OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La muralla feliz

La muralla feliz és una pel·lícula espanyola de comèdia del 1948 escrita i dirigida per Enrique Herreros en base a una narració de Luis Delgado Benavent.

## Sinopsi

Filiberto Aguirre treballa com a capità de la marina mercant, però deixa la seva tasca perquè creu que aviat rebrà una quantiosa herència. Tanmateix, passa el temps, l'herència no arriba i la situació econòmica de la seva família empitjora.

## Repartiment

* Isabel de Pomés... Elena Aguirre
* Fernando Fernán Gómez... Don Fulgencio Ríos
* Alberto Romea... Don Filiberto Aguirre
* Nati Mistral... Plácida
* José Suárez... David Aguirre
* Alady... Bernardo López, agent d'assegurances
* Rafael Luis Calvo... Lladre
* Fernando Sancho... Mariano García
* Rafael Navarro ... Director

## Premis

Va rebre un premi al millor guió als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1948.

## Referències

* ↑ La muralla feliz a The Movie Database
* ↑ Dramaturgos en el cine español 1939-1975, p. 273-274, a la Biblioteca Cervantes Virtual

## Enllaços externs

* La muralla feliz a Historia de nuestro cine
# La mujer sin lágrimas

La mujer sin lágrimas és una pel·lícula dramàtica mexicana de 1951 dirigida per Alfredo B. Crevenna i protagonitzada per Libertad Lamarque, Marga López i Ernesto Alonso.

## Argument

Carlos (Ernesto Alonso) espera a la porta de l'església a la seva núvia Consuelo (Libertad Lamarque); mentrestant, a la seva casa, la dona anuncia que no hi haurà noces. Marxa amb la seva germana Beatriz (Marga López) cap a un poble del qual retorna amb una nena, que Consuelo afirma és la seva filla. Ja adolescent, la nena, Rita (Alma Delia Fuentes), viu sota l'estricta autoritat de Consuelo, a més de sentir el repudi social per ser una bastarda. La jove se sent més a gust al costat de la dolça Beatriz, que la consent molt, per la qual cosa es rebel·la davant Consuelo. Quan Carlos torna a la vida de les dones, secrets són revelats, incloent-hi l'origen de Rita, que no és tan senzill com sembla.

## Repartiment

* Libertad Lamarque com a Consuelo.
* Marga López com a Beatriz.
* Ernesto Alonso com a Carlos.
* Francisco Jambrina com a Alejandro.
* Maruja Grifell com a Claudia.
* Eduardo Alcaraz com a Señor cura.
* Miguel Ángel López com a Javier.
* Alma Delia Fuentes com a Rita.
* Daniel Arroyo com a Coronel (no acreditat).
* Carmen Cabrera com a Profesora (no acreditat).
* Lupe Carriles com a Doña Pachita (no acreditada).
* Ethel Carrillo com a Jerónima (no acreditada).
* Enedina Díaz de León com a Sirvienta de Beatriz (no acreditada).
* Conchita Gentil Arcos com a Sarita (no acreditada).
* Georgina González com a Invitada a boda (no acreditada).
* Ana María Hernández com a Invitada al recital (no acreditada).
* Elodia Hernández com a Antonia, serventa (no acreditada).
* Cecilia Leger com a Pueblerina (no acreditada).
* Inés Murillo com a malalta (no acreditada).
* Diana Ochoa com a Belinda (no acreditada).

## Referències

* ↑ Sadlier, 2010, p. 17.
* ↑ León Frías, 2019, p. 523.
* ↑ Arnaud et al., 1999, p. 67.

## Bibliografia

* Sadlier, Darlene J. Latin American Melodrama: Passion, Pathos, and Entertainment. University of Illinois Press, 2010.
* León Frías, Isaac. Más allá de las lágrimas: Espacios habitables en el cine clásico de México y Argentina. Fondo Editorial Universidad de Lima, 2019.
* Arnaud, Philippe; Courtemanche. Cinémas d'Amérique latine: 1999. Presses Univ. du Mirail, 1999.

