OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clàssica de Sant Sebastià 1984

La Clàssica de Sant Sebastià 1984, 4a edició de la Clàssica de Sant Sebastià, és una cursa ciclista que es va disputar el 16 d'agost de 1984 sobre un recorregut de 244 km. El vencedor final fou el suís Niki Rüttimann (La Vie Claire), que s'imposà a l'esprint a l'alemany Raimund Dietzen (Teka) i el català Celestí Prieto.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Niki Rüttimann (SUI) | La Vie Claire | 6h 11' 10" |
| 2 | Raimund Dietzen (GER) | Teka | m. t. |
| 3 | Celestí Prieto (ESP) | Reynolds | m. t. |
| 4 | Dominique Garde (FRA) | Peugeot | m. t. |
| 5 | Josep Recio (ESP) | Kelme | m. t. |
| 6 | Iñaki Gastón (ESP) | Reynolds | m. t. |
| 7 | Faustino Rupérez (ESP) | Zor | m. t. |
| 8 | Eduardo Chozas (ESP) | Zor | m. t. |
| 9 | Robert Millar (GBR) | Peugeot | m. t. |
| 10 | Ángel Camarillo (ESP) | Zor | m. t. |

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2005-12-20 a Wayback Machine.
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a museociclismo.it Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Comitè Consultiu de Bretanya

El Comitè Consultiu de Bretanya fou un organisme creat l'11 d'octubre de 1942 pel prefecte de Bretanya Jean Quenette de 25 membres, com a òrgan de treball que segons el seu article 2, tenia com a missió estudiar, assessorar, presentar suggeriments sobre qualsevol cosa de caràcter cultural, lingüístic, folklòric i, en general, que pugui interessar a les tradicions i la vida intel·lectual de Bretanya. Havia estat precedit per una crida dels Comitès d'Amics de Bretanya, creats als cinc departaments, i aprovats per uns 200 consells municipals.
Això volia dir que no tenia cap poder de decisió ni d'execució (contràriament a la voluntat d'un parlament provincial segons la percepció dels nacionalistes bretons). La voluntat dels seus membres, tant els membres del Partit Nacional Bretó (Yann Fouéré, Yann-Vari Perrot, François Taldir-Jaffrenou) com dels resistents (André Dezarrois, membre d'OCM, Joseph Martray de la xarxa Défense de la France) era transformar el comitè assessor en una veritable assemblea regional. Cap dels membres era escollit popularment, sinó nomenats per Vichy o pels nazis. Els seus estatuts no foren aprovats fins al 1944.
Van coordinar la seva acció amb la de les innumerables agrupacions culturals per aconseguir algunes concessions en matèria lingüística. Ho aprofitarien per a obrir una escola en bretó a Plistin (Bro Dreger), dirigida per Yann Kerlann, un deixeble de Yann Sohier. L'ús del bretó fou introduït a l'administració, així com a segona llengua al batxillerat, i alhora s'inicià el reciclatge en bretó dels mestres de primària. També enviaria a Philippe Pétain el projecte d'un Statut pour la province de Bretagne dans le cadre de la France, una mena de futura constitució autònoma, però no va obtenir cap resposta de Vichy.

## Bibliografia

* Hervé Le Boterf, La Bretagne sous le Gouvernement de Vichy, éd. France-Empire
* Yvonnig Gicquel, Le Comité consultatif de Bretagne, Imprimeries Simon, 1957.
* Ferran Palau i Martí (1997) Bretanya Pagès Editors Lleida.
* Xosé M. Núñez Seixas (1998) Movimientos nacionalistas en Europa en el siglo XX Ed. Síntesis, Col. Historia Universal Contemporánea, 26 Madrid.
# Comitè Científic per la Investigació a l'Antàrtida

