OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xenofil·lita

La xenofil·lita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup fil·lowita. Va ser aprobada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006. Abans de ser aprovada era coneguda amb el codi IMA2006-006.

## Característiques

La xenofil·lita és un fosfat de sodi i ferro amb fórmula Na₄Fe₇$^{2+}$(PO₄)₆· 3H₂O. Pertany al grup fil·lowita de minerals, juntament amb la chladniita, la fil·lowita, la galileiita, la johnsomervilleita i la stornesita-(Y). La xenofil·lita és un dels darrers nous fosfats descoberts que han estat trobats en ferro i roques ferrítiques.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la xenofil·lita pertany a «08.AC: Fosfats, etc. sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran» juntament amb els següents minerals: howardevansita, alluaudita, arseniopleita, caryinita, ferroalluaudita, hagendorfita, johillerita, maghagendorfita, nickenichita, varulita, ferrohagendorfita, bradaczekita, yazganita, groatita, bobfergusonita, ferrowyllieita, qingheiita, rosemaryita, wyllieita, ferrorosemaryita, qingheiita-(Fe$^{2+}$), manitobaita, marićita, berzeliita, manganberzeliita, palenzonaita, schäferita, brianita, vitusita-(Ce), olgita, bario-olgita, strontiowhitlockita, whitlockita, merrillita, tuita, ferromerrillita, bobdownsita, chladniita, fil·lowita, johnsomervilleita, galileiita, stornesita-(Y), harrisonita, kosnarita, panethita, stanfieldita, ronneburgita, tillmannsita i filatovita.

## Formació i jaciments

Només se n'ha trobat aquest mineral al meteorit Augustinovka, un meteorit de ferro de 400Kg. trobat l'any 1890 a Dnipropetrovs'k Oblast', Ucraïna.

## Referències

* ↑ «Xenophyllite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
* 1 2 «Fillowite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
* 1 2 «Augustinovka meteorite, Dnipropetrovs'k Oblast' (Dnepropetrovsk Oblast'), Ukraine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juliol 2015].
# Paco Tous

Paco Tous és un actor espanyol nascut a Sevilla l'any 1964 i criat a El Puerto de Santa María.
Lligat des dels seus inicis al teatre (lligat inicialment a l'Institut del Teatre de Sevilla), és membre fundador de la companyia Los Ulen, sorgida a finals dels 80. En l'actualitat és una de les companyies andaluses de major prestigi. Figura popular de la televisió a Espanya pel seu paper a la sèrie Los hombres de Paco. El 2008 participà en l'especial de nadal de La familia Mata.

## Filmografia
### Cinema

* Las dos orillas (1987)
* Los invitados (1989)
* Solas (1999)
* Alacranes (2004, curtmetratge)
* 15 días contigo (2005)
* Hombres de paja (2005)
* Alatriste (2006)
* Paseo (2007, curtmetratge)
* En la otra camilla(2008, curtmetratge)
* 23-F, la pel·lícula (2011)
* Fuga de cerebros 2 (2011)
* Somos gente honrada (2013)
* Cuerpo de élite (2016) com inspector
* La puerta abierta (2016) com Paco
* El intercambio (2017)
* Señor, dame paciencia (2017) como Padre Salcedo
* Contratemps (2017)
* El guardián invisible (2017)
* L'ombra de la llei (2018)
* Lo nunca visto (2019)
* Legado en los huesos (2019)