## Enllaços externs

* La mujer sin lágrimas a YouTube
# Lepidocrocita

La lepidocrocita és un mineral de la classe dels hidròxids. Va ser descoberta el 1813, i rep el seu nom del grec lepis (escama) i krokus (pelusa), en al·lusió als agregats de cristalls que ocasionalment té en forma de palma o plomes.

## Característiques

La lepidocrocita químicament és un hidròxid de ferro, freqüentment amb impureses de manganès. És un dimorf de la goethita, i pot ser un component de la limolites. Quan es poden apreciar bé els cristalls, solen ser escates aixafades i lleugerament allargades, de vegades estriades. Els agregats de cristalls solen formar grups amb forma plumosa o palmada. Quan es presenta en forma massiva sense vidres sol tenir un aspecte micaci. És un mineral buscat per la indústria minera per a la producció de ferro.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la lepidocrocita pertany a «04.FE - Hidròxids (sense V o U) amb OH, sense H2O; làmines d'octaedres que comparetixen angles» juntament amb els següents minerals: amakinita, brucita, portlandita, pirocroïta, theofrastita, bayerita, doyleïta, gibbsita, nordstrandita, boehmita, grimaldiita, heterogenita, feitknechtita, litioforita, quenselita, ferrihidrita, feroxyhyta, vernadita i quetzalcoatlita.

## Formació i jaciments

És un mineral comú en dipòsits de minerals de ferro, sobretot quan abunda la pirita. Moltes de les inclusions de color vermell que es poden trobar en molts cristalls de quars, i que sovint són etiquetades pels venedors com lepidocrocita, són habitualment inclusions d'hematites, i no se'n coneix cap inclusió escamosa vermella analíticament confirmada com a tal en cristalls de quars. Sol trobar-se associada a la pirita i a la goethita. Als territoris de parla catalana ha estat descrita a la mina Elvira (Gavà, Baix Llobregat) i a la mina San Miguel (Ribes de Freser, Ripollès).

## Varietats

L'única varietat coneguda d'aquesta espècie mineral és la hidrolepidocrocita, una varietat amb aigua adsorbida, trobada als dipòsits de coure de Bataly, Província de Kostanay, Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Lepidocrocite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 octubre 2014].
* ↑ «Lepidocrocite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 8 octubre 2014].
* ↑ Calvo Rebollar, Miguel. Minerales y Minas de España. Vol. IV, Óxidos e Hidróxidos.. Madrid: Escuela Técnica Superior de Ingenieros de Minas de Madrid. Fundación Gómez Pardo., 2009 [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Pedro Mingueza, Joan Rosell-Riba, David Ruiz-Corominas, Jordi Ibáñez-Insa, Albert Vaquero, Valentín Bártulos «Estudi mineralògic de la mina "San Miguel", Ribes de Freser, el Ripollès, Girona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 2, 2022, pàg. 3-38 [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «Hydrolepidocrocite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Lamborghini Calà

El Lamborghini Calà, també anomenat Italdesign Calà, és un prototip d'automòbil dissenyat per Lamborghini per Italdesign Giugiaro. En primer lloc, es va mostrar en el Saló de l'Automòbil de Ginebra de 1995. Es tracta d'un prototip completament funcional que mai va entrar en producció. Avui, el Calà és exhibit al Museu d'Italdesign, a Itàlia.

## Disseny i característiques

El Calà va ser dissenyat per Giorgetto Giugiaro per ocupar la necessitat de Lamborghini d'un reemplaçament del Jalpa, que va finalitzar la seva producció el 1988 a instàncies de la llavors propietària de l'empresa, Chrysler. La carrosseria del Calà va ser construïda amb fibra de carboni.
En 1994 Chrysler va vendre Lamborghini a Megatech, el disseny del Calà va prendre forma, però quan Megatech va vendre Lamborghini al Grup Volkswagen el 1998, el prototip va ser deixat de costat. El reemplaçament del Jalpa no seria trobat en la línia de Lamborghini fins a l'any 2003, amb la introducció del Lamborghini Gallardo.
El Calà era propulsat per un motor V10 amb 40 vàlvules i 3900 cc muntat en posició central posterior a 90 graus, que produïa 400 CV (300 kW) de potència, apariat a una transmissió manual de 6 velocitats que manejava les rodes posteriors. La velocitat màxima va ser estimada en 289 km/h, i accelerava de 0 a 100 km/h en 5 segons.

