OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gòtica (tipografia)

La lletra gòtica, altrament coneguda com a cal·ligrafia gòtica, és un tipus de lletra que va ser usada a l'Europa Occidental aproximadament des de 1150 i el 1500. Va ser utilitzada en l'escriptura de l'alemany fins al segle xx. Existeixen quatre tipus de tipografia gòtica que són el Fraktur, el Schwabacher, el Rotunda i el Textualis.

## Antecendents

La cal·ligrafia gòtica prové de l'escriptura carolíngia, o també coneguda com a minúscula carolina, però evoluciona cap a un manierisme amb exageracions en el traçat. S'utilitzà entre els segles XIII i XV.
No s'ha de confondre aquesta escriptura amb l'alfabet gòtic.

## Característiques i tipologies

El traçat de l'escriptura carolina més arrodonit, en la cal·ligrafia gòtica es transforma el traçat més angulós. Depenent de raons històriques, els països en què s'utilitza i a quins segles, tenim la següent classificació:
* Textura, és l'escriptura per excel·lència de l'edat mitjana.
* Rotunda, comparada amb la textura té les formes més arrodonides.
* Bastarda, menys austera i angulosa que la textura.
* Schwabacher, variant de la bastarda.
* Fraktur, variant de Schwabacher. Aquests caràcters s'empraran en impremta en els països de parla germànica molt de temps.

## Aportacions a l'alfabet actual

L'escriptura gòtica aporta el punt sobre la i, que en l'escriptura carolina no s'utilitzava i també inclou, dins el seu alfabet la lletra w.

## Vegeu també

* Fraktur

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.263. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
# Luciano López Dávila

Luciano López Dávila fou un polític espanyol de finals del segle xix, nascut a Madrid. Fou imposat com a candidat oficial del Partit Conservador per al districte de Tortosa (tot i que mai no el va visitar) en comptes de Teodor Gonzàlez i Cabanne a les eleccions generals espanyoles de 1896.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Núria Gil Duran. Universitat Rovira i Virgili. Ebrencs del segle XIX: Personatges de la història social, política i econòmica del territori ebrenc al segle XIX, p. 110.
# Luciano Laurana

Luciano Laurana (croata: Lucijan Vranjanin) (Vrana (Dalmàcia), c. 1420 - Pesaro (Itàlia), 1479) va ser un arquitecte i enginyer dàlmata. Laurana va influir considerablement el desenvolupament de l'arquitectura del Renaixement. La seva obra més famosa va ser el Palazzo Ducale d'Urbino. Era parent de l'escultor Francesco Laurana.

## Biografia

Laurana va néixer a Vrana, prop de Zadar. En aquell moment, l'àrea formava part de la República de Venècia perquè Ladislau I de Nàpols havia venut els seus drets al regne de Dalmàcia per 100.000 ducats el 1409. Existeix poca informació sobre els primers anys de Laurana. El seu pare, Martin, treballava a les pedreres de Zadar i va treballar juntament amb l'escultor Giorgio da Sebenico a la Catedral de Šibenik.
Prop de 1465 va col·laborar amb Leon Battista Alberti a Mantua. Entre el 1466 i 1472 va dirigir les obres d'un nou palau encarregat per Federico da Montefeltro, duc d'Urbino. De totes maneres, la contribució de Laurana en el disseny és disputada, ja que Francesco di Giorgio també va participar en la construcció.
Posteriorment, Laurana va treballar a Nàpols pel rei Ferran II de Nàpols. A partir del 1472, es va traslladar a Pesaro, on va vigilar la construcció del castell (Roca) fins a la seva mort, el 1479.

## Enllaços externs

* (croat) Luciano Laurana a Matica hrvatska
# Luciano Lizárraga Goenaga

Luciano Lizárraga Goenaga (Hernani, 13 de març de 1881 - Vitòria, 3 de maig de 1960) fou un futbolista basc de la dècada de 1900.

## Trajectòria

La temporada 1900-01 jugà a la Societat Espanyola de Foot-Ball, essent un dels homes que jugà el primer derbi de la història entre Barcelona i Espanyol. Entre 1903 i 1905 jugà a futbol a la capital espanyola, als clubs Moderno FC i Madrid CF (que havia absorbit el Moderno). Finalment jugà al FC Barcelona la temporada 1906-07, sense arribar a disputar cap partit oficial.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Ludwig Ferdinand Wilhelmy

