OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Timàlia capgrisa

La timàlia capgrisa (Stachyris poliocephala) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc i vegetació secundària de les terres baixes, de Tailàndia, Malaia, Sumatra, l'arxipèlag Lingga i Borneo.

## Referències

* ↑ «Timàlia capgrisa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Turdina becuda bruna

La turdina becuda bruna (Napothera malacoptila) és un ocell de la família dels pel·lorneids (Pellorneidae).

## Hàbitat i distribució

Viu a la vegetació secundària, matolls i bosc a les muntanyes del nord-est de l'Índia a Sikkim, Bhutan, Arunachal Pradesh, Khasi i Cachar, Mizoram, Manipur i Nagaland, i sud de la Xina.

## Referències

* ↑ «Turdina becuda bruna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# São João dos Angolares

São João dos Angolares és una vila de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Caué, al sud-est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 1.132 (2008 est.). La gent de la vila parla angolar (Ngola), una llengua criolla pròpia.
És la seu de l'equip de futbol UDRA (União Desportiva Rei Amador).

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08

## Vegeu també

* Llista de ciutats i viles de São Tomé i Príncipe
# Meti Fufeci

Meti Fufeci (llatí: Mettius Fufetius) va ser el darrer rei d'Alba Longa.
Segons Tit Livi, l'anterior rei, Gai Cluïli, tot just havia mort quan començava la guerra contra Roma, i els albans van buscar una persona amb gran fama i valentia que els dirigís en la lluita. D'aquesta manera el proclamaren rei d'Alba Longa quan era el cap de l'exèrcit albà.
La primera decisió que va prendre com a monarca va ser la de demanar una entrevista amb el rei de Roma Tul·lus Hostili. Durant la trobada, li oferí una aliança per derrotar junts els etruscs, poble que els amenaçava a ambdós. Van acordar dirimir les seves diferències mitjançant un duel singular en comptes d'enfrontar els dos exèrcits, que hauria debilitat els dos pobles enfront dels etruscs. Així, un noble d'Alba Longa, Sicini, tenia dues filles bessones que havia casat amb un albà, Curiaci, i amb un romà, Horaci, respectivament. Les dues joves havien parit el mateix dia trigèmins cadascuna. Els dos reis, Fufeci i Hostili, acordaren que els trigèmins de totes dues ciutats lluitarien entre ells, puix que cap duel no podia ser més igualat que aquest. El resultat va ser que moriren els tres romans i dos albans, de manera que Alba Longa va guanyar la batalla, van pactar la pau i l'exèrcit romà es posà al servei de l'albà.
Poc després, Roma va ser atacada pels exèrcits de Fidenes i Veies, aliades etrusques. Hostili va demanar ajuda a Meti. Aquest entrà a Roma per ajudar el seu aliat, però un cop dins la ciutat, va trair els romans i va intentar conquerir-la. L'exèrcit romà es defensà i va aconseguir el control de Roma, cosa que obligà els tres exèrcits atacants a retirar-se.
Els soldats romans van atrapar el rei d'Alba Longa Meti Fufeci durant la fugida. Reuniren a tota la població albana i els informaren que Hostili havia signat un decret pel qual s'ordenava «traslladar-los [als albans] a tots a Roma, concedir-los el dret de ciutadania, nomenar senadors als principals, construir una sola ciutat i restituir la seva primitiva unitat de l'estat albà que en altres temps havia estat dividit en dos Alba Longa i Roma». Seguidament lligaren el rei Meti Fufeci a dues quadrigues que van estirar-lo en sentits oposats fins a partir el seu cos en dos.
L'endemà va començar l'èxode dels albans cap a Roma mentre els exèrcits romans van arrasar completament Alba Longa.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1072.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita I,23-28
# Les Pinoses

La Masia de la Pinosa és una obra de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia ubicada a la Vall de Sant Ponç d'Aulina. És de planta rectangular i teulat a dues aigües, amb els vessants vers les façanes laterals. Va ser bastida amb pedra grossa del país, poc escairada, llevat dels cantoners. Disposa de baixos amb petites obertures per la ventilació de les corts; l'habitació es troba al pis, s'hi accedeix amb escala de pedra exterior per la façana de llevant; i golfes amb dues finestres de punt rodó a la façana de migdia.
Actualment el mas està adequat a habitació pels caps de setmana i èpoques d'estiueig. Pel costat de llevant hi ha una gran pallissa doble, de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposa de baixos i pis, però el seu estat actual és molt deficient. En el seu interior es conserven unes antigues columnes de pedra tallada, la procedència o antiga ubicació de les quals no se sap amb exactitud.

