OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hovik Abrahamian

Hovik Argamí Abrahamian més conegut com a Hovik Abrahamian, Հովիկ Աբրահամյան en armeni: (Mkhtxian, Armènia, 24 de gener de 1958) és un polític i economista armeni. Membre del Partit Republicà d'Armènia (HHK). Des del 13 d'abril de 2014 fins al 13 de setembre de 2016 va ser Primer Ministre d'Armènia.
Va néixer en el poblat armeni d'Mkhtxian durant la Unió Soviètica l'any 1958. Es va graduar en Economia en l'Institut d'Economia Nacional de la ciutat d'Erevan. L'any 1990 després de finalitzar els seus estudis superiors, va servir com a militar durant un any de les forces armades soviètiques conegudes com l'Exèrcit Roig d'Obrers i Camperols (RKKA). Seguidament en 1991 en acabar el seu servei militar, va començar a treballar en el sector privat.
Al seu torn, després de la desintegració de la URSS i l'arribada de la Independència d'Armènia el 1991, va entrar en política ingressant en el Partit Republicà d'Armènia.
El 1995 després de la restauració de l'Assemblea Nacional d'Armènia, va ser escollit com a diputat pel partit republicà durant la primera convocatòria. A l'any següent es va convertir en alcalde de la ciutat d'Artaxata fins a 1998 que va passar a ser governador de la Província d'Ararat.

## Notes

* ↑ «Hovik Abrahamyan appointed Prime Minister» (en hy). Radio Pública d'Armènia, 13-04-2014 [Consulta: 25 d'octubre de 2016].
# How Deep Is Your Love

How Deep Is Your Love és una cançó de Barry Gibb, Robin Gibb i Maurice Gibb per als Bee Gees. La van escriure i gravar a Le Château, Hérouville (França) entre el febrer i març de 1977 i a Criteria Recording Studios (Miami) a l'abril del mateix any. La cançó forma part de l'àlbum Saturday Night Fever (1977) i es va editar en senzill l'octubre de 1977 amb una versió en viu de Can't Keep a Good Man Down a la cara B.
El grup Take That en va fer una versió de molt èxit el 1996

## Instrumentació

* Barry Gibb: guitarra i veu.
* Robin Gibb: veu.
* Maurice Gibb: baix i veu.
* Blue Weaver: teclats, sintetitzadors i piano.
* Alan Kendall: guitarra.
* Dennis Bryon: bateria.
* Joe Lala: percussió.
* The Boneroo Horns: trompetes i flautes.

## Producció

Bee Gees, Albhy Galuten i Karl Richardson.

## Enginyers

Karl Richardson i Michel Marie.

## Enllaços externs

* Lloc oficial dels Bee Gees (anglès)
* Lloc web oficial d'Universal sobre els Bee Gees Arxivat 2005-11-24 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc web sobre les cançons dels germans Gibb (anglès)
* Lloc web sobre els Bee Gees en català Arxivat 2008-09-28 a Wayback Machine. (català)
# How Much Does Your Building Weigh, Mr Foster?

How much does your building weigh, Mr. Foster? (Quan pesa el seu edifici, Sr. Foster) és una pel·lícula documental de coproducció hispano-britànica del 2010 dirigida per Norberto López Amado i Carlos Carcas amb guió de Deyan Sudjic sobre l'arquitecte Norman Foster. El títol prové d'una conversa entre Norman Foster i Buckminster Fuller.

## Sinopsi

El documental narra la trajectòria vital de Norman Foster, un dels arquitectes més emblemàtics del segle XXI i la seva indestructible passió per millorar la qualitat de vida a través del disseny amb la narració de Deyan Sudjic, director del Museu del Disseny de Londers. Acompanyada de l'impuls donat per la música de Joan Valent, la pel·lícula recull els orígens de Foster i com els seus somnis i influències van inspirar la creació d'edificis com l'aeroport de Pequín (el més gran del món), el Reichstag, l'edifici Hearst de Nova York i construccions com el pont més alt del planeta o el viaducte de Millau, a Occitània. Hi ha entrevistes a Paul Goldberger, crític d'arquitectura del New York Times que el qualificà com el "Mozart del modernisme", al músic Bono, l'escultor Anish Kapoor, Richard Serra, Cai Guo Qiang, Richard Long o Anthony Caro.