El Comitè Científic per la Investigació a l'Antàrtida (en anglès: Scientific Committee on Antarctic Research o SCAR) és un comitè del Consell Internacional per la Ciència fundat el 1958. El Comitè s'encarrega d'iniciar, desenvolupar i coordinar la investigació científica a l'Antàrtida. Així mateix també proporciona consell científic a les reunions consultives del Tractat Antàrtic i a altres organitzacions, en aplicació de la ciència i la conservació que afecta a la gerència de l'Antàrtida i de l'oceà Antàrtic. Nombroses recomanacions que ha realitzat aquest comitè s'ha incorporat en els instruments del tractat.
Un comitè executiu escollit pels delegats és responsable de l'administració quotidiana de l'SCAR no obstant això la seva secretaria està situada a l'Institut d'Investigació Polar Scott, situat a la població britànica de Cambridge. El comitè executiu abasta al president i quatre vicepresidents. La secretaria del Comitè està formada per un Director executiu, un Oficial executiu i un ajudant administratiu.
L'any 2002 el Comitè fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional pels treballs desenvolupats pel Comitè en la protecció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Scientific Committee on Antarctic Research (SCAR)» (en anglès). International Science Council. [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ «Scientific Committee on Antarctic Researc (SCAR)». Scott Polar Research Institute Review, 2022, pàg. 34.
* ↑ «Premio Príncipe de Asturias de Cooperación Internacional 2002» (en castellà). Fundación Princesa de Asturias. [Consulta: 9 agost 2024].

## Enllaços externs

* Comitè Científic per la Investigació a l'Antàrtida - Lloc web oficial
# Coll de les Voltes

El Coll de les Voltes és una collada dels contraforts nord-orientals del Massís del Canigó, a 1.831,2 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals de Fillols i de Taurinyà, tots dos a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
Està situat a la zona sud-est del terme de Fillols, a llevant de la Jaça del Roc, i al sud de la zona central-occidental del de Taurinyà, a la regió de Balaig.

## Referències

* ↑ El Coll de les Voltes en els ortofotomapes de l'IGN
# Comtat d'Armagh

El comtat d'Armagh (gaèlic Ard Mhacha, d'ard "alt" i Mhacha, nom d'una divinitat cèltica) és un dels sis comtats d'Irlanda que formen part d'Irlanda del Nord. Limita al nord amb el Lough Neagh, a l'est amb el comtat de Down, al sud amb el comtat de Louth a la República d'Irlanda i a l'oest amb el comtat de Tyrone i el comtat de Monaghan.

## Geografia

El riu Blackwater fa de frontera amb el comtat de Tyrone. El riu Bann creua Armagh de nord a est, fins a desembocar al llac Neagh. Les muntanyes del comtat són les Silver Guillion, Carrigatuke i Camlough. Hi ha també nombroses illes a la zona del llac Neagh, com les illes de COney, Padian o Derrywarragh.

## Divisió administrativa

Els britànics l'han dividit en tres districtes:
* Districte d'Armagh
* Districte de Newry i Mourne
* Districte de Craigavon

## Baronies

* Armagh
* Fews Lower
* Fews Upper
* Oneilland East
* Oneilland West
* Orior Lower
* Orior Upper
* Tiranny

## Ciutats i viles

* Newry (una part es troba al Comtat de Down)
* Craigavon, inclou:
** Lurgan
** Portadown
* Armagh
* Bessbrook
* Keady
* Richhill
* Tandragee
* Crossmaglen
* Markethill
* Mullavilly/Laurelvale
* Poyntzpass
* Acton
* Annaghmore
* Annahugh
* Aughanduff
* Ardress
* Ballymacnab
* Bannfoot
* Belleeks
* Blackwatertown
* Bleary
* Broomhill
* Camlough
* Clonmore
* Charlemont
* Cladymore
* Creggan
* Cullaville
* Cullyhanna
* Darkley
* Derryadd
* Derryhale
* Derrymacash
* Derrymore
* Derrynoose
* Derrytrasna
* Dromintee
* Drumnacanvy
* Edenaveys
* Forkill
* Hamiltonsbawn
* Jonesborough
* Killean
* Killylea
* Kilmore
* Lislea
* Lisnadill
* Loughgall
* Loughgilly
* Madden
* Maghery
* Meigh
* Middletown
* Milford
* Mountnorris
* Mullaghbawn
* Mullaghbrack
* Mullaghglass
* Newtownhamilton
* Scotch Street
* Silverbridge
* Tartaraghan
* Tynan
* Whitecross