## Referències

* 1 2 3 «Masia de la Pinosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Benjamin Jon Williams

Benjamin Jon Williams (nascut el 14 d'abril de 1977), més conegut com a Ben Williams, és un àrbitre de futbol Australià. També és mestre d'educació física a la Belconnen High School a Hawker, Canberra.

## Biografia

Williams arbitra partits de la Lliga de Campions Asiàtica (ACL), l'AFC Cup i l'A-League australiana. Ha estat àrbitre internacional de la FIFA des de 2005 i àrbitre AFC Elite des de 2006.
Fou seleccionat per arbitrar la final de la Lliga de Campions Asiàtica de 2012 a Corea entre l'Ulsan Hyundai i l'Al Ahli. Ha arbitrat a la Lliga de Campions de l'AFC des de 2007.
El 2012 fou seleccionat per arbitrar quatre partits (2 com a àrbitre principal i 2 com a quart àrbitre) als Jocs Olímpics de Londres de 2012. Va arbitrar el partit inaugural entre la Gran Bretanya i el Senegal a Old Trafford davant d'aproximadament 75,000 espectadors.
Va arbitrar a la Copa del Món Sub-20 de la FIFA a Turquia, el Campionat del Món de Clubs de futbol 2010, i la Copa Asiàtica de l'AFC de 2011.
El març de 2013, la FIFA el va incloure en la llista de 52 àrbitres candidats per la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil. El gener de 2014, la FIFA el va incloure a la llista definitiva d'àrbitres pel mundial, i fou l'únic àrbitre australià inclòs.

## Referències

* ↑ «Belconnen High School Newsletter». Belconnen High School, 19-02-2010. Arxivat de l'original el 2012-03-08. [Consulta: 19 gener 2011].
* ↑ «Ben Williams to officiate ACL final». [Consulta: 2 desembre 2012].
* ↑ «Williams appointed for ACL final». [Consulta: 8 novembre 2012].
* ↑ «Men's Olympic Football Tournament London 2012 - List of Referees». FIFA. Arxivat de l'original el 2014-12-05. [Consulta: juny 2012].
* ↑ «First Round Group A - Great Britain vs Senegal - Match Statistics». Official London 2012 Website. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 2 desembre 2012]. (anglès)
* ↑ http://www.fifa.com/tournaments/archive/u20worldcup/turkey2013/matches/round=259235/match=300232806/index.html Arxivat 2014-07-09 a Wayback Machine.
* ↑ «Open list of prospective referees & assistant referees for the 2014 FIFA World Cup», 07-03-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Referees & Assistant referees for the 2014 FIFA World Cup™». FIFA.com, 14-01-2014. Arxivat de l'original el 16 de gener 2014. [Consulta: 22 juny 2014].
* ↑ «Canberra referee Ben Williams gets call-up to World Cup in Brazil» (en anglès). The Canberra Times, 17-01-2014. [Consulta: 29 juny 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial dels Jocs Asiàtics de 2010 Arxivat 2010-11-10 a Wayback Machine.
# OpenVX

OpenVX és un estàndard obert i lliure de drets d'autor per a l'acceleració multiplataforma d'aplicacions de visió per ordinador. Està dissenyat pel grup Khronos per facilitar el processament portàtil, optimitzat i eficient d'energia dels mètodes per als algorismes de visió. Això està dirigit a programes encastats i en temps real dins de la visió per computador i escenaris relacionats. Utilitza una representació gràfica connectada de les operacions.
OpenVX especifica un nivell d'abstracció més alt per a la programació de casos d'ús de visió per ordinador que els marcs de càlcul com OpenCL. L'alt nivell facilita la programació i l'execució subjacent serà eficient en diferents arquitectures de computació. Això es fa tot tenint una API d'acceleració de visió coherent i portàtil.
OpenVX es basa en un gràfic connectat de nodes de visió que poden executar la cadena d'operacions preferida. Utilitza un model de memòria opaca, que permet moure les dades d'imatge entre la memòria de l'amfitrió (CPU) i l'accelerador, com ara la memòria de la GPU. Com a resultat, la implementació d'OpenVX pot optimitzar l'execució mitjançant diverses tècniques, com l'acceleració en diverses unitats de processament o maquinari dedicat. Aquesta arquitectura facilita aplicacions programades a OpenVX en diferents sistemes amb diferent potència i rendiment, incloses pantalles sensibles a la bateria, habilitades per a la visió i portàtils.
OpenVX és complementari a la biblioteca de visió de codi obert OpenCV. OpenVX en algunes aplicacions ofereix una millor gestió de gràfics optimitzada que OpenCV.