Ludwig Ferdinand Wilhelmy (1812 - 1864) fou un químic alemany que dugué a terme estudis per primera vegada sobre cinètica química.
Wilhelmy estudià a Heidelberg, on obtingué el doctorat el 1846. Treballà a Heidelberg entre 1849-1854 per després traslladar-se a Berlín. Quant a les seves investigacions destaca l'estudi amb un polarímetre de la reacció de descomposició de la sacarosa, catalitzada per un àcid, en una mescla equimolecular de fructosa i glucosa. Aconseguí plantejar una equació diferencial del procés, i descobrí que la velocitat de reacció era proporcional a les concentracions de sacarosa i d'àcid presents. També estudiar els efectes de la temperatura. Wilhelmy rebé poc crèdit dels seus contemporanis per les seves primeres investigacions en el camp de la cinètica química, perquè era un desconegut i per l'ús innovador de la polarimetria. Resultats semblants foren publicats per Jacobus Henricus van 't Hoff i Svante Arrhenius 30 anys després, amb un impacte molt més gran. També inventà un mètode per mesurar tensions superficials.

## Referències

* ↑ Wilhelmy, Ludwig «Ueber das Gesetz, nach welchem die Einwirkung der Säuren auf den Rohrzucker stattfindet (The Law By Which the Action of Acids on Cane Sugar Occurs)». Poggendorff's Annalen der Physik und Chemie, 81, 1850, pàg. 413 – 433.
# Luz Márquez

María de la O Márquez García Soler (Madrid, 12 de desembre de 1935 - juliol de 2009), coneguda artísticament com a Luz Márquez, és una actriu espanyola.

## Biografia

S'inicia en el món de la interpretació gràcies a Torcuato Luca de Tena, amic de la seva família, qui en 1956 li proposa participar en la pel·lícula Embajadores en el infierno, de la que és guionista i que dirigiria José María Forqué.
Inicia llavors una trajectòria breu però intensa que es prolonga deu anys i que li permet intervenir en títols memorables del cinema espanyol com Manolo, guardia urbano (1956), que li va valer el Premi Jimeno del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics, Las chicas de la Cruz Roja (1958). Quince bajo la lona (1958) o Escucha mi canción (1959).
Va treballar en Mèxic en 1963 i després de tornar a Espanya en algunes coproduccions es va retirar definitivament del món de l'espectacle en 1966 quan va contreure matrimoni. Després es va dedicar a la pintura i va fer algunes exposicions.

## Referències

* ↑ Chica de la Cruz Roja Arxivat 2019-03-06 a Wayback Machine., La Razón, 16 de juliol de 2009
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1956». CEC. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 8 febrer 2017].
* ↑ La actriz Luz Márquez presenta una colección de óleos en el Centro de Arte de Mojácar, ideal.es, 30 de juliol de 2008
# Làcares d'Atenes

Làcares (en llatí Lachares, en grec Λαχάρης) va ser un dels més influents demagogs de la ciutat d'Atenes, després del restabliment de la democràcia per Demetri Poliorcetes.
Cassandre el va subornar i li va suggerir que assolís la tirania, però no va poder fer res fins que l'any 296 aC la ciutat va ser assetjada per Demetri. Llavors va aprofitar els clams del poble contra el cap local Demòcares, que va ser expulsat i Làcares va assolir el govern. Pausànies diu que com tots els tirans va ser inhumà cap als homes i sacríleg cap als déus, va saquejar temples i especialment el Partenó, dels que va treure els seus tresors, i fins i tot va privar a l'estàtua d'Atena Pàrtenos dels seus guarniments. Des del primer moment va prohibir per decret fins i tot pronunciar el nom de Demetri Poliorcetes i va resistir el setge fins que la gana va assolar la ciutat. Llavors, disfressat, es va escapar cap a Tebes.
Poliè diu que va ser perseguit per homes de Demetri però se'n va lliurar llençant algunes monedes d'or que els perseguidors es van aturar a agafar. Segons el mateix autor va amagar-se a Tebes fins que aquesta ciutat va caure en mans de Demetri i després va fugir a Delfos, i més tard a Tràcia. Durant la captivitat de Lisímac de Tràcia, Demetri va envair Tràcia i va assetjar Sestos, on era Làcares, però va aconseguir fugir cap a Lisimàquia. Torna a aparèixer l'any 279 aC a Cassandria, quan va ser expulsat per Apol·lodor sota el càrrec de conspiració per entregar la ciutat al selèucida Antíoc I Sòter. Ja no torna a aparèixer a les fonts.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/709?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=LacharesSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 699-700. ]
# Ludwig Willems

Ludwig Willems (Herentals, 7 de febrer de 1966) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1987 i 1998.

