OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vigilante Shit

"Vigilante Shit" és una cançó escrita i gravada per la cantant i compositora estatunidenca Taylor Swift per al seu àlbum Midnights (2022). Produït per Swift i Jack Antonoff, té una producció minimalista basada en ritmes trap, baixos lleugers i tons electrònics, i tambors polsants. Líricament, la cançó és una declaració de venjança "noirista", apuntant a un enemic i anima a altres dones a fer el mateix. "Vigilante Shit" va assolir el nou lloc al Billboard Global 200 i es va situar entre els 10 millors al Canadà, Malàisia, les Filipines i els Estats Units. Va ser inclòs a la llista de concerts de la sisena gira de concerts de Swift, The Eras Tour (2023).

## Referències

* ↑ Brown, Helen «Taylor Swift review, Midnights: Her darkest and most cryptic album yet». The Independent, 21-10-2022 [Consulta: 21 octubre 2022].
* ↑ Lipshutz, Jason (October 21, 2022). «Every Song Ranked on Taylor Swift's 'Midnights'». Billboard. Arxivat de l'original el October 21, 2022.
* ↑ Procell, Carlie; Bravo, Veronica. «Visualizing Taylor Swift Eras Tour's epic 44-song set list and tracking its surprises» (en anglès americà), 31-03-2023. [Consulta: 5 abril 2023].
# Serguéievka (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Serguéievka».
Serguéievka (en rus: Сергеевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2018 tenia 3.323 habitants. Pertany al districte rural de Partizanski.

## Referències

* ↑ Официальный сайт администрации Партизанского района
# Dcheira

Dcheira (àrab: الدشيرة, ad-Dxayra; amazic: ⴷⵛⵉⵔⴰ) és un localitat del Sàhara Occidental ocupat pel Marroc, qui l'ha integrat en la província d'Al-Aaiun de la regió de Laâyoune-Sakia El Hamra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 509 persones.

## Referències

* ↑ Dcheira a Openstreetmap.org
* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Prefecte de l'aigua

Prefecte de l'aigua (en llatí Praefectus aquarum) era el magistrat encarregat del manteniment i funcionament dels aqüeductes a l'antiga Roma.
Durant la república la feina la van fer ocasionalment els censors i habitualment els edils. August va establir l'ofici de curador (curator); els curadors (curatores) eren coneguts com a prefectes de l'aigua, amb considerable autoritat, acompanyats sempre de dos lictors, tres esclaus, un secretari, i altres funcionaris.
En temps de Nerva i Trajà un cos de 460 esclaus eren empleats permanentment a les ordes dels curatores o prefectes en la reparació dels aqüeductes; aquestos esclaus es dividien en públics (establerts per Marc Vipsani Agripa quan va ser edil) i cesaris (establerts per Claudi) i al seu torn estaven subdividits en villici, encarregats dels conductes, els castellari, encarregats dels castella (dins i fora de la ciutat), els circuitores que donaven voltes per examinar l'estat dels treballs i els treballadors; el silicarii, encarregats dels paviments de les conduccions; i els tectores, paletes dels aqüeductes en general. Tots aquests treballadors esclaus, i altres lliures eren en conjunt anomenats aquarii.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Aquaeductus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 10 maig 2022].
# Paradoxa de Galileu