## Implementacions, marcs i biblioteques

* AMD MIVisionX - per a les CPU i GPU d'AMD.
* Cadence: per als DSP Tensilica Vision de Cadence Design Systems.
* Imaginació: per a les GPU PowerVR d'Imagination Technologies.
* Synopsys - per als processadors de visió DesignWare EV de Synopsys.
* OpenVX de Texas Instruments (TIOVX): per als SoC ADAS Jacinto™ de Texas Instruments.
* NVIDIA VisionWorks: per a GPU i SoC Nvidia compatibles amb CUDA.
* OpenVINO: per a les CPU, GPU, VPU i FPGA d'Intel.

## Referències

* ↑ Abeysinghe, Madushan; Villarreal, Jesse; Weaver, Lucas; Bakos, Jason «OpenVX Graph Optimization for Visual Processor Units». OpenVX Graph Optimization for Visual Processor Units, 2160-052X, 01-07-2019, pàg. 123–130. DOI: 10.1109/ASAP.2019.00-19.
* ↑ «[https://www.edge-ai-vision.com/wp-content/uploads/2020/12/Gowda_AMD_2020_Embedded_Vision_Summit_Slides_Final.pdf Democratizing Computer Vision and Machine Learning with Open, Royalty-Free Standards: OpenVX]» (en anglès). https://www.edge-ai-vision.com.+[Consulta: 14 març 2023].
* ↑ Brill, Frank. OpenVX Programming Guide. Elsevier, 2020.
* ↑ «Visualizing OpenVX | Embendded Vision | DesignWare IP | Synopsys» (en anglès). https://www.synopsys.com.+[Consulta: 14 març 2023].
# Timàlia becgrossa negra

La timàlia becgrossa negra (Stachyris humei) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, sotabosc, matolls i bambú a l'Himàlaia de l'Índia i Sikkim.

## Taxonomia

Aquesta espècie era considerada l'única de l'obsolet gènere Sphenocichla Godwin-Austen et Walden, 1875. Més tard es va separar en dues espècies, S. humei i S.roberti. Anys després ambdues espècies van ser incloses al gènere Stachyris arran Moyle et al, 2012.

## Referències

* ↑ «Timàlia becgrossa negra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
* ↑ PC Rasmussen i JC Anderton. 2005. Birds of South Asia: the Ripley Guide. Lynx Edicions, Barcelona.
* ↑ Moyle, RG, MJ Andersen, CH Oliveros, FD Steinheimer & S Reddy, 2012. Phylogeny and biogeography of the core babblers (Aves: Timaliidae). Systematic Biology 61 (4): 631‐651.
# Encenser (MNAC/MAC 4581)

L'Encenser exhibit al Museu Nacional d'Art de Catalunya amb el número del catàleg 004581-000 és un petit braser de 12,8 x 14 x 14 cm, d'autoria anònima i realitzat suposadament a Catalunya al segon quart del segle xii.

## Context històric i artístic

Els encensers són emprats com a contenidors crematoris d'encens en determinades cerimònies litúrgiques i el seu ús està documentat des d'antic: durant l'època romànica es van representar sovint i, per exemple, al MNAC són presents a les pintures murals d'Esterri de Cardós (MNAC/MAC 15970), a Sorpe (MNAC/MAC 113144) o a Sant Esteve d'Andorra la Vella (MNAC/MAC 35706-35711).
Alguns dels centres de producció d'orfebreria i esmalt més importants de l'Europa Occidental a l'època romànica van ésser Lieja, Colònia, Llemotges i Santo Domingo de Silos. Cal suposar, a més, l'existència de tallers d'abast més local que seguien els procediments i models dels més importants. En aquest marc, l'encenser esfèric s'ha considerat, amb força unanimitat, un bon exemple de peça catalana que reflecteix les produccions locals anteriors a la gran difusió dels productes llemosins, que s'introduiran amb molta força en diverses zones europees, entre les quals hi ha Catalunya.
Fou una adquisició de la col·lecció Plandiura el 1932.