## Palmarès

* 1987
** 1r a la Hasselt-Spa-Hasselt
* 1988
** Vencedor d'una etapa al Tour de la CEE

### Resultats al Tour de França

* 1991. 150è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1992. Abandona (10a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ludwig Uhland

Ludwig Uhland (Tübingen, 1787 - 1862) fou un poeta alemany i doctor en dret, defensor de les idees liberals. En les seves poesies, les més conegudes de les quals són les Balades, adoptà el to del lied popular.
Escrigué també diversos treballs sobre la cançó popular alemanya.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia, 2004, p. 15.316.

## Bibliografia

La Gran Enciclopèdia en Català. edicions 62, 2004. ISBN 84-297-5448-2.
# Lorima

Lorima (en llatí Loryma, en grec antic Λόρυμα) era una plaça fortificada de Cària, amb un port, propera al cap de Cinossema, a l'oest del Quersonès rodi, a unes 20 milles romanes (30 km) de l'illa de Rodes, segons diuen Esteve de Bizanci, Plini el Vell i Claudi Ptolemeu. Pertanyia als rodis.
Estrabó diu que Lorima era tota la regió rocosa de la costa, sense mencionar cap ciutat o cap fortificació amb aquest nom. Pomponi Mela menciona una ciutat, Larumna, i la Taula de Peutinger parla de Loryma, que podrien ser aquesta ciutat, encara que també podrien ser un lloc que Plini el Vell anomena Larymna, al mateix districte.
William Martin Leake descriu les seves ruïnes a l'oest de Port Aplothiki, i diu que la ciutat anava d'est a oest i era llarga i estreta. Es conservaven al seu temps sis o set torres quadrades i dues de rodones a cada extrem. Les parets de la muralla eren de pedra calcària, i al nord, damunt del port, no tenia cap porta. A la banda sud hi havia tres portes molt estretes. A l'interior no hi havia restes d'edificis, només roca nua, i dedueix que el lloc no era una ciutat sinó una fortificació.
No s'han trobat inscripcions ni a dins ni a fora de les muralles, però queden restes de les fortificacions i tombes amb esteles sense identificació.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Loryma». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 març 2021].
# Lorien

«Lorien» té aquests significats:
* Música: Lorien (metal), grup de power metal de Sant Hilari Sacalm
* Música: Lorien (bandautora), bandautora pop de Mataró
Viccionari
# Lídia (desambiguació)

«Lídia» té aquests significats:
* Toponímia:
** Regne de Lídia, regió de l'Àsia menor.
** Satrapia de Lídia, satrapia de l'Imperi Persa (546-333 aC)
** Lídia (província romana), creada el 296 en temps de Dioclecià, segregada de la província d'Àsia
* Biografies:
** Lídia Pujol nom artístic de Lídia López Pujol (octubre de 1968, Barcelona), cantautora en llengua catalana i castellana.
** Lídia Heredia, periodista catalana.
** Lídia Santos i Arnau (Barcelona, 1950), advocada i política catalana.
** Celeste Lidia Juan Millet, economista i política valenciana.
# Macates d'Etòlia

Macates (grec antic: Μαχάτας, llatí: Machatas) fou un polític etoli, que va ser enviat com ambaixador a Esparta al començament de la guerra social l'any 220 aC per demanar als espartans d'unir-se a la Lliga Etòlia contra Filip V de Macedònia i la Lliga Aquea.
En aquesta primera ambaixada no va tenir èxit però poc després el govern espartà va canviar a conseqüència de l'elecció de dos nous reis, Agesípolis i Licurg, i Macates va tornar i aquesta vegada va aconseguir fàcilment el seu propòsit.
Després va anar com ambaixador a l'Èlida on també va proposar l'aliança. Elis igualment es va unir a la Lliga Etòlia contra la Lliga Aquea.

## Referències

* ↑ 2.Machatas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 885
# Mal torrent de Maçana

El Mal torrent de Maçana és un torrent de la Serra de Tramuntana que neix en el vessant sud de la Moleta de Fartàritx d'en Roig (697 m) dins la possessió de la Mola (Pollença). Passa prop de la font de la Mola i, en el vessant meridional de les Roques Planes, forma el gorg dels Voltors. Un altre braç neix dins la coma Herba de Míner Petit. Els dos torrents s'uneixen just abans d'entrar dins el terme de Campanet, on se'ls ajunten els saragalls de Maçana i del bosc de Son Monjo, i per la dreta el torrentó de Son Embaràs. A sa Palanca de Biniatrò rep el curs de la síquia de Fangar. Després rep les aigües de del torrent de Míner, o de ses Ufanes de Biniatrò, i de Teló, o de ses Ufanes de Gabellí. Vora el pont Gros o de Fangar s'ajunta amb el torrent de Comafreda i forma el torrent de Sant Miquel o Gros, que aboca les aigües a s'Albufera de Muro. El nom de Mal torrent de Maçana sembla que li ve per les dificultats d'utilitzar-lo com a via d'accés cap a l'àrea de Fartàritx i Míner.
# Mala Val