## Premis i nominacions

La pel·lícula fou nominada al Goya al millor documental i a la Medalla del CEC al millor documental. Va guanyar el premi de l'audiència al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià i el premi del jurat al Docville de 2010. i fou nominat al Premi Orquídia d'Or Halekulani del Festival Internacional de Cinema de Hawaii.

## Referències

* ↑ Marveling at a Maestro of Glass, Steel and Light, New York Times, 24 de gener de 2012
* ↑ 'Mr. Foster': A Man And His Buildings, npr.org, 26 de gener de 2012
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2010». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2018-04-22. [Consulta: 6 setembre 2019].
* ↑ ¿Cuánto pesa su edificio, Sr. Foster?, Europa Press, 25 de novembre de 2011
* ↑ HOW MUCH DOES YOUR BUILDING WEIGH, MR. FOSTER? al web de Docville

## Enllaços externs

* How Much Does Your Building Weigh, Mr Foster? a YouTube
# Horts de Rius

Els Horts de Rius són uns antics horts, ara abandonats, del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Estan situats a la mateixa llera del barranc de Rius, al nord-est del Carant de les Bruixes, al nord de la Vinya de Rius i al nord-oest de les Borrelles de Deçà. Tot, al sud-est de Vilamolat de Mur.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Hylaeamys yunganus

Hylaeamys yunganus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 0 i 2.000 msnm a Bolívia, el Brasil, Colòmbia, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guyana, el Perú, Surinam i Veneçuela. Els seus hàbitats naturals són les zones pertorbades i els boscos primaris. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Patton, J.; Weksler, M.; Percequillo, A. Hylaeamys yunganus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 31 desembre 2016.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Hyndluljóð

Hyndluljóð o el Cant d'Hyndla és un poema que amb freqüència és considerat part de l'Edda poètica. Va ser preservat íntegrament en el Flateyjarbók i algunes de les seves estrofes són citades a l' Edda prosaica on s'esmenten com a pertanyents a Völuspá hin skamma.
Al poema, la deessa Freyja coneix a la völva Hyndla i es dirigeixen cap al Valhalla. Freyja viatja en el seu senglar Hildisvíni i Hyndla en un llop. La seva missió consisteix a trobar els ancestres d' Óttarr de manera que pugui obtenir la seva herència. El poema consisteix majorment en el recitat per part de Hyndla de nombrosos noms dels ancestres d'Óttarr.

## Referències
### En anglès

* Hyndluljoth Traducció i comentaris per Henry Adams Bellows
* Hyndluljóð Arxivat 2003-10-25 a Wayback Machine. Traducció per W. H. Auden i P. B. Taylor

### En nòrdic antic

* Hyndluljóð Edicions fetes per Sophus Bugge
* Hyndluljóð escrit per Guðni Jónsson
# IEEE 802.11s

IEEE 802.11s és una modificació de l'estàndard 802.11 per WLAN desenvolupat pel grup de treball 11 del comitè d'estàndards LAN/MAN del IEEE (IEEE 802), que implementa la topologia de xarxa anomenada xarxa en malla (mesh) la qual permet augmentar molt la cobertura de la xarxa resultant. Aquest protocol pot ésser emprat en la Internet de les coses. IEEE 802.11s fou ratificat el 2012.
Punts principals:
* IEEE 802.11s s'implementa a la capa d'enllaç de dades o MAC.
* La topologia en malla permet un desplegament moll ràpid de les instal·lacions.
* La topologia en malla permet una gran cobertura del servei.
* La topologia en malla presenta una gran resistència (self-healing) a fallides de nodes i congestió, ja que el protocol de xarxa buscarà un nou camí o ruta (rerouting).

## Concepte general

En un Punt d'Accés normal (topologia estrella), si hom vol copiar un arxiu de l'oedinador A a l'ordinador B, cal que l'arxiu passi obligatòriament de l'ordinador A al Punt d'Accés i llavors del Punt d'Accés a l'ordinador B. La tecnologia IEEE 802.11s permet copiar l'arxiu de l'ordinador A a l'ordinador B sense passar pel Punt d'Accés, és a dir:
Xarxa en estrella: Ordinador A → Punt d'Accés → Ordinador B
Xarxa en malla: Ordinador A → Ordinador B

## Arquitectura de xarxa en malla

IEEE 802.11s defineix els següents elements:
* Dispositius i Punts d'Accés amb funcionalitat de topologia en malla.
* Protocol de manegament d'enllaços, usat per a la funcionalitat de descoberta de nodes i manteniment de xarxa.
* Protocol d'encaminat en malla (HWMP) basat en la recomanació RFC 3561.