## Personatges il·lustres

* Ian Paisley
* Seamus Mallon
* Frank Aiken
* Brian Boru

## Galeria d'imatges

* Vista de Slieve Gullion
* South Armagh
* Forkhill
* Emain Macha
* Castell de Moyry
* Pedra de Killnasaggart Stone, 700 aC
* Catedral presbiteriana de Sant Patrici
* Armagh
* Vila de Markethill
* La part de Newry al comtat d'Armagh
* Plaça Cardenal O'Fiach a Crossmaglen
* Castell de Gosford, vora Markethill

## Enllaços externs

* Notes on County Armagh
* Selected Monuments in County Armagh
# Coma del Port (Benés)

La Coma del Port és una coma pertanyent a l'antic terme de Benés, de l'Alta Ribagorça, unit actualment al municipi de Sarroca de Bellera, del Pallars Jussà. Està situada a la vall alta del riuet del Port d'Erta, a l'extrem nord-oest del terme municipal. La coma està tancada al nord-oest per la carena de la Pica Cerví de Durro (nord) i del Cap dels Vedats d'Erta, al nord-est pel Port d'Erta, i al sud-est per la Pica de Cerví.
# Sanatorni "Rodnik"

Sanatorni "Rodnik" (en rus: Санаторий «Родник») és un poble (un possiólok) de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 36 habitants. Pertany al districte municipal de Khvalinsk.

## Referències

* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2018-01-25.
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». Arxivat de l'original el 2018-01-15.
# Sant Antoni de Pàdua de Serentill

Sant Antoni de Pàdua de Serentill és una capella barroca de Lladurs (Solsonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una petita capella adossada a la masia de Serentill, situada entre camps de conreu i bosc al pla de Montpol de Lladurs. La capella alberga en el seu interior un retaule d'estil barroc policromat i daurat amb decoració en relleu. El retaule presenta una estructura formada per una predel·la i dos pisos dividits en tres carrers on es troben les caselles o compartiments. Al primer pis hi ha tres caselles amb fornícules i al pis superior només la casella del carrer central té una fornícula rematada per un frontó entretallat. Les diferents caselles estan dividides amb columnes, tot i que algunes no es conserven i els nivells se separen per motllures.

## Referències

* ↑ «Sant Antoni de Pàdua de Lladurs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 agost 2021].
# Sant Antoni de Pàdua de les Torres

Sant Antoni de Pàdua de les Torres és la capella del mas de les Torres, del terme municipal de Sant Quirze Safaja, al Moianès.
Està situada en el sector meridional del terme, a la dreta del Tenes, a prop i a llevant del punt quilomètric 3 de la carretera C-1413b.

## Bibliografia

* GAVÍN, Josep M. Vallès Oriental. Barcelona: Arxiu Gavín i Editorial Pòrtic, 1990 (Inventari d'esglésies, 23). ISBN 84-7306-410-0.

## Enllaços externs

* Les Torres en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# San Leucio

Sant Leucio és una frazione del municipi de Caserta, a la regió de Campània, al sud d'Itàlia. És més notable per a un complex desenvolupat al voltant d'una fàbrica de seda d'edat, inclosos en la llista de llocs Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1997.
Es troba a 3,5 km al nord-oest de Caserta, a 145 m sobre el nivell del mar.

## Referències

* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/549
# Sandra Santanyes i Murillo

Sandra Santanyes i Murillo (Sabadell, 10 de gener de 1978) és una ex-ciclista de muntanya, de carretera i ciclocròs catalana, activa des de 1990 a 2018.

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2004
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2005
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2007
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2010
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2011
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2013
** 1a a la Copa Catalana Internacional
* 2015
** Campiona d'Espanya en Marató
* 2017
** 1a a la Copa Catalana Internacional

## Palmarès en ciclocròs

* 2015-2016
** 1a al Trofeu Joan Soler

## Referències

* ↑ «Sandra Santanyes Murillo». enciclopedia.cat. [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «Sandra Santanyés se proclama por sexta vez campeona de España de bike maratón». ruedalenticular.com, 21-09-2015 [Consulta: 17 setembre 2017].
* ↑ «Sandra Santanyes se retira» (en castellà). MountainBiker.es, 28-09-2018. [Consulta: 12 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Blog Personal Arxivat 2017-09-17 a Wayback Machine.
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Comunitat de comunes Sausseron Impressionnistes

La Comunitat de comunes Sausseron Impressionnistes (oficialment: Communauté de communes Sausseron Impressionnistes) és una Comunitat de comunes del departament de la Val-d'Oise, a la regió de l'Illa de França.
Creada al 2002, està formada per 15 municipis i la seu es troba a Vallangoujard.

