OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 2165 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2165 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de juliol de 2014. El Consell va acordar que les agències humanitàries de l'ONU i organitzacions associades que ajuden subministressin l'ajuda humanitària a la població de Síria directament a través de llocs de pas en zones de conflicte.

## Detalls

El Consell va assenyalar l'augment de la violència a Síria, on ja havien mort 150.000 persones, inclosos més de 10.000 nens. La situació humanitària al país empitjorava ràpidament. 10 milions de persones necessiten assistència, 6,4 milions eren desplaçades, 4,5 milions eren a zones de difícil accés i 240.000 van quedar atrapades en zones de combats. Va elogiar al Líban, Jordània, Turquia, l'Iraq i Egipte per l'acollida de més de 2,8 milions de refugiats.
També va assenyalar que els drets humans eren violats a gran escala per totes les parts degut als bombardejos, atacs, la tortura i els maltractaments a les zones poblades, l'extensió dels moviments extremistes i la focalització de la població basada en l'origen ètnic o la religió.
La resolució anterior va permetre que l'ajut d'emergència fos possible, però es va donar una audició insuficient. De nou es va exigir que les institucions mèdiques, les escoles i les zones poblades no fossin utilitzades amb fins militars ni fossin objectius.
Després d'informar a les autoritats de Síria, es permetrà a les agències humanitàries de l'ONU d'usar els passos fronterers de Bab al-Salam, Bab al-Hawa, Al Yarubiyah i Al Ramtha per portar ajuda humanitària a la població. També es va establir un mecanisme de seguiment per controlar els enviaments. A més, les parts en conflicte havien de permetre el lliurament sense traves.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «With millions of Syrians in need, SC adopts resolution 2165 directing relief delivery through more border crossings, across conflict lines», 14-07-2014.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2101 a la 2200 (2013 - 2015)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Zb-26

La ZB-26 era una metralladora lleugera txecoslovaca desenvolupada durant la dècada de 1920, que va ser utilitzada per les forces armades de diversos països. Va ser principalment utilitzada durant la Segona Guerra Mundial i va donar origen als models Zb 27, 30 i 33. La Zb-26 va influir en el disseny de moltes altres metralladores lleugeres, com les FM 24/29, Bren i Tipus 99. A més és molt reputada per la seva fiabilitat, pieces simples, canó de canvi rapid i facilitat de producció.
# Zoran Filipović

Zoran Filipović (Зоран Филиповић) (Titograd, Montenegro, Iugoslàvia, 6 de febrer de 1953) fou un futbolista i entrenador montenegrí.
Com a jugador destacà a l'Estrella Roja de Belgrad, on romangué deu temporades (1970-1980) amb un total de 477 partits oficials i 302 gols (a totes les categories). Posteriorment jugà al Club Brugge a Bèlgica i a diversos clubs portuguesos, al Benfica (1981-1984, 28 gols en 54 partits de lliga) i al Boavista FC (1984-1986). Amb la selecció de Iugoslàvia només disputà 13 partits on marcà 2 gols.
Començà com a entrenador a diversos clubs de Portugal, essent més tard assistent a la selecció de futbol de Sèrbia i Montenegro de la Copa del Món de Futbol 1998 de Slobodan Santrač, assistent a la UC Sampdoria de Vujadin Boškov, primer entrenador de l'Estrella Roja de Belgrad i de la selecció de futbol de Montenegro.

## Palmarès

Com a jugardor
* SL Benfica
** Lliga portuguesa de futbol: 1982/83 i 1983/84
** Copa portuguesa de futbol:1982/83
** Torneig de Toronto: 1982/83
** Taça Ibérica: 1983
** Torneio de Lisboa: 1983/84
* Estrella Roja de Belgrad
** Lliga iugoslava de futbol: 1972/73, 1976/77, 1979/80
** Copa iugoslava de futbol: 1976/77
** Màxim golejador de la lliga iugoslava de futbol: 1976-77
Com a entrenador
* SL Benfica Entrenador/Entrenador assistent:
** Copa portuguesa de futbol: 1995/96

## Referències

* ↑ Montenegro to play under Filipovic Arxivat 2007-03-20 a Wayback Machine. by JadranSport.

