OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Santa Cecília d'Estamariu

Santa Cecília d'Estamariu és l'església parroquial del terme d'Estamariu dedicada a Santa Cecília, abans a Sant Vicenç com a continuació de l'església romànica de Sant Vicenç que havia estat el primer temple parroquial. Queden vestigis d'una ermita o capella dedicada a Santa Cecília, una paret de l'antiga capella de Sant Serni i les restes del monestir de Pinsent. Santa Cecília d'Estamariu és una obra protegida com a bé cultural d'interès local.

## L'església parroquial de Santa Cecília

Estamariu és esmentat a l'Acta de Consagració de la Catedral de la Seu d'Urgell de l'any 839. En els documents de la visita parroquial del 1758, es diu que a la parròquia vella de Sant Vicenç només hi ha el culte de la festa de Tot Sants, i que el culte durant la resta de l'any havia estat traslladat a l'església del Roser, actual església parroquial de santa Cecília. Així doncs, l'actual església parroquial, del segle xvii, va ser dedicada en un principi a la Mare de Déu del Roser i més tard a Santa Cecília.
Fins al mes de novembre de l'any 1997, però, tenia a l'altar major la imatge de sant Vicenç, a un costat, a la paret de l'esquerre, la de Santa Cecília i, a la de la dreta, una imatge del Sagrat Cor. Des de finals de 1997, comparteixen tots tres la paret central de l'altar, després d'una remodelació de l'església. Sant Vicenç i Santa Cecília comparteixen, també, el patronatge del municipi. A més d'aquests sants de l'altar major, hi ha una Marededéu del Roser (lateral esquerre), una Marededéu dels Dolors (capella lateral de la dreta) i un Santcrist.
Edifici religiós d'una nau de planta rectangular, coberta amb volta de llunetes. Construcció rústega de pedres no en filades. Porta adovellada al frontis. Torre campanar inclosa dins la nau fet paret comuna amb el frontis. Té dues campanes i la maquinària d'un antic rellotge manual. Un rellotge automàtic i elèctric es va instal·lar l'any 1994. La festa de Santa Cecília se celebra el 22 de novembre i la de Sant Vicenç el 22 de gener. La festa major del poble és el segon diumenge d'octubre.

## L'ermita de Santa Cecília

En el terme d'Estamariu, dalt de la muntanya, hi ha les restes d'una antiga ermita de Santa Cecília (documentada pels avis de la població), sols en resten les bases de les parets. Lloc de romiatge, el dia de la Santa, s'hi celebrava una missa i s'acabava la festa compartint un tall de coca i una presa de xocolata.

## Referències

* 1 2 «Santa Cecília d'Estamariu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2014].
* ↑ Estamariu: un poble mil·lenari. BALLÚS GIMENO, Antoni. Petita guia del poble, 2012
# Nesea (Hircània)

Nesea (grec Nessea o Nissea) fou un districte esmentat per Estrabó en un lloc, com un territori regat per l'Ocus que era part d'Hircània; i en un altre, com a territori separat entre Hircània, Ariana i Pàrtia, equivalent al Gran Khorasan. La capital era Nissa, entre Astarabad i Mashad. Podria ser idèntica a algunes de les altres regions anomenades «Nesea» en fonts diferents.

## Referències

* ↑ Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
* ↑ Schmitt, R. «Nisāya» (en anglès). Encyclopaedia Iranica, 20 juliol 2020. [Consulta: 19 juny 2022].
# Josef Derwall

Josef "Jupp" Derwall (10 de març de 1927- 26 de juny del 2007) va ser un jugador i entrenador de futbol alemany. Derwall va ser el seleccionador de l'equip alemany entre els anys 1978 i 1984, i hi va guanyar l'Eurocopa 1980. També va arribar a la final de la Copa del Món de 1982.
# Ministre d'Afers Exteriors de Guinea Bissau

