OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trichogypsia

Trichogypsia és un gènere d'esponja calcària de la familia Trichogypsiidae. Aquest gènere va ser descrit per primera vegada per Herbert James Carter el 1871.

## Taxonomia

El gènere inclou diverses espècies,
* Trichogypsia alaskensis
* Trichogypsia incrustans
* Trichogypsia villosa

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Trichogypsia Carter, 1871. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164183 on 2021-03-09
# El Pedró (Catllaràs)

El Pedró és una muntanya de 1.764 metres que es troba entre els municipis de Castell de l'Areny i de La Pobla de Lillet, a la comarca catalana del Berguedà.
Al cim s'hi troba un vèrtex geodèsic (referència 284087001).

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# El Pedró (Cercs)

El Pedró és una muntanya de 2.080 metres que es troba entre els municipis de Cercs i de Fígols, a la comarca catalana del Berguedà.
# Trojan Records

Trojan Records és una discogràfica anglesa, creada per Lee Gopthal el 1967, que produeix i distribueix grans èxits internacionals de ska, skinhead reggae, reggae, dub, i dancehall des dels anys 60. Posteriorment va enfocar el seu treball a la realització de recopilatoris (Box Set) de grups i artistes clàssics.

## Referències

* ↑ «Trojan Label Discography - UK - 45cat». [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «Trojan Records» (en anglès). [Consulta: 8 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Triggiano

Triggiano és un municipi italià, situat a la regió de la Pulla i a la Ciutat metropolitana de Bari. El 2022 tenia una població estimada de 26.065 habitants.

## Referències

* ↑ «Puglia (Italy): Provinces and Communes» (en anglès), 1 gener 2022. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Tumasgiu Maria Alfonsi

Tumasgiu Maria Alfonsi (Moncale, 1863- 1947) fou un sacerdot i escriptor cors. El 1878 va entrar a l'Orde de Sant Domènec i fou professor de teologia i filosofia. Va publicar poemes a la revista A Muvra amb el pseudònim U Babbuziu.

## Obres

* Il dialetto corso nella parlata balanina
* Fiori di mucchiu

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2009-02-12 a Wayback Machine.
# Eleccions a governador de Tòquio de 1947

Les eleccions a governador de Tòquio de 1947 van ser les primeres eleccions democràtiques per elegir al Governador de Tòquio des de la fundació del càrrec. Es van celebrar un 5 d'abril de 1947. Va guanyar el fins aleshores governador Seiichirō Yasui, qui es va presentar com a independent, amb un estret marge de vots contra el candidat socialista, Daikichirō Tagawa.

## Antecedents

Com ja s'ha dit abans, aquestes van ser les primeres eleccions democràtiques a governador de Tòquio de la història. Fins aleshores, els governador o alcaldes de Tòquio havien estat nomenats per les autoritats del govern. Amb la creació de la metropolis de Tòquio, la qual aglutinava l'antiga prefectura de Tòquio i el municipi de Tòquio, sota l'autoritat de la nova llei local es va procedir a fer eleccions a governador de Tòquio el qual faria les voltes de governador de la prefectura i alcalde de la ciutat. Des de 1943, any en què es formà el nou districte metropolità de Tòquio, va haver-hi fins a set governadors nomenats pel govern o les forces americanes d'ocupació sense cap elecció. Seiichirō Yasui, candidat guanyador de les eleccions de 1947 ja va ser governador de Tòquio per eixe mètod.

## Resultats

| Partit | Candidat | Vots | % |
| Independent | Seiichirō Yasui | 705.040 | 48,17 |
| Partit Socialista del Japó | Daikichirō Tagawa | 615.622 | 42,06 |
| Aliança del Socors de Guerra | Yoshio Oyama | 50.086 | 3,42 |
| Partit Democràtic | Chōtarō Fukuda | 42.242 | 2,89 |
| Partit dels Treballadors del Japó | Shōnosuke Hashimoto | 18.665 | 1,28 |
| Independent | Tatsusaburō Hibi | 16.492 | 1,13 |
| Nou Partit del Japó | Torayoshi Tanno | 10.962 | 0,75 |
| Partit Internacional del Japó | Tōryuu Kijima | 4.601 | 0,31 |