La paradoxa de Galileu és una demostració d'una de les propietats dels conjunts infinits. El caràcter paradoxal es dona per posar en dubte el principi que el tot és major que qualsevol de les seves parts.
En el seu últim treball científic, Dues noves ciències, Galileo Galilei va fer dues afirmacions aparentment contradictòries sobre els nombres enters positius. Primer, alguns nombres tenen la propietat de ser un quadrat perfecte (això és el quadrat d'un enter, des d'ara anomenat simplement quadrat), mentre que uns altres no la tenen. Per això, el conjunt de tots els nombres, incloent-hi tant als quadrats com als no quadrats, ha de ser major que el conjunt dels quadrats. No obstant això, per cada quadrat hi ha exactament un nombre que és la seva arrel quadrada, i per cada nombre hi ha exactament un quadrat. Per tant, no pot haver-hi més d'un tipus que d'un altre. Aquest és un dels primers exemples, encara que no el primer, de demostració a través d'una funció bijectiva.
En els seus cèlebres "Diàlegs" Galileu va arribar a la conclusió que els conceptes de menor, igual i major només s'aplicaven a conjunts finits, i no tenien sentit aplicats a conjunts infinits. Al segle xix, Georg Cantor, usant els mateixos mètodes, va demostrar que a pesar que el resultat de Galileu era correcte si s'aplicava als nombres enters, o fins i tot als racionals, la conclusió general no era certa: alguns conjunts infinits són majors que uns altres, en el sentit que no es poden relacionar en una correspondència biunívoca. No obstant això, és notable que Galileu hagi demostrat que el nombre de punts en un segment és el mateix que en un segment una mica més gran, encara que, per cert, no va arribar a la demostració de Cantor sobre l'existència de diversos infinits ni al concepte de nombre transfinit. En aquella època Galileu estava indicant les contradiccions en les paradoxes de Zenó per obrir camí a la seva teoria matemàtica del moviment.

## Referències

* ↑ «Euclides, Nociones comunes Libro I». www.euclides.org. Arxivat de l'original el 24 d'octubre de 2016. [Consulta: 3 desembre 2016].
Galileo Galilei, Dialogues Concerning Two New Sciences. Traduït a l'anglès per H. Crew and A.de Salvio. New York, Macmillan, 1914. Consultat en línia el 2/12/2016. http://oll.libertyfund.org/titles/753#Galileu_0416_136

## Vegeu també

* Paradoxa
* Hotel infinit
* Teoria de conjunts
* Infinit
# Cementiri Somei

El cementiri Somei (染井霊園, Somei Reien) és un cementiri públic situat a la zona de Komagome, al barri de Toshima de Tòquio. És el més petit dels cementiris metropolitans de Tòquio. Va ser establert com a cementiri l'1 de setembre de 1874 sobre les antigues terres de la família Takebe. L'àrea abasta gairebé 7 ha, sent destinades a cementiris unes 3 ha, aproximadament. La gestió del cementiri va a càrrec de l'Associació de Parcs Metropolitans de Tòquio.
L'adreça és 5-5-1 Komagome, barri de Toshima, 170-0003, Tòquio. Es troba a prop de les estacions de Sugamo i Komagome.

## Descripció

És el més petit de tots els cementiris metropolitans, té una àrea de 67.911 metres quadrats, dels quals l'àrea de cementiri és de 35.339 metres quadrats. El terreny és majoritàriament pla, en el qual el cementiri, que compta amb una sèrie de camins arbrats, va combinant amb petites plantacions esporàdiques de cirerers, que es troben arreu del cementiri, i d'altres arbres antics que conformen el paisatge. Es troba en una àrea tranquil·la, allunyada del trànsit, coneguda pels seus cirerers per fer el hanami a la primavera.
A la zona oest hi ha els temples Honmyō-ji i Jigen-ji a causa de la gran tomba de la família Iwasaki que hi ha adjacent al cementiri.
Té una zona de cementiri d'estrangers.

## Història

Durant el període Edo, les terres que ocupa avui el cementiri havien estat propietat de la família Takebe del clan Hayashida. Sobre els cirerers del cementiri, hi ha una varietat de cirerers coneguts amb el nom de «someiyoshino». Sembla que a l'època Edo hi havia molts jardiners establerts en aquesta àrea, i es diu qua al final del període va vendre la seva varietat de cirerers amb el nom «yoshino» i finalment va rebre amb el què actualment es coneixen. Ja durant l'era Meiji, les terres van ser transferides a la prefectura de Tòquio, que va establir-les com a cementiri l'1 de setembre de 1874. El 1889 la propietat va ser traspassada a la ciutat de Tòquio i l'any 1935 va rebre el seu nom actual.