Aquesta és la llista de ministres d'afers exteriors de Guinea Bissau.
* 1974–1982: Victor Saúde Maria
* 1982–1983: Samba Lamine Mané
* 1983–1984: Fidélis Cabral d'Almada
* 1984–1992: Júlio Semedo
* 1992–1995: Bernardino Cardoso
* 1995–1996: Ansumane Mané
* 1996–1999: Fernando Delfim da Silva
* 1999: Hilia Barber
* 1999–2000: José Pereira Baptista
* 2000–2001: Iaia Djaló
* 2001: Faustino Imbali
* 2001: Antonieta Rosa Gomes
* 2001: Malam Mané
* 2001–2002: Filomena Mascarenhas Tipote
* 2002–2003: Joãozinho Vieira Có
* 2003: Fatumata Djau Baldé
* 2003–2004: João José Monteiro
* 2004–2005: Soares Sambú
* 2005–2007: António Isaac Monteiro
* 2007–2009: Maria da Conceição Nobre Cabral
* 2009: Adiato Djaló Nandigna
* 2009–2011: Adelino Mano Quetá
* 2011–2012: Mamadu Saliu Djaló Pires
* 2012–2013: Faustino Imbali
* 2013–2014: Fernando Delfim da Silva
* 2014–2015: Mário Lopes da Rosa
* 2015: Rui Dia de Sousa
* 2015–2016: Artur Silva
* 2016–2016: Soares Sambú
* 2016–2018: Jorge Malú
* 2018–2019: João Ribeiro Butiam Có
* 2019–2020: Suzi Barbosa
* 2019: Aristides Ocante Da Silva
* 2020: Ruth Monteiro
* 2020–presentE: Suzi Barbosa

## Fonts

* Rulers.org – Ministres d'afers exteriors E–K
# Tomaj

Tomaj és un poble del municipi de Sežana.
Tomaj és un poble situat a la part central de l'altiplà càrstic al vessant sud del turó Tabor al costat de la carretera Sežana - Nova Gorica. Hi ha diverses coves càrstiques a la zona (Jama v Logu, Šončeva jama, Temnica, Zagriže). El sòl vermell típic (terra rosa) és especialment adequat per a les vinyes de refošk, que aquí creixen perfectament. Fins al 80% de totes les terres cultivables tenen vinya. L’agricultura i la ramaderia són autosuficients i la població ha anat creixent en les darreres dècades.
* Masia de Kosovel
* Masia de Kosovel
* Placa commemorativa
* Camí de Kosovel de Sežana a Tomaj

## Referències

* ↑ Wikiloc. «Top rutes a Tomaj, Sežana (Eslovènia) | Wikiloc». [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ «Trst - Nova Gorica» (en castellà). [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ «O Tomaju» (en anglès). [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ «Finalist#18: Getaway to the red planet | NAJ.RADIOSI». [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ Conrad, Joseph L. «Etbin Bojc. Pregovori in reki na Slovenskem. 2. izd. Ljubljana: Državna založba Slovenije, 1980.». Slovene Studies Journal, 4, 1, 02-01-1982. DOI: 10.7152/ssj.v4i1.3506. ISSN: 0193-1075.

## Vegeu també

* Srečko Kosovel
* Carst
# Sakhir

Sakhir (àrab: الصخير, aṣ-Ṣaẖīr) és una ciutat de Bahrain situada en una zona desèrtica prop de Zallaq. S'espera que Sakhir sigui la nova capital del país.
# Mucilago

Mucilago és un gènere de fongs mucilaginosos micetozous. Inclou l'espècie Mucilago crustacea que és un fong mucilaginós ameboide comú de distribució cosmopolita.
Inicia la seva vida com un plasmodi amorf de color blanc-crema, la seva superfície cristal·litza a la maduresa. La seva estructura interna és groguenca i s'enfosqueix quan maduren les seves espores les quals són dispersades pel vent i la pluja. Es troba en la vegetació baixa, incloent herbes. Fructifica en etalis (un paquet d'esporangis comprimits, impossible de destriar) individuals que en agrupar-se prenen moltes formes d'aspecte lletós, està cobert per una crosta de cristalls de carbonat de calci. No és tòxic però no té interès culinari
Apareix a la tardor fins i tot de vegades en els fenassars, joncedes i llistonars.

## Referències

* ↑ http://www.hebridensis.co.uk/Fungi/species.php?id=56%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 http://www.retamatour.com/web/02web/hongos/fichas/mucilago%20crustacea.htm
* ↑ «ichn Bages». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 novembre 2012].
* Asturnatura
# Mendota (Califòrnia)

Mendota és una població del Comtat de Fresno a l'estat de Califòrnia (Estats Units).

