OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gladiador traci

Traci o Trece i en llatí Thraex, era el nom d'un tipus de gladiador de l'antiga Roma, que anava armat a la manera dels tracis amb escut rodó i espasa curta, anomenada pels autors llatins (concretament per Juvenal) falx supina, i també sica, destinada a mutilar la part desprotegida dels oponents. Portava també defenses de ferro, un cinturó de cuir i un casc amb un plomall lateral, una visera i una cresta metàl·lica.
Els tracis i els hoplomacs s'enfrontaven als mirmil·lons talment com els secutors i els reciaris. També de vegades els tracis s'enfrontaven amb els reciaris, encara que aquest enfrontament era menys comú.

## Referències

* ↑ Köhne, Eckart (ed.). Gladiators and Caesars: The Power of Spectacle in Ancient Rome.. Londres: British Museum, 2000, p. 34. ISBN 9780714123172.
# Gran Premi d'Abu Dhabi

El Gran Premi d'Abu Dhabi és una cursa d'automobilisme de velocitat que forma part del Campionat Mundial de Fórmula 1 i té lloc al Circuit de Yas Marina, ubicat a Abu Dhabi, Emirats Àrabs Units.
La primera edició del Gran Premi va tenir lloc l'1 de novembre del 2009 amb la victòria de Sebastian Vettel que va fer també la volta ràpida en cursa.

## Guanyadors

| Any | Data | Pilot | Equip | Circuit | Resultats |
| 2009 | 1 de novembre | Sebastian Vettel | Red Bull - Renault | Yas Island | Resultats |
| 2010 | 14 de novembre | Sebastian Vettel | Red Bull - Renault | Yas Island | Resultats |
| 2011 | 13 de novembre | Lewis Hamilton | McLaren | Yas Island | Resultats |
| 2012 | 4 de novembre | Kimi Räikkönen | Lotus - Renault | Yas Island | Resultats |
| 2013 | 3 de novembre | Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Yas Island | Resultats |
| 2014 | 23 de novembre | Lewis Hamilton | Mercedes | Yas Island | Resultats |
| 2015 | 29 de novembre | Nico Rosberg | Mercedes | Yas Island | Resultats |
| 2016 | 27 de novembre | Lewis Hamilton | Mercedes | Yas Island | Resultats |

## Enllaços externs

* Web oficial de la Formula 1 (anglès)
# Grup de la rhodesita

El grup de la rhodesita és un grup de minerals de la classe dels silicats. El grup està format per dues espècies minerals: la melansonita i la rhodesita, dos fil·losilicats que cristal·litzen en el sistema ortoròmbic.
| Espècie | Fórmula |
| Melansonita | Na◻KZrSi₈O$_{19}$·5H₂O |
| Rhodesita | KHCa₂Si₈O$_{19}$·5H₂O |

## Referències

* ↑ «Rhodesite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 març 2022].
# Grup de la safirina

El grup de la safirina és un grup de minerals que forma part del supergrup de la safirina. Els seus membres són:
| Mineral | Fórmula | Simetria |
| Addibischoffita | Ca₂Al₆Al₆O$_{20}$ | Tric. 1 : P1 |
| Khmaralita | (Mg,Al,Fe)$_{16}$[(Al,Si,Be)₁₂O$_{36}$]O₄ | Mon. 2/m : P2$_1$/bP |
| Louisfuchsita | Ca₂(Mg₄Ti₂)(Al₄Si₂)O$_{20}$ | Tric. 1 : P1 |
| Safirina | Mg₄(Mg₃Al$_9$)O₄[Si₃Al$_9$O$_{36}$] | Mon. 2/m : P2$_1$/bP |
| Sense nom (anàleg d'alumini de la safirina) | Mg₄(Mg$_{1.5}$Fe$^{+2}$$_{0.3}$Fe$^{+3}$$_{1.6}$Al$_{8.5}$)O₄[Si$_{1.7}$Al$_{10.3}$O$_{36}$] | |
| Warkite | Ca₂Sc₆Al₆O$_{20}$ | Tric. 1 : P1 |

## Referències

* 1 2 «Sapphirine Group: Sapphirine Group mineral information and data.». [Consulta: 24 maig 2018].
# Grup de la röhnita