## Televisió

| Any | Sèrie | Canal de televisió | Personatge | Notes |
| 2005 - actualitat | Los hombres de Paco | Antena 3 | Francisco "Paco" Miranda Ramos | 117 episodis |
| 2006 | El comisario | Telecinco | | 1 episodi |
| 2008 | Año 400 | | | 1 episodi |
| 2008 | Martes de Carnaval | | | 1 episodi |
| 2008 | La familia Mata | Antena 3 | | 1 episodi |
| 2009 | Saturday Night Live | Cuatro | Ell mateix | 1 programa |
| 2012 - 2014 | Con el culo al aire | Antena 3 | Faustino "Tino" Colmenarejo | 42 episodis |
| 2015 | Rabia | Cuatro | Mario Montero Alonso | 5 episodis |
| 2016 | El hombre de tu vida | TVE | Pare Francisco | 8 episodis |
| 2016 | Víctor Ros | TVE | Marcos Giralda | 8 episodis |
| 2017 | Perdoname, Señor | Telecinco | Miguel Medina Varo | 4 episodis |
| 2017 - 2020 | La casa de papel | Antena 3 / Netflix | Agustín Ramos "Moscú" | 17 episodis |
| 2018 | La peste | Movistar+ | El missatger | 6 episodis |
| 2018 | Apaches | Antena 3 | Alfredo Medina "El Chatarrero" | 12 episodis |
| 2019 | Allí abajo | Antena 3 | Epifanio Mata "Epi" | 10 episodis |
| 2020 - actualitat | Mentiras | Antena 3 | Víctor Silva | |
| 2020 - actualitat | Madres. Amor y vida | Telecinco | Gonzalo | |

## Nominacions

| Any | Premi | Categoria | Títol | Resultat |
| 2007 | Premis de la Unió de Actors | Millor actor protagonista de televisió | Los hombres de Paco | Nominat |

## Referències

* ↑ «Paco Tous-Awards» (en anglès). imdb. [Consulta: 26 febrer 2014].
# Panarion

Panarion és el nom d'una obra d'Epifani I de Constància escrita en grec que descriu les heretgies dels primers segles del cristianisme i com combatre-les. El títol, que es pot traduir com "cistell del pa", fa referència a una metàfora on la forma del cistell s'assembla al vaixell que és l'església, un bot ferm que resisteix els embats heretges. Aquesta al·legoria i la inspiració general del tractat sorgeixen d'una obra anterior, Ancoratus, del 374. L'estructura, tal com explica l'autor, prové d'un poema del Càntic dels Càntics, on indica que hi ha 80 concubines (les sectes que ell descriu) i tres reines (dividides en tres generacions). Per a cada heretgia fa una breu descripció i la refuta usant passatges bíblics o ridiculitzant les seves creences. Aquesta abundància de material, que inclou documentació inèdita, és la que fa del Panarion una obra valuosa per a la història de la religió.

## Referències

* ↑ Williams, Frank (ed.): The Panarion of Epiphanius of Salamis. Leiden: E. J. Brill, 1994.
# Otomys maximus

Otomys maximus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a Angola, Botswana, Namíbia, Zàmbia i Zimbàbue. Anteriorment se'l considerava una subespècie de O. irroratus, però més recentment se l'ha considerat una subespècie de O. angoniensis o una espècie a part. Aquesta última opció té el suport de les dades taxonòmiques més recents.

## Referències

* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
# Otomys yaldeni

Otomys yaldeni és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic d'Etiòpia. Es tracta d'un representant petit del gènere Otomys. Té el pelatge dorsal de color marró apagat, mentre que el pelatge ventral és gris pàl·lid. El seu hàbitat natural són els mosaics d'herbassar i bosc, on es troba a altituds d'entre 2.650 i 3.800 msnm. El seu nom específic, yaldeni, fou escollit en honor de Derek Yalden.

## Referències

* ↑ Taylor, P. J.; Lavréntxenko, L. A.; Carleton, M. D.; Verheyen, E.; Bennett, N. C.; Oosthuizen, C. J.; Maree, S. 2011. «Specific limits and emerging diversity patterns in East African populations of laminate-toothed rats, genus Otomys (Muridae: Murinae: Otomyini): Revision of the Otomys typus complex». Zootaxa, 3.024: 1-66
# Otomys orestes

Otomys orestes és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 3.200 i 4.500 msnm (per sobre del límit arbori) a Kenya i Tanzània. Es tracta d'una espècie de mida mitjana, amb la cua curta i el pelatge suau i espès. La tercera molar superior presenta sis o set làmines, mentre que les dents davanteres del maxil·lar inferior tenen solcs. Podria tractar-se d'un complex d'espècies.