## Tombes

Al cementiri hi ha les tombes d'aquests personatges, entre d'altres:
* Takamura Kōun (1852-1934), escultor
* Loduska J. Wirick (1856-1914), missioner cristià
* Kuga Katsunan (1857-1907), periodista
* Okakura Tenshin (1862-1913), crític d'art i filòsof
* Iwamoto Yoshiharu (1863-1942), educador
* Wakamatsu Shizuko (1864-1896), escriptora i traductora
* Futabatei Shimei (1864-1909), escriptor, traductor i crític literari
* Fukuda Hideko (1865-1927), feminista socialista
* Yuki Somei (1875-1957), pintor d'estil japonès
* Takamura Kōtarō (1883-1956), escultor i poeta
* Takamura Chieko (1886-1938), artista
* Mizuhara Shūōshi (1892-1981), poeta

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Somei Cemetery» (en anglès). Oficina de Construcció del Govern Metropolità de Tòquio. [Consulta: 17 novembre 2020].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Somei Cemetery Map» (en anglès). Associació de Parcs Metropolitans de Tòquio. [Consulta: 18 novembre 2020].
* 1 2 «Somei Cemetery». Go Tokyo. [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ «Somei Cemetery» (en anglès). Find a Grave. [Consulta: 18 novembre 2020].
# Museu Arqueològic Nacional (Albània)

El Museu Arqueològic Nacional (en albanès: Muzeu Arkeologjik Kombëtar ne Tirane) és un museu arqueològic i nacional a la ciutat de Tirana, a Albània. Afiliat a l'Institut d'Arqueologia de l'Acadèmia de Ciències d'Albània, el museu alberga exposicions de temps prehistòrics i històrics fins a l'edat mitjana. També és responsable de dur a terme nombroses expedicions arqueològiques al país i és l'entitat dominant de diversos altres museus al país, com el Museu Arqueològic de Durrës. Compta amb una biblioteca d'uns 7200 volums.

## Referències

* ↑ Salzman, Michael (2003). The World of Learning 2004 (54 ed.). Europa Publications, Routledge. p. 44. ISBN 1-85743-182-0.
# Sete Sóis Sete Luas

El Festival Sete Sóis Sete Luas, en 2006 en la seua XIV edició és promogut per una xarxa cultural de prop de 30 ciutats de 8 països distints: Cap Verd, Espanya, França, Grècia, Israel, Itàlia, Marroc i Portugal.
Realitza projectes de música popular, de teatre de carrer, d'arts plàstiques, aconseguint involucrar a grans figures de la cultura europea i mediterrània, com Emir Kusturica o Jovanotti.
Ha rebut el suport dels programes de la Unió Europea Calidoscopi (1993, 1998), Cultura2000 (1999, 2003, 2004) i Interreg IIIB Medocc (2005) per la dimensió europea i la qualitat cultural del projecte.
Els presidents d'honor del Festival eren els Premis Nobel José Saramago i Dario Fo. La XXIII Edició de 2015 se celebrà a Tavernes de la Valldigna.

## Referències

* ↑ Sete Sóis Sete Luas al web de tavernes.es
* ↑ «Kusturica prepara una película inspirada en Cyrano de Bergerac tras su gira musical: El cineasta actuó anoche en Tavernes de la Valldigna con su grupo No smoking» (en castellà). El País, 16-07-2000.
* ↑ «Jovanotti». Arxivat de l'original el 2017-08-02. [Consulta: 2 agost 2017].
* ↑ History al web del festival
* ↑ Tavernes de la Valldigna acoje la XXIII edición del Festival Sete Sóis Sete Luas, El Periódico, 10 d'agost de 2015

## Enllaços externs

* Página oficial del festival
# Dačov Lom

Dačov Lom és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1333.
# Pongrácovce

Pongrácovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1297.
# Paradoxa de Jevons