## Enllaços externs

* national-football-teams.com
# Estàndards Federals de Processament de la Informació

Els Federal Information Processing Standards (FIPS, en català Estàndards Federals de Processament de la Informació) són estàndards anunciats públicament i desenvolupats pel govern dels Estats Units d'Amèrica per a la utilització per part de totes les agències del govern no militars i pels contractistes del govern. Molts estàndards FIPS són versions modificades dels estàndards usats en les comunitats més àmplies (ANSI, IEEE, ISO, etc.).
Alguns estàndards FIPS van ser desenvolupats originalment pel govern dels Estats Units com, per exemple, els estàndards per codificar dades, però més significativament alguns estàndards de xifratge, tals com el Data Encryption Standard (FIPS 46) i l'Advanced Encryption Standard (FIPS 197).
Exemples d'estàndards FIPS:
* Codis de districte de dues lletres FIPS (10-4)
* Codis de lloc FIPS (55-3)
* Codis de comtat FIPS (6-4)
* Codis d'estat FIPS (5-2)
Tots aquests són similars o comparables als ISO 3166, o l'estàndard NUTS (Nomenclatura d'Unitats Territorials Estadístiques) de la Unió Europea.

## Vegeu també

* FIPS 140 Requisits de Seguretat per a mòduls de criptografia
* FIPS 201 Verificació d'Identitat Personal per als Empleats Federals i Contractistes

## Enllaços externs

* FIPS homepage (anglès)
# Eva (pel·lícula de 1962)

Eva és una pel·lícula franco-italiana dirigida per Joseph Losey i estrenada el 1962. Ha estat doblada al català.

## Argument

Tyvian Jones és de pas a Venècia, en ocasió del Festival cinematogràfic. El seu llibre acaba de ser adaptat per a la televisió. Aquest ésser dur i sense escrúpols gaudeix d'una reputació usurpada: ha publicat sota el seu nom el treball literari del seu germà que acaba de morir. Troba Eva, una francesa que ha decidit ser el prototip de la cortesana moderna. Aquesta seductora es prohibeix estimar i no vol que se l'estimi.
Fascinat per Eva, Tyvian la persegueix fins a Roma i accepta totes les humiliacions. El fals escriptor intenta alliberar-se d'un amor que s'ha convertit en obsessiu. Es casa amb una dona jove i maca, Francesca, que comprèn molt aviat que el seu marit és sempre bojament enamorat d'Eva. En resposta a una violenta crisi de desesperació, Francesca se suïcida. Tyvian ja no s'anirà de Venècia. Persegueix incansablement Eva...

## Repartiment

* Jeanne Moreau: Eva Olivier
* Stanley Baker: Tyvian Jones
* Virna Lisi: Francesca Ferrara
* James Villiers: Alan McCormick

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1962: Lleó d'Or

## Referències

* ↑ esadir.cat. Eva. esadir.cat.
* ↑ « Eva ». The New York Times.
# Eva Abu Halaweh

Eva Abu Halaweh (àrab: إيفا أبو حلاوة, Ifā Abū Ḥalāwa) (Jordània, 1975) és una advocada i activista dels drets humans jordana, guardonada amb el Premi Internacional Dona Coratge el 2011.
És cofundadora i directora executiva del Grup de Dret Mizan per als Drets Humans (Mizan Law Group for Human Rights); té una llicenciatura especialitzada en dret i un màster en Diplomàcia i anteriorment va dirigir una consultoria privada a la qual va contractar l'Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats com a assessora jurídica. Abu Halaweh lluita contra els assassinats per motius d'honor per protegir les dones en situació de risc o vulnerables, així com per eliminar la tortura i els maltractaments en el sistema penitenciari i les comissaries de policia de Jordània.

## Referències

* ↑ «Secretary Clinton To Host the 2011 International Women of Courage Awards», 30-06-2011. Arxivat de l'original el 2011-06-30. [Consulta: 9 març 2017].
* ↑ United Nations High Commissioner for Refugees. «UNHCR».
* ↑ «Copia». Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 5 octubre 2011].
* ↑ «Jordan – Eva Abu Halaweh». Awards. American Women for International Understanding. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2018. [Consulta: 3 juliol 2018].