## Referències

* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, p. 894-1.531. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Ouossou

Ouossou és una població de Guinea, a la prefectura de Kindia.
Avui dia està formada només per unes dotzenes de cases amb uns centenars d'habitants però a finals del segle xix fou la principal població de la regió de Tamisso i el capità Briquelot, en la seva exploració el 1893 per obrir un camí entre el Sudan Francès i l'oceà Atlàntic (entre Faranah i Benty) va fundar la posició d'Ouossou al Tamisso, arribant a Benty el 9 de maig. Fou ascendit a comandant i va tornar a França sent enviat poc després a Tonkin, morint a Hanoi el 22 d'abril de 1896.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# OurResearch

OurResearch, abans coneguda com ImpactStory, és una organització sense ànim de lucre que crea i distribueix eines i serveis per a biblioteques, institucions de recerca i recercaires. L'organització segueix pràctiques obertes amb les seves dades (en la mesura que ho permeten les condicions del servei dels proveïdors), el codi i el govern. and governance. OurResearch va ser creada el 2018 a Carolina del Nord (EUA) per Jason Priem i Heather Piwowar i està finançada per la Fundació Alfred P. Sloan, la National Science Foundation i Arcadia Fund.

## Referències

* ↑ «ImpactStory total-impact». GitHub. Arxivat de l'original el 6 October 2013. [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ «Sloan Foundation grant submitted». ImpactStory blog, 01-03-2012. Arxivat de l'original el 2 January 2014. [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ «Entry of Impactstory in GuideStar». GuideStar. Arxivat de l'original el 2020-11-25. [Consulta: 13 novembre 2020].
* ↑ «About». ImpactStory. Arxivat de l'original el 25 December 2013. [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ «ImpactStory awarded $300k NSF grant!». ImpactStory, 27-09-2013. Arxivat de l'original el 27 September 2013. [Consulta: 2 gener 2014].
* ↑ Else, Holly «How Unpaywall is transforming open science». Nature, vol. 560, 7718, 15-08-2018, pàg. 290–291. Bibcode: 2018Natur.560..290E. DOI: 10.1038/D41586-018-05968-3. PMID: 30111793.
* ↑ «This tool is saving universities millions of dollars in journal subscriptions». Science | AAAS, July 9, 2020. Arxivat de l'original el November 1, 2020. [Consulta: November 13, 2020].
* ↑ «Impactstory awarded $850k to build open-access, AI-powered scholarly search engine, aims to help public find and understand research». ImpactStory. Arxivat de l'original el August 19, 2019.
# Paracobitis iranica

Paracobitis iranica és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Iran.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nalbant, T. T. & Bianco, P. G. 1998. The loaches of Iran and adjacent regions with description of six new species (Cobitoidea). Italian Journal of Zoology v. 65, Suppl.: 109-123.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paracobitis maolanensis

Paracobitis maolanensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guizhou (Xina).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Li W.-X-, J.-Ch. Ran; H.-M. Chen. 2006. A New Species of Paracobitis from Guizhou, China.Journal of Zhanjiang Ocean University. Vol. 26(4): 1-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Palmera tebaica

La palmera tebaica (Hyphaene thebaica) o palmera dom és un tipus de palmera amb diversos troncs (estípits) i fruits comestibles. És nativa de la vall del Nil a Egipte i Sudan i en zones de ribera al nord-oest de Kenya. En l'antic Egipte aquesta palmera es feia servir pels seus fruits, la seva fibra i la seva fusta, en canvi la palmera datilera no era autòctona d'Egipte i només fonava dàtils si es pol·linitzava a mà.

## Usos

La seva fibra i folíols els fa servir la gent de la vall del Nil per a fer cistells. Era considerada sagrada a l'Antic Egipte i la seva llavor es va trobar a moltes tombes de faraons. El 44 de setembre de 2007 es va anunciar que s'havien trobat 8 cistells, fets d'aquesta palmera, de 3.000 anys a la tomba de Tutankhamon. Els fruits tradicionalment s'ofreixen en els enterraments. Els dàtils de la palmera tebaica es fan servir en pastissos i dolços. En estat cru són comestibles, els brots dels germinats d eles llavors es mengen com verdura.

