National-Football-Teams.com (anglès)
# Lindores Abbey Rapid Challenge

El Lindores Abbey Rapid Challenge va ser un torneig en línia d'escacs semirràpids que va tenir lloc entre el 19 de maig i el 3 de juny de 2020. És el segon torneig del Magnus Carlsen Chess Tour, precedit pel Magnus Carlsen Invitational. A més del campió mundial d'escacs Magnus Carlsen, que va organitzar el torneig juntament amb el lloc web d'escacs Chess24.com, hi van participar altres onze jugadors, situats entre els millors del món. El torneig va rebre certa atenció mediàtica en ser un dels pocs esdeveniments esportius durant la pandèmia de COVID-19. Danïil Dúbov va guanyar el torneig en derrotar Hikaru Nakamura a la final (1-2).

## Resultats
### Fase preliminar (del 19 al 21 de maig)

Sistema de tots contra tots, partides semirràpides (15+10s), sense possibilitat d'oferir taules abans de la jugada 40. Els huit millors jugadors queden classificats per a la fase eliminatòria (quarts de finals: 1r contra 8è, 5è contra 4t, 3r contra 6è i 7è contra 2n).
    Resultats de la fase preliminar LlocJugador010203040506070809101112Punts 01 Hikaru Nakamura*1½½½½½1½1117½ 02 Serguei Kariakin0*1½½½½½½1117 03 Yu Yangyi½0*01110½½½16 04 Wesley So½½1*½½0½½½½16 05 Magnus Carlsen½½0½*½0111016 06 Ding Liren½½0½½*1½0½116 07 Daniïl Dúbov½½0110*½1½0½5½ 08 Levon Aronian0½1½0½½*½1½½5½ 09 Aleksandr Grisxuk½½½½010½*0115½ 10 Alireza Firouzja00½½0½½01*1½4½ 11 Jan-Krzysztof Duda00½½101½00*½4 12 Wei Yi½00000½½0½½*2½

### Fase eliminatòria i final (del 23 de maig al 3 de juny)

Sistema eliminatori. Cada enfrontament es juga al millor de tres mànegues de quatre jocs semirràpids (15+10s) cadascuna, amb un armageddon en cas d'empatar (5 minuts per a les blanques i 4 per a les negres). No hi ha possibilitat d'oferir taules abans de la jugada 40
| Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| 1. Hikaru Nakamura | 2 | | | | |
| 8. Levon Aronian | 0 | | | | |
| 8. Levon Aronian | 0 | Hikaru Nakamura | 2 | | |
| | | Magnus Carlsen | 1 | | |
| 5. Magnus Carlsen | 2 | Magnus Carlsen | 1 | | |
| 4. Wesley So | 0 | | | | |
| 4. Wesley So | 0 | | | Hikaru Nakamura | 1 |
| | | | | Daniïl Dúbov | 2 |
| 3. Yu Yangyi | 1 | | | Daniïl Dúbov | 2 |
| 6. Ding Liren | 2 | | | | |
| 6. Ding Liren | 2 | Ding Liren | 0 | | |
| | | Daniïl Dúbov | 2 | | |
| 7. Daniïl Dúbov | 2 | Daniïl Dúbov | 2 | | |
| 2. Serguei Kariakin | 1 | | | | |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del torneig Arxivat 2020-09-30 a Wayback Machine. (en anglès)
# Wells (Minnesota)

Wells és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 2.494 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wells tenia 2.494 habitants, 1.032 habitatges, i 665 famílies. La densitat de població era de 713,3 habitants per km².
Dels 1.032 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,1% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 32,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 26% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.463 $ i la renda mediana per família de 38.523 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.969 $ mentre que les dones 19.873 $. La renda per capita de la població era de 15.614 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wells». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wells». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# L'Altar del Músic