## Referències

* 東京都統計年鑑
* 東京都知事選 - 過去の選挙 - 朝日新聞デジタル
* ↑ Amb el suport del PLJ i el PD
# Tot el que sobra

Tot el que sobra fou una falla plantada per Mossén Sorell - Corona en 2015. La falla va ser dissenyada pel graffiter valencià Escif, del grup XLF.
El projecte va ser presentat en novembre de 2014, presentant com esbós un vell vehicle deixat caure. El cotxe, un Lancia Delta model antic, és el mateix model del de l'alcaldessa de València Rita Barberà, que va ser motiu d'escarni a les xarxes socials quan Compromís per València denunciara que havia estat abandonat durant anys a l'aparcament de l'ajuntament. La falla naix amb intenció crítica, recuperant l'esperit originari de les falles. El cadafal va estar format per diferents figures separades i no tenia remat. Entre els ninots, a banda d'una reproducció del cotxe de Barberà, hi hagué dos automòbils més, bicicletes, contenidors de fem, i altres elements que en falles són apartats del carrer per a deixar espai per als cadafals. En la crema es va voler fer una semblança entre un acte vandàlic i enviar un missatge sobre diferents realitats de la Ciutat de València i la vinculació d'esta amb les falles i el foc.
Una altra característica del projecte de Mossén Sorell - Corona per a l'exercici de 2015 és que no es va presentar als premis d'Enginy i Gràcia de la Junta Central Fallera, per decisió presa en Junta General.

## Referències

* ↑ Corona presenta 'Todo lo que sobra', su proyecto con Escif notícia a Las Provincias del 14 de novembre de 2014 (castellà)
* 1 2 3 4 ¿La falla del coche de Rita? notícia a El Mundo del 18 de novembre de 2014 (castellà)
* ↑ Rita Barberá retira el coche que tenía aparcado en el Ayuntamiento 23 años notícia a Valencia Plaza del 22 d'agost de 2014 (castellà)
* 1 2 3 Así ardió la falla de Escif (con el coche de Rita Barberá incluido) notícia a Valencia Plaza del 26 de març de 2015 (castellà)
* ↑ Escif reinventará la Falla Corona en 2015 article a Gràffica del 4 de juny de 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* Llibret de falla Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Trichophysetis

Trichophysetis és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Trichophysetis acutangulalis Hampson 1903
* Trichophysetis aurantidiscalis Caradja 1934
* Trichophysetis bipunctalis Caradja 1925
* Trichophysetis cretacea (Butler, 1879)
* Trichophysetis crocoplaga Lower 1903
* Trichophysetis drancesalis (Walker 1858)
* Trichophysetis flavimargo (Warren, 1897)
* Trichophysetis fulvifusalis Lower 1903
* Trichophysetis gracilentalis (Swinhoe, 1890)
* Trichophysetis hampsoni South 1901
* Trichophysetis metamelalis Hampson 1899
* Trichophysetis microspila (Meyrick, 1894)
* Trichophysetis neophyla (Meyrick, 1884)
* Trichophysetis nesias (Meyrick, 1886)
* Trichophysetis nigricincta (Hampson 1893)
* Trichophysetis nigridiscalis Warren 1895
* Trichophysetis nigripalpis Warren 1896
* Trichophysetis obnubilalis (Christoph 1881)
* Trichophysetis poliochyta Turner 1911
* Trichophysetis preciosalis Guillermet 1996
* Trichophysetis pygmaealis Warren 1896
* Trichophysetis rufoterminalis (Christoph, 1881)
* Trichophysetis umbrifusalis Hampson 1912
* Trichophysetis whitei Rebel, 1906

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 9 gener 2019].
# El triomf de Miquel Strogoff

El triomf de Miquel Strogoff (títol original en francès: Le Triomphe de Michel Strogoff) és una pel·lícula franco-italiana de Victor Tourjansky estrenada el 1961. Ha estat doblada al català.

## Argument

Michel Strogoff, coronel de mitjana edat, accepta, a petició de l'emperadriu, protegir sense semblar-ho, el nebot d'aquesta: Sergi de Bachenberg.
El jove oficial inexpert manarà un regiment en una perillosa expedició contra Khiva. De camí Michel Strogoff troba Tatiana, una misteriosa artista que intenta seduir-lo després d'empenye'l per arribar a temps per ajuntar-se a l'expedició. Les relacions tenses entre Michel Strogoff i Sergi de Bachenberg que no aprecia aquesta vigilància no milloren la situació. Que busca doncs Tatiana, aquesta fosca? Qui són els enemics de Michel Strogoff? Sergi de Bachenberg es mostrarà a l'altura de les seves ambicions?