Mala Val (occità) o Malval (francès) és un municipi francès al departament de Cruesa de la regió de Nova Aquitània.
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 64 | 72 | 55 | 53 | 50 | 57 | 47 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Rossignol | |
| 2001- | Jean-Luc Orain | |

## Notes

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Lídia Ginsburg

Lídia Iàkovlevna Ginsburg (rus: Ли́дия Я́ковлевна Ги́нзбург; nascuda el 18 de març de 1902 a Odessa, morta el 17 de juliol de 1990 a Leningrad), fou una escriptora i crítica literària russa i soviètica, autora de memòries. Ginzburg estigué, durant la major part de la seva vida, treballant a Leningrad i va viure durant la Segona Guerra Mundial el setge de Leningrad. Molts dels seus textos no va aparèixer impresos fins a l'arribada de la glàsnost en la dècada del 1980, i posteriorment va obtenir un ple reconeixement de la seva obra. Fou guardonada amb el Premi Estatal de l'URSS (1988).
Lídia Ginsburg era alumna de l'escriptor i crític literari Iuri Tiniànov, i pertanyia a una generació de formalistes i semiòlegs russos que van atraure l'atenció tan al seu país com a Occident pels seus estudis culturals i històrics.
El seu treball anterior estigué dedicat a autors com Puixkin, Marcel Proust i Lev Tolstoi, i igual que el seu mestre Tiniànov, estava interessada sobretot als textos que es troben a la frontera entre el gènere literari i el purament documental; cartes, diaris, memòries i similars.
Coneixia personalment Akhmàtova, Maiakovski, Xklovski, Eichenbaum, Nadejda Mandelstam i va escriure sobre les seves vivències amb ells. Fou també autora d'articles sobre Benedíktov, Viàzemski, Venevítinov, i de monografies sobre Lérmontov i Herzen. Des del 1935 fou membre de la Unió d'Escriptors Soviètics.
A partir de la seva primera publicació 1926 Ginsburg va escriure una sèrie de llibres i articles sobre l'orientació teòrica, i en la dècada del 1980 també van arribar a la impremta assajos, memòries i prosa. Bona part d'aquest material de mitjans de 1920 en endavant, per raons polítiques, i potser fins i tot personals, no havia estat publicat abans. Al llibre "La literatura a la recerca de la realitat", rus: Литература в поисках реальности Literatura v poiskakh realnosti, apareix la seva prosa més literària per primer cop en forma de llibre, i després hagué de compartir espai amb textos de caràcter més teòric. No obstant això, el gènere d'autobiografia en prosa és el que genera una major atenció.
La seva obra cabdal "Notes del setge" rus: Записки блокадного человека Zapiski blokàdnogo txeloveka, publicada el 1987, fou escrita principalment el 1942 i es basa en les notes de la mateixa autora durant la Segona Guerra Mundial, quan Leningrad va ser assetjada per l'exèrcit alemany durant 900 dies. L'obra ha estat traduïda a l'anglès, francès, castellà, neerlandès i suec.
Ginsburg va sobreviure a les purgues estalinistes, als 900 dies de bloqueig de Leningrad (on va perdre la seva mare - 1942- que va morir de distròfia) i a la campanya anti-jueva de la dècada de 1940 i principis de 1950 i es va convertir en amiga i inspiració per a una nova generació de poetes, entre ells Aleksandr Kúixner.

## Notes

* ↑ Pels seus llibres "Sobre l'heroi literari" i "La literatura a la recerca de la realitat»

## Fonts

* Tota la informació d'aquest article s'ha pres de les paraules de Karin Grelz al llibre Anteckningar från belägringen ("Notes del setge"), 1999. Kristianstad: Umbra Solis ISBN 91-88236-07-2

## Vegeu també

* Setge de Leningrad
# Lópoten

Lópoten (en rus: Лопотень) és un poble de l'óblast de Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2011 tenia 35 habitants.

