OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nicolás de Tolosa

Nicolas Lucientes Auzorena (Tolosa, 5 de desembre de 1883 – Barcelona, 13 de juny de 1923), fou caputxí i compositor.

## Biografia

Nicolas Lucientes Auzorena nasqué a Tolosa el 5 de desembre de 1883. Amb 18 anys va ingressar al Col·legi de Caputxins de Lekaroz (Navarra) per iniciar els seus estudis eclesiàstics. En paral·lel, començà els estudis musicals conjuntament amb els compositors José Antonio Donostia i Tomás de Elduayen sent condeixebles del professor Ismael Echazarra.
Fou ordenat sacerdot el 1906 a Madrid, i al 1907 marxà a Catalunya on va desenvolupar la seva activitat musical publicant diversos escrits i dirigint l'escolania de l'església de Nostra Senyora de Pompeia de Barcelona. Va desenvolupar a més una tasca musicològica que el va portar a col·laborar amb publicacions especialitzades.
Com a compositor va escriure sobretot música eclesiàstica amb obres per veu, veu i orgue, i orgue sol, i algunes melodies populars per a veu i piano.
Va traspassar el 1923 a Barcelona als 39 anys.

## Obres i publicacions
### Publicacions

Va publicar diversos articles sobre música i litúrgia les revistes Música Sacro-Hispana, Estudios Francicanos, Boletín de Nuestra Señora de Pompeya i Vida Sobrenatural.

### Algunes obres musicals
#### Música litúrgica

Les seves obres musicals eren sobretot composicions religioses per cor i cor i orgue, la majoria publicades a Música Sacro Hispana, Iberia Musical o Musical Emporium-Vda de J.M. Llobet.
- Aurtxo txikia negarrez dago
- Aztanen portalean
- Villancico de las madres que tienen a sus hijos en brazos - [escrit sobre un text de Gregorio Martínez Sierra].

#### Música profana

- “Quince canciones de cuna populares” (1917) - Melodies populars harmonitzades per a veu i piano.
Es conserven obres impreses seves als fons musicals TarC (Fons de la Catedral de Tarragona) i CdE (Fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries).

## Referències

* ↑ «Nicolás de Tolosa».
* 1 2 «Musikaste». Arxivat de l'original el 2016-11-12. [Consulta: 11 novembre 2016].
* ↑ Ondarra, Lorenzo «Tolosa, Nicolás de». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, Madrid: SGAE, 1999, pàg. vol. 10, p. 336.
* ↑ «Euskomedia».
* ↑ «Catàleg musical Eresbil».
* ↑ «Obres de Nicolás de Tolosa a l'IFMuC».
# Nicolás de Jesús Belando

Nicolás de Jesús Belando fou un franciscà descalç i historiador espanyol del segle xviii.
Nasqué a Alacant i entrà a l'orde dels franciscans al convent de Sant Joan de la Rivera. És autor, entre altres obres, algunes inèdites, d'una Historia civil de España y sucesos de la guerra y tratados de la paz desde el año mil setecientos hasta el de mil setecientos treinta y tres (Madrid, 1740-1744), que tracta sobre la Guerra de Successió Espanyola i el tercer volum de la qual fou denunciat per un jesuïta i prohibit el 6 de febrer del 1744 per la Inquisició. El 6 de desembre fou penitenciat per aquesta causa i desterrat de la cort durant quatre anys. Aquest volum fou resumit i comentat en un escrit inèdit de Melchor de Macanaz, qui li notà el que entenia com nombroses omissions, dissimulacions i excessives prudències.

## Bibliografia

* Juan Ruiz de Larrínga, "El P. Fr. Nicolás de Jesús Belando, historiador franciscano descalzo, y sus obras impresas e inéditas", AIA, 8 (1948), 395-405.
# Nezumia convergens

Nezumia convergens és una espècie de peix marí de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.
Els mascles poden assolir 30 cm de llargària total. És un peix d'aigües profundes que viu entre 600-1870 m de fondària. Es troba des del Golf de Califòrnia fins a Xile, incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ Garman, S. «Reports on an exploration off the west coasts of Mexico, Central and South America, and off the Galapagos Islands, in charge of Alexander Agassiz, by the U.S. Fish Commission Steamer Albatross, during 1891, Lieut. Commander Z.L. Tanner, U.S.N., commanding. 26. The fishes». Memoirs of the Museum of Comparative Zoölogy, at Harvard College, Cambridge, Mass., 24, 1899, pàg. 1–431. DOI: 10.5962/bhl.part.27494.
* ↑ Cohen, Daniel M.; Tadashi, lnada. FAO species catalogue (en anglès). Vol.10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date, 1990 [Consulta: 25 abril 2020].
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Nicolas Caussin