## Exemple de dispositius amb tecnologia xarxa en malla

Aquesta tecnologia és molt nova, però actualment (9/01/2017) podem fer esment del següents dispositius:
* Google OnHub i Google Wi-Fi routers.
* eero router.
* Luma router Arxivat 2017-01-09 a Wayback Machine..

## Referències

* 1 2 «en:developers:documentation:ieee80211:802.11s [Linux Wireless]». wireless.wiki.kernel.org. [Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ «Tecnologia mesh IEEE 802.11s» (en anglés). https://pdfs.semanticscholar.org.+[Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ «Standard mesh IEEE 802.11s» (en anglès). https://pdfs.semanticscholar.org.+[Consulta: 8 gener 2017].
* ↑ «Tutorial IEEE 802.11s» (en anglès). http://grouper.ieee.org/.+[Consulta: 8 gener 2017].
# IEC 61760

IEC 61760 és una normativa internacional (creada per l'IEC) de tecnologia de soldadura de components electrònics de muntatge superficial. La darrera versió de la norma IEC 61760 es pot esbrinar aquí

## Parts de la norma

* IEC 61760-1 : tecnologia de muntatge superficial. Part 1 Norma per a definir els components de muntatge superficial (SMD)
* IEC 61760-2 : tecnologia de muntatge superficial. Part 1 Transport i condicions d'emmagatzematge de components de muntatge superficial (SMD).
* IEC 61760-3 : tecnologia de muntatge superficial. Part 3 Norma per a definir la soldadura de components convencionals (TRH) per procés de refusió.
* IEC 61760-4 : tecnologia de muntatge superficial. Part 4 Classificació, embalatge, etiquetat i manipulació de dispositius sensibles a la humutat.

## Vegeu també

* Circuits impresos o PCB
* Tecnologia de muntatge superficial
* Soldadura tova

## Referències

* ↑ «IEC 61760-1:2006 | IEC Webstore» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «IEC 61760-2 Ed. 2.0 en:2007» (en anglès). www.techstreet.com. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «IEC 61760-1:2006 | IEC Webstore» (en anglès). /webstore.iec.ch. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «IEC 61760-2:2007 | IEC Webstore» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «IEC 61760-3:2010 | IEC Webstore» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 5 abril 2017].
* ↑ «IEC 61760-4:2015 | IEC Webstore» (en anglès). webstore.iec.ch. [Consulta: 5 abril 2017].
# IEC 62471

IEC 62471 és una normativa internacional (creada per l'IEC) de seguretat fotobiològica de sistemes o dispositius que emeten radiació lluminosa. S'entén seguretat fotobiològica com la part de la seguretat que afecten a la vista i a la pell. Cal evitar condicions que portin a estats potencialment perillosos. La darrera versió de la norma es pot esbrinar aquí.

## Característiques de la norma

* La norma IEC 62471 defineix els límits d'exposició, tècniques de mesura de referència i esquemes de classificació per a l'avaluació i control dels riscos fotobiològics de totes les fonts de radiació òptica de tipus incoherent i de gran amplada de banda.
* Inclou els dispositius Led però no així els làser.
* Les longituds d'ona van de 200 nm a 3000 nm.

## Riscos de la radiació segons la norma

| Risc | Longitud d'ona | Problemes a al Vista | Problemes a la Pell |
| Llum ultaviolada | 200-400 nm | Conjuntivitis, cataractes | Elastosi |
| Raig UVA | 315-400 nm | Cataractes | - |
| Llum blava retinal | 300-700 nm | Retinitis | - |
| Llum termal | 380-1400 nm | Retina cremada | - |
| Llum infrarroja | 780-3000 nm | Còrnia cremada | - |
| Llum tèrmica | 380-3000 | - | Pell cremada |

## Classificació de riscos segons la norma

| Grup de risc | Descripció |
| Exempte | Sense cap perill fotobiològic |
| Grup 1 (baix risc) | Sense perill fotobiològic en condicions normals |
| Grup 2 (risc moderat) | No hi ha perill si no hi ha exposició directa |
| Grup 3 (alt risc) | Perill fotobiològic fins i tot en exposició momentània |

## Vegeu també

* Seguretat elèctrica.
* Dispositiu Led.