## Aparicions en multimèdia

El cotxe va aparèixer en els videojocs d'ordinador de 1997 Need for Speed II i Need for Speed II ES.

## Referències

* ↑ «Ultimatecarpage.com». Arxivat de l'original el 2008-01-01. [Consulta: 22 novembre 2016].
* 1 2 «Especificacions a lambocars.com». Arxivat de l'original el 2010-11-05. [Consulta: 22 novembre 2016].
* ↑ Christopher Michael Baker. «Need For Speed II». Arxivat de l'original el 2014-11-14. [Consulta: 29 juny 2009].

## Enllaços externs

* Informació i imatges en Ultimatecarpage.com (anglès)
# Leptoperidia

Leptoperidia és un gènere de fongs de la família Diatrypaceae de l'ordre de les xilarials.
Va ser descrit per Rappaz a Mycologia helvetica 2(547): 544 (1987). L'espècie tipus és Leptoperidia macropunctata (Rehm) Rappaz, Mycol. helv. 2(3): 545 (1987)

## Taxonomia

| Leptoperidia | Leptoperidia applanata (Syd.) Rappaz 1987 Leptoperidia asperrima (Syd.) Rappaz 1987 Leptoperidia macropunctata (Rehm) Rappaz 1987 Leptoperidia trifida (Ellis i T. Macbr.) Rappaz 1987 |

## Referències

* ↑ Lumbsch TH, Huhndorf SM. «Outline of Ascomycota – 2007». Myconet. The Field Museum, Department of Botany, Chicago, USA, 13, desembre 2007, pàg. 1–58. Arxivat de l'original el 2009-03-18 [Consulta: 13 maig 2010].
* ↑ Index Fungorum
* ↑ Index Fungorum
# Les Cadolles (Talarn)

Les Cadolles és un indret del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà.
Estan situades a l'extrem meridional del terme de Talarn, al sud-est del poble de Puigcercós i de la Casa Alta-riba, a tocar i a la dreta de la Noguera Pallaresa i a llevant de la carretera C-13 i de la via del ferrocarril.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Langemark-Poelkapelle

Langemark-Poelkapelle és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població (31/12/2006) |
| I (IV) (V) | Langemark - Langemark - Madonna - Sint-Juliaan | 31,67 | 5.144 |
| II | Poelkapelle | 15,29 | 2.051 |
| III | Bikschote | 5,57 | 581 |
    Font: Ajuntament Langemark-Poelkapelle

## Localització

* a. Ieper (Ieper)
* b. Sint-Jan (Ieper)
* c. Boezinge (Ieper)
* d. Zuidschote (eper)
* e. Noordschote (Lo-Reninge)
* f. Merkem (Houthulst)
* g. Houthulst
* h. Staden
* i. Westrozebeke (Staden)
* j. Passendale (Zonnebeke)
* k. Zonnebeke
# Langedijk

Langedijk és un municipi de la província d'Holanda Septentrional, al centre-oest dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 27.020 habitants repartits per una superfície de 26,99 km² (dels quals 2,93 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Harenkarspel, a l'oest amb Bergen, a l'est amb Heerhugowaard i al sud amb Alkmaar.

## Centres de població

Broek op Langedijk, Koedijk (part), Noord-Scharwoude, Oudkarspel, Sint Pancras, Zuid-Scharwoude.