El grup de la röhnita és un grup de minerals que forma part del supergrup de la safirina. Els seus membres són:
| Minerals | Fórmula | Simetria |
| Dorrita | Ca₄(Mg₃Fe$^{3+}$$_9$)O₄(Si₃Al₈Fe$^{3+}$O$_{36}$) | Tric. |
| Høgtuvaïta | Ca₄[Fe$^{2+}$₆Fe$^{3+}$₆]O₄[Si₈Be₂Al₂O$_{36}$] | Tric. 1 : P1 |
| Leucorhönita | Ca₂(Mg,Fe$^{3+}$,Al)₆(Si,Al)₆O$_{20}$ | Tric. |
| Makarochkinita | (Ca,Na)₂Fe$^{2+}$₄Fe$^{3+}$Ti[O₂|BeAlSi₄O$_{18}$] | Tric. 1 : P1 |
| Rhönita | Ca₂(Mg,Fe$^{2+}$,Fe$^{3+}$,Ti)₆[O₂|(Si,Al)₆O$_{18}$] | Tric. 1 : P1 |
| Serendibita | Ca₄[Mg₆Al₆]O₄[Si₆B₃Al₃O$_{36}$] | Tric. 1 : P1 |
| Welshita | Ca₄Mg$_9$Sb₃O₄[Si₆Be₃AlFe₂O$_{36}$] | Tric. 1 : P1 |

## Referències

* 1 2 «Rhönite Group: Rhönite Group mineral information and data.». [Consulta: 24 maig 2018].
# Greencastle (Indiana)

Greencastle és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 9.880 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greencastle tenia 9.880 habitants, 3.353 habitatges, i 2.038 famílies. La densitat de població era de 719,8 habitants/km².
Dels 3.353 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 39,2% no eren unitats familiars. En el 34,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 27,3% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 15,9% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.798$ i la renda mediana per família de 41.250$. Els homes tenien una renda mediana de 30.940$ mentre que les dones 20.889$. La renda per capita de la població era de 15.351$. Entorn del 7,6% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greencastle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greencastle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gonzaga

«Gonzaga» té aquests significats:
* Casa de Gonzaga, família que governà Màntua de 1328 a 1708
* Toponímia: Gonzaga (Llombardia), comuna d'Itàlia
* Biografies:
** Gonzaga Gonza, un dels màrtirs d'Uganda
** Lluís Gonzaga, (Castiglione delle Stiviere, 1568 - Roma, 1591), sacerdot jesuïta, venerat com a sant a l'Església Catòlica
** Chiquinha Gonzaga (Rio de Janeiro 1847 - 1935), compositora brasilera
** Ferrante Gonzaga, condottiero italià
** Giulia Gonzaga, noble italiana
** Luiz Gonzaga (Exú, Pernambuco, 1912 — Recife, 1989), músic brasiler
** Tomás Antônio Gonzaga, poeta brasiler
** Vicenç Gonzaga, de la casa de Gonzaga
* Organitzacions:
** Gonzaga University, a Spokane, Washington, EUA
** Gonzaga Bulldogs, programa d'atletisme de la Gonzaga University
** Gonzaga Preparatory School, a Spokane, Washington, EUA
# Gonzales

«Gonzales» té aquests significats:
* Gonzales (Califòrnia), població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Gonzales (Louisiana), població dels Estats Units a l'estat de Louisiana
* Gonzales (Texas), població dels Estats Units a l'estat de Texas
* Batalla de Gonzales, enfrontament de la Revolució texana a la localitat de Gonzales (Texas) el 1835
* Dalmacio Gonzales (Olot, Garrotxa, 1940), tenor català
* Chilly Gonzales (Mont-real, 1972), músic i productor quebequés
* Eric Gonzales (Pau, Bearn, 1964), escriptor occità
# Ricardo Gullón Fernández

Ricardo Gullón Fernández (Astorga, 30 d'agost 1908 - Madrid, 11 de febrer de 1991) fou un advocat, escriptor, crític literari i assagista espanyol.