## Demografia

Segons el cens del 2006 tenia 9.752 habitants. Segons el cens del 2000, Mendota tenia 7.890 habitants, 1.825 habitatges, i 1.545 famílies. La densitat de població era de 1.629,1 habitants/km².
Dels 1.825 habitatges en un 53,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,8% hi vivien parelles casades, en un 16,9% dones solteres, i en un 15,3% no eren unitats familiars. En el 9,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,38.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,9% tenia menys de 18 anys, un 15,3% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 14,7% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 25 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 142 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.705 $ i la renda mediana per família de 22.984 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.500 $ mentre que les dones 21.319 $. La renda per capita de la població era de 6.967 $. Entorn del 35,2% de les famílies i el 41,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mendota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mendota». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Subbaramiah Minakshisundaram

Subbaramiah Minakshisundaram (malaiàlam: സുബ്ബരാമയ്യ മീനാക്ഷിസുന്ദരം) (Thrissur, 12 d'octubre de 1913 - Visakhapatnam, 13 d'agost de 1968) va ser un matemàtic indi, professor universitari, que va treballar en la teoria de les equacions diferencials. El 1949, durant una estança al Institut d'Estudis Avançats de Princeton, va coincidir amb le matemàtic suec Åke Pleijel, amb qui va publicar un article conjunt en el qual introduïen la funció zeta de Minakshisundaram-Pleijel.

## Referències

* ↑ Thangavelu, 2003, p. 42.

## Bibliografia

* Thangavelu, S. «S Minakshisundaram: A Glimpse into his Life and Work» (en anglès). Resonance, Vol. 8, Num. 1, 2003, pàg. 41-50. ISSN: 0971-8044.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Subbaramiah Minakshisundaram» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Professor S Minakshisundaram». Indian National Science Academy. [Consulta: 3 juliol 2022]. (anglès)
# Edifici de la Farella

Les Edifici de la Farella és una obra de Roses (Alt Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local. Són les restes d'un edifici situat a llevant del coll de Fitor, en un punt més elevat respecte al pla de les Gates, del costat de Montjoi.

## Descripció

Es tracta d'una construcció molt mal conservada, que està edificada al costat d'un aflorament rocós, en un terreny erm cobert de matolls i vegetació baixa, que amaguen gran part de les restes.
Les parets conservades configuraven un edifici força gran, d'uns 25 m de llargada, de forma rectangular. Els murs perimetrals es conservaven amb una alçada màxima de 60 cm, l'amplada variaria entre 60 i 80 cm. L'espai inferior podria haver estat compartimentada en nou estances estretes i allargades i de mides diverses. S'observaven diferents espais corresponents a portes inferiors.
Les parets estaven construïdes amb lloses de pissarra sense treballar, disposades de manera irregular, però ben ajustades. En diferents punts es veien les lloses disposades de manera inclinada en un sol sentit i, en d'altres trams es veia un opus spicatum ben marcat.

## Història

Aquest seria un possible edifici medieval en relació amb el nucli de població de Magrigul, a Monjoi.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Edifici de la Farella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Sakhzavod

Sakhzavod - Сахзавод (rus) és un poble (possiólok) de l'óblast de Penza (Rússia). El 2011 tenia 1.842 habitants.

## Referències

* ↑ «Закон Пензенской области от 9 марта 2005 года № 774-ЗПО «Об административно-территориальном устройстве Пензенской области»». Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Muckle Flugga

Muckle Flugga és una de les Illes Shetland, a Escòcia. És la segona més al nord, després d'Out Stack. En l'idioma nòrdic antic el seu nom significa Illa Gran Empinada .
El seu far va ser construït l'any 1854 pels germans de la família Stevenson, Thomas i David, per protegir el país durant la Guerra de Crimea. Va ser il·luminat per primera vegada l'11 d'octubre de 1854. Un segon far, de 25 metres, va ser il·luminat per primera vegada l'1 de gener de 1858, i va costar 32.000 lliures esterlines.
L'illa portava el nom de North Unst, a causa de l'illa poblada de South Unst. L'any 1964 el nom va canviar a Muckle Flugga. Des de març de l'any 1995 el far va ser automatitzat i per això l'illa està ara deshabitada.

