OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aizecourt-le-Bas

Aizecourt-le-Bas és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 57 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aizecourt-le-Bas era de 57 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 30 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 28 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 24 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 5 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 8 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aizecourt-le-Bas el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 33 persones, 23 eren actives i 10 eren inactives. De les 23 persones actives 18 estaven ocupades (10 homes i 8 dones) i 5 estaven aturades (2 homes i 3 dones). De les 10 persones inactives 3 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Aizecourt-le-Bas hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aizecourt-le-Bas a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aizecourt-le-Bas a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Microhyla marmorata

Microhyla marmorata és una espècie de granota que viu a Laos i el Vietnam.

## Referències

* Bain, R. 2006. Microhyla marmorata. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 2 de febrer del 2008.
# Museu de les Tres Glans

Museu de les Tres Glans (en luxemburgués: Musée Dräi Eechelen) és un museu situat en el barri de Kirchberg de la ciutat de Luxemburg en el Gran Ducat de Luxemburg. Inaugurat al juliol de 2012 i instal·lat al completament restaurat Fort Thüngen del segle xviii, la seva exposició permanent contempla la història de Luxemburg des de 1443 a 1903.

## Història

El museu està ubicat al restaurat Fort Thüngen, construït pels austríacs el 1732 per reforçar la fortalesa de Luxemburg. Durant els anys 1836-1859-1860, va ser ampliat pels prussians que formen part de les defenses exteriors conegudes com el Front Grünewald. Com a conseqüència del Tractat de Londres de 1867, la major part de l'edifici va ser demolit, deixant les seves tres torres arrodonides, col·loquialment conegudes com a Dräi Eechelen que significa «Les Tres Glands».
El 1996, les autoritats de Luxemburg van aprovar el desenvolupament d'un denominat Musée de la Forteresse (Museu de la Fortalesa) a Fort Thüngen amb la fi de "«il·lustrar i explicar la naturalesa de la fortalesa de Luxemburg pel que fa a la història de la ciutat, el desenvolupament territorial del país i la identitat cultural de la nació».
El museu forma part del Museu Nacional d'Història i d'Art de Luxemburg.

## Exposició permanent

Uns 600 objectes en l'exposició permanent il·lustren la història de la ciutat i del país de Luxemburg des de la conquesta dels borgonyons el 1443 fins a la construcció del Pont Adolphe en 1903. S'exhibeixen en una sèrie de casamates -o galeries subterrànies-, sis de les quals cobreixen períodes específics de la fortalesa medieval (1443-1643) fins al desenvolupament de la ciutat (1883 a 1903). Altres dues casamates alberguen una sala multimèdia i una sèrie de fotografies que il·lustren la ciutat i la fortalesa al segle xix.
Amb les seves galeries i passadissos subterranis, l'edifici en si és una part important de l'exposició permanent. S'ha restaurat per reflectir l'última fase de la seva expansió inicial del 1837.

## Referències

* ↑ «There's a new museum in town – Dräi Eechelen opens its doors Friday!» (en anglès). Luxemburger Wort, 02-07-2012. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Musée Dräi Eechelen or the Three Acorns Museum in Luxembourg» (en anglès). Sara Chare. Arxivat de l'original el 2014-10-27. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Historique du bâtiment» (en anglès). Musée Dräi Eechelen. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Fort Thüngen» (en francès). Service des sites et monuments nationaux. Arxivat de l'original el 2014-10-27. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Missions» (en francès). Musée Dräi Eechelen. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Musées d'histoire» (en francès). luxembourg.lu. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Exposition permanente» (en francès). Musée Dräi Eechelen. [Consulta: 24 agost 2015].
* ↑ «Musée Dräi Eechelen» (en anglès). Luxembourg meng stad - ma ville - my city. [Consulta: 24 agost 2015].
# Lady Be Good

Lady Be Good és una pel·lícula musical estatunidenca dirigida per Norman Z. McLeod el 1941.

## Argument

A Nova York, al jutjat, la cantant de revista Marilyn Marsh i la seva amiga Dixie Donegan declaren sobre les raons que han portat aquesta última a demanar el divorci: cambrera en un restaurant, havia conegut Eddie Crane, un compositor de cançons sense envergadura, a falta d'haver trobat el lletrista ideal. Però Dixie posseeix el do innat d'imaginar texts adequats. Formen llavors un duo d'èxit, es casen, i col·laboren amb l'editor Max Milton, l'arranjador 'Red' Willet o inclús el cantant popular Buddy Crawford. Però després d'alguns anys, embriagat per aquest èxit, Eddie es posa a freqüentar l'alta societat novaiorquesa i a abandonar la composició, així com la felicitat dels seus inicis. Dixie obté sense dificultats el divorci però aviat s'adonen que no poden passar un sense l'altre.