## Ajuntament

El consistori està format per 21 regidors:
* Kleurrijk Langedijk, 5 regidors
* PvdA 4 regidors
* CDA 4 regidors
* VVD 3 regidors
* Hart voor Langedijk/D66 2 regidors
* GroenLinks 2 regidors
* ChristenUnie 1 regidor

## Enllaços externs

* www.langedijk.nl
# Le Roy (Nova York)

Le Roy és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.462 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Le Roy tenia 4.462 habitants, 1.845 habitatges, i 1.114 famílies. La densitat de població era de 638,1 habitants/km².
Dels 1.845 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,1% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 39,6% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 17,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.168 $ i la renda mediana per família de 43.594 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.740 $ mentre que les dones 21.306 $. La renda per capita de la població era de 18.565 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Le Roy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Le Rugbynistère

Le Rugbynistère és un lloc web de referència en la línia del món del rugbi. El nom "Rugbynistère" ve de l'associació entre les paraules "rugbi" i "departament" (se diu ministère en francès) es van divertir amb els creadors del "Departament del Rugbi." Aquest lloc va néixer el novembre de 2008, la voluntat dels dos amants compartir la seva passió pel rugbi a 15 i el Web amb Internet: Maxime Rouquié (àrbitre de rugbi) i Nicolas Rousse (jugador de rugbi). L'objectiu ara és tornar a crear amb les eines 2.0, el comerç i la mentalitat de rugbi per als fans de retorn a casa la nit de diumenge, quan el rugbi és l'excedent, allà és Rugbynistère. Les converses van bé en la comunitat de Facebook, i sempre hi ha un vídeo o crònica recordar l'estat d'ànim després del partit.
El Rugbynistère va superar el milió de pàgines vistes al mes durant el primer trimestre del 2011 (que és a 1,1 milions avui).

## Seccions del Rugbynistère
### Lloc

Vídeos, trasllats, propines, Top 14, Pro D2, Super Rugby, Aviva Premiership, Heineken Cup, Torneig de les Sis Nacions, Copa del Món de Rugbi, i altres.

### Una Botiga

La botiga ofereix productes dissenyats i creats pel Rugbynistère en el seu esperit. En aquest moment hi ha només samarretes, però pot ser que molt aviat altres productes fan la seva aparició.

### Un Blog

El bloc és l'espai reservat per als titulars de les notícies fora de rugbi. Proporciona informació sobre concursos, les obres de lloc web, consells sobre altres blocs, etc. És una part que permet compartir més lliurement amb els visitants, parlant dels creadors i dels lectors, i ajuda a crear aquest sentit de comunitat al voltant del Rugbynistère.

### La Comunitat rugbi (xarxa social)

La xarxa permet afegir gent com a amics i enviar-los missatges, compartir enllaços, fotografies i vídeos, entre altres coses; és obert per a tothom que estima el rugbi, i només cal una adreça de correu electrònic vàlida per registrar-s'hi. És una de les xarxes socials de rugbi més conegudes actualment a França i a Catalunya Nord. És útil per a jugadors que busquen clubs, i per clubs que busquen jugadors. Instructors i entrenadors pot afegir.

## Vegeu també

* L'Équipe
* Top 14
* USAP

## Referències

* ↑ Maxime Rouquie a doyoubuzz
* ↑ Le Rugbynistère
* ↑ Botiga de le Rubynistère
* ↑ Perfil de Catalunya al Rugbynistère
* ↑ Le Rugbynistere Arxivat 2016-11-21 a Wayback Machine. a paramourdurugby
* ↑ LE MAILLOT DE L'UBB 3ÈME PLUS MOCHE SELON LE RUGBYNISTÈRE a rugby-scapulaire.com

## Enllaços externs

* El Rugbynistère - Lloc web
* El Blog
# Llengües aràbigues

Les llengües aràbigues inclouen l'àrab clàssic pròpiament dit, així com les llengües semítiques més estretament emparentades amb ell, filogenèticament totes aquestes llengües derivarien del protoàrab o àrab preislàmic. El grup de llengües aràbigues inclou:
* El subgrup sud-aràbic, que és l'únic representat modernament que es divideix en:
** l'àrab clàssic
** l'àrab dialectal
** les llengües judeo-aràbigues
** l'idioma maltès
* El subgrup nord-aràbic, un grup de varietats estretament emparentades i actualment extintes que es van parlar en l'Aràbia preislàmica:
** Nord-aràbic dels oasis
*** Dumaític
*** Tajmanític
*** Dadanític
*** Nord-aràbic d'altres oasis
** Safaític
** Hismàic
** Tamúdic
** Hasaític

