OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tennis de taula als Jocs Europeus de 2015

Les proves de Tennis Taula als Jocs Europeus de 2015 es disputaren del 13 al 19 de juny al Bakú Sports Hall. Se celebraran 4 proves diferents (2 per cada gènere). Els guanyadors de les proves individuals seran classificats pels Jocs Olímpics.

## Medallistes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Individual masculí | Dimitrij Ovtcharov Alemanya | Vladimir Samsonov Belarús | Lei Kou Ucraïna |
| Equip masculí | Portugal Joao Geraldo Tiago Apolonia Marcos Freitas | França Adrien Mattenet Simon Gauzy Emmanuel Lebesson | Àustria Robert Gardos Stefan Fegerl Daniel Habesohn |
| Individual femení | Li Jiao Països Baixos | Li Jie Països Baixos | Melek Hu Turquia |
| Equip femení | Alemanya Han Ying Petrissa Solja Shan Xiaona | Països Baixos Li Jie Li Jiao Britt Eerland | Txèquia Hana Matelová Renata Štrbiková Iveta Vacenovská |
# Mare de Déu de Pedra

Mare de Déu de Pedra és una església romànica situada als contraforts del Montsec d'Ares al municipi d'Àger (Noguera). La primera documentació és de l'any 1042 i fa referència a l'antic castell de Pedra. L'església ho és el 1179. Al segle xiii va esdevenir ermita i amb el temps es convertí en el santuari marià més important de la vall d'Àger. L'antiga capella romànica del segle xi i modificada el xii, està adossada a un gran casal dels segles xvii i xviii. La capella és d'una sola nau amb volta de canó amb dos arcs torals. La capçalera, recta, està orientada a llevant.
El juny de 2023 es va anunciar que l'Ajuntament invertirà 65.687 euros en la rehabilitació de dos esglésies del municipi, incloent la Mare de Déu de Pedra.

## Referències

* ↑ «Mare de Déu de Pedra». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ermita de la Mare de Déu de Pedra». ager.cat. [Consulta: 20 juliol 2020].
* ↑ E.F. «Àger rehabilitarà l'ermita de la Pedra i l'església de Fontdepou», 24-06-2023. [Consulta: 26 juny 2023].
# Bolxaia Iekaterínovka

Bolxaia Iekaterínovka (en rus: Большая Екатериновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 519 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Moha Ou Hammou Zayani

Moha Ou Hammou Zayani (àrab موحى أو حمو الزياني) és una comuna rural de la província de Khénifra de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.286 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Casa Curós Vilardell

La Casa Curós Vilardell és una obra noucentista de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa (refeta i destinada a comerç) i tres pisos, els inferiors dels quals estan units visualment per un esgrafiat que recorre la façana. Els balcons són més amplis al primer pis que a la resta; n'hi ha tres per planta. Les finestres estan decorades amb un esgrafiat de sanefes de motius geomètrics (rombes, quadrats i rectangles) i els panys de paret llisos estan decorats amb un esgrafiat que representa motius vegetals entrellaçats. A la teulada hi ha una cornisa amb una sanefa de dents de dragó i una motllura semicircular combinada amb un motiu geomètric en relleu. Al centre estan representades columnes jòniques.

## Referències

* ↑ «Casa Curós Vilardell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Josep Gregori Sanjuan

Josep Gregori Sanjuan (Alzira, 1959) és un narrador i editor valencià. Fundà l'editorial Bromera el 1986.
Josep Gregori és un defensor de la llengua catalana, tant com autor com editor. L'editorial Bromera col·labora amb Escola Valenciana, promotora de la normalització lingüística al País Valencià. Bromera va publicar un èxit editorial amb una novel·la juvenil: L'últim roder, de Josep Franco, l'any 1986 i ha publicat més de 1.200 títols i més de 6 milions d'exemplars. Gregori va ser membre en l'organització dels Premis Literaris Ciutat d'Alzira i de la Fundació Bromera,

## Obres

* Romànica ficció. 1985
* Tirar les cartes. 1986
* La claredat incerta de l'alba. 1989
* Un segrest per tot el morro. 1989
* Tereseta la bruixeta. 1991 Versió en castellà La Brujita Teresita. 1993, 2015
* Moguda a la biblioteca. 1992. Versió en euskera: Mugida liburutegian. 1994, ed. Elkarlanean; versió en gallec: Movida na biblioteca. 1994, ed. Xerais
* De cine, Tereseta. 2001
* Sèrie Sargantana 1 a 6. 2010; versió en castellà: Salamandra
* La bufanda verda. 2016; versió en anglès: The green scarf. 2017
* La bruixa sense trellat. 2016
* Invasió. 2016
* La bruixa ximpleta. 2017

## Premis

* Constantí Llombart (Ciutat de València) 1985 i 1989
* Enric Valor 1988
* Folch i Torres 1991

## Referències

* 1 2 3 Broch. Director, Àlex. Diccionari de la LITERATURA CATALANA. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2008, p. 464. ISBN 9788441218239.
* 1 2 Massot, Josep «Bromera fa 25 anys». Diari La Vanguardia, 04-07-2011, pàg. 35.
* ↑ «premi Josep Maria Folch i Torres». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 5 desembre 2018].
# Terrerol (grup de bolets)

El grup dels terrerols o terrolers comprèn rubiols de superfície i carn gairebé immutables al tall o al frec i que disposen d’un o dos anells en posició mitjana o relativament inferior respecte a la cama. Reben aquest nom perquè són bolets que acostumen a rebentar el terra en créixer i aparèixer

## Espècies

Entre les espècies de terrerols més corrents:
* Agaricus bitorquis, terrerol
* Agaricus pequinii, terrerol de cassoleta gros
* Agaricus genadii, terrerol de cassoleta menut
* Agaricus bisporus, terrerol de jaça
* Agaricus bernardiformis, terrerol dels prats salats
* Agaricus devoniensis, terrerol sorralenc
* Agaricus subperonatus, terrerol tigrat
* Agaricus bisporus var. albus, xampinyó

## Referències

* ↑ Cuello Subirana, Josep. Els noms dels bolets. Bellaterra: Lynx, 2007, p. 493. ISBN 978-84-96553-39-2.
* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Marc Emili Lèpid (executat 39 dC)

Emili Lèpid (en llatí Aemilius Lepidus) va ser un polític romà, fill de Luci Emili Paul·le (Lucius Aemilius Paullus) i de Júlia, la neta d'August, del que per tant era besnet. Formava part de la Família Júlia Clàudia.
Va ser molt amic de Calígula que li va donar la seva germana preferida, Drusil·la, com a dona i a més li va permetre tenir relacions sexuals també amb les altres dues germanes Agripina i Livil·la. Però al cap d'un temps, l'any 39, Calígula el va acusar de conspirar contra ell i el va fer executar.

## Referències

* ↑ Suetoni. Vides dels dotze cèsars XXXIV; XXXVI
* ↑ Tàcit. Annals XIV,2

## Enllaços externs

* Vida de Calígula de Suetoni (anglès)
* Flaccus de Filó d'Alexandria (anglès)
# Lourenço Marques (explorador)

Lourenço Marques va ser un explorador i comerciant portuguès que va viure a l'Àfrica oriental i allí va fer exploracions amb fins comercials en segle xvi.

## Biografia

El 1544, acompanyat per António Caldeira, comandà expedicions a la costa de Moçambic, va explorar la costa i va arribar al riu Limpopo, on van tenir relacions amb els indígenes. A partir d'aquí, van anar al riu Umbeluzi. Llavors, des del riu Maputo va baixar fins al mar, i va donar el seu nom a la badia que ja havia visitat prèviament i que alguns han anomenat «da Boa Morte» i António do Campo va anomenar-la «da Lagoa», d'on prové el nom anglès badia Delagoa, actualment Badia de Maputo. Els dos aventurers van pensar establir-hi un gran mercat per a productes de l'interior, i s'hi van establir, dedicant-se al principi per rescat d'ivori.
Mentrestant João de Castro va informar del descobriment de la badia al rei Joan III de Portugal, i aquest, el 1546, va enviar a reconèixer els rius que hi fluïen i fundar-hi una factoria fortificada a la riba dreta del riu anomenat «do Esperito Santo», que després seria força important. Nogensmenys, Lourenço Marques s'hi havia instal·lat definitivament i va fer pactes de pau amb els indígenes, lliurant-se tant al negoci de l'ivori com al del coure, d'acord amb el testimoni del mateix João de Castro el 1545.
Va dirigir les exploracions de 1546, que ja hi portava dos anys, i a poc a poc, la badia i els territoris adjacents van començar a ser anomenats «Lourenço Marques». Aquesta toponímia van persistir, i la ciutat que s'hi va aixecar va rebre el nom de Lourenço Marques. Per ordre del rei de Portugal, Joan III, la badia va rebre el nom de Baía de Lourenço Marques, en honor seu. La petita fortificació construïda pels portuguesos al marge sud de la badia també fou designada amb el seu nom, que perdurà fins poc després de la independència del país africà. El 3 de febrer de 1976, el nom oficial fou canviat per Maputo, igual que el de la pròpia badia.
Se sap que l'11 de febrer de 1557 l'explorador va rebre com a recompensa, el nomenament del càrrec d'escrivà de la factoria de Kochi. D'António Caldeira no se'n va saber res més.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Vários. Grande Enciclopédia Portuguesa e Brasileira, p. Volume 16. 400.
* ↑ Fernandes, Jorge Luís P. - República de Moçambique. As Alterações Toponímicas e os Carimbos dos Correios. XXV - Quando se Chamava "Delagoa Bay" a Lourenço Marques. 1.ª Parte. Em “A Filatelia Portuguesa” Arxivat 2010-01-12 a Wayback Machine. acessado a 25 de maio de 2009
# Villers-Patras

Villers-Patras és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat, al marge dret del Sena. L'any 2019 tenia 86 habitants.

## Demografia

El 2007 encara tenia 98 habitants i 45 famílies. Hi havia 53 habitatges: 45 habitatges principals, tres segones residències i cinc desocupats. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 64 persones en edat de treballar de les quals 47 eren actives. Hi havia una empresa extractiva, una empresa de fabricació, un comerç i reparació d'automòbils, una empresa financera i una empresa de serveis.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
# Mohadese Mirzaee

Mohadese Mirzaee (Afganistan, 1998) és una pionera pilot d'avió comercial afganesa.
Va estudiar al Canadà, on va haver de treballar de caixera i cambrera per poder-se pagar les classes de vol. És pilot d'avió des del setembre del 2020. Quan va tornar a l'Afganistan li va costar trobar feina. El 24 de febrer del 2021 va pilotar un Boeing 737 de Kam Air en el que va ser el primer vol d'Afganistan amb tripulació exclusivament femenina. Amb el retorn dels talibans al poder de l'Afganistan va abandonar el país com a passatgera d'un avió. Es va refugiar a Bulgària, amb la intenció de tornar a pilotar. La seva mare i germana es van refugiar a Albània.
Va formar part de la llista de les 100 dones més influents del 2021 segons la BBC per la seva defensa de la igualtat entre homes i dones.

## Referències

* 1 2 3 4 «Quiénes son las 100 Mujeres elegidas por la BBC para 2021» (en castellà). BBC News Mundo.
* 1 2 3 Clarín.com. «Mohadese Mirzaee, la primera piloto de Afganistán: 'Si puedo volar un avión, puedo hacer todo'» (en castellà), 17-11-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Mohadese Mirzaee, première femme afghane pilote de ligne, contrainte à l'exil, se bat pour piloter de nouveau» (en francès), 18-11-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «'I Will Fly Again': First Afghan Female Pilot Puts Dreams On Hold After Taliban Takeover» (en anglès). [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «First Afghan female pilot speaking to BNR after escape from the Taliban: ”I will fly again!”» (en anglès). [Consulta: 20 febrer 2022].
# Casa Joaquím Sadurní

La Casa Joaquím Sadurní és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres originalment destinat a habitatge unifamiliar i actualment utilitzat com a habitatge plurifamiliar.
L'edifici té crugia única composta de planta baixa i tres pisos sota coberta plana accessible de la qual sobresurten les golfes centrals i una torratxa mirador coronada per una barana de balustres i gerros ornamentals ceràmics. Escala central precedida d'un vestíbul cobert amb voltes d'aresta.
Les parets de càrrega de paredat comú i totxo. Els forjats són de bigues de fusta i revoltó ceràmic. L'escala és de maó de pla a la catalana.
La façana és de composició simètrica composta amb un únic portal adovellat d'arc rebaixat a la planta baixa, un balcó corregut de dos portals amb llinda i una fornícula al mig del primer pis i dos balcons a cada una de les plantes restants, d'obertura i volada de llosa decreixent. El coronament és amb barana de balustres ceràmics i metxons d'obra.

## Referències

* 1 2 3 4 «Casa Joaquím Sadurní». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Malcolm Turnbull

Malcolm Bligh Turnbull (Sydney, 24 d'octubre de 1954) és un polític australià Primer Ministre del seu país entre el 2015 i el 2018. Abans, va ser el líder de l'oposició al Parlament Australià, i el líder parlamentari del Partit Liberal, succeint en Brendan Nelson des del 16 setembre del 2008 fins a l'1 de desembre de 2009.
Turnbull és el diputat liberal per Wentworth als suburbis de l'est de Sydney des d'octubre de 2004. Va ser Ministre de Medi Ambient i Recursos Hídrics el 2007. Abans d'esdevenir diputat, va exercir d'advocat, banquer i cap del Moviment Republicà Australià. Turnbull és el primer republicà que ha dirigit el Partit Federal Liberal.

## Referències

* ↑ «Hon Malcolm Turnbull MP». Parliament of Australia. [Consulta: 5 novembre 2016].
# Bustillo del Oro

Bustillo del Oro és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 190 | 175 | 140 | 139 |

## Referències

* ↑ «Zamora: Población por municipios y sexo. (2906)». [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ «BUSTILLO DEL ORO» (en castellà). [Consulta: 12 gener 2020].
* ↑ Javier, SALGADO FUENTES, Carlos. La evolución de la identidad regional en los territorios del antiguo Reino de León (en castellà). Ediciones Universidad de Salamanca, 2016-06-15. ISBN 978-84-9012-602-8.
# Moros (desambiguació)

«Moros» té aquests significats:
* Grups humans:
** Moros (grup humà) o magrebins, grup humà originari del Magreb
** Moros, persones que professen l'islam. Vegeu Musulmà
** Moros, habitants d'ascendència o origen musulmà i de creences islàmiques residents a la península ibèrica durant l'Edat Mitjana i Moderna. Vegeu Moriscos
** Moros, membres del grup de població de religió musulmana que habita el sud-oest de les Filipines. Vegeu Moro (Filipines)
* Cultura popular:
** Moros (mitologia grega), divinitat de la mitologia grega fill de Nix relacionat amb el destí dels mortals
** Moros, nom en plural d'uns personatges habituals en llegendes catalanes i pirinenques en general. Vegeu Moro (mitologia dels Pirineus)
** Moros i Cristians, festa que rememora les lluites entre moros i cristians durant la reconquesta
* Toponímia:
** Moros (Aragó), municipi d'Aragó a la comarca de la Comunitat de Calataiud (província de Saragossa)
** Cabana dels Moros, mas al municipi d'Aspa a la comarca del Segrià
** Castell dels Moros (Guardiola de Berguedà), muntanya al municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà)
** Castell dels Moros (Vilallonga de Ter), muntanya al municipi de Vilallonga de Ter (Ripollès)
** Cova dels Moros, cova al municipi de Conca de Dalt, al Pallars Jussà
** Cova dels Moros, cova a l'entrada del canyó d'Añisclo, a l'Aragó
** Coves dels Moros, coves i jaciment arqueològic a Gavasa, a la Llitera
** Covetes dels Moros, grup de coves artificials prop de Bocairent (Vall d'Albaida, País Valencià)
** Marjal dels Moros, zona humida catalogada com a ZEPA al País Valencià
** Pic dels Moros, muntanya entre els municipis d'Albanyà (Alt Empordà) i de Sales de Llierca (Garrotxa)
** Pont dels Moros, monument al municipi d'Alcover protegit com a bé cultural d'interès local
** Puig dels Moros diversos indrets
** Roca dels Moros, diversos indrets
** Serrat dels Moros diversos indrets
** Torre dels Moros diversos indrets
** La Torrassa dels Moros, torre romànica, declarada bé cultural d'interès nacional, al municipi de Castellcir (Moianès)
** Tossal dels Moros, muntanya al municipi de Torre de Cabdella (Pallars Jussà)
** Tossal dels Moros (Sarroca de Bellera), muntanya al municipi de Sarroca de Bellera (Pallars Jussà)
** Torrent des Moros, torrent al municipi de Tossa de Mar, a la Selva

## Vegeu també

* Moro
Viccionari
# Carrer de Muntaner

El carrer de Muntaner és un carrer de Barcelona. Té una longitud aproximada de 4 kilòmetres i travessa els barris de Sarrià-Sant Gervasi i l'Eixample. És de sentit únic, amb direcció a la Ronda de Sant Antoni, on comença la seva numeració, que acaba a l'extrem del carrer que fa cruïlla amb el Passeig de la Bonanova. En tot el seu recorregut, disposa de carril bus.
Està dedicat a Ramon Muntaner de Sesfàbregues (Peralada, Alt Empordà, 1265 - Eivissa, Illes Balears, 1336), capità d'almogàvers i escriptor d'una de les quatre grans cròniques medievals catalanes (juntament amb Jaume I, Bernat Desclot i Pere el Cerimoniós).

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona

## Referències

* 1 2 Nomenclàtor de Barcelona
# José Fernando Polozzi

José Fernando Polozzi (1 d'octubre de 1955) és un exfutbolista brasiler.

## Selecció del Brasil

Va formar part de l'equip brasiler a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ «Futpedia: Polozzi (José Fernando Polozzi)» (en portuguese). Globo Esporte. Arxivat de l'original el 2010-03-10. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1978» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ José Fernando Polozzi Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Terrers

«Terrers» té aquests significats:
* Terrers, plural de terrer, terreny amb unes característiques geològiques i geogràfiques homogènies per al cultiu agrícola, especialment utilitzat per la vinya
* Terrers (Arbúcies), masia ubicada en un turó al terme d'Arbúcies (la Selva)
* Terrers (Odèn), masia al municipi d'Odèn a la comarca del Solsonès
* Terrers (Olius), masia al municipi d'Olius a la comarca del Solsonès
* Terrers (Seva),mas al terme de Seva (Osona)
* Els Terrers, muntanya al municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la comarca de la Noguera
* Los Terrers, indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'enclavament dels Masos de Baiarri, pertanyent a l'antic terme de Claverol, al Pallars
* Terrers de Castilló, territori del terme municipal de Conca de Dalt, a l'enclavament dels Masos de Baiarri
* Terrers Roigs, muntanya al municipi de les Llosses, a la comarca del Ripollès
* Barranc dels Terrers, barranc de la comarca del Montsià que neix a la Serra de Godall i que desemboca al riu de la Sénia
* Coll de Terrers, collada al límit dels termes comunals de Font-rabiosa, de la comarca del Capcir, a la Catalunya del Nord i d'Orlun, del País de Foix, al Llenguadoc occità
* Molí de Terrers (Capolat), edifici del municipi de Capolat (Berguedà)
* Puig Terrers, diversos indrets
* Puig de Terrers, muntanya entre els termes comunals de Font-rabiosa, Formiguera i Orlun al Massís del Carlit, al límit entre el Capcir i el País de Foix, al Llenguadoc (Occitània)
* Puig dels Terrers, muntanya al municipi d'Olivella, a la comarca del Garraf
* Rasa de Terrers, torrent afluent per la dreta de la Rasa de Pujols que discorre pels termes municipals de Navès i Olius
* Masia de Terrers (Capolat), masia al municipi de Capolat (al Berguedà)
* Vil·la romana de Can Terrers, restes d'un assentament rural romà amb termes a l'entrada de l'actual població de la Garriga
# Marc Larumbe Gonfaus

Marc Larumbe Gonfaus (Barcelona, 30 de maig de 1994) és un jugador de waterpolo català.
Format al Club Natació Catalunya, va debutar al primer equip la temporada 2011-12. El 2014 va marxar al Club Esportiu Mediterrani on només hi va jugar un any. La temporada següent va fitxar pel Club Natació Atlètic-Barceloneta.
Membre de la selecció absoluta espanyola, el 2018 en el Campionat d'Europa de Barcelona va guanyar la medalla de plata. El 2019 va obtenir un altre argent al Campionat del Món de Gwangju i el 2020 va repetir metall en l'Europeu de Budapest.

## Referències

* ↑ «Marc Larumbe, la perla del CN Catalunya». laxarxa.cat, 16-01-2014 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «El waterpolista Marc Larumbe i la gimnasta Ione Muñoz, millors esportistes de l'any». independent.cat, 02-11-2014 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ Alcoyent Corominas, Carles «Marc Larumbe fitxa per al Club Esportiu Mediterrani». beteve.cat, 29-07-2014 [Consulta: 17 febrer 2021].
* ↑ «Una plata que té gust daurat». lesportiudecatalunya.cat, 29-07-2018 [Consulta: 15 febrer 2021].
* ↑ López Jordà, Toni «Los penaltis dejan a España sin oro europeo». lavanguardia.com, 27-01-2020 [Consulta: 15 febrer 2021].
# Malestroit

Malestroit (en bretó Malastred, gal·ló Maltrae) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 2.478 habitants.

## Etimologia

El nom apareix el 1131 sota la forma « Malestricum ». El nom és d'origen llengua d'oïl i significa mala enfilada.

## Història

Durannt la Guerra dels Cent Anys, la intrevenció francesa a la Bretanya va justificar el desembarcament, el novembre de 1342 d'Eduard a Brest, i el gener de 1343 els reis van signar la treva de Malestroit, deixant la lluita per la successió bretona únicament en mans bretones.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.381 | 2.483 | 2.506 | 2.465 | 2.357 | 2.472 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1980-1989 | Jean Camussi | |
| 1989-2007 | Maurice Mélois | Divers droite |
| 2007- | Bernard Miloux | Divers droite |

## Galeria

* Església Saint-Gilles
* Església Saint-Gilles
* Font del lleó d'or

## Referències

* ↑ Ernest Nègre. Toponymie générale de la France; Étymologie de 35 000 noms de lieux. Volume II : Formations non-romanes. Formations dialectales. Genève : Librairie Droz, 1991. cas 25 357, p 1365
* ↑ (francès) Eugène Déprez, La conference d'Avignon: L'arbitrage pontifical entre la France et l'Anglaterre, p.302
# Bustillo de Chaves

Bustillo de Chaves és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 119 | 100 | 99 | 102 |
# Wolfskirchen

Wolfskirchen (en alsacià Wolfskírche) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 335 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 394 | 408 | 401 | 359 | 312 | 335 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Roger Wahl | |