## Referències

* ↑ The enviromental background to pharaonic civilization pdf
* ↑ ABC story: Fruit hamper found in King Tut's tomb
* ↑ Facciola, S., Cornucopia, A Source Book of Edible Plants Kampong.

## Enllaços externs

* Hyphaene thebaica in Brunken, U., Schmidt, M., Dressler, S., Janssen, T., Thombiano, A. & Zizka, G. 2008. West African plants - A Photo Guide. Forschungsinstitut Senckenberg, Frankfurt/Main.
# Partit Rus de la Llibertat i la Justícia

El Partit Rus de la Llibertat i la Justícia (en rus: Российская партия свободы и справедливости) és un partit polític rus establert i registrat al 2012, sota el nom de Partit Comunista de la Justícia Social.

## Història

El partit va ser fundat amb la participació de l'antic líder del Partit Democràtic de Rússia, Andrey Bogdanov.
En les eleccions de 2013 a Volgograd, el partit va rebre un 5.04% (9.055 vots) rebent un escó en el Parlament de la ciutat.
En 2014, Bognadov es va convertir en líder del partit, succeint a Yuri Morozov en aquest càrrec. Andrei Brezhnev, nét del Secretari General del Partit Comunista de la Unió Soviètica, va ser escollit Primer Secretari del Comitè Central. En l'elecció d'enguany, Brezhnev va ser el seu candidat al Parlament de Crimea i Sebastopol, però el partit no va guanyar cap escó.
A l'abril de 2021 Konstantin Rykov (exdiputat de Rússia Unida i productor) va ser electe com el president del partit i Maksim Shevchenko com el nou líder, tot i que posteriorment va dimitir del càrrec i va abandonar tota activitat al partit. En el mateix Congrés es va decidir modificar el nom i l'orientació política cap a un partit paraigua de tarannà socialdemòcrata.

## Crítiques

El Partit Comunista de la Federació Russa (KPRF) ha acusat el partit de ser una creació del Kremlin i Rússia Unida per a desviar els vots de la KPRF. Al seu torn, el Front d'Esquerres també va assenyalar el canvi de Shevchenko (que havia estat membre) com a "una traïció".

## Referències

* ↑ «Программа политической партии КОММУНИСТИЧЕСКАЯ ПАРТИЯ СОЦИАЛЬНОЙ СПРАВЕДЛИВОСТИ | Министерство юстиции Российской Федерации», 05-01-2015. Arxivat de l'original el 2015-01-05. [Consulta: 19 agost 2023].
* ↑ Press conference of the leaders of the five political parties created by Andrey Bogdanov a YouTube
* ↑ «The results of elections of Deputies of the Volgograd city Duma of the 5th convocation». Arxivat de l'original el 3 de desembre de 2013. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ Grandson of Leonid Brezhnev will fight for the seat of member of the state Council of the Crimea
* ↑ Grandson of Brezhnev and the Grand master of the Grand Lodge of Russia Andrey Bogdanov electoral Commission gives the green light to participate in elections
* ↑ «Максим Шевченко положил партбилет на другой стол» (en rus). www.kommersant.ru, 01-04-2021. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «The mystery of the new Red». Arxivat de l'original el 23 de gener de 2013. [Consulta: 4 desembre 2018].
* ↑ Laboratory Bogdanov and party squatters
* ↑ «Шевченко могут исключить из совета «Левого фронта» после того, как он возглавил РПСС» (en rus), 01-04-2021. [Consulta: 19 agost 2023].
# Partit Senegalès d'Acció Socialista

El Partit sénégalais d'acció socialista (PSAS) és un antic partit polític senegalès fundat per Lamine Guèye.