## Enllaços externs

* US Department of State website.
* Mizan Law Group. Arxivat 2007-03-06 a Wayback Machine.
# Fidela Renom i Soler

Fidela Renom i Soler (Sabadell, 18 de gener de 1891 - Barcelona, 11 de setembre de 1987) fou una defensora de la dona treballadora i una política catalana, la primera dona elegida regidora de l'Ajuntament de Sabadell. Va militar al Círcol Republicà Federal i a Esquerra Republicana de Catalunya.
Acabats els estudis primaris, ingressà a la Institución Libre de Enseñanza, de Sabadell, que dirigia Fabià Palasí. Treballà en el tèxtil com a ordidora i l'1 de febrer de 1934 va ser la primera dona elegida regidora a l'Ajuntament de Sabadell, on va accedir com a membre de la candidatura Coalició d'Esquerres, que integraven el Círcol Republicà Federal (secció local del Partit Republicà Democràtic Federal), del qual era membre, Esquerra Republicana de Catalunya i la Unió Socialista de Catalunya, i que encapçalava Magí Marcé. Ocupà la regidoria d'Assistència Social, des de la qual va emprendre la reforma de la Clínica de Maternologia, va instituir la Diada de la Mare i, sobretot, va crear la Lliga Laica Femenina, amb el propòsit de treballar per l'emancipació de la dona obrera i per crear una consciència femenina lliure de prejudicis religiosos. La Lliga s'encarregà de les escoles bressol, les primeres gratuïtes per a obrers, i creà el primer cos d'infermeres laiques.
Fidela Renom milità en el Círcol Republicà Federal. Formà part de la Societat d'Actes Civils La Emancipación, fundada per Tomàs Viladot, per promoure els enterraments civils, i va ser també una destacada activista del Centre d'Estudis Psicològics, l'entitat dels espiritistes que tant de pes havien tingut abans de la Guerra Civil. El 1939, al final de la guerra civil, Fidela Renom s'hagué d'exiliar a França, on va continuar militant a Esquerra Republicana de Catalunya, i no en tornà fins al 1947: primer, a Sabadell; després, a Barcelona. Van haver de passar quinze anys perquè reprengués les tasques d'assistència social que havia iniciat des de l'Ajuntament el 1934.
Els últims anys, Fidela Renom va viure a la Residència de les Llars Mundet, on col·laborava activament en el periòdic trimestral Mundet-Paradís i formava part del seu consell de redacció. Renom va morir el 1987 a Barcelona i, tal com havia demanat, fou enterrada al departament laic del cementiri de Sabadell.

## Referències

* 1 2 3 Nomenclàtor. «Plaça de Fidela Renom». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 maig 2016].
* ↑ «‘Carrers amb història (IX)’: Fidela Renom, la primera regidora». iSabadell.cat. [Consulta: 21 febrer 2014].
* ↑ Ivern i Salvà, Dolors. «Biografia Fidela Renom i Soler · memoriaesquerra.cat». MemòriaEsquerra.cat i Fundació Josep Irla. [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Santamaria, Antonio. «'Història de Sabadell': Fidela Renom (1891-1987), feminista i primera regidora». iSabadell, 22-01-2017. [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Fidela Renom: Els drets de les dones». Lluitadors.cat. [Consulta: 21 febrer 2014].

## Enllaços externs

* La plaça de Dolors Viñas en el nomenclàtor de Sabadell.
* Fidela Renom Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a memòriaesquerra.cat Arxivat 2015-03-11 a Wayback Machine.
# Xurde Álvarez Fernández

Xurde Álvarez Fernández (Sama, 1973) és un escriptor asturià. La seva novel·la Al fons de la memòria de Déu, traduïda i publicada en català el 2023, explica la història d'una família durant una de les vagues més llargues de la indústria metal·lúrgica asturiana, des del novembre de 1932 a l'agost del 1933.