## Repartiment

* Eleanor Powell: Marilyn Marsh
* Ann Sothern: Dixie Donegan
* Robert Young: Edward 'Eddie' Crane
* Lionel Barrymore: El jutge Murdock
* John Carroll: Buddy Crawford
* Red Skelton: Joe 'Red' Willet
* Virginia O'Brien: Lull
* Tom Conway: M. Blanton
* Dan Dailey: Bill 'Billy' Pattison
* Reginald Owen: Max Milton
* Rose Hobart: Mme Carter Wardley
* Phil Silvers: El mestre de cerimònies
* Connie Russell: La cantant
* James, Warren i Nyas Berry: Ells mateixos (The Berry Brothers)
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Doris Day: Una principiant

## Premis

* 1941. Oscar a la millor cançó original per The Last Time I Saw Paris de Jerome Kern i Oscar Hammerstein II.

## Referències

* ↑ el tema no té res a veure amb el de la comèdia musical quasi homònima de George i Ira Gershwin, creada a Broadway el 1924, Lady, Be Good!. Aquesta pel·lícula li manlleva només el títol i en torna amb la cançó Fascinating Rhythm per a un número musical cantat i ballat que ha esdevingut un clàssic.
# Hawaii Five-O

«Hawaii Five-O, Hawaii Five-0, Hawaii 5-0 o Hawaii 5.0» té aquests significats:
* Hawaii Five-O (sèrie de televisió de 1968), sèrie estatunidenca de la CBS emesa entre el 1968 i el 1980
* Hawaii Five-O (sèrie de televisió de 2010), remake de la sèrie anterior, emesa entre el 2010 i el 2020
* Hawaii Five-O (àlbum), disc d'estudi de The Ventures de 1969
# Carles Busquet i Morant

Carles Busquet i Morant († Barcelona, 23 de desembre de 1987) fou un militar català, heroi de la Segona Guerra Mundial. Durant la guerra civil espanyola fou delegat governatiu de la Generalitat de Catalunya a Girona. En acabar la guerra marxà a França, i en esclatar la Segona Guerra Mundial s'enrolà en la Legió Estrangera Francesa, amb la qual formà part del cos expedicionari que va combatre la Wehrmacht en la batalla de Narvik (Noruega) el 1940. Hi fou condecorat pel seu heroisme.
Els supervivents del seu grup foren enviats a Anglaterra, on es va allistar a la Spanish Company Number One (NOSC), però el 1941 fou reclutat per l'Special Operations Executive (SOE), i des d'aleshores actuà com a agent infiltrat en vaixells de la marina amb la finalitat de controlar la presència d'agents enemics o col·laboracionistes a Irlanda, el Brasil i el Canadà, alhora que contactava amb membres de la Resistència a França i Bèlgica.
En acabar la guerra fou condecorat pels seus serveis. Va viure molts anys a Londres, on va col·laborar amb el Casal Català de Londres. A la seva mort, la seva família va fer donació de la seva documentació i condecoracions, que han estat dipositats al Parlament de Catalunya.

## Referències

* ↑ Españoles en todas las trincheras. La diáspora tras la Guerra Civil llevó a los perdedores a las primeras líneas de la Segunda Guerra Mundial publicat a La Vanguardia - 01/05/2005
* ↑ Eduard Puigventós i López, Josep Maria Solé i Sabaté Els catalans a les guerres del món

## Bibliografia

* Daniel Arasa i Favà Els catalans de Churchill, Editorial Curial, ISBN 9788472563520
# Pulaski (Nova York)

Pulaski és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 2.398 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pulaski tenia 2.398 habitants, 1.034 habitatges, i 585 famílies. La densitat de població era de 281,4 habitants per km².
Dels 1.034 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,1% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 37,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 18,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.977 $ i la renda mediana per família de 40.089 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.850 $ mentre que les dones 23.913 $. La renda per capita de la població era de 16.458 $. Entorn del 12,1% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pulaski». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pulaski». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Aizelles

Aizelles és un municipi francès situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 105 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet d'Aizelles era de 105 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 52 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 52 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 36 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia tres cambres, 13 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 22 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Aizelles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 0 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 12 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 69 persones, 49 eren actives i 20 eren inactives. De les 49 persones actives 46 estaven ocupades (23 homes i 23 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 20 persones inactives 6 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació i 2 d'empreses immobiliàries.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola i 1 empresa de construcció.
L'any 2000 a Aizelles hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques d'Aizelles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades d'Aizelles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Winseler