L'Altar del Músic és una cavitat del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a la comarca del Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Benavent de Tremp.
Està situada al poc més de 500 metres al sud del poble de Benavent de la Conca, al vessant occidental del Roc de Benavent.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "L'Altar del Músic". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sis dies de Delhi

Els Sis dies de Delhi era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Delhi (Canadà). Només es va disputar una edició, el 1974. El 1941 s'havia disputat una cursa amateur.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1974 | Giorgio Morbiato Alberto Della Torre | Eddy Demedts Norbert Seeuws | Klaus Bugdahl Bernd Rasing |

## Referències

* ↑ «6 jours de Delhi (Canada)». [Consulta: 20 desembre 2022].
# Najib Mikati

Najib Azmi Mikati (àrab: نجيب ميقاتي, Najīb Mīqātī) (Trípoli, Líban, 24 de novembre de 1955) és un polític libanès, multimilionari i primer ministre del Líban des de setembre de 2021.
Anteriorment ja ho havia estat en dues ocasions més: entre el 13 de juny de 2011 i el 15 de febrer de 2014 i entre abril i juliol de 2005, en un govern de transició. El 25 de gener de 2011, Mikati va ser nomenat per servir com a primer ministre per la majoria dels vots en les consultes parlamentàries després de la caiguda del govern libanès de novembre de 2009.
Segons Forbes, el 2023 tenia la fortuna més gran del país amb 2.800 milions de dòlars. El 2019 va ser acusat de diferents càrrecs de corrupció i va ser acusat d'enriquiment il·lícit, i el 2021 va aparèixer a la filtració dels papers de pandora, sobre la qual cosa va negar cap conducta irregular. Se'l considera proper al règim sirià i ha dut a terme diferents projectes de telecomunicacions tant a Síria com al Líban.

## Referències

* ↑ Hubbard, Ben «Lebanon Turns to Billionaire Tycoon to Form Next Government» (en anglès). The New York Times, 26-07-2021. ISSN: 0362-4331.
* ↑ "Lebanon announces new government after delays" Arxivat 2011-06-16 a Wayback Machine. reuters.com
* ↑ Mughal, Waqar. «Najib Mikati - World,s Richest Arabs 2023» (en anglès). Forbes. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Prosecutor presses charges against Lebanon ex-PM: state media» (en anglès). France 24, 23-10-2019. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ «Pandora Papers: Lebanon PM Mikati says family wealth legal» (en anglès). Al Jazeera, 05-10-2021. [Consulta: 3 gener 2024].
* ↑ لبناني, علي نور الدين-صحافي. «Meet the Mikati Brothers: The Myanmar Communications Kings | Daraj» (en anglès americà), 05-08-2021. Arxivat de l'original el 2022-04-07. [Consulta: 23 agost 2021].
# Suleiman bin Mudhafar

Suleiman bin Mudhafar (nascut el 1467) va ser rei d'Oman des del 1501 fins a la seva mort el 1521. Va pujar al tron el 1501 després del període d'interregne després de l'abdicació del sultà Omar al Sharif i l'enderrocament de Muhammad bin Ismail. Suleiman estava casat amb el Maham Shah Mirza del sultanat de Gurkani, que va morir el 1532. El van succeir el seu fill Numair bin Suleiman (nascut el 1506) i la seva filla Hayat bint Suleiman (nascuda el 1508).
Suleiman va néixer a Mudhafar (1431–1496), fill d'Abul Hassan d'Oman; i com a tal era nét del rei Abul Hassan, juntament amb el seu germà Musaaid bin Mudhafar.
# Liophryne allisoni

Liophryne allisoni és una espècie de granota de la família dels microhílids. Es troba a l'est de Papua Nova Guinea, entre els 1.400 i 2.000 metres d'altitud a la vora est de la Província de les Terres Altes Orientals i a Wau, a la Província de Morobe. Es pensa que és comuna.
Viu sota la matèria en descomposició de la selva i es reprodueixen per desenvolupament directe.