La paradoxa de Jevons (/ˈdʒɛvənz/), afirma que a mesura que el perfeccionament tecnològic augmenta l'eficiència amb la qual s'utilitza un recurs, és més probable un augment del consum de l'esmentat recurs. I per tant, la paradoxa de Jevons implica que la introducció de tecnologies amb major eficiència energètica poden, al final, augmentar el consum total d'energia.
La paradoxa va ser introduïda pel matemàtic i economista anglès William Stanley Jevons, en la seua obra La pregunta sobre el carbó, de 1865. Va observar que les millores tecnològiques que augmentaven l'eficiència de l'ús del carbó van provocar un augment del consum de carbó en una àmplia gamma d'indústries. Va argumentar que, contràriament a la intuïció comuna, no es podia confiar en el progrés tecnològic per reduir el consum de combustible. La qüestió ha estat reexaminada pels economistes moderns que estudien els efectes de rebot del consum de la millora de l'eficiència energètica. A més de reduir la quantitat necessària per a un ús determinat, la millora de l'eficiència també redueix el cost relatiu d'utilitzar un recurs, la qual cosa n'augmenta la quantitat demandada. Això pot contrarestar (fins a cert punt) la reducció de l'ús de la millora de l'eficiència. A més, la millora de l'eficiència augmenta els ingressos reals i accelera el creixement econòmic, augmentant encara més la demanda de recursos. L'efecte Jevons es produeix quan predomina l'efecte de l'augment de la demanda, i la millora de l'eficiència es tradueix en una taxa més ràpida d'utilització dels recursos.
Hi ha un debat considerable sobre la mida del repunt de l'eficiència energètica i la rellevància de l'efecte Jevons per a la conservació de l'energia. Alguns rebutgen l'efecte, mentre que d'altres es preocupen que pot ser contraproduent perseguir la sostenibilitat augmentant l'eficiència energètica. Alguns economistes ambientals han proposat que els guanys d'eficiència s'acompanyin amb polítiques de conservació que mantenen el cost d'ús igual (o superior) per evitar l'efecte Jevons. Les polítiques de conservació que augmenten el cost d'ús (com ara el límit i el comerç o els impostos ecològics) es poden utilitzar per controlar l'efecte rebot.
Encara que Jevons es va centrar originalment en el carbó, el concepte s'ha estès des d'aleshores a altres recursos, per exemple, l'ús d'aigua. L'efecte Jevons també es troba en la socio-hidrologia, en la paradoxa del desenvolupament segur anomenada efecte embassament, on la construcció d'un embassament per reduir el risc d'escassetat d'aigua pot agreujar aquest risc, ja que una major disponibilitat d'aigua condueix a més desenvolupament i, per tant, més consum d'aigua.

## Vegeu també

* Llei de Wirth
* Residu

## Referències

* ↑ Lladó, Salvador. La bossa o la vida. Tigre de Paper Edicions. ISBN 978-84-16855-61-2.
# Cementiri Nou de Calonge

El Cementiri Nou de Calonge (Baix Empordà) és una construcció del segle xix protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Està edificat en el Pla, a tocar de l'antiga carretera de Calonge a Palamós. El recinte, orientat al sud, és de planta gairebé rectangular. La senzilla façana mostra la portalada i dues finestres laterals d'arc de mig punt amb una motllura al capdamunt. El conjunt queda rematat per petites arcuacions ornamentals i, al centre, una creu. El parament és bicolor: els motius decoratius grisos sobre el fons blanc. L'interior s'estructura per mitjà d'un gran passadís central, amb nínxols a banda i banda, i al fons l'austera capella del Sant Crist. Són de destacar els dos mausoleus d'estil neogòtic a costat i costat de l'esglesiola. A la part del darrere d'aquestes construccions hi ha l'espai dedicat a cementiri civil. Tot el conjunt està ordenadament enjardinat.

## Història

Al segle xviii es trasllada el cementiri de l'església de Sant Martí als afores, al barri de Sant Nazari, però a finals del XIX també s'abandona per edificar el que s'utilitza actualment. Data de l'any 1899, segons consta a la porta de ferro forjat. Cal remarcar algunes làpides obra de l'escultor local Antoni Delgado.