## Referències

* ↑ Macdonald, M. C. A. (2000). "Reflections on the linguistic map of pre-Islamic Arabia". Arabian Archaeology and Epigraphy 11 [Consulta: 28 juliol 2014]
* ↑ Macdonald, M. C. A.. «Ancient North Arabian». A: The Cambridge Encyclopedia of the World's Languages. Cambridge University Press, 2004, p. 488-533. ISBN 0-521-56256-2.

## Bibliografia

* Cantineau, Jean (1955). "La dialectologie arabe," Orbis 4:149-169.
* Fischer, Wolfdietrich, & Otto Jastrow (ed) (1980). Handbuch der arabischen Dialekte. Wiesbaden: Harrasowitz.
* Kaye, Alan S., & Judith Rosenhouse (1997). "Arabic Dialects and Maltese," The Semitic Languages. Ed. Robert Hetzron. New York: Routledge. Pages 263-311.
* Lozachmeur, H., (ed.), (1995) Presence arabe dans le croissant fertile avant l'Hegire (Actes de la table rondi internationale Paris, 13 Novembre 1993) Paris: Editions Recherche sud els Civilisations. ISBN 2-86538-254-0
* Macdonald, M.C.A., (2000) "Reflections on the linguistic map of pre-Islamic Aràbia" Arabian Archaeology and Epigraphy 11(1), 28–79
* Scagliarini, F., (1999) "The Dedanitic inscriptions from Jabal 'Ikma in north-western Hejaz" Proceedings of the Seminar for Arabian Studies 29, 143-150 ISBN 2-503-50829-4
* Sobelman, H., (ed.) (1962). Arabic Dialect Studies. Washington, D. de C.: Center for Applied Linguistics and the Middle East Institute.
* Winnett, F.V. and Reed, W.L., (1970) Ancient Records from North Aràbia (Toronto: University of Toronto)
Llengües semítiques :
Llengües semítiques occidentals i centrals :
# Lisa Mandemaker

Lisa Mandemaker és una dissenyadora social neerlandesa que ha creat, juntament amb altres investigadors de l'àrea, un prototip d'úter artificial per a bebès extremadament prematurs. Ha estat inclosa en la llista de la BBC de 100 dones més inspiradores i influents de tot el món per a 2019.

## Trajectòria

Mandemaker té un Màster en Disseny de Productes del Royal College of Art de Londres.
En 2018, Mandemaker, al costat de Guid Oei del Màxima Medisch Centrum i al dissenyador gràfic Hendrik-Jan Grievink van començar a desenvolupar un úter artificial. Conté un entorn líquid per a desenvolupar parts prematurs (de 24 a 28 mesos) i augmentar-ne la supervivència. L'ambient permet que l'oxigen i els nutrients vitals passin a través del cordó umbilical, i s'ha proposat com una alternativa a una incubació que té majors riscos a causa de l'ambient ric en oxigen. El projecte té un finançament de 2,9 milions d'euros i un objectiu de finalització de cinc a deu anys. Les preocupacions del projecte inclouen impactes desconeguts a curt i llarg termini en el nen.
Uns altres dels seus treballs anteriors, inclouen tallers i projectes sobre l'estat d'inestabilitat del Brexit i altres comentaris socials en l'actualitat.