## Referències

* ↑ «Northern Lighthouse Board». [Consulta: 28 maig 2013].
* ↑ http://www.nlb.org.uk/ourlights/history/muckle.htm

## Enllaços externs

* Shetlopedia.com - Muckle Flugga Arxivat 2010-09-05 a Wayback Machine.
# Josep Rives i Mayor

Josep Rives i Mayor (Esparreguera, 1758 - Madrid, 1842) va ser un metge català que va participar en la reforma de la medicina.
Nascut en el si d'una família de paraires, va cursar els seus estudis al Reial Col·legi de Cirurgia de Barcelona. Va ser alumne d'Antoni Gimbernat. L'any 1790 li van oferir la càtedra del Reial Col·legi de Cirurgia de San Carlos a Madrid. Va ser uns dels cirurgians de la cort reial. Durant la reacció de 1824, Josep Rives va ser separat de la seva càtedra juntament amb altes companys seus. Gràcies a l'esforç del metge català, Pedro Castello Ginesta, metge de confiança de Ferran VII, els professors separats del Reial Col·legi de Cirurgia de San Carlos, van tornar a les seves càtedres. Però José Rives va ser-hi poc temps, ja que l'any 1828 va haver de deixar el seu càrrec per jubilar-se. La seva importància radica en el fet que va ajudar en la reforma de l'ensenyament de la medicina i dels estudis anatomopatològics.

## Referències

* ↑ Documentació del Catàleg del Fons de l'Arxiu Municipal d'Esparreguera
* ↑ En aquest Kalendario Manual y guia de forasteros en Madrid para el año de 1802, apareix "Joseph Rives y Mayor" com a catedràtic del Col·legi de San Carlos de cirurgia
* ↑ Bruguera i Cortada, Miquel «Josep Rives i Mayor». Galria de Metges Catalans. Col·legi Oficial de Metges de Barcelona (CoMB) [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Pérez Albacete, Mariano «D. José Rives y Mayor, cirujano de operaciones del Real Colegio de San Carlos de Madrid». Archivos espanÌâoles de urologiÌüa, Vol. 55, Núm. 7, 2002, pàgs. 777-783 [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ Redruello-Guerrero, Pablo «Los Reales Colegios de Cirugía de Barcelona y Madrid en el siglo XVIII. Cirujanos relevantes en la España del siglo XVIII: Don José Rives y Mayor». Actualidad Médica, Vol. 105, Núm. 811, 2020, pàgs. 202-208. DOI: 10.15568/ar.2020.811.rev01 [Consulta: 18 desembre 2023].

## Bibliografia

* Usandizaga Calparsoro, Manuel; Coll Fiol, Carmen «José Rives y Mayor». Medicina & historia: Revista de estudios históricos de las ciencias médicas, Núm. 52, 1975, pàgs. 7-26. ISSN: 0300-8169.
# Miquel Almirall

Miquel Almirall (Barcelona, 1961) és llicenciat en Filologia Catalana (1980-1985) i doctor en Filologia Romànica amb la tesi El discurs dels fundadors de la Renaixença i la crítica (1992).
Ha publicat Milà i Fontanals, sociolingüista (1995) i diversos articles sobre autors de la Renaixença i sobre els Jocs Florals de Barcelona. Va ser membre del col·lectiu Contrastant (2000-2007) amb Albert Berrio i Vicent Conca.
Contrastant va usar Internet per contradir les xifres oficials de les manifestacions i de certàmens com la Fira d'Abril de Barcelona. Va ser la primera web crítica amb el tractament dels mitjans de comunicació tradicionals en la cobertura de grans esdeveniments. Arran de l'actual procés sobiranista, el col·lectiu va tornar a l'activitat fins al 9 de novembre de 2014 a la xarxa amb un espai a Vilaweb.

## Referències

* ↑ «Miquel Almirall». Saül Gordillo, 08-01-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 52, 53, 166, 173 i 180. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 30 març 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* contrastant.net
* Espai de Contrastant a Vilaweb Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Ulomyia

Ulomyia és un gènere d'insectes dípters pertanyent a la família dels psicòdids.
Es troba a Europa (com ara, la Gran Bretanya, Bèlgica, els Països Baixos, França, l'Estat espanyol, Itàlia, Alemanya, Suècia, Txèquia, Romania i Bulgària) i Àsia (l'Uzbekistan, l'Iran, Mongòlia, la península de Corea i el Japó).