## Biografia

Nascut el 30 d'agost de 1908 a Astorga, província de Lleó, va cursar els estudis primaris a la seva ciutat natal, els secundaris a França i es llicencià en Dret per la Universitat de Madrid. Posteriorment, exercí en diverses ciutats espanyols com a funcionari de l'estat.
Després de conèixer Juan Ramón Jiménez, al qual l'uniria una forta amistat, va publicar la seva primer obra Fin de semana el 1935. En finalitzar la Guerra Civil espanyola fou fet presoner per col·laboració amb l'exèrcit republicà. Fou alliberat gràcies a l'ajuda de Luis Rosales i Luis Felipe Vivanco, però l'apartaren de la seva activitat professional durant tres anys.
A partir de 1949, alternà la docència universitària a la Universitat Internacional Menéndez Pelayo (UIMP) amb l'activitat jurídica. El 1953 viatja fins a Puerto Rico per visitar el seu amic Juan Ramón Jiménez, exiliat polític, i hi restà durant tres anys. Després de traslladar-se als Estats Units, decidí instal·lar-se en aquest país, on desenvolupà la docència en Literatura espanyola a les Universitats de Columbia, Chicago i Califòrnia.
Especialista en l'obra de Juan Ramón Jiménez, Benito Pérez Galdós, Antonio Machado i Miguel de Unamuno, el 1989 ingressà a la Reial Acadèmia Espanyola de la Llengua, i realitzà diversos estudis negant l'existència de la Generació del 98. El 1989 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries de les Lletres.
Ricardo Gullón va morir a Madrid l'11 de febrer de 1991.

## Obra seleccionada

* Vida de Pereda (1943)
* La poesía de Jorge Guillén (1949)
* Biografía de Gil y Carrasco (1951)
* Novelistas británicos contemporáneos (1954)
* Galdós novelista moderno (1957)
* Las secretas galerías de Antonio Machado (1958)
* Estudios sobre Juan Ramón Jiménez (1960)
* La invención del 98 y otros ensayos (1969)
* García Márquez y el arte de contar (1971)
* Direcciones del modernismo (1971)
* El modernismo visto por los modernistas (1980)
* Espacios poéticos de Antonio Machado (1987)

## Enllaços externs

* (castellà) Centro Virtual Cervantes: Ricardo Gullón
* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Premi Príncep d'Astúries de les Lletres 1989 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.
# Helena Arribas i Esteve

Helena Arribas i Esteve (Reus, 1956) és una pedagoga i política catalana, alcaldessa del Vendrell i senadora en la VI Legislatura.

## Biografia

Professora amb les especialitats de filologia francesa i parvulari, ha estat presidenta del Moviment de Renovació Pedagògica del Baix Penedès. Va ser delegada sindical de la Unió dels Treballadors d'Ensenyament de Catalunya (USTEC). Membre del Patronat Pau Casals, de la Fundació del Museu Deu i de la junta directiva de la Federació de MRP de Catalunya i representant de la mateixa en la taula estatal de la confederació de MRP de l'Estat. També és membre de La Lira Vendrellenca.
Va ser consellera delegada per la Federació de Municipis de Catalunya en el Consell Escolar Territorial de Tarragona. Membre de l'executiva intercomarcal de la IX Federació del PSC del seu Consell Nacional i de la Comissió de política educativa. Membre del Comité Federal del PSOE. Ha estat regidora de l'ajuntament del Vendrell des del 1991 fins a 2015 i consellera comarcal, senadora per la província de Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 1996. Ha estat Secretària Segona de la Comissió d'Educació del Senat. Alcaldessa del Vendrell (2003-2007) i diputada a la Diputació de Tarragona, en les eleccions municipals espanyoles de 2007 fou candidata a l'alcaldia del Vendrell.

## Referències

* ↑ «L'exalcaldessa del Vendrell Helena Arribas no repetirà com a cap de llista del PSC». El Punt Avui, 23-03-2010. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Arribas Esteve, Helena». Ficha del Senador. Senado de España. [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «Ajuntament del Vendrell. Històric d'alcaldes». municat. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 5 de desembre 2014. [Consulta: 30 gener 2014].
* ↑ «Helena Arribas: "El govern del Vendrell ha estat gris"». 324, 09-11-2008. [Consulta: 1r desembre 2014].
# Ferronordita-(La)

La ferronordita-(La) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la nordita. Rep el nom per la seva relació amb la ferronordita-(Ce).