## Municipis

* Arronville
* Auvers-sur-Oise
* Butry-sur-Oise
* Ennery
* Épiais-Rhus
* Frouville
* Génicourt
* Hédouville
* Hérouville-en-Vexin
* Labbeville
* Livilliers
* Menouville
* Nesles-la-Vallée
* Vallangoujard
* Valmondois

## Referències

* ↑ CC Sausseron Impressionnistes
# Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre

La Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre (oficialment: Communauté de communes de Hanau-La Petite Pierre) és una Comunitat de comunes del departament del Baix Rin, a la regió del Gran Est.
Creada al 2017, està formada 38 municipis i la seu es troba a Bouxwiller.

## Municipis

* Bischholtz
* Bosselshausen
* Bouxwiller
* Buswiller
* Dossenheim-sur-Zinsel
* Erckartswiller
* Eschbourg
* Frohmuhl
* Hinsbourg
* Ingwiller
* Kirrwiller
* Lichtenberg
* Lohr
* Menchhoffen
* Mulhausen
* Neuwiller-lès-Saverne
* Niedersoultzbach
* Obermodern-Zutzendorf
* Obersoultzbach
* Petersbach
* La Petite-Pierre
* Pfalzweyer
* Puberg
* Reipertswiller
* Ringendorf
* Rosteig
* Schalkendorf
* Schillersdorf
* Schœnbourg
* Sparsbach
* Struth
* Tieffenbach
* Uttwiller
* Weinbourg
* Weiterswiller
* Wimmenau
* Wingen-sur-Moder
* Zittersheim

## Referències

* ↑ CC de Hanau-La Petite Pierre
# Condino

Condino és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.518 habitants. Limitava amb els municipis de Bagolino (BS), Breno (BS), Brione, Castel Condino, Cimego, Daone, Storo i Tiarno di Sopra.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Cimego i Brione creant així el nou municipi de Borgo Chiese, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giorgio Butterini | Llista cívica |
# Clòdia Pulcra Tèrcia

Clòdia Pulcra Tèrcia (llatí: Clodia Pulchra Tertia) va ser la gran de les tres filles d'Api Claudi Pulcre i Cecília Metel·la Baleàrica, pares també de tres fills mascles.
Es va casar amb Quint Marci Rex, cònsol l'any 68 aC, i per aquest motiu també era anomenada Clodia Marcii. Es diu que va ser abandonada pel seu germà Publi. De fet està en discussió el nombre de germanes de Publi Clodi.

## Referències

* ↑ Plut. Cic. 29; D. C. 35.17.
* ↑ Plut. Cic. 29; Cic. Fam. 1.9.
* ↑ Smith, Willam (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 762.
# Sant Antoni de la Borda de l'Andreuet

Sant Antoni de la Borda de l'Andreuet era una capella del poble de Sorpe, pertanyent al terme municipal d'Alt Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme de Sorpe.
Actualment és desapareguda.

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.

## Enllaços externs

* Sant Antoni de la Borda de l'Andreuet en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Claude Vignon

Claude Vignon (Tours, 19 de maig de 1593- París, 10 de maig de 1670) fou un pintor, gravador i il·lustrador francès.

## Referències

* ↑ «Claude Vignon». Granc Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 28 gener 2015].
# Cléder

Cléder (en bretó Kleder) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 3.781 habitants. A l'inici del curs 2007 el 25,7% dels alumnes del municipi eren matriculats a la primària bilingüe.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4.544 | 4.275 | 3.923 | 3.928 | 3.801 | 3.641 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Yves Guillou | Divers droite |
| 1995-2008 | Jean-Luc Uguen | Divers gauche |
| 2008- | Gérard Danielou | Divers droite |

## Referències

* ↑ (francès) Ofis ar Brezhoneg: Enseignement bilingue
# Sant Esteve d'Olzinelles

Sant Esteve d'Olzinelles és una església parroquial situada dins el terme municipal de Sant Celoni (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Aquesta església depenia del monestir benedictí de Sant Cugat del Vallès.