## Referències

* ↑ «IEC 62471:2006 | IEC Webstore» (en anglès). https://webstore.iec.ch/.+[Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «IEC/EN 62471 for LED Lighting Products» (en anglès). https://smartvisionlights.com/. Arxivat de l'original el 2019-05-31. [Consulta: 22 juny 2017].
# ISO 1

ISO 1 és un estàndard internacional establert per l'Organització Internacional per a l'Estandardització que especifica les condicions estàndard de pressió i temperatura per la dimensió geomètrica i verificació. La temperatura es fixa a 20 °C, que és igual a 293.15 Kelvin i 68 graus Fahrenheit.
Degut a la dilatació tèrmica, la precisió del mesurament de la longitud cal fer (o convertir-se) una temperatura definida. ISO 1 ajuda a comparar les mesures mitjançant la definició d'aquesta temperatura de referència. La temperatura de referència de 20 °C va ser aprovada pel CIPM el 15 d'abril de 1931, i es va convertir en la recomanació ISO número 1 el 1951.
Aviat va reemplaçar altres temperatures de referència a nivell mundial per les mesures de longitud que els fabricants d'equips de precisió havien utilitzat anteriorment, incloent 0 °C, 62 °F, i 25 °C. Entre els motius per triar 20 °C, es tractava d'una temperatura de taller còmoda i pràctica que va donar com a resultat un valor enter en les escales Celsius i Fahrenheit.

## Vegeu també

* Metre
* Organització Internacional per a l'Estandardització

## Referències

* ↑ «ISO 1:2016 - Geometrical product specifications (GPS) -- Standard reference temperature for the specification of geometrical and dimensional properties» (en anglès). [Consulta: 25 març 2018].
* ↑ «[https://nvlpubs.nist.gov/nistpubs/jres/112/1/V112.N01.A01.pdf 20 °C—A Short History of the Standard Reference Temperature for Industrial Dimensional Measurements]». Journal of Research of the National Institute of Standards and Technology, 11-11-2006, pàg. 23.
# ISIS/Draw

ISIS/Draw va ser un programa de dibuix d'estructura química per a Windows, publicat per MDL Information Systems. Estava disponible de franc per a ús acadèmic i personal. Va actuar com a interfície a ISIS/Base, un programa de base de dades químiques de la mateixa empresa, així com alguns altres productes ISIS (Integrated Scientific Information System). La primera versió del programa es va publicar el 1990, i l'última versió va ser la 2.5 el a 2002; ha estat reemplaçat per Symyx Draw.
ISIS/Draw va utilitzar el seu propi format de fitxer propietari, amb l'extensió .skc, i també va suportar formats de fitxers químics estàndard com MDL molfile, Rxnfile i TGfile. A causa del seu paper com a programa de preparació de consultes de bases de dades, ISIS/Draw va admetre una varietat d'àtoms especials i tipus d'enllaç utilitzats per a la cerca de subestructures, com ara àtoms comodins, enllaços aromàtics i anells d'anell, així com assignació d'àtoms, necessaris per a recerques de reaccions.
Mentre ISIS/Draw era principalment un programa de dibuix en 2D, tenia algunes funcions de rotació en 3D i podia interactuar amb Rasmol per a la visualització i representació en 3D. ISIS/Draw també va incloure característiques de validació d'estructures i reaccions i va poder calcular propietats elementals com la fórmula i el pes molecular.
Ara Accelrys Draw serveix com a substitut de ISIS/Draw. La versió més recent és la 4.0, a partir de març de 2011. Igual que amb ISIS/Draw, el programa està disponible de franc per als acadèmics.

## Referències

* ↑ http://accelrys.com/products/informatics/cheminformatics/draw/no-fee.php Arxivat 2013-01-17 a Wayback Machine.

### General

* «Personal Experience with Four Kinds of Chemical Structure Drawing Software: Review on ChemDraw, ChemWindow, ISIS/Draw, and ChemSketch». J. Chem. Inf. Comput. Sci., 44, 5, 2004, pàg. 1886–1890. DOI: 10.1021/ci049794h. PMID: 15446849.
* Johann Gasteiger, Thomas Engel. Chemoinformatics: A Textbook. Wiley-VCH, 2003, p. 143. ISBN 3-527-30681-1.
* Dalby, Arthur; Nourse, James G.; Hounshell, W. Douglas; Gushurst, Ann K. I.; Grier, David L.; Leland, Burton A.; Laufer, John «Description of several chemical structure file formats used by computer programs developed at Molecular Design Limited». J. Chem. Inf. Comput. Sci., 32, 3, 1992, pàg. 244-255. DOI: 10.1021/ci00007a012..
* http://bbruner.org/obc/isis.htm