## Característiques

La ferronordita-(La) és un silicat de fórmula química Na₃Sr(La,Ce)FeSi₆O$_{17}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2000. És l'anàleg amb Fe$^{2+}$ de la nordita-(La) i amb lantani de la ferronordita-(Ce).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la ferronordita-(La) pertany a «09.DO - Inosilicats amb 7-, 8-, 10-, 12- and 14-cadenes periòdiques» juntament amb els següents minerals: piroxferroïta, piroxmangita, pel·lyïta, nordita-(Ce), nordita-(La), ferronordita-(Ce), manganonordita-(Ce), alamosita i liebauïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Bolshoi Punkaruaiv, situat al districte de Lovozero, dins l'óblast de Múrmansk (Rússia). Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferronordite-(La)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 gener 2020].
# Spigno Saturnia

Spigno Saturnia és un comune (municipi) de la província de Latina, a la regió italiana del Laci. Spigno Saturnia limita amb els municipis d'Ausonia, Coreno Ausonio, Esperia, Formia i Minturno. A 1 de gener de 2019 tenia 2.915 habitants.

## Referències

* ↑ ISTAT - Resident population on 1st January

## Enllaços externs

* Web oficial (italià)
# Metathenardita

La metathenardita és un mineral de la classe dels sulfats. Va ser descrita originalment per Lacroix l'any 1905 com un hipotètic mineral provinent de la muntanya Pelée, Martinica, Antilles Franceses. Va ser aprovada per l'IMA l'any 2016 després d'analitzar material presentat de la fumarola Glàvnaia Tenoritóvaia, del volcà Tolbàtxik, Rússia.

## Característiques

La metathenardita és un sulfat de fórmula química Na₂SO₄. Cristal·litza en el sistema hexagonal, i es troba en forma de grans. És un mineral dimorf de la thenardita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la metathenardita pertany a «07.AC - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: vanthoffita, piracmonita, efremovita, langbeinita, manganolangbeinita, yavapaiïta, eldfellita, godovikovita, sabieïta, thenardita i aftitalita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Glàvnaia Tenoritóvaia, a l'erupció de la Gran Fissura, al volcà Tolbàtxik, óblast de Kamtxatka (Extrem Orient Rus, Rússia). També ha estat descrita a la muntanya Pelée (Martinica, Antilles Franceses) i al volcà Eldfell (arxipèlgag Vestmannaeyjar, Islàndia).

## Referències

* ↑ «Metathénardite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 juliol 2016].
# Bregentium

Bregentium o Bregetium (en llatí Bregentium, Bregaetio, Brigitio, Bregentio, Bregetium, en grec antic Βρέγαιτιον) va ser una de les ciutats principals de la província romana de Pannònia a la Baixa Pannònia.
Era un municipi romà situat en un lloc difícil de conquerir. Era a la vora del Danubi, a la via romana que unia Carnunt amb Aquincum. Va ser el quarter general de la cinquena cohort de la Legió I Adiutrix. Allí va morir l'emperador Valentinià I quan preparava la campanya contra els cuades. En parlen Claudi Ptolemeu, Ammià Marcel·lí i Aureli Víctor, i està descrita a l'Itinerari d'Antoní. En resten algunes ruïnes prop de Szony a Hongria.

## Referències

* ↑ The Penny Cyclopædia of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge: ORGAN (en anglès). C. Knight, 1840.
* ↑ LAURENT, Peter Edmund. A Manual of Ancient Geography ... New edition: with questions for self-examination, by the author of “Questions on Adams' Roman Antiquities,”etc (en anglès). H. Slatter, 1840.
* ↑ Smith, William (ed.). «Bregaetium». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 juliol 2022].
# Gran Premi de Suècia de Motocròs

«Gran Premi de Suècia de Motocròs» té aquests significats:
* Gran Premi de Suècia de Motocròs 125cc, celebrat fins al 2003
* Gran Premi de Suècia de Motocròs 250cc, celebrat fins al 2003
* Gran Premi de Suècia de Motocròs 500cc, celebrat fins al 2003
* Gran Premi de Suècia de Motocròs 125, 250 i 500cc, celebrat entre 2001 i 2003
* Gran Premi de Suècia de MX1 i MX2, celebrat d'ençà de 2004
* Gran Premi de Suècia de MX3, celebrat d'ençà de 2006
# Ferropericlasa