Nicolas Caussin (1583, Troyes - 2 de juliol de 1651, París) fou un religiós i teòleg francès. Membre de la Companyia de Jesús des del 1609, el 1637 fou presentat pel cardenal Richelieu al càrrec de confessor del rei Lluís XIII. Caigut en desgràcia poc després per causes desconegudes, fou desterrat a Quimper, a la Bretanya, on romangué fins al 1643, quan, després de morir Richelieu, tornà a París.
Deixà escrites diverses obres de temàtica religiosa en francès i en llatí:
* De eloquentia sacra et humana parallela (1619)
* Tragœdiae sacrae (1621)
* La journée Chrestienne (1633)
* La Cour saincte (1638)
* Traicté de la conduite spirituelle selon l'esprit de S. Francois de Sales (1643)
* Apologie pour les religieux de la Compagnie de Jésus, à la reine régente (1644)
* Réponse au libelle intitulé La Théologie morale des Jésuites (1644)
* Angelus pacis ad principes christianos (1650)
# Nilüfer Göle

Nilüfer Göle (Ankara, 3 d'octubre de 1953) és una sociòloga i escriptora turca. És professora de sociologia a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales, a París. Sociòloga i directora d'estudis a l'École des Hautes Études en Sciences Sociales a París, actualment treballa sobre les modernitats múltiples, l'espai públic i l'islam en un projecte de l'European Research Council. És experta en les repercussions socials de les relacions interculturals i una intel·lectual de referència en la investigació sobre el paper de les dones musulmanes en els països occidentals. És autora de Musulmanas y modernas, velo y civilización en Turquía (Talasa 1995) i Interpretaciones. El islam y Europa (Edicions Bellaterra, 2005), en el qual posa en qüestió la imatge antagònica que enfronta un Occident modern i laic, i un Islam ancorat en la fe i les tradicions.

## Referències

* ↑ https://kidega.com/yazar/nilufer-gole-000662 Arxivat 2020-09-20 a Wayback Machine.
* ↑ «Nilüfer Göle». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Nim Chimpsky

Nim Chimpsky (19 de novembre de 1973 – 10 de març de 2000) fou un ximpanzé i el tema d'un estudi extens de l'adquisició del llenguatge en animals a la Universitat de Colúmbia. El projecte va ser dirigit per Herbert S. Terrace i el psicolingüista Thomas Bever hi va encapçalar l'anàlisi lingüística. El nom del ximpanzé és un joc de paraules que fa referència al lingüista Noam Chomsky, qui afirma que els éssers humans són geneticament predestinats per desenvolupar la facultat lingüística. Encara que normalment va ser anomenat Nim Chimpsky, el seu nom era Neam Chimpsky.
A partir de l'edat de dues setmanes, Nim va ser criat per una família humana en un entorn domiciliari com a part d'un estudi per investigar les idees de Chomsky pel que fa a la particularitat del llenguatge dels éssers humans. El projecte era similar a un estudi anterior que van portar a terme R. Allen i Beatrix Gardner. En aquell experiment, un altre ximpanzé, Washoe, va ser criat com un nen humà. Després de revisar els resultats, Terrace va concloure que Nim imitava símbols de la llengua de signes americana dels seus mestres per tal d'aconseguir una recompensa però no va entendre la llengua ni podia crear frases. Simplement, va fer servir patrons aleatoris fins a rebre una recompensa.

## Referències

* ↑ Radick, Gregory. The Simian Tongue: The Long Debate about Animal Language. University of Chicago Press, 2007, p. 320.
* ↑ «June, 1966: Project Washoe Begins at the University of Reno, in Reno, Nevada». [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ Terrace, Herbert; Petitto, L. A.; Sanders, R. J.; Bever, T. G. «Can an ape create a sentence?». Science, 206, 4421, 23-11-1979, pàg. 891–902. Arxivat de l'original el 22 d’abril 2012. DOI: 10.1126/science.504995. PMID: 504995 [Consulta: 25 gener 2021]. «However objective analysis of our data, as well as those obtained by other studies, yielded no evidence of an ape's ability to use a grammar.» Arxivat 22 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Project Nim - The Untold Story». [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ «On the Myth of Ape Language, Noam Chomsky interviewed by Matt Aames Cucchiaro». [Consulta: 25 gener 2021].

## Enllaços externs

* Resultats de l'experiment (anglès)
* Pàgina de web oficial del documental Project Nim (anglès)
# Nostra Senyora dels Dolors

Nostra Senyora dels Dolors és una església de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església de culte que fa cantó, d'una sola nau amb planta basilical i accés longitudinal. El cos superior apilastrat lateralment rematat en semicercle. Els forats se situen simètricament. Murs de càrrega i volta de cobriment. Pedra a la planta baixa i totxo a la resta. Ràfecs de pedra.