## Història

Després de la seva escissió de la SFIO, el PSAS es va constituir el 1957, en tant que secció del Moviment Socialista Africà (MSA).
En febrer 1957, el partit va absorbir la Concentració Democràtica Senegalesa d'Abbas Guèye.
Després d'un acostament entre Léopold Sédar Senghor i Lamine Guèye, i després de la fusió entre la Convenció Africana i el MSA l'any 1958, el PSAS es va associar al Bloc Popular Senegalès (BPS), secció senegalesa de la Convenció, per formar la Unió Progressista Senegalesa (UPS).

## Orientació

Era un partit d'esquerra.

## Símbols

A l'origen, els tres colors de la bandera senegalesa simbolitzaven les tres forces polítiques que s'havien fusionat per formar la Unió Progressista Senegalesa. El verd era el color del Bloc Democràtic Senegalès (BDS) i l'or o el groc el del Moviment Popular Senegalès (MPS), i el vermell era el color que representava el PSAS.

## Notes

* ↑ «« Notre drapeau national »». Arxivat de l'original el 2007-05-03. [Consulta: 21 març 2016].

## Bibliografia

* (francès) Gerti Hesseling, Histoire politique du Sénégal : institutions, droit et société (traduction Catherine Miginiac), Karthala, 2000, p. 163, 166-167 ISBN 2865371182
* (francès) Abdoulaye Ly, Les regroupements politiques au Sénégal (1956-1970), Paris, Karthala, 1992, 444 p. ISBN 2869780079
* (francès) Ahmed Mahiou, L'avènement du parti unique en Afrique noire. L'expérience des États d'expression française, Paris, LGDJ, 1969, p. 37 ; 46 ; 232
# Patrick Owomoyela

Patrick Owomoyela (nascut el 5 de novembre de 1979 a Hamburg) és un futbolista alemany que actualment juga pel Borussia Dortmund.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany)
* Estadístiques a fussballdaten.de (alemany)
# Ualabi de cua ungulada de mitja lluna

El ualabi de cua ungulada de mitja lluna (Onychogalea lunata) és una espècie extinta de metateri del gènere dels ualabis de cua ungulada (Onychogalea). Solia viure als matollars del centre d'Austràlia. Fou observat per última vegada a la dècada del 1940. Si se sentia amenaçat, s'amagava dins un forat en un arbre.
Tenia la part superior del cos de color gris cendrós, els flancs i les espatlles de color taronjos i la part inferior blanca. Tenia una ratlla blanca que anava de les espatlles al pit i una altra que anava dels genolls al maluc. També tenia ratlles fosques a sobre la boca. Tenia la cua grisa amb alguns pèls llargs i negres. Mesurava 370-510 mm de llargada, amb una cua de 150-330 mm. Pesava uns 3,5 kg.
# Valeri Potit

Valeri Potit (en llatí Valerius Potitus) era el nom d'una de les branques familiars mès antigues i més famoses de la gens Valèria. La família va desaparèixer al temps de les guerres samnites dels segles IV-III aC, però després la gens Valèria va recuperar el praenomen i així apareix un Potit Valeri Messal·la que va ser cònsol sufecte l'any 29 aC. La pràctica d'utilitzar noms de família extints com a prenoms era comuna a altres gens, com, per exemple, a la gens Cornèlia, on els Lèntul van adoptar, com a prenom, el cognomen extint de Cossus.
Membres de la família original van ser:
* Luci Valeri Potit (cònsol 483 i 470 aC), fundador de la família, cònsol el 483 aC i el 470 aC.
* Luci Valeri Potit (cònsol 449 aC), cònsol el 449 aC.
* Gai Valeri Potit Volús (cònsol 410 aC), tribú amb potestat consular el 415 aC i cònsol el 410 aC.
* Luci Valeri Potit (cònsol 393 i 392 aC), tribú amb potestat consular cinc vegades i cònsol el 393 aC i el 392 aC.
* Publi Valeri Potit Publicola, tribú amb potestat consular sis vegades.
* Gai Valeri Potit (tribú), tribú amb potestat consular.
* Gai Valeri Potit Flac (cònsol 331 aC), cònsol el 331 aC
* Luci Valeri Potit (mestre de la cavalleria), magister equitum el 331 aC.
* Marc Valeri Màxim Potit, cònsol el 286 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 514.
# Tractat de Teschen