## Enllaços externs

* Accelrys Draw Arxivat 2015-05-11 a Wayback Machine.
# Indy Racing 2000

Indy Racing 2000 és un videojoc de curses per la Nintendo 64 llançat l'any 2000. El joc es basa en la temporada de 1999 i es competeix amb 20 cotxes. Les modalitats del joc inclouen una cursa en solitari, campionat, dos jugadors i una Copa d'Or. Hi ha 9 pistes i 11 curses. El mode Gold Cup permet que el jugador competeixi amb cotxes Midget, cotxes Sprint, cotxes de Fórmula 1 i cotxes Indy en pistes de ficció (tots menys un són curses per carretera).

## Característiques

* Personalització del cotxe, incloses la transmissió, la pressió dels pneumàtics i l'ajust de la relació d'equipaments.
* Carreres diürnes i nocturnes.
* Cada lloc oficial d'IRL.
* Llicència completa de la Indy Racing League.
* 20 conductors i els seus vehicles basats en la temporada 1999.
* Modes de carrera única, pràctica, competició i campionat.
* Seguiment complet de les estadístiques.
* Les parades a boxes automatitzades en mode arcade vs. control total en mode de simulació.
* Carreres de pantalla compartida de dos jugadors.
* Cotxes Sprint, midget i F2000 disponibles al joc.
* Vuit curses de carretera.
* Diversos angles de càmera durant la cursa i les repeticions.
* Tripulacions animades.
* El Heads up display inclou el comptador de draft.

## Rebuda

El joc va rebre ressenyes "mitjanes" segons el lloc web de GameRankings.

## Referències

* 1 2 «Indy Racing 2000 for Nintendo 64». CBS Interactive. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ «Indy Racing 2000». Electronic Gaming Monthly (Ziff Davis). 2000.
* ↑ «REVIEW for Indy Racing 2000». GameFan (Shinno Media). 2000-06-23.
* ↑ «Indy Racing 2000». Game Informer (89) (FuncoLand). Sep 2000.
* ↑ Brown, Greene. «Indy Racing 2000 Review [date mislabeled as "May 17, 2006"]». CBS Interactive, 26-07-2000. Arxivat de l'original el 24 març 2005. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ Boulding, Aaron. «Indie Racing 2000». Ziff Davis, 26-06-2000. [Consulta: 13 març 2019].
* ↑ «Indy Racing 2000». Nintendo Power 133 (Nintendo of America). June 2000: 117. Consulta: 2019-03-13.

## Enllaços externs

* (anglès) El videojoc a MobyGames
# Indénié Djuablin

Indénié-Djuablin és una de les 31 regions de Costa d'Ivori. Està situada a l'est del país, a la frontera amb Ghana. Té una superfície de 8.000 km² i la seva capital és la ciutat d'Abengourou. Abans havia format part de l'antiga regió del Comoé Mitjà. El 2013 tenia una població aproximada de 561.000 habitants.

## Situació geogràfica i regions veïnes

Indénié Djuablin està situat al centre sud-oriental de Costa d'Ivori, a la frontera amb Ghana, país que té a l'est de la regió. Al sud és veïna amb les regions de Comoe Meridional i de La Mé, al sud-est i sud-oest respectivament, amb la regió de N'zi, a l'oest i amb les regions d'Iffou i de Gontougo al nord-oest i al nord-est respectivament.

## Demografia, grups humans i llengües

* El fante és un dialecte de l'àkan que parlen 22.000 fantes al nord i a l'est d'Abengorou, fins a la frontera amb Ghana.
* Els aixantis viuen al voltant d'Abengourou, i parlen el dialecte àkan, aixanti.

## Departaments i municipis

La regió d'Indénié Djuablin té tres departaments: Abengourou, Agnibitékrou i Béttié. A més a més té quatre municipis, tres dels quals tenen noms homònims amb els anomenats departaments, als que es suma el municipi de Niable. La seva capital és Abengourou.

## Economia

A Abengourou i a Agnibilekrou hi ha indústries de la fusta.

### Agricultura

Els principals béns agraris de la regió són el cafè, el cacau, l'hevea i l'horticultura.