La ferropericlasa o magnesiowustita és un òxid de magnesi ferri ((Mg, Fe) O) que s'interpreta com un dels components principals del mantell inferior de la Terra juntament amb perovskita de silicat, un silicat de magnesi i ferro amb estructura de perovskita. La ferropericlasa s'ha trobat en inclusions en alguns diamants naturals. Un contingut de ferro anormalment alt en un conjunt de diamants s'ha associat amb un origen del mantell més baix. Es pensa que les zones discretes de molt baixa velocitat a les parts més fondes del mantell, prop del nucli terrestre, són gotes de ferropericlasa, ja que les ones sísmiques es ralenteixen quan hi passen a través, i se sap que la ferropericlasa té aquest efecte en les altes pressions i temperatures del mantell profund terrestre. Al maig de 2018, es demostrà que la ferropericlasa és anisotròpica de formes específiques en altes pressions del mantell inferior, i aquestes anisotropies poden ajudar els sismòlegs i geòlegs a confirmar si aquestes zones de velocitat molt baixa són deferropericlasa, en traspassar-les les ones sísmiques des de diverses direccions i observant el canvi exacte en la velocitat d'aquestes ones.

## Zona de transició de gir

Els canvis en l'estat de rotació dels electrons en el ferro dels minerals del mantell s'han estudiat en ferropericlasa. Les mostres estan subjectes a les condicions del mantell inferior en una cel·la d'enclusa de diamant escalfada amb làser i l'estat de rotació es mesura amb espectroscòpia de raigs X sincrotró. Els resultats indiquen que el canvi d'un estat centrifugat alt a baix en ferro ocorre amb una profunditat creixent de 1.000 km a 2.200 km. S'espera que el canvi en l'estat de centrifugat s'associe a un augment de densitat amb una profunditat major.

## Vegeu també

* Ilmenita.

## Referències

* ↑ «Kopylova, M.G. 2006. Ferropericlase from the lowermost mantle and its geodynamic significance». Arxivat de l'original el 3 de març de 2016. [Consulta: 18 març 2008].
* ↑ Finkelstein, Gregory J.; Jackson, Jennifer M.; Said, Ayman; Alatas, Ahmet; Leu, Bogdan M. «Strongly Anisotropic Magnesiowüstite in Earth's Lower Mantle» (en anglés). Journal of Geophysical Research: Solid Earth, 123, 6, 18-05-2018, pàg. 4740–4750. Bibcode: 2018JGRB..123.4740F. DOI: 10.1029/2017jb015349. ISSN: 2169-9313.
# Fons contravalor

Un fons contravalor (o fons de contravalor, en anglès counterpart fund) és un mecanisme que creen bilateralment dos països per al desenvolupament econòmic.
L'acord se signa entre dos països, un de deutor i l'altre creditor. L'estat creditor renuncia que li sigui retornada part o la totalitat del deute, a canvi que l'estat deutor creï un fons monetari en la moneda local. Conforme es vagin complint els terminis de pagament, l'estat deutor no tornarà els diners a l'estat creditor, sinó que els dipositarà en aquest fons, anomenat fons contravalor; a canvi, el país deutor gastarà aquests fons en projectes que ajudin al desenvolupament econòmic o social del país.
Aquests diners, però, poden tenir dues destinacions: o bé el govern deutor els gasta directament en aquests projectes, o bé els lliura a empreses privades de la nacionalitat del país creditor perquè duguin a terme els projectes.
Normalment una comissió s'encarrega de la supervisió que els diners s'inverteixen realment en els projectes. Acostuma a estar formada per membres de tots dos governs, si bé més modernament hi participen també representants de la societat civil per donar més transparència a les operacions.
Els fons contravalor tenen molts aspectes positius: el país deutor «canvia deute per desenvolupament» i el fet que aquests fons siguin en moneda local ajuda a l'enfortiment de la divisa nacional; d'altra banda, l'estat creditor pot comptabilitzar els fons contravalor com a condonació del deute i les seves empreses poden introduir-se en nous mercats amb una posició privilegiada, generant riquesa en el país deutor.
Els desavantatges són que aquestes empreses no tenen obligació de seguir reinvertint els beneficis en el país deutor, i molt sovint se'ls atorguen privilegis fiscals; i, al capdavall, el país deutor ha de seguir pagant els terminis del deute, encara que els diners tinguin una altra finalitat més positiva.
Aquests fons contravalor van sorgir després de la Segona Guerra Mundial, i s'inspiraven en el mecanisme empresarial de reestructuració del deute anomenat "permuta deute-capital" (en anglès, debt-for-equity swap).
# Fons de Cabana de Torredenusa

El jaciment de Fons de Cabana de Torredenusa està situat en una zona d'explotació agrícola, prop de la riera de Rubió i de la Font de Torredenusa, enfront de cal Carnicer del Pla de Rubió. Es van trobar diverses restes arqueològiques en superfície, entre les quals es destaca el gran percentatge de sílex. Com que només s'ha prospectat la zona, i no s'ha arribat a excavar el jaciment és difícil atribuir-li una categoria. Tot i així la hipòtesi més plausible és que es tracti d'un lloc d'habitació amb estructures peribles de fons de cabana.