## Descripció

És un edifici religiós amb una façana de l'any 1786. És de paredat, arrebossada i emblanquinada. A la portada hi ha una porta rectangular, amb motllura de petites dimensions. Al damunt hi ha una cornisa i un arc ressaltat, formant un frontó, decorat amb una creu senzilla en el centre. Hi ha un ull de bou amb la data de 1786 a sota. El campanar presenta espadanya, amb dos arcs de mig punt. L'interior té una sola nau, amb volta de mig punt i tres trams. Sembla que el segle xvii es va reformar. Té un absis circular.

## Història

Documentada des del 1083. es desconeix la data de construcció però guarda encara alguns dels elements romànics de l'època, l'actual és quasi tota de la reconstrucció de 1786. Al costat hi ha la rectoria de Sant Esteve d'Olzinelles.
L'any 1977 s'hi fundà una petita comunitat de monges cistercenques procedents del monestir francès de Boulou. Aquesta comunitat s'extingí l'any 1982.

## Referències

* 1 2 Zaragoza i Pascual, Ernest. Catàleg dels Monestirs Catalans. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1997, p. 164. ISBN 84-7826-887-1.
* 1 2 3 «Sant Esteve d'Olzinelles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].
# Sant Esteve d'Orbanyà

Sant Esteve d'Orbanyà és l'església parroquial del poble nord-català d'Orbanyà, a la comarca del Conflent.
És a l'extrem meridional del poble, al costat nord del cementiri, fora del nucli de població.

## Història

Es tracta d'un edifici del segle xii, considerablement modificat posteriorment. L'església és esmentada en una relació de parròquies del deganat del Conflent, dels anys 1279 - 1280. L'església de Sant Martí de Noedes era sufragània seva.

## L'edifici

Originalment constava d'una nau única acabada amb un absis semicircular encarat a l'est; més endavant s'hi afegí una capella a la banda sud. La porta d'entrada, també a la façana sud, és decorada amb una arquivolta simple, amb llinda i timpà ornat amb una creu. L'edifici està rematat per un campanar amb grans obertures i un rellotge, i al damunt té una espadanya.
El segle xix s'adossà al cantó nord de l'església una rectoria moderna més voluminosa que el mateix temple; l'edifici resultant és asimètric, barreja estils molt distants en el temps i disminueix la percepció de l'església romànica.

## Les campanes

Les dues campanes porten les inscripcions Sancte Stephane ora pro nobis Jn Surius adioiont breton Fe + Orbanya 1813 + Et domini patrinisque Jn Dexhonne Pontet Rosa Peyrier épouse de Jn Dexhonne + Et domini … E. maire. i Orbanya 1813. Barthelemy Forcade parrain Catherine Boine épouse de Jn Surius marrainne Jn Dexhonne M … Sancte Maria ora pro nobis…. Del mobiliari de l'església destaquen un retaule del s. XVII i una creu processonal gòtica.

## Bibliografia

* Adell i Gisbert, Joan-Albert; Puigferrat i Oliva, Carles. «Orbanyà: Sant Esteve d'Orbanyà». A: La Cerdanya, el Conflent. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1995 (Catalunya romànica. Volum VII). ISBN 84-77399-51-4.
* Becat, Joan. «106 - Orbanyà». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Corts, Ramon; Galtés, Joan; Manent, Albert. Diccionari d'Història Eclesiàstica de Catalunya II. Barcelona: Generalitat de Catalunya - Editorial Claret, 2000, p. 754. ISBN 978-84-39350-21-7.
* Gavín, Josep M. «Conf 102. Sant Esteve d'Orbanyà». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Orbanyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Esteve d'Orbanyà en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Breu descripció del campanar Arxivat 2013-11-01 a Wayback Machine. (francès)
# Coberta NACA

La Coberta NACA és un tipus de carenat aeronàutic usat per perfilar els motors en estrella en el seu ús sobre els avions, i que fou desenvolupat per la NACA en 1927. La seva principal virtut resideix en la disminució de la resistència aerodinàmica, i a la vegada, el seu desenvolupament i instal·lació, reporta guanys sobre el consum de combustible.