## Referències

* ↑ «Barashikha». GeoNames.
* ↑ Приказ Министерства природных ресурсов Российской Федерации от 28 марта 2007 г. № 68 «Об утверждении Перечня лесорастительных зон и лесных районов Российской Федерации»
* ↑ «Схема территориального планирования Маловишерского муниципального района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2016-03-14.
# Lóknia (Pskov)

* Per a altres significats, vegeu «Lóknia».
Lóknia (en rus: Локня) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 3.541 habitants. És el centre administratiu del districte (raion) homònim.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Lórien

«Lórien» té aquests significats:
En l'imaginari de J.R.R. Tolkien, Lórien es pot referir a:
* Un dels noms del vala Irmo, o els jardins que ell habitava. (Jardins de Lórien)
* El bosc de Lothlórien governat per Galàdriel i Cèleborn a la riba de l'Ànduin.
També pot referir-se a:
# Lóznaia

Lóznaia - Лозная (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 822 habitants. Pertany al districte (raion) de Rovenkí.

## Referències

* ↑ Ломакин А. В. Село Ладомировка Белгородской области Arxivat 2014-02-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Проект «От чистоты речушек малых до чистоты души большой»». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 25 gener 2014].
# Límoja

Límoja (en rus: Лиможа) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 55 habitants.
# Mabel's Busy Day

Mabel's Busy Day és un curtmetratge mut de la Keystone del gènere slapstick protagonitzat per Mabel Normand juntament amb Charles Chaplin i Chester Conklin. No hi ha unanimitat sobre qui va dirigir-lo podent ser Mabel Normand, Mack Sennett o fins i tot Chaplin. Estrenat el 13 de juny de 1914, es va filmar al mateix temps que el llargmetratge Tillie’s Punctured Romance i va servir a Chaplin per experimentar situacions que explotaria en el llargmetratge.

## Argument

Mabel és una venedora ambulant de hot-dogs que després de subornar un policia amb un entrepà aconsegueix de colar-se entre als assistents a una cursa de cotxes. Un cop dins tothom s'aprofita d'ella i només aconsegueix que li prenguin els entrepans. Charlie és un personatge amb un caràcter cerca-raons que després de barallar-se amb un policia aconsegueix entrar a l'espectacle. Mabel deixa desatesa per un moment la seva caixa de hot-dogs i Charlie, en trobar-la, regala tots els entrepans a la gent que li va demanant. En descobrir-ho, Mabel avisa la policia i es produeix una gran baralla caòtica que acaba amb Mabel desesperada i Charlie intentant consolar-la.

## Repartiment

* Charles Chaplin (cercabregues)
* Mabel Normand (venedora de hotdogs)
* Chester Conklin (policia a la tanca)
* Slim Summerville (policia alt)
* Billie Bennett (espectadora)
* Harry McCoy (lladre de salsitxes)
* Al St. John (policia)
* Edgar Kennedy] (client abusador)
* Charles Avery (policia petit a l'entrada)
* Charley Chase (client)
* Mack Sennett (client)
* Henry Lehrman (espectador)
* Wallace MacDonald (espectador)
* Bill Hauber (espectador)
* Glen Cavender (espectador)
* Alice Howell (espectadora)

## Referències

* 1 2 Okuda, Ted; Maska, David. Charlie Chaplin at Keystone and Essanay: Dawn of the Tramp (en anglès). iUniverse, 2005-08, p. 47. ISBN 978-0-595-36598-2.
* 1 2 King, Rob. The Fun Factory: The Keystone Film Company and the Emergence of Mass Culture (en anglès). Univ of California Press, 2008-12-10, p. 305 (nota 49). ISBN 978-0-520-25538-8.
* ↑ Neibaur, James L. Early Charlie Chaplin: The Artist as Apprentice at Keystone Studios (en anglès). Scarecrow Press, 2012, p. 94. ISBN 978-0-8108-8242-3.
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap (en anglès). McFarland, 2016-04-25, p. 195. ISBN 978-1-4766-2307-8.
# Machiïta

La machiïta és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom en honor de Chi Ma, director de la Divisió de Ciències Geològiques i Planetàries de la Instal·lació analítica de Caltech (Califòrnia, EUA), sent reconegut com a expert en mineralogia a nanoescala i descobridor de molts nous minerals.

## Característiques

La machiïta és un òxid de fórmula química Al₂Ti₃O$_9$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2016. Cristal·litza en el sistema monoclínic. És el primer mineral òxid purament d'alumini i titani.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions de meteorits de l'Institut de geofísica i planetologia de Hawaii, de la Universitat de Hawaii a Manoa, a Honolulu (Hawaii), amb el número de secció: uh80.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Murchison, localitzat a la localitat de Murchison, a la ciutat de Greater Shepparton (Victòria, Austràlia). També ha estat descrita a la mina Bolesław, al comtat de Kłodzko, dins el Voivodat de Baixa Silèsia (Polònia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Machiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Machraa Ben Abbou

Machraa Ben Abbou (àrab مشرع بن عبو) és una comuna rural de la província de Settat de la regió de Casablanca-Settat. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 8.514 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].