## Descripció

A l'època romànica, els encensers van prendre diverses formes, com ara l'esfèrica, de la qual aquest model és un clar exemple. Originalment daurat i decorat amb esmalt, està constituït per dues peces semiesfèriques (la superior calada, per permetre la sortida del fum) decorades cada una amb elements vegetals i parelles d'aus enfrontades dins un cercle. Aquest tema és molt habitual i s'inscriu dins els repertoris que reflecteixen el record de l'art romà d'Orient o islàmic, a través de produccions del món dels teixits o dels voris. La peça se subjectava amb cadenes, a partir dels quatre punts de subjecció que, a més, marquen la distribució quadripartida de la decoració de la peça.

## Referències

* 1 2 3 4 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)
* 1 2 3 4 Jordi Camps i Sòria a Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: MNAC, 2004. ISBN 8480431369. Pàgs. 44-45.

## Enllaços externs

* Pinterest
# São Lourenço dos Órgãos

São Lourenço dos Órgãos és un concelho (municipi) de Cap Verd. Està situada a la part central de l'illa de Santiago. La seu és a la vila de João Teves. Tenia una població de 7.350 habitants segons el cens de 2010 census. Limita amb els municipis de São Miguel a l'est, São Domingos al sud, Ribeira Grande de Santiago al sud-oest i São Salvador do Mundo i Santa Catarina al nord-oest.
Al seu territori hi ha part de la Serra da Malagueta, la muntanya més alta de l'illa.

## Subdivisions

El municipi consta d'una sola freguesia (parròquia civil), São Lourenço dos Órgãos. La freguesia se subdivideix en els següents assentaments (cens de 2010):
* Achada Costa (pob: 176)
* Boca Larga (pob: 477)
* Carreira (pob: 122)
* Chã de Vaca (pob: 205)
* Covada (pob: 240)
* Funco Bandeira (pobp: 157)
* Funco Marques (pob: 139)
* Fundura (pob: 112)
* João Goto (pob: 225)
* João Guela (pob: 228)
* João Teves (pob: 703)
* Lage (pob: 395)
* Lagedo (pob: 88)
* Levada (pob: 234)
* Longueira (pob: 326)
* Mato Raia (pob: 181)
* Montanha (pob: 462)
* Montanhinha (pob: 337)
* Órgãos Pequeno (també Órgãos Pequenhos) (pob: 479)
* Pedra Molar (pob: 402)
* Pico Antónia (pob: 628)
* Poilão Cabral (pob: 298)
* Ribeirão Galinha (pob: 472)
* São Jorge dos Órgãos (pob: 6)
* Várzea Fernandes (pob: 146)
* Várzea Igreja (pob: 112)

## Història

Fou creat en 2005, quan se'n va separar una parròquia de l'antic municipi de Santa Cruz per formar l'actual municipi de São Lourenço dos Órgãos.

## Demografia

Població de São Lourenço dos Órgãos (2000—2010) :
| 2000 | 2010 |
| 7.847 | 7.350 |

## Punts d'interès

* Jardim Botânico Nacional Grandvaux Barbosa

## Política

El PAICV és el partit governant del municipi quan guanyà el 60,4% a les últimes eleccions.

### Assemblea Municipal

| | 2008 % | 2008 escons | 2012 % | 2012 escons |
| PAICV | 70.8 | - | 59.9 | 8 |
| Moviment per la Democràcia | 25.2 | - | 36.8 | 5 |

### Municipalitat

| | 2008 % | 2008 escons | 2012 % | 2012 escons |
| PAICV | 60.4 | 5 | 60.4 | 5 |
| Moviment per la Democràcia | 25.6 | 0 | 36.6 | 0 |

## Referències

* ↑ Font: projections from the Instituto Nacional de Estatísticas.
# Partit Liberal Democràtic (Cambodja)