## Obra publicada
### Narrativa

* De madre a hija. Artnalón Letras, 1996.
* No fondero de l'alcordanza de Dios. Ediciones Trabe, 2004. ISBN 84-8053-310-2
* Si'l temblor niega'l fríu. Ediciones Trabe, 2014. ISBN 978-84-8053-737-7

### Poesia

* La sema. Ediciones Trabe, 1999. ISBN 84-8053-123-1
* Tierra d'esperanza. Ediciones Trabe, 2008. ISBN 84-8053-465-6 i ISBN 978-84-8053-465-9
* La caída. Ediciones Trabe, 2008. ISBN 84-8053-524-5 i ISBN 978-84-8053-524-3
* Lo escrito nel silenciu. Amazon, 2015. ISBN 9781508419693

### Teatre

* Les llames del to llar antiguu. Premi de Teatre 2004 de l'Acadèmia de la Llengua Asturiana. Academia de la Llingua Asturiana, 2005. ISBN 84-8168-377-9

## Referències

* ↑ «El escritor no puede escapar del entorno en el que vive» (en castellà), 03-04-2012. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ «Pablo X. Suárez será el autor invitado este mes al Taller de Llectura n'Asturianu de Corvera». Europa Press, 01-03-2016. [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Mas-Sala, Alba. «Els asturians som molt asturians, però la nostra llengua ens fa vergonya». Núvol, 17-12-2023. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ «Al fons de la memòria de Déu». Llegir en Català. [Consulta: 16 octubre 2023].
# Xupria

Xupria o Shubria fou un regne que es disputaren Assíria i Urartu, al sud-est de Palu i a l'oest del llac Van. Durant tres anys hi va haver fortes hostilitats, segurament en temps del rei d'Urartu Erimena (675 aC-670 aC) i els assiris van cremar la capital Uppumé.

## Referències

* René Grousset, Histoire d'Armenie
# Fides

Fides era la deessa romana de la fe i de la confiança, una virtut bàsica per prosperar. Al seu temple es duien a terme els pactes amb els representants estrangers. Estava representada com una dona jove coronada d'olivera amb una tortuga o una copa a la mà i els seus sacerdots anaven vestits de blanc. Se la invocava en tots els tractes i transaccions comercials. Sembla que va començar sent la personificació d'un atribut de Júpiter i va tenir entitat pròpia des del segle iii aC.
El seu culte requeria l'actuació dels tres flamines maiores, els quals treien l'estàtua en processó pels carrers de la ciutat, amb un carro arrossegat per dos cavalls, i la tornaven al seu sacellum. Per agafar l'estàtua, els sacerdots s'embolcallaven la mà dreta en un drap de lli blanc per tal de no contaminar-la amb impureses i anaven amb el cap velat en senyal de confiança i submissió. Fides era la deïtat que havia fundat l'ordre diví i amb motiu d'aquesta funció era associat amb Júpiter, el guardià de l'ordre jurídic suprem. Aquesta associació i la forma de culte amb tres sacerdots va servir d'argument a Georg Wissowa per demostrar l'existència d'una tríada arcaica de déus romans.
El seu temple estava al turó Capitoli, construït el 254 aC, a prop del de Júpiter, on el senat romà anava a signar tractats amb estats estrangers. Era venerada amb l'expressió Fides Publica Populi Romani. La tradició del culte a Fides amb els tres flamines maiores fou instituïda pel rei Numa Pompili. L'historiador Agàtocles de Cízic va esmentar l'existència d'un temple anterior situat al turó Palatí.Tenia un altre temple compartit amb Spes, que ess va fer arran d'un vot efectuat per Aule Atili Calatí.
En la religió grega hi havia un déu equivalent anomenat Pistis.

## Referències

* ↑ John Paul Adams, "The roman concept of fides", 2009
* ↑ Morgan, 2015, p. 129.
* ↑ Dionís d'Halicarnàs Rhōmaikē archaiologia II.75
* ↑ Valeri Màxim De Factis Dietisque Memorabilibus III.17;Apià "Guerres Civils" 1.16
* 1 2 Platner i Ashby, 1929, p. 209.
* ↑ Titus Livi, Ab urbe condita, 1, 21
* ↑ Platner i Ashby, 1929, p. 493.

## Bibliografia

* Morgan, Teresa. "Roman Faith and Christian Faith: Pistis and Fides in the Early Roman Empire and Early Churches". OUP Oxford, 2015.
* Platner, Samuel Ball; Ashby, Thomas. "A Topographical Dictionary of Ancient Rome", 1929.
# Evolution Studios

Evolution Studios Ltd. és una empresa desenvolupadora de videojocs del Regne Unit. L'empresa va ser creada el 1999 per Martin Kenwright (Digital Image Design) i Ian Hetherington (Psygnosis). L'empresa està situada a Cheshire com a estudi satèl·lit de Bigbig Studios, a Warwickshire.