## Historia i disseny

La coberta NACA, és quelcom més que un carenat per augmentar el perfil aerodinàmic, ja que a la vegada ajuda a la refrigeració de motor. La coberta millora la velocitat per la reducció del fregament aerodinàmic, i a la vegada utilitza l'aire calent de la refrigeració, per generar un increment de l'empenta. La coberta està constituïda per un perfil circular simètric aeronàutic en contraposició al perfil aeronàutic de les ales.
L'avió de proves va ser un Curtiss AT-5A Hawk, avió biplà, equipat amb un motor en estrella Wright Whirlwind J-5, i que va aconseguir una velocitat de 137 km/h equipat amb la coberta NACA, comparat amb les 118 km/h sense ella.
La coberta NACA dirigeix el flux d'aire fred cap a les parts calentes del motor, per exemple els cilindres i el més important, les culates. D'altra banda, les turbulències que es generen després que l'aire passi al voltant dels cilindres, es redueix de manera substancial. La suma d'aquests efectes, redueix la resistència aerodinàmica al voltant del 60%. El resultat de les proves van causar que la majoria dels motors en estrella van ser equipats amb aquesta coberta, a partir de 1932.

## Vegeu també

* National Advisory Committee for Aeronautics
* Carenat (aviació)
* Motor de reacció

## Referències

* ↑ White, Graham. Allied Aircraft Piston Engines of World War II, p. Figures 2.2 & 2.3. ISBN 1-56091-655-9.
* ↑ White, Graham. Allied Aircraft Piston Engines of World War II, p. 7–8. ISBN 1-56091-655-9.
* ↑ James R. Hansen. «Engineering Science and the Development of the NACA Low-Drag Engine Cowling». History.nasa.gov, 1998. [Consulta: 30 juliol 2010].
* ↑ Full-Scale Testing of N.A.C.A. Cowlings (Theodore Theodorsen, M. J. Brevoort, and George W. Stickle, NACA Report # 592. Langley Memorial Aeronautical Laboratory: 1937)

## Altres fonts

* Exhibició aeronàutica del Smithsonian Institution, Washington, D.C.

## Enllaços externs

* NACA Low-Drag Engine Cowling Essay Arxivat 2011-06-06 a Wayback Machine. – detalls del desenvolupament de la coberta (anglès).
* Abstract of NACA TN 301 report and .pdf file Arxivat 2012-11-29 a Wayback Machine.
* Archive of NACA reports 1917-1958
# Colobanthus quitensis

Colobanthus quitensis (perla antàrtica o clavell antàrtic) és una de les dues plantes vasculars amb flors de la regió antàrtica, l'altra és la monocotiledònia Deschampsia antarctica mentre que Colobanthus quitensis és dicotiledònia.
L'epítet específic quitensis es refereix a Quito, ja que aquesta planta es presenta també en la serralada dels Andes. Present en una àrea molt disjunta, a la regió antàrtica es troba a les Illes Òrcades del Sud i en les Illes Shetland del Sud. Amb motiu de l'escalfament global, aquesta espècie està en expansió.

## Sinonímia

* Sagina quitensis (Humboldt, Bonpland i Kunth)

## Enllaços externs

* Plantes de l'Antártida Arxivat 2005-12-25 a Wayback Machine. (anglès)
# Consell Nacional de la Discapacitat

El Consell Nacional de la Discapacitat és un òrgan consultiu creat amb l'article 15.3 de la Llei 51/2003, de 2 de desembre, d'igualtat d'oportunitats, no-discriminació i accessibilitat universal de les persones amb discapacitat. Està adscrit al Ministeri de Treball i Assumptes Socials. La norma que desenvolupà la regulació d'aquest òrgan és el Reial Decret 1865/2004, de 6 de setembre.
El seu objectiu és institucionalitzar la col·laboració de les organitzacions que representen les persones discapacitades per a fer un seguiment i creació de les polítiques que afecten aquest col·lectiu.

## Referències

* ↑ Cavas Martínez, Faustino; Sempere Navarro, Antonio V. Ley de dependencia : estudio de la ley 39/2006, de 14 diciembre, sobre Promoción de la Autonomía Personal y Atención a las personas en situación de dependencia. Cizur Menor: Aranzadi, 2007, p. 121. ISBN 9788483551912.