### Turisme

Els principals atractius turístics de la regió són:
* La bassa dels hipopòtams d'Anaissué.
* La Catedral de Santa Teresa de l'Infant Jesús d'Abengourou
* El Museu de Binger de Zaranou
* El Museu Charles Bieth d'Abengourou
* El Palau Reial d'Abengourou
* L'escola dels mags de Tangelan
* La tomba del doctor Nobila a Sankadiokro

## Cultura

Les principals atraccions culturals de la regió són:
* La dansa reial del tam-tam parlant
* Les danses tradicionals de la terra d'Abengourou, Zaranou, Amélékia i Tanguelan
* La dansa de les princeses d'Agnibilekrou, d'Abengourou i de Niable
* La festa del nyam

## Referències

* 1 2 «Découverte de la région de l'INDENIE-DJUABLIN». Assemblée des Régions et Districts de Côte d'Ivoire. Arxivat de l'original el 4 d’abril 2015. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». Statoids. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «Côte d'Ivoire: administrative units, extended». GEOHIVE. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «RESUME DU PLAN DE GESTION ENVIRONNEMENTALE ET SOCIALE, Projet d'Appui aux Infrastructures Agricoles du Indénié-Djuablin (PAIA-ID) (Agricultural Infrastructure Support Project in Indénié-Djuablin Region) (in French). 2013». OSAN. [Consulta: 7 abril 2015].
* ↑ «People name: Fante of Ghana» (en anglès). peoplegroups. [Consulta: 26 octubre 2015].
* ↑ «People name: Ashanti of Cote d'ivoire». [Consulta: 26 octubre 2015].
# IV Premis Simón

La 4a edició dels Premis Simón va tenir lloc en 2015. Els premis van ser lliurats per l'Acadèmia del Cinema Aragonès (ACA) durant una cerimònia que va tenir lloc el 30 de març de 2015 al Teatro Principal de Saragossa i que va ser presentada pels actors Jorge Usón i Carmen Barrantes. Els premis competitius atorgats en set categories reconeixien la labor realitzada per diferents professionals durant l'any 2014. Encara que no va canviar el nombre de premis respecte a l'edició anterior sí que va haver-hi canvis en aquests, ja que els premis a millor banda sonora i millor muntatge van ser substituïts pels de millor guió i millors efectes especials.
Van competir a concurs setanta pel·lícules i videoclips. El film Justi&Cía va guanyar els guardons a millor llargmetratge i millors efectes especials, així com el premi de la categoria especial atorgat a la producció. El Simón d'honor va ser concedit al músic Antón García Abril.

## Guardons

| Categoria | Premiat | Labor premiada | Finalistes |
| Simón d'honor | Antón García Abril | Trajectòria | |
| Millor llargmetratge | Justi&Cia d'Ignacio Estaregui | Pel·lícula | Trovadores La encrucijada de Ángel Sanz Briz Aragón rodado Los inconvenientes de no ser Dios El viaje de las reinas |
| Millor interpretació | Alfonso Pablo | Los inconvenientes de no ser Dios | Salomé Jiménez Nacho Rubio Santiago Meléndez Pilar Molinero Nati Magallón |
| Millor curtmetratge | Os meninos do rio de Javier Macipe | Pel·lícula | Las líneas perdidas El país de Nunca Jamás Mientras somos Espera un segundo Laisa |
| Millor videoclip | Broken Windows de Ignacio Bernal | Videoclip de El Brindador | El león enjaulado No Surprises Síndrome esquizofrénico Me enamoré del perdedor Si me dejaras |
| Millor guió | Jacobo Atienza | Mientras somos | Enrique León i Borja Monclús José Alejandro González Javier Macipe Germán Roda y Patricia Roda |
| Millors efectes especials | Iván Olmos | Justi&Cia | Sergio Duce |
| Categoria especial | Gloria Sendino Jaime García Machín | Producción de Justi&Cia | Luis Giménez Emilio Larruga Plataforma de Actrices para la Escena Javier Cerdá Patricia Atienza |

## Referències

* ↑ IV Premios Simón: elenco de premiados, aragonmusical.com, 30 de març de 2015
* ↑ El turolense Antón García Abril recibirá el Simón de Honor 2015, 3 de març de 2015

## Fonts

* «Nominados de la IV edición de los Premios Simón». Academia del Cine Aragonés. Arxivat de l'original el 2017-01-02. [Consulta: 31 desembre 2018].
* «Palmarés Premios Simón del Cine Aragonés 2015». Academia del Cine Aragonés, 01-03-2015. [Consulta: 31 desembre 2018].