## Videojocs creats

* MotorStorm
* WRC: Rally Evolved
* World Rally Championship 4
* WRC 3
* WRC II Extreme
* WRC: World Rally Championship

## Enllaços externs

* (anglès) Web d'Evolution Studios
* (anglès) Web de Bigbig Studios
* (anglès) Evolution Studios a GameSpot.com
* (anglès) Evolution Studios Arxivat 2006-06-20 a Wayback Machine. a MobyGames
# Filchneria

Filchneria és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En els seus estadis immadurs són aquàtics i viuen a l'aigua dolça, mentre que com a adults són terrestres i voladors.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Taxonomia

* Filchneria amabilis (Jewett, 1958)
* Filchneria balcarica (Balinsky, 1950)
* Filchneria furcifera (Navàs, 1936)
* Filchneria heteroptera (Wu, C.F., 1938)
* Filchneria irani (Aubert, 1964)
* Filchneria kuenluensis (Šámal, 1935)
* Filchneria mesasiatica (Zhiltzova, 1971)
* Filchneria mongolica (Klapálek, 1901)
* Filchneria nuristica (Brinck, 1950)
* Filchneria olgae (McLachlan, 1875)
* Filchneria shobhaae (Singh & Ghosh, 1969)
* Filchneria tau (Klapálek, 1908)

## Referències

* ↑ Klapálek, 1908 (1907). Wiss. Zool. Botan. Ergebn. 10:61. «Wissenschaftliche Ergebnisse der Expedition Filchner nach China und Tibet ... - Wilhelm Filchner - Google Llibres».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 389-393.
* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:70.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:359.
* Zhiltzova, 1971. Entomol. Obozr. 50(2):196-206.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:228.

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
# Filtre de Wiener

A processament de senyals, el filtre de Wiener és un filtre proposat per Norbert Wiener en la dècada de 1940 i publicat el 1949. El seu propòsit és, utilitzant mètodes estadístics, reduir el soroll present en el senyal d'entrada de tal manera que el senyal de sortida del filtre s'aproximi el més possible (en el sentit quadràtic mitjà) a un senyal desitjat (sense soroll). L'equivalent en temps discret del treball de Wiener va ser derivat independentment per Kolmogórov i publicat el 1941. Per això, la teoria és de vegades referida com teoria de filtratge de Wiener-Kolmogórov.

## Enllaços externs

* WienerFilter a Wolfram
# Filtre de banda eliminada

Un filtre de banda eliminada, filtre suprimeix banda, filtre elimina banda o filtre de rebuig de banda és un filtre electrònic que no permet el pas de senyals amb freqüències compreses entre les freqüències de tall superior i inferior.
Poden implementar-se de diverses formes. Una d'elles consistiria en dos filtres, un filtre passabaix que actuï de límit inferior del filtre elimina banda i un filtre passaalt com a límit superior del filtre elimina banda. Com que tots dos són sistemes lineals i invariants, la resposta en freqüència d'un filtre banda eliminada es pot obtenir com la suma de la resposta passabaix i la resposta passaalt (cal tenir en compte que les dues respostes no han d'estar superposades perquè el filtre elimini la banda que interessi suprimir), això s'implementarà mitjançant un sumador analògic, això es fa habitualment amb un amplificador operacional.
Una altra forma més senzilla, tot i que presenta una resposta en freqüència menys selectiva, seria la de posar el que es coneix com a "circuit trampa". Si unim els dos borns (el considerat actiu i el considerat massa) amb un dipol ressonant LC sèrie o paral·lel, la resposta global seria la d'un filtre eliminador de banda (el mínim de la resposta estaria en la freqüència de ressonància del dipol ressonant.
Aquest tipus de filtre és molt utilitzat en la reproducció d'àudio, en aquest entorn és conegut com a filtre notch, una aplicació que permet obtenir uns rangs de freqüència encara més petits que amb un filtre de banda eliminada convencional. Un exemple d'aquest tipus d'ús seria el cas d'un filtre notch encarregat d'eliminar el rastre de la freqüència del corrent de 60Hz. En aquest cas, el filtre notch actuarà en el rang de freqüències de 59Hz, com a límit inferior, fins a 61Hz, com a límit superior.