El Tractat de Teschen signat el 13 de maig de 1779 a Teschen (avui Cieszyn) va posar fi a la Guerra de Successió bavaresa.
El tractat de pau establia que l'Arxiducat d'Àustria havia de retornar a l'Electorat de Baviera tot el territori que havia adquirit en l'últim any, excepte un menut districte en la part oriental del riu Inn; també Àustria havia d'accedir a la futura unió de Prússia amb Ansbach i Bayreuth; i finalment, l'elector de Saxònia rebria una indemnització en diners en canvi dels territoris bavaresos que reclamava.

## Referències

* ↑ Moser, Johann Jacob. Der Teschenische Fridensschluß vom Jahr 1779: mit Anmerkungen. Als eine Fortsetzung der Staatsgeschichte des zwischen Oesterreich und Preussen in denen Jahren 1778. und 1779. geführten Krieges (en alemany). Francfort del Main: Johanhann Gottlieb Garbe, 1779.
# Vadod

Vadod o Warod fou el nom de dos estats tributaris protegits de l'agència de Kathiawar a la presidència de Bombai.
Un d'ells estava situat al prant de Jhalawar, format per tres pobles amb un únic propietari. La superfície era de 36 km² i la població el 1881 de 1.590 habitants. Els ingressos estimats eren de 2100 lliures i el tribut pagat de 12 lliures al Gaikwar de Baroda i de 27 lliures al nawab de Junagarh. La superfície era de 36 km² i la població el 1881 de 1.590 habitants.
L'altra estava al prant de Gohelwar, i estava format per un sol poble amb dos tributaris propietaris separats. La superfície era d'uns 6 km² i la població el 1881 de 877 habitants. Els ingressos s'estimaven en 220 lliures i un tribut de 94 lliures es pagava al Gaikwar de Baroda i de 16 lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Vanessa García Núñez

Vanessa García Núñez (Barcelona, 21 d'agost de 1981) és una judoka catalana.
Començà practicar el judo amb cinc anys en un gimnàs de les Franqueses del Vallès. Posteriorment, continuà la seva formació al Club Judo Louis de Barcelona, amb el qual competí esportivament. Així mateix, la temporada 1998-99 s'entrenà al Centre d’Alt Rendiment de Sant Cugat del Vallès. Entre d'altres èxits, ha aconseguit dotze Campionats de Catalunya entre 2000 i 2014 en diverses categories, i es proclamà campiona d'Espanya en la categoria de 48 kg (2011). A nivell internacional, aconseguí la medalla de bronze a la Copa del Món de 2010 i una d'argent a la Copa d'Europa de 2011. Ha sigut internacional amb la selecció espanyola, participant al Campionat del Món de 2010. Per altra banda, també ha practicat el jujutsu brasiler, proclamant-se campiona del Món (2014) i aconseguint una medalla de bronze als Campionats d'Europa (2014).

## Palmarès

* 12 Campionats de Catalunya de judo
** 9 en categoria de 48 Kg (2000, 2001, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2012, 2014)
** 3 en categoria de 52 Kg (2009, 2010, 2011)

## Referències

* ↑ «Vanessa García Núñez». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Piqué, Ferran «Vanessa García». El Budoka, Nº 6, novembre-desembre 2011, pàg. 32-33 [Consulta: 4 setembre 2023].
* ↑ «La judoka de Sant Celoni Vanessa Garcia, flamant campiona del món». Nació Granollers, 07-11-2014. [Consulta: 4 setembre 2023].
* ↑ «La celonina Vanessa Garcia bronze a l'europeu de Jiu-Jistu Brasiler». Nació Baix Montseny, 26-01-2014. [Consulta: 4 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Vanessa García Núñez - JudoInside (anglès)
# Turčiansky Peter

Turčiansky Peter és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2023 tenia 570 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 22 juny 2024].