## Descobriment

El jaciment va ser comunicat pel propietari, de l'explotació agrícola on estava situat, a la Secció d'Arqueologia del Centre d'Estudis Comarcals d'Igualada al gener del 1981. El descobriment el va dur a terme després de construir una barraca en el seu terreny.

## Troballes arqueològiques

L'equip realitzador de la Carta Arqueològica l'any 1985 va recollir fragments superficials de sílex que van ser estudiats conjuntament amb els recollits en el moment del descobriment. També s'hi van trobar terres cendroses, petits carbons i possibles restes de toves. Entre el sílex recollit, material que representa el percentatge més alt de presència, s'hi van documentar nuclis, ascles, rascadores i puntes. Les tècniques amb les quals es van tallar són diverses: Tècnica Levallois, laminar i polièdrica. El jaciment no va ser excavat, sinó prospectat, per la qual cosa és difícil atribuir-li una caracterització determinada. Entre les hipòtesis que s'han plantejat es troben: restes destruïdes d'un fons d'hàbitat, jaciment a l'aire lliure, fons de cabana, focs, llar, etc. Quan es va fer la revisió de la Carta arqueològica l'any 1991 es va comprovar que ja no quedaven rastres del jaciment arqueològic, ni restes en superfície.

## Referències

* ↑ Generalitat de Catalunya «Fons de Cabana de Torredenusa». Inventari Cultural Immoble. Patrimoni Arqueològic.

## Bibliografia

* Generalitat de Catalunya. Fons de Cabana de Torredenusa. Inventari Cultural Immoble. Patrimoni Arqueològic

## Enllaços externs

* https://invarque.cultura.gencat.cat/card/7673
# Francesc Nel·lo

«Francesc Nel·lo» té aquests significats:
* Francesc Nel·lo i Ventosa (Tarragona, 1907 - Barcelona, 1997), ninotaire, dibuixant, escenògraf, interiorista i restaurador.
* Francesc Nel·lo i German (Barcelona, 1931), director de teatre català, fill de Francesc Nel·lo i Ventosa.
# Francesc Nel·lo i German

Francesc Nel·lo i Germán (Barcelona, 1931) és un director de teatre català. És fill de l'escenògraf Francesc Nel·lo i Ventosa. És pare del saxofonista i compositor Dani Nel·lo, del geògraf i urbanista i diputat al Parlament de Catalunya Oriol Nel·lo i de l'escriptor i traductor guardonat amb el premi Sant Jordi de novel·la David Nel·lo.
Va estudiar amb Ricard Salvat a l'Escola d'Art Dramàtic Adrià Gual. Va ser professor de l'Institut del Teatre des de 1971. Dirigí muntatges teatrals a la Universitat de Barcelona i va formar part de l'anomenat teatre Independent. El 1966 va crear el Grup de l'Òliba i el Grup de Teatre Independent (GTI) amb qui va estrenar el 1967 al Teatre de l'Aliança del Poble Nou una adaptació d'una obra de Beaumarchais, La diada boja o les noces de Fígaro, editada l'any següent i reeditada al cap de més de vint anys quan el 1989 la companyia del Teatre Lliure, la posà en escena amb el títol de Les noces de Fígaro.
D'altres muntatges seus són obres tals com El metge a garrotades de Molière (1967), La comèdia de l'olla de Plaute (1967),l'anònim francès del segle xv La farsa del Mestre Pathélin (1969) i Guillem Tell de Schiller (1971). Va dirigir també Tassarba d'Enric Morera al Gran Teatre del Liceu de Barcelona (1966). Ha publicat La pell de magrana i set contes més (1958).
Ha treballat per a TVE com a realitzador, guionista i ambientador artístic, i ha estat assessor de l'equip del Centre Dramátic de la Generalitat de Catalunya en l'época en qué Hermann Bonnín n'era director.

## Referències

* ↑ «La bona educació dels germans Nel·lo». [Consulta: 21 setembre 2020].
* 1 2 «Nel·lo i German, Francesc». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Francesc Nel·lo i German | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 setembre 2020].