Winseler (luxemburguès Wanseler, alemany Winseler) és una comuna i vila al nord-oest de Luxemburg, que forma part del cantó de Wiltz. Comprèn les viles de Winseler, Berlé, Doncols, Grummelscheid, Noertrange, Pommerloch i Sonlez.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 585 | 67,87% |
| Forasters | 277 | 32,13% |
| - portuguesos | 37 | 4,29% |
| - francesos | 16 | 1,86% |
| - italians | 6 | 0,70% |
| - belgues | 146 | 16,94% |
| - alemanys | 8 | 0,93% |
| - iugoslaus | 30 | 3,48% |
| - altres | 34 | 3,94% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 862 |
| 01/01/2002 | 869 |
| 01/01/2003 | 908 |
| 01/01/2004 | 981 |
| 01/01/2005 | 1.027 |
# Michael Wilson (ciclista)

Michael Wilson (Adelaida, 15 de gener de 1960) és un ciclista australià, que fou professional entre 1982 i 1990. En el seu palmarès destaquen una etapa a la Volta a Espanya i una altra al Giro d'Itàlia. En aquesta darrera competició aconseguí acabar entre els deu primers en l'edició de 1985.

## Palmarès

* 1978
** Campió d'Austràlia de persecució júnior
** 1r al The Examiner Tour of the North
* 1980
** 1r a la Fletxa d'or (amb Jeffrey Leslie)
* 1982
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** 1r al Trofeu Nencini
* 1983
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 1984
** 1r al Trofeu Matteotti
* 1987
** 1r al Campionat de Tasmània
* 1989
** Vencedor d'una etapa a la Tirrena-Adriàtica
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1988. 50è de la classificació general
* 1989. 69è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1982. 43è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1983. 61è de la classificació general
* 1984. 102è de la classificació general
* 1985. 8è de la classificació general
* 1986. 17è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1983. 52è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1984. abandona

## Referències

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Museu de les monedes i medalles Josep Puig

El Museu de les monedes i medalles Josep Puig és un museu de la ciutat de Perpinyà, de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat en el número 42 de l'avinguda de la Gran Bretanya, a l'extrem nord del barri de l'Estació. És a l'antiga Vil·la de les Tílies, que fou propietat del col·leccionista Josep Puig, creador del museu. Té un bell jardí susceptible de ser llogat per a festes particulars.

## Història

Fou creat per Josep Puig a partir de les seves col·leccions privades. El 1958 s'obrí al públic la secció numismàtica, i la resta de les col·leccions, de contingut català, van haver d'esperar fins al 1978. Josep Puig deixà en testament la casa i les col·leccions a la ciutat de Perpinyà amb dues condicions: que la col·lecció de monedes fos exhibida permanentment, en vitrines que en preservessin el contingut, i que la resta fos mostrat rotativament. A part de les monedes i medalles, hi ha gravats, una extensa biblioteca i altres objectes, tots relacionats amb la cultura catalana.

## El CDACC

El Centre de Documentació i Animació de la Cultura Catalana (CDACC) fou creat a petició de diverses entitats culturals rosselloneses, seguint el model d'un centre occità existent a Besiers, L'any 1978 el CDACC obrí una secció en el Museu Puig a partir de la documentació que aquest col·leccionista havia deixat. Tanmateix, no acaben aquí les actuacions de la institució: s'ha convertit en un centre de documentació que s'ha obert a la totalitat de Països Catalans. Ha creat una biblioteca de préstec, una hemeroteca molt rica, amb publicacions periòdiques de tot el territori de parla catalana, una secció audiovisual, iniciada el 1982, amb una gran col·lecció de material sonor, i moltes altres activitats de promoció de la cultura catalana, que inclou la campanya El país a l'escola, la Festa del retrobament català i nombroses exposicions, a més d'un servei de publicacions molt actiu.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Perpinyà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ El Museu Josep Puig en els ortofotomapes de l'IGN
# Lin Yue

Lin Yue (Chaozhou, 24 de juliol de 1991) és un esportista xinès que competeix a salts. Va guanyar dues medalles d'or a la prova de palanca sincronitzada des de 10 metres tant al Campionat del Món de 2007 com als Jocs Olímpics de 2008.
Lin Yue va representar el seu país als Jocs Olímpics d'estiu de 2016, on va guanyar una medalla d'or, a la plataforma sincronitzada amb Chen Aisen.