## Referències

* 1 2 «Liophryne allisoni» (en anglès). IUCN Red List. Stephen Richards, Allen Allison. 2004. [Consulta: 29 agost 2014].
# Yvonne Rainer

Yvonne Rainer (24 de novembre de 1934) és una ballarina, coreògrafa, i cineasta estatunidenca de tipus experimental. La seva feina és de vegades classificada com a art minimalista. Viu i treballa entre Califòrnia i Nova York.
El seu treball ha estat fonamental a través de múltiples disciplines i moviments: la dansa, el cinema, el feminisme, el minimalisme, l'art conceptual i el postmodernisme. Rainer es va donar a conèixer com una figura destacada en el moviment Judson Dance Theater, una col·lecció de ballarins i artistes de qui les seves actuacions van creuar amb fluïdesa els camps de la dansa i les arts visuals. El 1975, va començar a centrar-se principalment en la realització de pel·lícules de mitjana i llarga durada, en les quals reinverteix els codis narratius. Les seves pel·lícules després van prendre un gir clarament feminista, explorant temes com el terrorisme (Journeys from Berlin / 1971, 1980), la menopausa (Privilege, 1990) i la malaltia (MURDER and murder, 1996). Entre 2000 i 2006, Rainer va tornar a la coreografia i ha seguit produint provocatives i sorprenents obres fins a l'actualitat.

## Referències

* ↑ "Yvonne Rainer - Biography", The New York Times, Retrieved 3 November 2014.
* ↑ "Dia Art Foundation - Yvonne Foundation" Arxivat 2014-11-04 a Wayback Machine., Dia Art Foundation, Retrieved 3 November 2014.
* ↑ «Yvonne Rainer». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 15 febrer 2016].
# Westlothiana lizziae

Westlothiana lizziae és una espècie extinta de tetràpode prehistòric que va viure a principis del període Carbonífer (Viseà) en el que avui és Escòcia, i que en aquella època era un conjunt d'aiguamolls. L'espècimen fòssil fou descobert el 1988 i batejat segons el lloc on fou trobat (el districte escocès de West Lothian).
És un candidat a l'amniota més basal i, en tot cas, presentava una estructura de la columna vertebral i uns ossos del crani de tipus amniota.

## Referències

* ↑ Kemp, 2005, p. 18.

## Bibliografia

* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.

## Enllaços externs

* Ruta, M. et al. (2003) Early tetrapod relationships revisited. Biological Reviews of the Cambridge Philosophical Society. 78: 251-345.
* Ruta, M. i Coates, M. I. (2007) Dates, nodes and character conflict: addressing the lissamphibian origin problem. Journal of Systematic Palaeontology 5: 69-122.
* Smithson, T. R. et al. (1994) Westlothiana lizziae from the Viséan of East Kirkton, West Lothian, Scotland, and the amniote stem. Transactions of the Royal Society of Edinburgh 84:383–412.
# Ia & Batiste

Ia & Batiste és una formació musical catalana integrada per Josep Maria Clua i Jordi Batiste. El seu estil estava a mig camí entre la música progressiva i el rock laietà. Només enregistraren dos discos, però són considerats per alguns dels millors de la música catalana. El 1975 participaren en la primera edició del Festival Canet Rock.

## Discografia

* Un gran dia (1972)
* Chichonera's Cat (1975) (reeditat el 2008 per Picap)

## Referències

* ↑ «Mor el músic Ia Clua d'Ia-Batiste als 60 anys». Ara.cat.
* ↑ «Ia & Batiste». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enderrock.cat «Bon dIA, lluna». Enderrock.
* ↑ «Canet Rock. Els temps estan canviant». Enderrock.cat, 224, 01-06-2014, pp. 38-47.
* ↑ Spain, ROCKDELUX, Barcelona, «IA CLUA (1951-2011). ROCKDELUX (2011)». ROCKDELUX.
* ↑ «LaFonoteca, Disco: Chichonera's Cat» (en espanyol europeu). [Consulta: 20 desembre 2017].
* ↑ Enderrock.cat. «La música de la teva generació». [Consulta: 20 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Mor la Clua.
# Sis dies de Cleveland