## Història

Fou edificat sobre l'antiga casa Alfageri. L'Altar Major actual és una còpia de l'existent abans de la guerra, obra de Ramon Corcelles (1834).

## Referències

* 1 2 «Nostra Senyora dels Dolors». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Nostra Senyora de les Voltes

Nostra Senyora de les Voltes és una capella del poble de Catllà, a la comuna del mateix nom, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
És a l'angle est del cementiri de Catllà, al Camí de Vallàuria, cantinada amb el Carrer del Salt Gros.
És una petita capella de carrer, que conté únicament el presbiteri, amb l'altar: la zona dedicada als fidels era el carrer mateix. Té la coberta a dos vessants.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «35 - Catllà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Catllà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Nostra Senyora de les Voltes en els ortofotomapes de l'IGN
# Neuendorf

«Neuendorf» té aquests significats: «poble nou». És un topònim freqüent als països de parla alemanya. També existeix el patronimi Neuendorff
# Neue Pinakothek

La Neue Pinakothek (Nova Pinacoteca) és un museu d'art situat a Múnic, Alemanya. Se centra en l'art europeu dels segles xviii i xix. És considerat un dels museus d'art més destacats del Segle XIX en el món. Juntament amb l'Alte Pinakothek i el Pinakothek der Moderne, és una part del "Kunstareal" o districte d'art de Múnic.

## Història

El museu va ser fundat pel rei Lluís I de Baviera a 1853. La col·lecció d'art d'aquest rei havia estat enriquida constantment.
L'anomenada Tschudi Contribution va enviar entre 1905 i 1914 extraordinàries col·leccions impressionistes al museu. Hugo von Tschudi, director de l'Estat col·leccionista va adquirir quaranta-quatre pintures, nou escultures i vint-i dibuixos, la majoria creats per nous artistes francesos.
el 1915 el museu va passar a ser part de l'estat bavarès. L'edifici original va ser destruït durant la Segona Guerra Mundial, però el 1981 es va inaugurar el nou edifici que havia estat dissenyat per Alexander Freiherr von Branca.

## Col·leccions

El museu va expandir les seves col·leccions a més de 3.000 pintures europees des del Classicisme fins al Modernisme. Prop de 400 pintures i 50 escultures són exhibides.
* Pintures internacionals de la segona meitat del segle xviii
* Pintures angleses del segle xviii i principis del xix
* Artistes alemanys del classicisme romà
* Romanticisme alemany
* Biedermeier
* Romanticisme francès
* Deutschrömer
* Pintures artístiques
* Escoles internacionals del segle xviii
* Impressionisme alemany
* Impressionisme francès
* Modernisme de principis del Segle XX
* Escultures

## Vegeu també

* Alte Pinakothek

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Neue Sirene

La revista literària alemanya Neue Sirene (Nova Sirena) ha estat fundada el 1994 i pareix dues vegades per any. La revista està publicant textos d'autors germanòfons i també internacionals, aquests darrers en original junts amb una traducció en alemany. Així, els redactors volen demostrar la "riquesa estilística i temàtica de la literatura contemporànea i internacional". A més, cada número conté fotografies artístiques. Bettina Hohoff és l'editora en cap.
Des del número 21 (2007), Neue Sirene és editada com a sèrie de llibres sota el títol "Literatura Crucial de la Literatura Actual". Es guardava el concepte de barrejar la literatura germanòfona amb textos internacionals. Segons la redacció, tres tipus d'autors són representats:
* autors de llengua materna alemanya, escrivint en alemany,
* autors de llengua materna different, escrivint en alemany, així que
* autors de llengua materna different dels quals els textos són presentats en original i traduïts en alemany.
Neue Sirene pública exclusivament textos inèdits. Aquesta regla val també per als autors cèlebres com Jean Cocteau, Emily Dickinson, Imre Kertész, Eugenio Montale, Sylvia Plath i Rainer Maria Rilke. Cada número té un editorial introductori. Els autors contemporanis són Adonis, Michael Basse, Klaus Ebner, Michael Eisele, İsmet Elçi, Simone Frieling, Helga Gruschka, Claudia Höpfner, Dietrich Krusche, Gellu Naum, Lutz Rathenow, Wolfgang Sréter, Renata Zambrzycka, Liao Yiwu, Bülent Kaçan i altres.