El Partit Liberal Democràtic (llengua khmer: គណបក្សប្រជាធិបតេយ្យសេរី) va ser un partit polític que va existir a Cambodja entre el 1992 i el 1998. El va fundar i liderar en tot moment Sak Sutsakhan, militar i últim cap d'Estat de la República Khmer. Destaca per haver estat el primer partit a Cambodja a fer un congrés després dels acords de pau de París de 1991, concretament el 1992 a l'Estadi Olímpic de Phnom Penh.
Va sorgir a partir de l'escissió del Partit Liberal Democràtic Budista el maig del 1990, a conseqüència de la disputa de Sutsakhan amb Son Sann, creador del partit original de caràcter anticomunista, pels acords de pau de París de 1991, que van posar fi a la Tercera Guerra d'Indoxina i la guerra cambodjana-vietnamita.
Va constituir-se abans de les eleccions del 1993, en les quals va ser la quarta formació més votada amb 62.698 vots —és a dir, l'1,6 % del total. Per això no va rebre cap escó a l'Assemblea Nacional de Cambodja. Havent-se presentat a les eleccions del 1998 i havent-hi obtingut 14.088 vots —un residual 0,3 %—, el partit va dissoldre's.
La ideologia del partit incloïa l'oposició a la restauració monàrquica al país. També era nacionalista i donava suport al liberalisme.

## Referències

* 1 2 3 «US Department of Justice Registration Statement for the LDP» (PDF) (en anglès). Departament de Justícia dels Estats Units, 08-05-1992. [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ Sattana, Som. «Party urges U.N. to stay on in Cambodia after elections» (en anglès). UPI Archives. United Press International, 12-09-1992. [Consulta: 28 setembre 2022].
* ↑ Nohlen, D.; Grotz, F.; Hartmann, C. Elections in Asia: A data handbook (en anglès). II, 2001, p. 70. ISBN 0-19-924959-8.
* ↑ «Gen Sutsakhan dies» (en anglès). Phnom Penh Post, 06-05-1994. [Consulta: 28 setembre 2022].
# Mel·lífer gorja-roig

El mel·lífer gorja-roig (Myzomela eques) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Nova Guinea i les illes Raja Ampat, a Waigeo, Salawati i Misool.

## Referències

* ↑ «Mel·lífer gorja-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Les Plaideurs

Les Plaideurs és una comèdia en tres actes en vers (884 alexandrins) de Jean Racine. És l'única comèdia que va escriure aquest autor tràgic. És inspirada en Les vespes d'Aristòfanes, però sense el seu contingut polític. Aquesta comèdia de Racine, que segueix Andromaque i precedeix Britannicus, és una farsa inesperada en el decurs de la seva obra: un jutge surt de casa seva per la finestra, els gossets orinen damunt l'escena, dos joves enamorats entren en el joc del pare de la noia. I tot, a ritme d'alexandrins.
L'obra va ser representada a l'Hôtel de Bourgogne el mes de novembre de 1668. L'obra més reeixida de Racine fins al segle xix, Els litigants va competir amb les comèdies més populars de Molière abans d'enfonsar-se en un mig oblit durant el segle xx.
El vocabulari de l'obra és particularment jurídic. L'escena té lloc a Caen, una ciutat de la Baixa Normandia.

## Personatges

* Dandin, jutge
* Léandre, fill de Dandin
* Chicanneau, burgès
* Isabelle, filla de Chicanneau
* La comtessa
* Petit Jean, porter
* El demandat, secretari
* El bocamoll

## Enllaços externs

* Text de Les Plaideurs de Jean Racine, en wikisource, en francès.
# Benjamin Jekhowsky

Benjamin Jekhowsky (Sant Petersburg, 1881 - Encausse, 20 de març de 1975) va ser un astrònom franco-rus-polonès nascut a Varsòvia, Polònia (que en aquest període pertanyia a l'Imperi Rus). Després de 1934 sembla que va començar a signar els seus articles científics com Benjamin de Jekhowsky. El Centre de planetes menors (Minor Planet Center) acredita els seus descobriments sota el nom de B. Jekhovsky (amb «v» en comptes de «w»). Després d'assistir a la Universitat de Moscou va treballar des de 1912 en l'Observatori de París. Després va treballar en l'Observatori d'Alger (en aquest moment Algèria era part de França), on es va fer conegut com un expert en mecànica celeste. Va descobrir 12 asteroides i (1606) Jekhovsky va ser batejat en el seu honor.

## Referències

* ↑ «Minor Planet Discoverers» (en anglès). cfa-www.harvard.edu. [Consulta: 25 agost 2008].
# Odintsovo

Odintsovo - Одинцово (rus) - és una ciutat de l'óblast de Moscou, a Rússia.