Els Sis dies de Cleveland era una cursa de ciclisme en pista, de la modalitat de sis dies, que es corria a Cleveland (Estats Units d'Amèrica). La seva primera edició data del 1933, mentre la darrera va tenir lloc al 1958. Els alemanys Gustav Kilian i Heinz Vopel, amb quatre victòries, foren els ciclistes que més vegades guanyaren la prova.

## Palmarès

| Any | Primers | Segons | Tercers |
| 1933 (1) | Reginald McNamara Norman Hill | Xavier Van Slembroeck Freddy Zäch | Dave Lands Charles Winter |
| 1933 (2) | Jules Audy Piet van Kempen | Frank Bartell Fred Ottevaire | Alfred Crossley Charles Winter |
| 1934 (1) | William Peden Freddy Zäch | Henri Lepage Alfred Letourneur | Charles Ritter Bobby Thomas |
| 1934 (2) | Gustav Kilian Werner Miethe Heinz Vopel | Alfred Crossley Reginald Fielding Xavier Van Slembroeck | Jimmy Walthour Charles Winter Freddy Zäch |
| 1935 | Alfred Letourneur Tino Reboli | William Peden Jules Audy | Gerard Debaets Bobby Thomas |
| 1936 | No disputats |
| 1937 | Gustav Kilian Heinz Vopel | George Dempsey Eddy Testa | Fred Ottevaire Charles Winter |
| 1938 | Gustav Kilian Heinz Vopel | Alfred Crossley Jimmy Walthour | Fred Ottevaire Henry O'Brien |
| 1939 (1) | Alfred Crossley Jimmy Walthour | Angelo De Bacco Tino Reboli | Cecil Yates Henry O'Brien |
| 1939 (2) | Charles Bergna Archie Bollaert | Cesare Moretti Jr Jules Audy | Alfred Crossley Jimmy Walthour |
| 1940 | Gustav Kilian Heinz Vopel | Charles Bergna Archie Bollaert | Alfred Crossley Henry O'Brien |
| 1941 | No disputats |
| 1942 | Charles Bergna Angelo De Bacco | William Anderson Douglas Peden | Cecil Yates Jules Audy |
| 1943-46 | No disputats |
| 1947 | Francis Grauss Angelo De Bacco | Charles Bergna Cecil Yates | Emile Ignat Henri Surbatis |
| 1948 | No disputats |
| 1949 | Charles Bergna Cecil Yates | Erwin Pesek Charly Yaccino | Stanley Bransgrove Ferdinand Grillo |
| 1950-56 | No disputats |
| 1957 | Herbert Weinrich Heinz Zoll | Alfred Strom John Tressider | Marcel Bareth Jacques Renaud |
| 1958 (1) | Steve Hromjack John Tressider Edward Vandevelde | Jan Plantaz Harm Smits Walter Willaert | Gino Guerrini Herbert Weinrich Fred Weltrowski |
| 1958 (2) | Fred Weltrowski John Tressider Edward Vandevelde | Theo Intra Heinz Müller Herbert Weinrich | Rud Jacobsson Max Jørgensen Waldon Stanberg |

## Referències

* 1 2 «6 jours de Cleveland (Etats-Unis)». [Consulta: 20 desembre 2022].
# Solenhac

Solenhac (en francès Solignac) és un municipi de la regió de la Nova Aquitània, departament de l'Alta Viena.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 962 | 1.060 | 1.121 | 1.244 | 1.345 | 1.367 | 1.471 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Yvette Aubisse | |
| 2008- | Yvette Aubisse | |

## Agermanaments

* Stavelot
* Riba-roja d'Ebre

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.

## Enllaços externs

* Oficina de turisme de Solenhac