## Taxonomia

* Ulomyia annulata (Tonnoir, 1919)
* Ulomyia basaltica (Vaillant, 1983)
* Ulomyia bulgarica (Wagner & Joost, 1988)
* Ulomyia canisquamata (Tokunaga, 1961)
* Ulomyia chimganensis (Jezek, 1997)
* Ulomyia cognata (Eaton, 1893)
* Ulomyia esfahanica (Jezek, 1990)
* Ulomyia expetenda (Wagner, 1978)
* Ulomyia fuliginosa (Meigen, 1818)
* Ulomyia hirta (Szabo, 1960)
* Ulomyia hispanica (Sarà, 1954)
* Ulomyia incerta (Wagner, 1978)
* Ulomyia itoi (Tokunaga, 1961)
* Ulomyia kaszabi (Vaillant, 1973)
* Ulomyia lativentris (Berden, 1952)
* Ulomyia meridionalis (Vaillant, 1983)
* Ulomyia mirabilis (Sarà, 1952)
* Ulomyia montanoi (Salamanna & Raggio, 1985)
* Ulomyia montium (Vaillant, 1983)
* Ulomyia ophicornis (Vaillant, 1983)
* Ulomyia pseudalternicula (Salamanna, 1975)
* Ulomyia rostrata (Vaillant, 1983)
* Ulomyia scurina (Vaillant, 1958)
* Ulomyia szaboi (Vaillant, 1983)
** Ulomyia szaboi meridionalis (Vaillant, 1983)
** Ulomyia szaboi szaboi (Vaillant, 1983)
* Ulomyia umbripennis (Vaillant, 1983)
* Ulomyia undulata (Tonnoir, 1919)
* Ulomyia vaseki (Jezek, 2002)
* Ulomyia yanoi (Tokunaga & Komyo, 1955)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Arctos (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
# Stefanie van der Gragt

Stefanie van der Gragt (Heerhugowaard, 16 d'agost de 1992) és una defensa de futbol internacional pels Països Baixos, amb els quals ha estat vuitfinalista al Mundial 2015 i campiona de l'Eurocopa 2017. Actualment juga a l'Ajax.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera professional el 2009 a l'AZ Alkmaar, on va poder debutar a la lliga nacional professional més alta (Eredivisie). Després de dues temporades al club, el 2011 es va incorporar a SC Telstar VVNH on va jugar durant quatre anys. L'any 2015 fitxà pel FC Twente i després d'una temporada es va unir al Bayern Múnic de la Bundesliga. A causa de lesions, va tenir poques oportunitats de jugar a Alemanya i, el 2017, va tornar als Països Baixos, signant amb l'Ajax. El juny de 2018 s'anuncia el seu fitxatge pel FC Barcelona. El juny de 2020 torna a l'Ajax.
| Temporades | Club | P | G |
| 09/10 - 10/11 | AZ Alkmaar | 07 | 01 |
| 11/12 - 14/15 | SC Telstar | 86 | 13 |
| 15/16 | FC Twente | 21 | 02 |
| 16/17 | Bayern de Múnic | 09 | 00 |
| 17/18 | Ajax Amsterdam | 20 | 3 |
| 18/19 - 19/20 | FC Barcelona | 21 | 3 |
| 20/21 - act. | Ajax Amsterdam | 0 | 0 |
| 2010 | Selecció sub-19 | 05 | 03 |
| 2013 - act. | Selecció absoluta | 35 | 05 |

## Palmarès
### Club
#### AZ Alkmaar

* Eredivisie: 2009–10
* Copa KNVB Femenina: 2010–11

#### FC Twente

* Eredivisie: 2015–16
FC Barcelona
* Lliga: 2019-20
* Copa Catalunya: 2018-19 i 2019-20
* Supercopa: 2019-20

### Nacional

Països Baixos
* Eurocopa (1): 2017
* Copa de l'Algarve: 2018

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2016-11-19. [Consulta: 19 novembre 2016].
* ↑ Soccerway
* ↑ «El Barça anuncia el primer reforç de l'estiu». Futfem.cat, 04-06-2018. [Consulta: 4 juny 2018].
# Duc de Zhou