## Reconeixements

En 2014, Mandemaker va ser un dels perfils destacats del Festival de Disseny de Seül. L'any 2019, la BBC la va incloure en la seva llista anual de les 100 dones més inspiradores i influents de tot el món.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2019: Who is on the list?» (en anglès). , 16-10-2019 [Consulta: 1r desembre 2019].
* 1 2 «The world's first artificial womb for humans» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2020].
* 1 2 Reporter «Designer uses her skills to give premature babies a better chance at life» (en anglès), 04-02-2020. [Consulta: 19 febrer 2020].
* 1 2 «Lisa Mandemaker». [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «Scientists want to grow babies in giant, liquid-filled balloons» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «Watch: BBC reports on world's first artificial womb for humans» (en anglès), 21-10-2019. [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «State of Unsettlement» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «Meta Search» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-03-02. [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «the korean dream | Trend Tablet» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2020].
# Lisa Loeb

Lisa Anne Loeb (Bethesda, Maryland, 11 de març de 1968) és una cantautora estatunidenca.

## Biografia

Va estudiar a l'institut The Hockaday School de Dallas i després Literatura comparada a la Universitat de Brown, llicenciant-se el 1990. La va descobrir el seu amic i actor Ethan Hawke, i va interpretar "Stay (I Missed You)" a la pel·lícula Reality Bites, cançó per la qual es va fer coneguda.
El seu genuí estil, amb unes ulleres que recorden les de Nana Mouskouri ha estat imitat; entre els dissenyadors que l'han vestit cal destacar Miss Marple i Petro Zillia.

## Discografia

* Liz and Lisa 1989
* Liz and Lisa - Days Were Different 1990
* Purple Tape 1992
* Tails 1994
* Firecracker 1997
* Cake and Pie 2002
* Hello Lisa 2002
* Catch the Moon 2003
* The Way It Really Is 2004

## Filmografia

Papers seleccionats i cameos de Lisa Loeb :
| Any | Títol | Format | Editor | Funció |
| 1999 | MADtv | Sèrie de televisió de comèdia | WB | Cameo |
| 2003 | Spider-Man: The New Animated Series | sèrie de televisió per nens | MTV | Veu de Mary Jane Watson |
| 2004 | Dweezil & Lisa | Sèrie de televisió | Food Network | Paper principal com ella mateixa, tots els episodis |
| 2006 | Number 1 Single | Sèrie de televisió | E! | Paper principal com ella mateixa, tots els episodis |
| 2011 | Fright Night | llargmetratge | Victoria Lee |
| 2012 | Jake and the Never Land Pirates | sèrie de televisió per nens | Disney Junyr | Veu de Princess Winger |
| 2014 | Helicopter Mom | llargmetratge | American Film Productions | Paper de mestre d'institut |
| 2015 | Hot Tub Time Machine 2 | llargmetratge | Paramount Pictures | Ella mateixa |
| 2015 | Hell's Kitchen | Sèrie de televisió | Fox Broadcasting Company | convidat a la taula del xef a la cuina de Meghan Gill |
| 2015 | Community | Sèrie de televisió de comèdia | Yahoo! | Julie, cantant principal de Natalie is Freezing |

## Referències

* ↑ Bush, John. «Lisa Loeb». allmusic. [Consulta: 3 setembre 2009].
* ↑ Gerson, Ruth. «Lisa Loeb's Silly Sing-Along -- A Zany Children's Book and CD» (en anglès), 05-10-2011. [Consulta: 11 juliol 2018].
* ↑ Lisa Loeb a Internet Movie Database (anglès)
* ↑ «Exclusive: Hear Lisa Loeb's new song '3,2,1, Let Go' from the Nia Vardolas movie 'Helicopter Mom'». Entertainment Weekly, 21-04-2015. [Consulta: 24 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Lisa Loeb - Lloc web oficial
# Little River (Kansas)

Little River és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 536 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Little River tenia 536 habitants, 202 habitatges, i 131 famílies. La densitat de població era de 627,1 habitants/km².
Dels 202 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 17% de 45 a 60 i un 26,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.066 $ i la renda mediana per família de 33.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.000 $ mentre que les dones 20.833 $. La renda per capita de la població era de 13.619 $. Entorn del 16% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Little River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Little River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.