## Referències

* ↑ UPCTERM, Terminologia Tècnica Multilingüe. UPC
# Filogènia computacional

La filogènia computacional (Computational phylogenetics en anglès) és l'aplicació de mètodes i programes d'algorismes computacionals a les anàlisis de la filogènia.
L'objectiu és formar un arbre filogenètic que representi una hipòtesi sobre l'antecessor evolutiu d'un grup de gens espècies o altres tàxons. Per exemple aquestes tècniques han estat usades per explorar l'arbre familiar de les espècies d'homínids i les relacions entre gens específics compartits per molts tipus d'organismes.

## Referències

* ↑ Strait DS, Grine FE. (2004). Inferring hominoid and early hominid phylogeny using craniodental characters: the role of fossil taxa. J Hum Evol 47(6):399-452.

## Enllaços externs

* PHYLIP, a freely distributed phylogenetic analysis package
* List of phylogeny programs
* GENOME TREES AND THE NATURE OF GENOME EVOLUTION - Annual Review of Microbiology
# Foment de la Sardana de Banyoles

Foment de la Sardana de Banyoles és una entitat sardanista fundada el 1930 a Banyoles (Pla de l'Estany) per a promoure el ball de la sardana. Després de la guerra civil espanyola fou dissolta i no es va reorganitzar fins al 1978. Va ser impulsada inicialment per Joan Parnau.
Ha promogut iniciatives com la participació en la Festa de Sant Martirià, el tradicional Aplec de la Sardana, els premis Banyoles-Ceret, el programa desenvolupat entre els anys 1989 i 1992 en el marc de l'Olimpíada Cultural, la gegantina rotllana sardanista encerclant l'estany de Banyoles (1998) i la creació de l'Escola de Cobla. Per tot això el 2003 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ «El Foment de la Sardana de Banyoles celebra avui la Festa del Soci». El Punt, 03-03-1990. [Consulta: 29 octubre 2023].
* ↑ Revista de Girona: publicación trimestral de la Excma Diputación Provincial. La Diputación Provincial, 2008, p. 54.
# Font de la Salut

* Per a altres significats, vegeu «Font de la Salut (Tendrui)».
La Font de la Salut és una petita construcció de pedra voltada d'escales i seients pensada com a lloc d'esbarjo als afores de la vila Guissona (Segarra) protegida com a bé cultural d'interès local. La Font de la Salut rep aquest nom per la seva dedicació a la Mare de Déu de la Salut i per les propietats curatives de les seves aigües. Actualment aquesta font està en desús, tot i que l'entorn està preparat com a espai d'esbarjo amb taules, bancs, barbacoes i enllumenat. Hi ha constància que a inicis del segle XX es van trobar monedes i restes de ceràmica, que fan pensar que aquest lloc hauria pogut ser un assentament romà de l'antiga ciutat de Iesso.
És una font de pedra d'un metre i mig d'alçada acabada en forma de semicercle. En sobresurten dues canonades de ferro que funcionen com a boques d'aigua i al centre d'aquestes hi ha una tercera boca d'aigua més grossa que les anteriors. Damunt d'aquests brolladors apareix una inscripció que resa "Font de Ntra. Sra. de la Salut 17--" (per les fons documentals aquesta data deu ser 1773, moment en què es va fer una remodelació de la font). Damunt aquesta inscripció trobem una fornícula tancada amb una reixa blanca, dins la qual hi ha una imatge de la Verge amb el Nen pintada damunt de rajoles. Per acabar, encapçalant la font, trobem una segona inscripció que diu "Restaurada 1914".

## Notes

* 1 2 3 4 «Font de la Salut». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Ferrocarril Transcaspià

El ferrocarril Transcaspià fou una via fèrria estratègica de l'Imperi Rus. El 1880 el general Annenkov va començar la conquesta de les estepes del Turkmenistan a l'est de la mar Càspia i es va construir una línia fèrria des de Krasnovodsk que acompanyava a les tropes i n'assegurava els subministraments. El 1905 es va unir a Taixkent la línia Turksib (Turquestan-Sibèria) que venia del nord, deixant els estats musulmans de l'Àsia central encerclats. De la línia Transcaspià es va fer una branca al sud de Merv, fins a Kushka a la frontera afganesa, com una amenaça per Herat (la línia britànica Quetta-Chaman coneguda com a Sukkur, amenaçava al sud-est a Kandahar).

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, IX, 624