## Història

La vila d'Odintsovo es fundà a finals del segle xiv. L'origen de la ciutat es remunta a un noble anomenat Andrei Ivànovitx Domotkànov, més conegut com a Andrei Odinets. Pels seus serveis prestats al Gran Duc de Moscou, Demetri I, Odinets rebé en agraïment els territoris al sud-oest de Moscou, on fundà Odintsovo. El 1957 rebé l'estatus de ciutat.

## Ciutats agermanades

* Novopólotsk, Belarús
* Berdiansk, Ucraïna
* Kertx, Rússia
* Kizliar, Rússia
* Anàdir, Rússia
* Wittmund, Alemanya
* Kruševac, Sèrbia
# Timàlia caragolet d'Oates

La timàlia caragolet d'Oates (Spelaeornis oatesi) és un ocell de la família dels timàlids (Timaliidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, del sud-est d'Assam i oest de Myanmar

## Referències

* ↑ «Timàlia caragolet d'Oates». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Encephalartos lebomboensis

Encephalartos lebomboensis és una espècie de gimnosperma de la divisió Cycadophyta, família Zamiaceae, originària de l'est de la regió de la Ciutat del Cap (Sud-àfrica). Es troba en perill d'extinció segons la UICN, ja que es tracta d'una espècie molt popular entre els col·leccionistes i la població ha disminuït substancialment en els darrers 90 anys (3 generacions). La subpoblació de la muntanya de Mananga s'ha vist particularment afectada per la recollida. Es qualifica com En Perill per la magnitud de la disminució i el seu rang de distribució estret.

## Generalitats

Aquesta planta es diu que és una de les cícades més populars en el cultiu, encara que existeix certa confusió sobre la seva identitat. Diverses poblacions del que es consideraven anteriorment com E. lebomboensis ara són considerats com E. senticosus basats principalment en diferències en els seus cons, incloent la majoria dels que es troben a les muntanyes de Lebombo. E. lebomboensis va ser descrita per primera vegada en 1949 pel Dr. Inez Verdoorn. El seu centre de distribució va ser de les muntanyes Lebombo, que s'estén des del nord de KwaZulu-Natal de Swazilàndia i cap Mpumalanga. Va ser a partir d'aquest últim lloc, quan la presa es va desenvolupar en la dècada de 1960, que molts cícadas es van recollir i van entrar en el comerç de cultiu. Hi ha una forma del nord del voltant de Mananga en Mpumalanga i una forma centrada al sud de Piet Retief a l'alta vall de Riu Pongola. Ambdues formes es troben normalment en el cultiu i són fàcils d'obtenir en els vivers.

## Descripció

Encephalartos lebomboensis és una cícada de mida mitjana a gran, amb tiges que poden créixer fins a 4 m de longitud. Sovint procumbents amb una corona de fulles brillants de color verd pàl·lid a més fosc. Creix individualment o en grups de fins a vuit. Forma nombrosos plançons a la base i pot formar clons (offset) de si mateix ocasionals en els troncs. Les tiges de la forma Piet Retief són més curts i més gruixuts.

## Reproducció

Els cons femenins d'E. lebomboensis són d'un color albercoc o verd clar i té escates de les pinyes planes. Els cons masculins són en forma d'ou, (o en forma de barril en la forma Piet Retief), 400-450 mm de llarg, 250-300 mm de diàmetre. Testes (sarcotesta) són de color vermell brillant. Els cons masculins són estretament cilíndrics, al voltant de 450 mm de llarg i 120-150 mm de diàmetre.

## Referències

* ↑ http://www.iucnredlist.org/details/41907/0
* ↑ http://www.plantzafrica.com/plantefg/encephlebomb.htm Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine.
# Símil (actor)

Símil (en llatí Simylus, en grec antic Σίμυλος) fou un actor tràgic grec del temps de Demòstenes.
Demòstenes l'anomena Σιμμύκᾳ, però el nom de Símil que li dona Mausac sembla més probable. Ateneu de Naucratis en fa menció, citant com a referència a Teofrast. Encara que ha estat confós sovint amb Símil, el poeta còmic del mateix nom, el més probable és que fossin dos personatges diferents.

## Referències

* ↑ 2.Simylus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 839