El Duc de Zhou (xinès tradicional: 周公旦, xinès simplificat: 周公旦, pinyin: Zhōu Gōngdàn; Wade-Giles: Chou Kungdan) va tenir un paper molt important consolidant la recent fundada Dinastia Zhou. Va ser el germà del Rei Wu de Zhou, el primer rei de la Dinastia Zhou de l'antiga Xina. Perquè el seu feu hi va estar al voltant de la capital de Zhou Chengzhou (més tard Luoyang), el Duc de Zhou era també conegut com a Zhou Gong (周公), Zhou Gong Dan (周公旦), Shu Dan (叔旦) o Zhou Dan (周旦).
Només tres anys després de derrotar a la Dinastia Shang, el Rei Wu va faltar, i la reialesa —seguint el còstum Zhou— va passar al seu fill, el Rei Cheng de Zhou.

## Vegeu també

* Du Bo

## Referències

* ↑ Chin, Annping. (2007). The Authentic Confucius. Scribner. ISBN 0743246187

## Enllaços externs

* Tomba de Zhou Gong (anglès)
* Explicació del Llibre de Zhou Gong dels somnis favorables i desfavorables (anglès)
# Sam Smith

Samuel Frederick Smith (Londres, Regne Unit, 19 de maig de 1992), d'àlies artístic Sam Smith, és una persona no-binària del Regne Unit que es dedica a la cançó i a la composició musical. Es va donar a conèixer a mitjans d'octubre de 2012 després de col·laborar en el senzill Latch del duo Disclosure, el qual va arribar als quinze primers al Canadà, Estats Units i el Regne Unit. Posteriorment també col·laboraria en el reeixit senzill La La La del productor Naughty Boy, que assolí el número 1 al Regne Unit i a la desena posició en prop de vint països.
Smith va continuar guanyant fama després de guanyar l'enquesta Sound of 2014 realitzada per BBC i, més tard, després de rebre el premi a l'elecció de la crítica en els Brit Awards de 2014. Poc després, llançà el senzill Stay with Me, que es consolidà com a èxit i encapçalà el número 1 al Regne Unit i el número dos als EUA. A més a més, va aconseguir la primera posició al Canadà i Nova Zelanda, així com una de les deu primeres posicions en territoris com Austràlia, Dinamarca, Suècia i Itàlia. Gràcies al seu videoclip, Smith va rebre dues nominacions als MTV Video Music Awards de 2014 en les categories d'artista revelació i millor artista masculí.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 2014: In the Lonely Hour
* 2017: The Thrill of it All

### Extended plays

* 2013: Nirvana

## Referències

* ↑ Milton, Josh. «Sam Smith credits Lady Gaga as the reason they came out as non-binary» (en anglès). Pink News, 28-10-2020. [Consulta: 13 desembre 2021].
* ↑ James Wilkinson. «Sam Smith Biography» (en anglès). Allmusic.
* ↑ «BBC Sound of 2014» (en anglès). BBC.
* ↑ «Sam Smith wins the Critics 'Choice Award 2014» (en anglès). Brits. Arxivat de l'original el 2014-04-03.
* ↑ «Australian Singles Chart - Stay With Me» (en anglès). Hung Medien, 11-05-2014.
* ↑ Gil Kaufman. «2014 MTV Video Music Awards Nominations: Get The Full List» (en anglès). MTV, 17-07-2014. Arxivat de l'original el 2015-02-06. [Consulta: 12 març 2015].
# Mucià Escolàstic

Mucià Escolàstic (Mutianus o Mucianus Scholasticus) fou un eclesiàstic que va viure a la meitat del segle v i va traduir al llatí 34 homilies de Sant Joan Crisòstom relacionades amb la Carta als Hebreus d'autoria incerta però atribuïda a Pau de Tars. La traducció de les homilies encara es conserva.
També va traduir una obra de música de Gaudenci. Cassiodor en parla com un vir disertissimus, un home que ha llegit molt.

## Referències

* ↑ «Mucia'nus or Mucia'nus Schola'sticus». A: William Smith (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Londres: John Murray, 1870.