## Repartiment

* Curd Jürgens: Michel Strogoff
* Claude Titre: Igor Vassiliev
* Capucine: Tatiana
* Pierre Massimi: Sergi de Bachenberg
* Albert Pierjac: Ivan
* Daniel Emilfork: Ben Routh
* Valéry Inkijinoff: Amektal
* Raymond Gérôme
* Henri Nassiet
* Simone Valère: l'emperadriu

## Al voltant de la pel·lícula

Aquest film és una adaptació cinematogràfica lliure de la famosa novel·la de Jules Verne. El guió va ser adaptat per Jean-Jules Verne, net de l'autor.
Destacar que la filmografia del director Victor Tourjansky inclou ja un Michel Strogoff mut del 1926.

## Referències

* ↑ esadir.cat. El triomf de Miquel Strogoff. esadir.cat.
* ↑ «Le triomphe de Michel Strogoff». The New York Times.
# Brueghel

Brueghel és el nom dels següents personatges:

## Arbre genealògic de la família

| | | | | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | Pieter Brueghel el Vell | | | | |
| Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Pieter Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell | Jan Brueghel el Vell |
| | | | | | | | | | | | | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | Ambrosius Brueghel | | | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Jan Brueghel el Jove | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | Anna Brueghel | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove | David Teniers el Jove |
| | | | | | | | | | | | | | | | | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel | Abraham Brueghel |
# Historia de nuestro cine

Historia de nuestro cine és un programa de televisió setmanal d'Espanya que s'emet els divendres a les 22:00h. en La 2 de TVE.
L'espai ha rebut la Medalla a la labor de promoció del cinema en la 71a. edició (2016) del lliurament de Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics (CEC).

## Format

Estrenat al maig de 2015 es tracta d'un programa cinematogràfic que projecta grans títols del cinema espanyol des dels anys 30 fins a l'actualitat. Presentat per Elena Sánchez Sánchez, coordinat per l'historiador cinematogràfic Luis E. Parés i dirigit per Francisco Quintanar, l'espai compta amb un equip habitual d'experts que introdueix i contextualitza cada pel·lícula. Cada setmana es completa amb un col·loqui on hi participen col·laboradors fixos al costat de figures rellevants del cinema que tinguin relació amb les pel·lícules programades durant aquesta setmana.
En el seu inici les pel·lícules es programaven en funció de blocs temporals: els dilluns es projectaven pel·lícules filmades en les dècades trenta i quaranta; els dimarts les rodades en els cinquanta i seixanta; els dimecres en els anys setanta; els dijous en els anys vuitanta i els divendres en els noranta. Les cinc pel·lícules emeses per setmana tenien un nexe comú que servia com a fil conductor (per exemple "Comèdia", "Cinema de terror", "Cinema bèl·lic"...). Abans de la projecció s'emetia una presentació en la qual la presentadora i un especialista cinematogràfic abordaven aspectes argumentals, tècnics i històrics. Tot il·lustrat amb imatges d'arxiu sobre el llargmetratge, el director i l'any en què es va realitzar. El divendres es completava la programació amb un col·loqui final de 60 minuts moderat per Elena S. Sánchez en el qual participen col·laboradors fixos del programa i convidats relacionats amb el cinema i les pel·lícules projectades durant la setmana.
Des d'octubre de 2018 l'espai va modificar la seva freqüència, fent-la setmanal, en aproximar-se l'emissió de la pel·lícula número 1.000 -prevista al març de 2019- data inicialment programada per a la finalització del programa. D'aquesta manera Historia de nuestro cine s'emet els divendres a partir de les 22:00h programant dues pel·lícules i incloent un col·loqui d'aproximadament 20 minuts de durada.