## Referències

* «Cementiri Nou de Calonge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 abril 2012].
# Keller

«Keller» té aquests significats:
* Toponímia:
** Keller (Texas), població dels Estats Units a l'estat de Texas
** Keller (Virgínia), població dels Estats Units a l'estat de Virgínia
* Biografies:
** Al Keller (1920, Alexander, Nova York), pilot estatunidenc de curses automobilístiques
** Bill Keller (1949), periodista estatunidenc director executiu de The New York Times
** Fabienne Keller (Sélestat, 1959) política alsaciana
** Gottfried Keller (Zuric, 1819 – 1890) escriptor suís
** Kasey Keller (Olympia, 1969), futbolista estatunidenc que ocupa la posició de porter
** Klete Keller (Las Vegas, Estats Units, 1982), nedador estatunidenc
** Helen Keller (Alabama, Estats Units, 1880 - 1968), activista, escriptora i professor a ...
** Jennifer Keller personatge de ficció de la sèrie Stargate Atlantis interpretada per l'actriu Jewel Staite
** Richard Keller, personatge fictici del videojoc d'acció en primera persona Half-Life: Decay
* Miscel·lània: Helen Keller in Her Story, documental estatunidenc dirigit per Nancy Hamilton el 1954
# Astilleros Españoles

Astilleros Españoles S.A., coneguda per les sigles AESA, fou una empresa drassana espanyola, creada en 1969 per la fusió de les drassanes privades basques, Compañía Euskalduna de Construcción Naval i la Sociedad Española de Construcción Naval (La Naval de Sestao) i la pública Astilleros de Cádiz.
Va ser creada per poder competir amb la construcció de grans vaixells petroliers. Al juliol de l'any 2000, AESA es va fusionar amb les drassanes públiques militars Empresa Nacional Bazán, donant lloc a IZAR.

## Referències

* ↑ «ASTILLEROS ESPAÑOLES. CÁDIZ 1969-2000». Arxivat de l'original el 2015-11-15. [Consulta: 11 abril 2015].

## Enllaços externs

* Astilleros Españoles S.A. Part I (1969/1982)
# Museu Gotoh

El Museu Gotoh (五島美術館, Gotō Bijutsukan) és un museu privat al districte Kaminoge de Setagaya al sud-oest de la perifèria de Tòquio (Japó). Va ser inaugurat l'any 1960, mostrant la col·lecció privada de Keita Gotō, president de la companyia Tokyu Group. Avui en dia, la col·lecció està centrada al voltant de la selecció original d'obres d'art clàssiques japoneses i xineses com pintures, escrits, artesania i objectes arqueològics, completada per una petita col·lecció de peces d'art coreà Exhibeix diversos objectes considerats com a Tresors Nacionals o Propietats Culturals Importants. L'exhibició canvia diverses vegades per anys, amb obertures especials a la primavera i la tardor. Un jardí amb una casa de te, estancs i petites estàtues budistes està ubicat al costat del museu.

## Referències

* ↑ Museu Gotoh. The Gotoh Museum Guide (en japonès / anglès), maig 2007.

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Museu Gotoh
* «Museu Gotoh» (pàgina web) (en japonès). [Consulta: 30 abril 2009].
# Setge d'Aurenja
## Antecedents

Alfons Jordà va succeir el seu germà Bertran de Tolosa el 1112 i el 1113 els nobles de Tolosa van cridar Guillem IX d'Aquitània per lluitar contra el nou comte, que va ser educat al comtat de Sant Gèli del marquesat de Provença, ja que Tolosa havia estat ocupada per Guillem IX d'Aquitània, fins que Felipa de Tolosa el va abandonar el 1116 i es va retirar a l'abadia de Fontevraud, mentre Guillem es dirigia a la Península per lluitar contra els almoràvits al costat d'Alfons el Bataller a la batalla de Cutanda, i en la seva absència els nobles van revoltar-se, oferint el comtat a Alfons Jordà.
El 1122, Guillem, amb l'ajut del vescomte de Narbona i del comte de Barcelona va intentar reprendre el comtat de Tolosa, sense aconseguir derrotar els aliats Alfons el Bataller, que assetjava Larida.