## Referències

* ↑ Ficha. Sports Reference. Consultado el 9 de marzo de 2018.
* ↑ FINA Consultado el 9 de marzo de 2018.
* ↑ «Perfil na Rio 2016». [Consulta: 14 juliol 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2008-09-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Hawa Abdallah Mohammed Salih

Hawa Abdallah Mohammed Salih (àrab: حواء عبد الله محمد صالح, Ḥawāʾ ʿAbd Allāh Muḥammad Ṣāliḥ) és una activista sudanesa. Va néixer a Shamal Darfur, però va haver de marxar-ne a causa de les batalles entre les forces governamentals i els rebels de Darfur. Es va traslladar al camp de desplaçats interns d'Abu Shouk, on va treballar amb les Nacions Unides i amb l'ONG estatunidenca IRC per difondre informació i alertar sobre les condicions del camp. Pel seu activisme va ser detinguda fins a tres vegades, i segrestada i detinguda dos cops per la Seguretat Nacional, inclosa una vegada l'any 2011 en què va ser retinguda dos mesos, torturada i violada en la presó estatal de Khartum. Va haver de fugir del Sudan l'any 2011.
Va rebre el Premi Internacional Dona Coratge l'any 2012.
Amb data de 2013 demana asil als Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 «2012 International Women of Courage Award Winners». state.gov.
* 1 2 3 «Darfur Activist Hawa Abdallah Mohammed Salih visits Minnesota». Twin Cities Daily Planet, 17-03-2012.
* ↑ «Pittsburgh salutes Hawa Salih, heroine of Darfur». Pittsburgh Post-Gazette.
* ↑ «Darfuri activist awarded in Washington». Radio Dabanga. Arxivat de l'original el 2014-09-05.
* ↑ «Darfur refugee, advocate speaks out, shares story». Winston-Salem Journal.
# Carlos Saavedra Lamas

Carlos Saavedra Lamas (Buenos Aires, Argentina 1878 - íd. 1959) fou un polític, diplomàtic, escriptor i jurista argentí, que fou guardonat amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1936.

## Orígens i estudis

Nasqué a la ciutat de Buenos Aires l'1 de novembre de 1878 sent besnet del coronel Cornelio Saavedra, president de la Primera Junta argentina, establerta el 25 de maig de 1810. Va estudiar Dret a la Universitat de Buenos Aires, impartint posteriorment classes en ella i a la Universitat de La Plata.

## Vida política

Va ser diputat i Ministre de Justícia i Instrucció Pública (1915) i de Relacions Exteriors (1932-1938), durant la presidència de Agustín Pedro Justo, escollit amb acusacions de frau electoral.
Com a Ministre de Relacions Exteriors va presidir la Conferència de Pau del Chaco, en la qual van participar Brasil, Xile, Perú, Uruguai i EUA) arribant-se a un acord d'armistici el 12 de juny de 1935 que va posar fi a la Guerra del Chaco (1932-1935) entre Bolívia i Paraguai.
Va obtenir el Premi Nobel de la Pau l'any 1936, quan tenia 58 anys, per la seva labor en pro de la pau en general, però en particular per haver inspirat el Pacte antibèlic Saavedra Lamas, que va ser signat per 21 nacions i que es va convertir en un instrument jurídic internacional. Així mateix no fou partidari de la Doctrina Monroe, com a pacte regional al que tot havia de subordinar-se.
Va ser president de la XI Conferència Internacional del Treball, celebrada a Ginebra el 1928 i origen de l'Organització Internacional del Treball, de la Conferència Panamericana de 1936 i de l'Assemblea de la Societat de Nacions el 1936. Així mateix, va ser rector de la Universitat de Buenos Aires entre 1941 i 1946 i professor de la mateixa fins al 1946. Finalment va presidir l'Acadèmia de Dret i Ciències Socials de l'Argentina.
Morí el 5 de maig de 1959 a Buenos Aires.

## Literatura

Fou un escriptor prolífic d'obres dedicades al dret i a la internacionalització, entre elles:
* El derecho de asilo.
* Por la paz de las Américas.
* Vida internacional.
* El doctor Luis María Drago, su obra internacional.
* Los valores de la Constitución.
* El régimen administrativo y financiero de la Universidad de Buenos Aires.
* Escuela intermedia.
* Los tratados de arbitraje.
* Economía colonial.
* Los asalariados en la República Argentina.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina Oficial de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1936

## Referències

* ↑ Pignatelli, Adrián. «El Nobel de la Paz Saavedra Lamas y el drama de su hijo: amante de las armas y preso por asesinato» (en espanyol europeu), 25-11-2021. [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Carlos Saavedra Lamas | Argentine jurist | Britannica» (en anglès). [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Biografia de Carlos Saavedra Lamas». [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «Carlos Saavedra Lamas - Facts» (en anglès americà). [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ «The Nobel Peace Prize 1936» (en anglès americà). [Consulta: 6 març 2022].
* 1 2 «Carlos Saavedra Lamas - Biographical» (en anglès americà). [Consulta: 6 març 2022].