## Vegeu també

* Cine de barrio
* Versión española
* Nuestro cine

## Referències

* ↑ Eduardo Fernández. «Historia de nuestro cine se queda en el pasado de TVE» (en castellà), 29-08-2018. [Consulta: 15 octubre 2019].
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 2015». Cercle d'Escriptors Cinematogràfics. Arxivat de l'original el 2021-02-13. [Consulta: 18 febrer 2018].
* ↑ http://www.fotogramas.es/Noticias-cine/La-historia-del-cine-espanol-cada-noche-en-La-2 Historia de nuestro cine. Revista Fotogramas, mayo 2015
* ↑ Morales, Fernando, La 2 de TVE se convierte en la biblioteca del cine español. Diario El Pais, 6 mayo 2015
* ↑ Palomo, Miguel Ángel «La 2 reducirá ‘Historia de nuestro cine’ a un programa semanal» (en castellà). , 29-08-2018 [Consulta: 15 octubre 2019].
* ↑ «Historia de nuestro cine» (en castellà), 05-05-2015. [Consulta: 15 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Diomedes (escoliasta)

* Aquest article tracta sobre el comentarista a Dionisi de Tràcia. Si cerqueu el gramàtic llatí, vegeu «Diomedes el Gramàtic».
Diomedes (en grec antic: Διομήδης σχολαστικός, 'Diomedes el Gramàtic') va ser un escoliasta grec d'època desconeguda.
És conegut per uns escolis a la gramàtica de Dionisi de Tràcia. No obstant això, només tres manuscrits (Baroccianus 116, Vaticanus gr. 240, Marcianus gr. 489) atribueixen els escolis a Diomedes; la resta (principalment, el Vindobonensis gr. 240 i el Havniensis 1965) els atribueixen a un cert Melamp. Aquesta dualitat es podria deure al fet que un dels dos fos deixeble de l'altre i fes servir les seves notes, o bé que fossin condeixebles d'un mateix mestre.
Segons Smith, Diomedes podria haver escrit sobre Homer, atès que l'esmenta un escoliasta d'Homer.

## Referències

* ↑ «Diomedes 13». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «Diomedes». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown, & Comp., 1867, p. 1026.
# UM2003-03-E:AgAuCuZn

El UM2003-03-E:AgAuCuZn és un mineral de la classe dels elements natius. L'expressió alternativa de la fórmula: (Cu$_{2.5}$Au$_1$Ag$_{0.5}$) ₄Zn. És un mineral extraterrestre descobert a la Lluna.

## Classificació

El UM2003-03-E:AgAuCuZn es troba classificat en el grup 1.AB.10 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements; A per a Metalls i aliatges intermetàl·lics i B per a Família del Zinc-llautó; el nombre 10 correspon a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

El UM2003-03-E:AgAuCuZn és un mineral de fórmula química (Cu,Au,Ag)₄Zn. La fórmula empírica, però, és més complexa: (Cu$_{2.6}$Au$_{0.8}$Ag$_{0.5}$)$_{3.9}$Zn$_{1.1}$, (Cu$_{2.76}$Au$_{0.83}$Ag$_{0.48}$)$_{4.07}$Zn$_{0.93}$, (Cu$_{2.77}$Au$_{0.89}$Ag$_{0.35}$)$_{4.01}$Zn$_{0.99}$.

## Formació i jaciments

S'ha descrit a la Lluna.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mindat (anglès)

## Bibliografia

* - Mokhov A.V., Kartashov P.M., Bogatikov O.A. (2007) Moon under a microscope, - Moscow, Nauka, p.128 (in Rus.)
# The Legend of Mother Sarah

The Legend of Mother Sarah (沙流羅, Sarura) és una sèrie manga escrita per Katsuhiro Otomo i il·lustrada per Takumi Nagayasu. Va ser publicada per la revista Young Magazine de Kōdansha. Ha estat llicenciada en anglès per Dark Horse Comics a l'Amèrica del Nord, en francès per Delcourt a França, en castellà per Norma Editorial a Espanya, en italià primer per Play Press Publishing i després per Panini a Itàlia, en portuguès per Meribérica a Portugal, i en alemany per Carlsen Comics a Alemanya. La conformen 7 volums publicats entre el 1990 i el 2004.

## Personatges principals

* Sarah: Protagonista de l'obra, és una mare combativa a la recerca dels seus infants.
* Tse Tse: Mercader ambulant que acompanya la Sarah.