## El setge

Alfons Jordà fou assetjat a Aurenja el 1123 per Guillem IX d'Aquitània i Ramon Berenguer III de Barcelona, però les milícies tolosanes van aconseguir de deslliurar-lo, tot i la destrucció de la catedral i dur-lo a Tolosa, on fou rebut en triomf.

## Conseqüències

Guillem IX d'Aquitània va infructuosament seguir reclamant el comtat de Tolosa, i després el seu fill Guillem X d'Aquitània i després la seva neta Elionor d'Aquitània.

## Referències

* 1 2 Simonde Sismondi, Jean-Charles-Léonard. The French Under the Merovingians (en anglès). W&T Piper, 1850, p. 228.
* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. Alpha, 1962, p. 142.
* ↑ Cheyette, Fredric L. Ermengard of Narbonne and the World of the Troubadours (en anglès). Cornell University Press, 2004, p. 25. ISBN 0801489253.
# Dcraw

dcraw és un programa de codi obert capaç de llegir diversos formats RAW d'imatges i convertir-los en formats PPM i TIFF. Està escrit per Dave Coffin en ANSI C. A causa de la naturalesa propietària dels formats Raw, dcraw s'actualitza sovint per donar suport a nous models de càmeres digitals. Ha estat usat, i continúa sent usat, com base per a nombroses aplicacions raw (visors i convertidors), ja que també és lliure per al seu ús comercial.

## Motivació

La majoria dels fabricants de càmeres proporcionen programari de descodificació d'imatge en cru per a les seves càmeres, que és gairebé sempre propietari, i sovint sense suport un cop deixen de fabricar un model de càmera. Aquests formats de fitxer tampoc solen estar documentats, i un fabricant (Nikon) fins i tot encripta una porció de les dades en el seu format d'imatge en cru, en un intent d'impedir al programari de tercers accedir-hi.
Donat aquesta abundància de formats d'imatge en cru sempre en expansió, amb suport incert i incoherent per part dels fabricants, preocupa molts als fotògrafs que les seves imatges en cru valuoses es puguin tornar illegibles quan les aplicacions i els sistemes operatius exigits siguin obsolets.
En contrast al programari de descodificació patentat, dcraw destaca per la seva simplicitat, portabilitat, i consistència, com expressa el seu autor: " Aquesta és la meva missió: Escriure i mantenir un programa en ANSI C que descodifica qualsevol imatge en cru de qualsevol càmera digital a qualsevol ordinador que executi qualsevol sistema operatiu. "
La natura de codi oberta de dcraw és crucial per assegurar aquesta universalitat: fins i tot si el seu autor perd interès per desenvolupar el programari, o en sostenir un model particular de càmera, ja que els usuaris interessats són lliures d'estendre'l. Això ajuda a assegurar que al futur serà possible descodificar formats d'imatge en cru a què es dona suport, fins i tot després que les càmeres que el produïen siguin obsoletes.
Un altre benefici de dcraw és que sovint produeix imatges de més qualitat que el programari d'imatge en cru de què es proveïx el fabricant. Això és perquè dcraw utilitza algoritmes de processament d'interpolació i imatge actuals amb tots els formats a què dona suport, mentre que molts paquets patentats utilitzen algoritmes més vells o escrits a correcuita i de poc òptimitzats.

## Referències

* ↑ Larry Strunk. «The RAW Problem». OpenRAW, 19-03-2006. Arxivat de l'original el 2007-12-10. [Consulta: 6 agost 2008].

## Vegeu també

* RAW - Imatges en cru que contenen la totalitat de les dades de la imatge tal com ha estat captada pel sensor digital
* UFRaw - Aplicació que pot llegir i manipular imatges en cru, generades per moltes càmeres digitals.
* Rawstudio - Programa de codi obert capaç de manipular imatges en cru des de càmeres digitals.
s

## Enllaços externs

* Manpage en català Arxivat 2008-08-09 a Wayback Machine.
* (anglès) lloc oficial Arxivat 2016-10-19 a Wayback Machine.
* (castellà) Tutorial de DCRAW