## Enllaços externs

* Pàgina Web de la revista literària Neue Sirene a Alemanya
# Noni Gal

Noni Gal (llatí: Nonius Gallus) era un general romà. Vivia en temps d'August i va prendre part a les operacions a Germània, on va derrotar els trèvers i altres pobles germànics l'any 29 aC, segons Dió Cassi.
Probablement ja havia combatut anteriorment sota bandera de Pompeu contra Juli Cèsar i seria el mateix Noni que menciona Plutarc quan parla de la guerra civil del 49-48 aC.

## Referències

* ↑ Gallus, Nonius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 228
# Número 5

Número 5 és el títol d'un quadre famós pintat l'any 1948 per Jackson Pollock, pintor estatunidenc conegut per la seva contribució al moviment expressionista abstracte.
Als anys quaranta, artistes com Pollock, Mark Rothko, Willem de Kooning i Barnett Newman van conduir l'art cap a una nova direcció. Les seves contribucions van donar nom a un moviment nou batejat com Expressionisme abstracte pel crític Robert Coates. Aquest moviment artístic es va desenvolupar als Estats Units, especialment a la ciutat de Nova York, i el Número 5 n'és un dels màxims representants,a més de ser d'una de les obres més influents en les avantguardes del segle xx.
L'obra és una interpretació de l'angoixa i les emocions que vivia l'artista a mitjans dels anys quaranta en el context de la segona guerra mundial. És característic d'aquest estil l'ús del llenç sense cap mena de marc que delimitin la pintura, així com les línies uniformes. La manca de pinzells i ordre mostren la llibertat de l'artista per crear una obra basada en les seves emocions. La gamma de colors vermells, grocs, blaus, blancs i grisos remarquen l'opacitat que es vivia en aquella època.

## Descripció

Pintura elaborada amb esmalts sintètics i pintures a l'oli sobre un tauler de fibra. Mesura 1.3×2.6 m. Hi predominen els colors groc i marró en una distribució que recorda una forma de niu.
L'autor va fer servir per a la creació la tècnica del "dripping". És a dir, va emprar una tècnica que consisteix a col·locar un tauler de gran a terra i deixar regalimar la pintura amb l'ajut de pinzells o llaunes foradades mentre l'artista caminava i saltava al voltant del llenç. Les obres es pintaven des dels quatre costats, per això no tenien dret ni revés fins al final.

## Història

En un primer moment va ser propietat de Samuel Irving Newhouse Jr i va ser disposada al museu d'art modern (MOMA) fins que va ser venuda a David Geffen.
D'acord amb el New York Times, l'any 2006 va ser venuda a l'empresari mexicà David Martinez per un preu de 140 milions de dòlars (cosa que la converteix en una de les pintures més cares de la història), fet després negat pels advocats de Martinez.

## Referències

* ↑ «No. 5, 1948 | Jackson Pollock». [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ «'No. 5, 1948', la pintura de Pollock que dio origen al «action painting»» (en castellà), 26-11-2019. [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ Pollock-ciencias. «Jackson Pollock~Un nuevo enfoque: Number 5», 07-05-2012. [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ «Number 5, 1948 by Jackson Pollock». [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ 20minutos. «Pollock, el pintor más caro de la historia: 140 millones de dólares por un cuadro» (en castellà), 03-11-2006. [Consulta: 27 gener 2020].
# Oconto (Nebraska)

Oconto és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 141 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oconto tenia 141 habitants, 65 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 259,2 habitants per km².
Dels 65 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 35,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 34.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.583 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 13.377 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 17,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oconto». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oconto». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Notropis nazas

Notropis nazas és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Notropis nazas» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Notropis ozarcanus

Notropis ozarcanus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* 1 2 «Notropis ozarcanus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Simons, Andrew M. & Mayden, Richard L. (1997): Phylogenetic Relationships of the Creek Chubs and the Spine-Fins: an Enigmatic Group of North American Cyprinid Fishes (Actinopterygii: Cyprinidae). Cladistics 13(3): 187-205.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nycticeius

Nycticeius és un gènere de ratpenats vespertiliònids, format per només tres espècies. Algunes autoritats inclouen algunes altres espècies del Vell món dins el gènere, però recents estudis genètics demostren que el gènere està format exclusivament per espècies del Nou món.

## Taxonomia

* Nycticeius aenobarbus (Temminck, 1840)
* Nycticeius cubanus (Gundlach, 1861)
* Nycticeius humeralis (Rafinesque, 1818)
** Nycticeius humeralis humeralis (Rafinesque, 1818)
** Nycticeius humeralis mexicanus (Davis, 1944)
** Nycticeius humeralis subtropicalis (Schwartz, 1951)

## Estat de conservació

Totes tres espècies apareixen a la Llista Vermella de la UICN.

## Referències

* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
* ↑ Nycticeius (TSN 180021) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* ↑ Nycticeius (en anglès). Encyclopedia of Life.
* ↑ UICN (anglès)
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :