OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iemen del Sud

El Iemen del Sud fou un estat del sud-oest de la península Aràbiga existent entre 1967 i 1990, que es va unir amb la República Àrab del Iemen per formar l'estat actual del Iemen. Ocupava una extensió de 332.970 km² i el 1990 tenia una població de 2.585.484 habitants. La capital era la ciutat d'Aden, actualment la segona ciutat més important del Iemen després de Sanaà, la capital de l'estat.
El Iemen del Sud es va formar el 1967 quan la Federació d'Aràbia del Sud i el Protectorat d'Aràbia del Sud, dos territoris sota domini britànic, van obtenir la independència i es van unir per formar la República Popular del Iemen del Sud, anomenada a partir del 1970 República Democràtica Popular del Iemen fins al 22 de maig del 1990, data de la unió amb el Iemen del Nord.
Tot i designar aquest estat a hores d'ara desaparegut, la denominació Iemen del Sud es continua fent servir per referir-se a tota aquesta àrea de l'actual República del Iemen i, de manera anacrònica, també als territoris anteriors a la independència del 1967 que ocupaven aquesta mateixa àrea (com, per exemple, l'esmentada Federació d'Aràbia del Sud, el Protectorat d'Aden o la colònia d'Aden).

### Després de la independència

El 21 de maig de 1994 el sud es va declarar independent i va restablir la República Popular i Democràtica del Iemen sota la presidència d'al-Baidh, iniciant una guerra civil per restaurar la independència i el laïcisme al sud es va acabar el 7 de juliol de 1994 amb la victòria del nord, quan va ocupar Aden.
Des del 2007, un moviment polític i una organització paramilitar activa al sud del Iemen reclamen la secessió de la República del Iemen i el retorn a l'antic estat independent del Iemen del Sud.

## Referències

* ↑ Burrowes, Robert D. Historical Dictionary of Yemen (en anglès). Rowman & Littlefield, 2010, p. xxix. ISBN 0810855283.
* ↑ Said, Behnam T. Geschichte al-Qaidas. Bin Laden, der 11. September und die tausend Fronten des Terrors heute (en alemany). Munich: C.H. Beck, 2018, p. 106. ISBN 978-3-406-72585-2.
* ↑ «The Yemeni Government’s Brutal Response to Southern Movement Protests» (en anglès). Human Rights Watch, 15-12-2009. [Consulta: 6 setembre 2024].
# Iendóvino

Iendóvino - Ендовино (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 73 habitants. Pertany al districte (raion) de Novi Oskol.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
# Inioïdeus

Els inioïdeus (Inioidea) són una superfamília de cetacis coneguts com a «dofins de riu». El tàxon, descrit per Christian de Muizon el 1988, conté un parell de famílies que abans es classificaven al grup dels platanistoïdeus. Tal com ho indica el seu nom vulgar, es tracta de dofins que viuen a medis fluvials. Les espècies d'aquest grup es troben a Sud-amèrica.

## Notes i referències

* ↑ Denominació vulgar compartida amb els platanistoïdeus
* ↑ de Muizon, C «Les relations phylogénétiques des Delphinida (Cetacea, Mammalia)» (en francès). Annales de Paléontologie : Vertébrés-Invertébrés, vol. 74, 1988, pàg. 159-227.
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# Ibn al-Itnaba al-Khazrají

Amr ibn Àmir ibn Zayd-Manat al-Khazrají, més conegut com a Ibn al-Itnaba al-Khazrají, fou un poeta àrab del segle vi. Va viure en temps del rei làkhmida Abu-Qabus an-Numan (III) ibn al-Múndhir (582-602).
Va escriure uns versos considerats genials sobre la valentia al camp de batalla.

## Bibliografia

Encyclopaedia of Islam, Brill Publishers, Leiden, s.v. "Ibn al-Iṭnāba al-Khazradjī".
# Ibn al-Haddad

Abu-Abd-Al·lah Muhàmmad ibn Àhmad ibn Uthman al-Qaysí (àrab: أبو عبد الله محمد بن أحمد بن عثمان القيسي, Abū ʿAbd Allāh Muḥammad b. Aḥmad b. ʿUṯmān al-Qaysī) conegut com a Ibn al-Haddad (àrab: ابن الحداد, Ibn al-Ḥaddād) (Guadix, 1030 - ?, 1087), fou un poeta andalusí nascut a Wadi Aix, però que va viure la major part de la seva vida a Almeria com a poeta de la cort de Muhàmmad ibn Man ibn Sumàdih al-Mútassim (1051-1077). Va morir el 1088.

## Referències

* 1 2 Encyclopaedia of Islam. Second Edition, Brill Publishers, Leiden, s.v. «Ibn al-Ḥaddād».
# Jacopo Corsi

Jacopo Corsi (Florència, 17 de juliol de 1561 - 29 de desembre de 1602) va ser un mecenes, escriptor, poeta, músic i compositor italià de finals del Renaixement. Considerat un dels autors més importants de la primera música barroca i un dels pares de la futura òpera lírica.

## Biografia
### Família

Fill de Giovanni di Jacopo i d'Alessandra di Simone della Gherardesca. El 1595 es va casar amb Laura di Lorenzo Corsini, amb un dot de 10.600 escuts. Va tenir dos fills, Lorenzo i Giovanni. Va heretar el títol de Marquès de Caiazzo.

### Cameratas

Inicialment va formar part de les reunions de la Camerata Florentina del Comte Giovanni Bardi, on hi participaven diversos intel·lectuals com l'escriptor i poeta Ottavio Rinuccini, Giulio Caccini (músic, compositor i cantant) Piero Strozzi (noble, compositor aficionat), Emilio de' Cavalieri (compositor i organista), Jacopo Peri (compositor, organista i cantant), i els dos més teòrics, Girolamo Mei (filòsof, filòleg, historiador recordat pels seus treballs de musicologia) i Vincenzo Galilei (gran teòric del canvi cap a la música del Barroc i pare de l'astrònom Galileo Galilei). A partir de 1590 i sobretot en marxar Bardi a Roma, les reunions van seguir a casa del mateix Corsi (camerata Corsi), que de fet era rival d'en Bardi. En aquesta "camerata" les discussions tenien un caràcter menys teòric i s'orientaven a realitzar activitats musicals concretes. El grup partia de l'opinió que a l'antiga Grècia, les tragèdies eren cantades, i que per reproduir la música grega calia trobar un tipus d'emissió vocal que fos una barreja de música i paraula, que van definir com a "recitar cantando".

### La primera òpera

Amb el finançament de Corsi es va crear Dafne considerada com la primera òpera de la història, amb text d'Ottavio Rinuccini i música de Jacopo Peri i del mateix Corsi, que en va compondre dues àries: Non curi la mia pianta i Bella ninfa fuggitiva.
Es va compondre l'hivern de 1594 i representar públicament al palau de Corsi durant el carnaval de 1598, amb la presència del Gran Duc. El paper de Dafne el va fer la cantant Vittoria Archilei, i el d'Apolo el compositor Peri.
La música d'aquesta obra s'ha perdut, excepte dos extractes descoberts al Conservatori de Brussel·les, i de fet la primera òpera que ha sobreviscut fins a l'actualitat és Euridice, escrita per Peri i Rinuccini l'any 1600, pel casament de Maria de Medici amb Enric IV.

### Mecenatge

La seva activitat com a mecenes no es va circumscriure exclusivament a la música, ja que va fer aportacions financeres a poetes com Giambattista Marino, Gabriello Chiabrera i Giovandomenico Peri.

## Referències

* 1 2 3 4 Malanima, Paolo Dizionario Biografico degli italiani. Volum 29, 1983.
* ↑ Cimagalli, Cristina; Carrozzo, Mario. «16». A: Storia della Musica Occidentale (2) (en italià). Setena. Armando Editore, 2008. ISBN 978-88-6081-106-6.
* ↑ «Opéra baroque» (en francès). [Consulta: març 2015].
# Ignacio Fernández

Ignacio Fernández o Nacho Fernández és el nom dels següents personatges:
* Ignacio Fernández Esperón (1894-1968), un compositor de música lleugera mexicà.
* Ignacio Fernández Sánchez (1922-2012), un actor, director i humorista espanyol.
* Ignacio Fernández Toxo (1952-), l'actual Secretari General del sindicat Comissions Obreres (CCOO).
* José Ignacio Fernández Palacios (Foz, 1967), futbolista gallec que jugava de defensa esquerre.
* Ignacio Fernández Rodríguez (Oviedo, 1980), futbolista asturià que ocupa la posició de migcampista.
* José Ignacio Fernández Iglesias (Madrid, 1990), futbolista madrileny.
# Industry (Texas)

Industry és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 304 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Industry tenia 304 habitants, 119 habitatges, i 84 famílies. La densitat de població era de 112,9 habitants/km².
Dels 119 habitatges en un 32,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 29,4% no eren unitats familiars. En el 26,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94 homes.
Entorn del 15,8% de les famílies i el 22,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Industry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Industry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Jebel Jelloud

Jebel Jelloud o Djebel Djelloud (àrab: جبل الجلود, Jabal al-Jallūd) és una ciutat de Tunísia a la rodalia de Tunis, a tocar del port de Tunis, el port interior d'aquesta ciutat, unit per un canal al port de Radès, al de La Goleta i al golf de Tunis. Forma part administrativament de la governació de Tunis. Té al tomb dels 25.000 habitants. És capçalera d'una delegació que tenia 25.230 habitants al cens del 2004.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 11 68 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en set sectors o imades:
* Sidi Fathallah (11 68 51)
* Ali Bach-Hamba (11 68 52)
* El Garjouma (11 68 53)
* Cité El Fath (11 68 54)
* Es-Sebkha (11 68 55)
* El Afrane (11 68 56)
* Djebel Djeloud (11 68 57)
Al mateix temps, constitueix una de les circumscripcions o dàïres, amb codi geogràfic 11 11 26, de la municipalitat o baladiyya de Tunis (codi geogràfic 11 11).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 31-37. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 131-132. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Invitation Only

Invitation Only — 絕命派對 en xinès; Jue Ming Pai Dui en pinyin— és una pel·lícula taiwanesa de terror amb tocs de cinema gore, estrenada l'any 2009, dirigida per Kevin Ko.

## Argument

Joves d'ambdós sexes (Wade, Richard, Hitomi, Holly i Lin) amb pocs diners tenen l'oportunitat de conviure amb un reduït nucli exclusiu de gent molt rica i famosa, gràcies a una invitació privilegiada. A la trobada, reben la sorpresa que els seus somnis poden ser realitat. Però un malson comença: sense voler, participen en un joc mortal davant un públic sàdic. Només voldran escapar.

## Repartiment

Protagonistes principals:
* Bryant Chang (en el paper de Wade Chen)
* Jerry Huang (Mr. Yang president d'una gran companyia)
* Julianne Chu (Hitomi)
* Maria Ozawa (Dana, l'amant del cap)
* Kristian Brodie (Warren)
* Joseph Ma (legislador Lin)
* Kao Yin-Hsuan (Richard Kao)
* Vivi Ho (Holly)
* Vince Gao
* Lene Lai (noia que balla)
* Adriene Lin
# Jaitak

Jaitak és una antiga fortalesa al que fou el principat de Sirmoor, avui a Himachal Pradesh, Índia. És a una altura de 1.505 msnm. Fou ocupada pels gurkhes de Nepal el 1814, que hi van deixar una guarnició de 2000 soldats. Fou escenari de sagnants combats quan els britànics van atacar la posició amb 1.700 homes, sent rebutjats; finalment el 1815, després d'una sèrie d'operacions militars, fou capturada el 1815.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Jairo Perera Viedma

Jairo Perera Viedma (Santa Coloma de Gramenet, 1975) és un cantant català, més conegut com a Muchachito.

## Carrera

Va començar com a músic de carrer per Lloret de Mar, París o Barcelona. Més endavant va fundar el grup Trimelón de Naranjus amb diversos amics i va gravar dos discos el 1997 i el 2000. Després de la dissolució del grup va preparar un espectacle per a bars barrejant música, monòlegs i "boxa" en una mena de cabaret titulat Rumboxing, que va portar per ciutats de tot Espanya.
El 2005 va ajuntar un grup de músics amics per muntar la banda Muchachito Bombo Infierno, que va tenir una molt bona rebuda i van enregistrar 4 discs.

## Discografia
### "Trimelón de Naranjus"

* Zumo para tus orejas (1997).
* Que vida más perra (2000).

### "Muchachito Bombo Infierno"

* Vamos que nos vamos (2005).
* Visto lo visto (2007).
* Idas y vueltas (2010).
* El Jiro (2016).

## Referències

* ↑ «Muchachito:». La Vanguardia.
* ↑ «Muchachito Bombo Infierno Bio – Muchachito» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 gener 2018].
# Iveagh House

Iveagh House (en irlandès Teach Uibh Eachach) és la seu del departament d'Afers Exteriors i Comerç de Dublín, on té el seu despatx el ministre. A vegades també s'utilitza col·loquialment com a metonímia referint-se al mateix servei.
Iveagh House eren originalment dues cases, als números 80 i 81 de St Stephen's Green. El número 80 havia estat dissenyat per Richard Cassels en 1736 per al Bisbe Clayton. Més tard va ser la llar de l'advocat i Master of the Rolls John Philpot Curran.
Després les dues cases van ser comprades per Benjamin Guinness en 1862 i va exercir com el seu propi arquitecte; va combinar les dues cases i va produir l'edifici en el seu estat actual. Al frontó de la façana de pedra de Portland va col·locar els braços dels seus pares: a l'esquerra del lleó milesià, amb la mà vermella d'Ulster abans, per al clan Magennis del comtat de Down, i a la dreta les armes de la família Lee, constructors de Dublín de voltants de 1700. L'edifici compta amb nou badies, amb les tres centrals trencades cap endavant i frontonades. L'interior de l'edifici és summament elaborat i decorat, amb una escala i un saló de ball ple d'alabastre. L'escala també té abillaments de ferro, columnes de marbre i claraboies circulars.
L'edifici va ser donat a l'Estat irlandès pel net de Benjamin Guinness Rupert en 1939, i va passar a dir-se Iveagh House. La casa original Iveagh segueix sent una part del proper Iveagh Trust.
Els Jardins Iveagh de la part posterior de la casa foren donats a l'University College Dublin per Lord Iveagh en 1908, en relació amb la formació del seu campus a Earlsfort Terrace. Els jardins ja han estat traslladats a l'OPW i ara s'utilitza com a parc públic.

## Referències

* ↑ David Dickson. Dublin: The Making of a Capital City. Harvard University Press, 17 novembre 2014, p. 502–. ISBN 978-0-674-74444-8.
* ↑ DK Travel. DK Eyewitness Travel Guide: Dublin: Dublin. Dorling Kindersley Limited, 19 gener 2012, p. 42–. ISBN 978-1-4053-9302-7.
* ↑ Gregory Bracken; Audrey Bracken Dublin Strolls. Collins Press, 1 març 2016, p. 78–. ISBN 978-1-84889-549-2.

## Enllaços externs

* Departament d'Afers Exteriors i Comerç
* Recorregut virtual per Iveagh House Arxivat 2006-07-17 a Wayback Machine.
Plantilla:Infotaula edificis Oficials Irlandesos
# Ivars de Noguera

Ivars de Noguera és un municipi de Catalunya situat a la comarca de la Noguera.
El poble d'Ivars de Noguera és l'únic nucli amb població del municipi, que comprèn, a més, el despoblat de Boix.

## Història

Fou conquerit pel Comte d'Urgell Ermengol VI, l'any 1107. El 1116 aquest territori en plena colonització estava sota la Senyoria de Ramon Berenguer d'Àger del llinatge d'Arnau Mir de Tost. Al llarg del temps va passar a mans de diferents llinatges fins després del desmembrament del Comtat d'Urgell. El 1414 s'integrà a la Baronia d'Alfarràs, convertida en Marquesat a l'inici del segle xviii.
El 1964 va annexar la part meridional de l'antic terme de Tragó de Noguera, que correspon al poble de Boix.

## Geografia

* Llista de topònims d'Ivars de Noguera (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 25 | - | 30 | 84 | 272 | - | 488 | 477 | 477 | 459 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 491 | 471 | 567 | 415 | 402 | 393 | 376 | 365 | 343 | 343 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 340 | 334 | 338 | 329 | 345 | 357 | 348 | 360 | 361 | 350 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 351 | 337 | 332 | 327 | - | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ «Ivars de Noguera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ivars de Noguera». municipiscatalans.com. [Consulta: 7 agost 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Iveland

Iveland és un municipi situat al comtat d'Agder, Noruega. Té 1.317 habitants (2016) i té una superfície de 261.64 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Birketveit.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 21 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Iveland - Lloc web oficial
# Jerònim

Jerònim és el nom dels següents personatges:
* Jerònim d'Elis, oficial de l'exèrcit dels deu mil
* Jerònim d'Arcàdia, polític arcadi
* Jerònim de Càrdia, historiador grec
* Jerònim de Siracusa, rei de Siracusa el 215 aC i fins al 214 aC.
* Jerònim, poeta grec
* Jerònim de Rodes, filòsof peripatètic grec
* Jerònim, poeta grec
* Eusebi Jerònim Sofroni, nom complet de Sant Jerònim, escriptor i religiós grec
# Jerzy Stuhr

Jerzy Stuhr (Cracòvia, 18 d'abril de 1947 - Cracòvia, 9 de juliol de 2024) va ser un actor, cineasta, professor d'actuació i guionista polonès. Va ser rector de l'Acadèmia d'Art Dramàtic Ludwik Solski de Cracòvia. Entre les seves interpretacions més destacades cal indicar el paper de Max en la pel·lícula polonesa d'acció, ciència-ficció i comèdia Seksmisja i el paper de Szyszkownik Kilkujadek en la comèdia, també polonesa, Kingsajz.

## Referències

* ↑ «Prominent Polish actor Jerzy Stuhr to be laid to rest on Wednesday - English Section - polskieradio.pl» (en polonès). [Consulta: 17 juliol 2024].
# Ingrid Engen

Ingrid Syrstad Engen (Melhus, Noruega; 29 d'abril de 1998) és una futbolista noruega. Juga com a migcampista i el seu equip actual és el Futbol Club Barcelona de la Primera divisió. També forma part de la Selecció de Noruega.

## Carrera esportiva

Engen va començar la seva carrera professional amb el SK Trondheims-Ørn noruec el 2014. Després de la temporada de 2016 de la Toppserien, va rebutjar ofertes d'altres clubs per allargar el seu contracte amb l'SK Trondheims-Ørn.
Després d'ajudar el LSK Kvinner FK a aconseguir el doblet de lliga i copa, Engen va ser fitxada pel campió alemany VfL Wolfsburg el desembre de 2018. Com a part de l'acord, la jugadora va ser cedida al LSK Kvinner FK noruec per a la primera meitat de la temporada 2019.
El juliol de 2021 va fitxar pel FC Barcelona, esdevenint així el primer reforç del Barça Femení 2021/22. Procedent del Wolfsburg, va fitxar fins al juny de 2023, tot i que va renovar per a més temporades. Amb l'equip català va guanyar dues Lligues de Campions (2022-2023 i 2023-2024), tres lligues (2021-2022, 2022-2023 i 2023-2024), dues copes (2022 i 2024) i tres supercopes (2022, 2023 i 2024).

## Internacional

El 2018, Engen va ser convocada per primera vegada amb la Selecció absoluta de Noruega per disputar la Copa d'Algarve 2018. Va debutar en el primer partit de la competició contra Austràlia.
El setembre de 2018, Engen va marcar en la victòria per 2-1 contra els Països Baixos durant la classificació per a la Copa Mundial de 2019, la qual cosa li va donar a Noruega la classificació al torneig.

## Palmarès
### Clubs
#### LSK Kvinner FK

* Toppserien: 2018
* Copa de Noruega Femenina: 2018

#### VfL Wolfsburg

* Bundesliga: 2019-20
* Copa d'Alemanya: 2019-20, 2020-21

#### FC Barcelona

* Lliga espanyola: 2021-22, 2022-23, 2023-2024
* Supercopa d'Espanya: 2022, 2024
* Copa espanyola de futbol femenina: 2021-22, 2023-2024
* Lliga de Campions 2022-23, 2023-2024

### Internacional

* Copa d'Algarve: 2019

## Referències

* ↑ «Equipo VfL Wolfsburgo». Arxivat de l'original el 11 de maig de 2020. [Consulta: 23 juny 2019].
* ↑ «Nå får Ørn-treneren igjen nattesøvnen». Arxivat de l'original el 2021-01-30. [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ «Ingrid Syrstad Engen til Wolfsburg».
* ↑ «Ingrid Engen reforça el Barça Femení». FC Barcelona, 06-07-2021 [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ «SYRSTAD ENGEN BLIR LAGVENNINNE MED GRAHAM HANSEN».

## Enllaços externs

* Fitxa de la jugadora Arxivat 2019-06-23 a Wayback Machine. a fifa.com
* Fitxa de la jugadora a uefa.com
# Joan Coder

Joan Coder (Prada, 1778 - Prada, 1841) o Jean Coder va ser un farmacèutic i botànic nordcatalà.
Apotecari de Prada, fou un extraordinari coneixedor de la flora pirinenca. Les seves investigacions sobre la flora rossellonesa assoliren renom internacional. Mantingué una correspondència regular amb molts botànics europeus. Col·laborà amb Philippe Picot de La Peyrouse al qual envià nombroses plantes, que aquest donà a conèixer com a pròpies en la seva Histoire abrégée des plantes des Pyrénées, publicada el 1813. Per aquest motiu, acabà enemistant-se amb ell. Augustin Pyramus de Candolle donà, en honor seu, el nom de "Coderiana" a una de les varietats de l''Euphorbia. Fou el descobridor de l'Alyssum Pyrenaicum, que, a Europa, només es dona a les roques de la font de Cóms. Deixà inacabada una flora del Rosselló i Pirineus Orientals que ha estat retrobada.

## Referències

* 1 2 «Joan Coder». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Aspectes històrics dels estudis florístics als Països Catalans». Història natural dels Països Catalans. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Monet de Lamarck, Jean Baptiste Pierre Antoine de. Flore française: ou, Descriptions succinctes de toutes les plantes qui croissent naturellement en France, disposées selon une novelle méthode d'analyse, et précédées par un exposé des principes élémentaires de la botanique. Desray, 1815, p. 365–366 [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ Travé, Josep «La recerca en ciències de la natura a Catalunya Nord». Butlletí de l'Institut Català d'Història Natural, Núm. 50, 1985, pàg. 75-81 [Consulta: 18 abril 2020].
# Joan Codina

Joan Codina és el nom dels següents personatges:
* Joan Codina i Cendrós (Agramunt, Urgell, 1841 - la Fuliola, Urgell, 1915), sacerdot català i delegat a l'Assemblea de Manresa.
* Joan Baptista Codina i Formosa (Sabadell, 1860-1923), filòleg i eclesiàstic català.
* Joan Codina i Llubera (Barcelona, 27 d'octubre de 1866) cantant català.
* Joan Codina i Vivet (Manlleu, 1873 - Barcelona, 1939), cooperativista i socialista català.
* Joan Codina i Altés (Barcelona, 1891-1963), metge cardiòleg català.
* Joan Codina i Torres (Barcelona, 1927-1999), sindicalista i polític català.