## Referències

* ↑ «The Legend of Mother Sarah: Tunnel Town TPB». Dark Horse Comics. [Consulta: 25 febrer 2009].
* ↑ «Mother Sarah 01. Retour sur Terre» (en francès). Delcourt. Arxivat de l'original el 2009-05-09. [Consulta: 25 febrer 2009].
* ↑ «La leyenda de Madre Sarah (Nueva edición) N° 01» (en castellà). Planetacomics.com. [Consulta: 25 febrer 2009].
* ↑ «De Mother Sarah a Akira», 01-01-2001.
* ↑ «Presente e futuro da edição de manga em Portugal». Jornal de Notícias, 03-01-2009.
* ↑ Sarah, Bd.1, Spuren im Sand (Taschenbuch) (en alemany). ASIN 3551729018.

## Enllaços externs

* The Legend of Mother Sarah (manga) a l'Enciclopèdia d'Anime News Network (anglès)
# Cristina Llovera

Cristina Llovera Rossell (nascuda l'1 d'octubre de 1996 a Andorra la Vella) és una corredora andorrana. Va competir als Jocs Olímpics d'estiu de 2012 en els 100 metres femenins on va ser eliminada a la ronda preliminar. Llovera va ser la participant més jove de la competició d'Atletisme. El 2016 una lesió la va privar de repetir aquella experiència als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro. Dos mesos abans de l'esdeveniment va tenir una espondilosi, una petita fractura en una vèrtebra, que la va deixar sense opcions.

## Referències

* ↑ «IAAF: Cristina LLOVERA | Profile». iaaf.org. [Consulta: 30 abril 2018].
* ↑ «Cristina LLOVERA - Olympic Athletics | Andorra» (en anglès). International Olympic Committee, 25-06-2016.
# Ctenomys rosendopascuali

Ctenomys rosendopascuali és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de la província de Córdoba (Argentina). Té una llargada de cap a gropa de 160-177 mm (mascles) o 159-166 mm (femelles). No se sap amb certesa si fou descrit formalment. L'espècie fou anomenada en honor del paleontòleg argentí Rosendo Pascual.

## Referències

* ↑ James L. Patton; Ulyses F. J. Pardiñas; Guillermo D'Elía Mammals of South America, Volume 2: Rodents. University of Chicago Press, 2015, p. 866. ISBN 022616960X.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 308. ISBN 978-0801893049.
# Ctenomys sociabilis

Ctenomys sociabilis és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família dels ctenòmids. És endèmic de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Bidau, C.; Lessa, E.; Ojeda, R. Ctenomys sociabilis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 agost 2014.
# Ctenomys scagliai

Ctenomys scagliai és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de la província de Tucumán (Argentina). Se sap molt poca cosa sobre el seu hàbitat i la seva història natural, en gran part perquè fins ara només se l'ha trobat en una sola localitat. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del naturalista argentí Galileo Juan Scaglia.

## Referències

* ↑ Bidau, C.; Lessa, E.; Ojeda, R. Ctenomys scagliai. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 febrer 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 360. ISBN 978-0801893049.
# Efímeres

Ephemera és un gènere d'insectes de l'ordre dels efemeròpters, coneguts com a efímeres. Aquests insectes s'identifiquen per la presència de tres cercs, l'abdomen clapejat, les ales que van del blanc al groc, les venes de les ales molt marcades.

## Taxonomia

El gènere Ephemera inclou 70 espècies:
* Ephemera annandalei Chopra, 1937
* Ephemera axillaris Navás, 1930
* Ephemera blanda Traver, 1932
* Ephemera brunnea Hubbard & Peters, 1978
* Ephemera compar Hagen, 1875
* Ephemera consors Eaton, 1892
* Ephemera danica Müller, 1764
* Ephemera diffusa Chopra, 1937
* Ephemera distincta Hubbard, 1982
* Ephemera duporti Lestage, 1921
* Ephemera expectans (Walker, 1860)
* Ephemera formosana Ulmer, 1920
* Ephemera fulvata Navás, 1935
* Ephemera glaucops Pictet, 1843
* Ephemera guttulata Pictet, 1843
* Ephemera hainanensis You & Gui, 1995
* Ephemera hasalakensis Hubbard, 1983
* Ephemera hongjiangensis You & Gui, 1995
* Ephemera howarthi Cockerell, 1908
* Ephemera hsui You & Gui, 1995
* Ephemera immaculata Eaton, 1871
* Ephemera innotata Navás, 1922
* Ephemera japonica McLachlan, 1875
* Ephemera javana Navás, 1930
* Ephemera jianfengensis You & Gui, 1995
* Ephemera kirinensis Hsu, 1937
* Ephemera koshunensis Matsumura, 1931
* Ephemera lankensis Hubbard, 1983
* Ephemera lineata Eaton, 1870
* Ephemera longiventris Navás, 1917
* Ephemera lota Navás, 1934
* Ephemera maoyangensis You & Gui, 1995
* Ephemera media Ulmer, 1936
* Ephemera mooiana McCafferty, 1971
* Ephemera nadinae McCafferty & Edmunds, 1973
* Ephemera nathani Hubbard, 1982
* Ephemera nigroptera Zhou, Gui & Su, 1998
* Ephemera nimia Navás, 1915
* Ephemera orientalis McLachlan, 1875
* Ephemera parnassiana Demoulin, 1958
* Ephemera pictipennis Ulmer, 1924
* Ephemera pictiventris McLachlan, 1904
* Ephemera pieli Navás, 1934
* Ephemera posticus (Banks, 1914)
* Ephemera pramodi Dubey, 1972
* Ephemera pulcherrima Eaton, 1892
* Ephemera purpurata Ulmer, 1920
* Ephemera quadriguttata Lestage, 1927
* Ephemera remensa Eaton, 1892
* Ephemera romantzovi Kluge, 1988
* Ephemera rufomaculata Xhou & Zheng, 2003
* Ephemera sachalinensis Matsumura, 1931
* Ephemera sauteri Ulmer, 1912
* Ephemera separigata Bae, 1995
* Ephemera serica Eaton, 1871
* Ephemera shengmi Hsu, 1937
* Ephemera simulans Walker, 1853
* Ephemera soanica Ali, 1967
* Ephemera spilosa Navás, 1936
* Ephemera strigata Eaton, 1892
* Ephemera supposita Eaton, 1883
* Ephemera transbajkalica Tshernova, 1973
* Ephemera traverae Spieth, 1938
* Ephemera triplex Traver, 1935
* Ephemera varia Eaton, 1883
* Ephemera vulgata Linnaeus, 1758
* Ephemera wanquanensis You & Gui, 1995
* Ephemera wuchowensis Hsu, 1937
* Ephemera yaoshani Hsu, 1937
* Ephemera zettana Kimmins, 1937

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 novembre 2021].
* ↑ «IRMNG - Ephemera Linnaeus, 1758». [Consulta: 4 novembre 2021].
Viccionari
# Els Pallerols (Mont-ros)

Els Pallerols és un indret del terme de la Torre de Cabdella, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme de Mont-ros.
Està situat a llevant de la Coma de Mont-ros, i del poble d'aquest nom, al sud-oest de la Roca de Rovellosa i al nord-oest de la Collada dels Pedregals, a la dreta del barranc de les Basses.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eleccions legislatives islandeses de 1953

Les eleccions legislatives islandeses de 1953 es van dur a terme el 28 de juny d'aquest any per a escollir als membres de l'Alþingi. El més votat fou el Partit de la Independència i Ólafur Thors fou primer ministre d'Islàndia d'un govern de coalició amb els progressistes.

## Resultats electorals

Resultats de les eleccions legislatives d'Islàndia del 28 de juny de 1953
| Partits | Partits | Vots | % | Escons | +/- |
| | Partit de la Independència (Sjálfstæðisflokkurinn) | 28,738 | 37.1 | 21 | +2 |
| | Partit Progressista (Framsóknarflokkurinn) | 16,959 | 21.9 | 16 | -1 |
| | Partit Socialista (Sósíalistaflokkurinn) | 12,422 | 16.0 | 7 | -2 |
| | Partit Socialdemòcrata (Alþýðuflokkurinn) | 12,093 | 15.6 | 6 | -1 |
| | Partit de la Preservació Nacional (Þjóðvarnarflokkurinn) | 4,667 | 6.0 | 2 | +2 |
| | Altres | 2,531 | 3.3 | 0 | 0 |
| Total (participació 89,9%) | Total (participació 89,9%) | 77.410 | 100 | 52 | |
| Font: Recursos electorals a Internet ||||||