OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patrick Hillery

Patrick John Hillery (en irlandès: Pádraig Séan O hIrighile) (Miltown Malbay, Irlanda, 1923 - Dublín, 2008) fou un metge i polític irlandès, Vicepresident de la Comissió Europea entre 1973 i 1976 i President d'Irlanda entre 1976 i 1990.

## Biografia

Va néixer el 2 de maig de 1923 a la població de Miltown Malbay, situada al Comtat de Clare. Va estudiar medicina a la Universitat de Dublín, però ben aviat abandonà la seva professió per dedicar-se a la política.

## Activitat política

Membre del Fianna Fáil, fou escollit diputat al Dáil Éireann per primera vegada en les eleccions de 1951. Sota la presidència d'Eamon de Valera fou escollit successivament Ministre d'Educació (1959-1965), Ministre d'Indústria i Comerç (1965-1966), Ministre de Treball (1966-1969) i Ministre d'Afers Exteriors (1969-1973).
L'any 1973 abandonà la política nacional per esdevenir Comissari Europeu en la Comissió Ortoli, sent nomenat Vicepresident i Comissari Europeu de Treball i Assumptes Socials.
El 1976 retornà a la política nacional per esdevenir President d'Irlanda, càrrec que ocupà fins al 1990. El 12 d'abril de 2008 va morir a la seva casa de Dublín a l'edat de 83 anys, després de patir una curta malaltia.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació electoral de Patrick Hillery
# Jerry Lawler

Jerry O'Neil Lawler (29 de novembre de 1949 -), és un lluitador professional i comentarista estatunidenc, que treballa actualment a la marca de RAW de l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE).

## Enllaços externs

* KingLawler.com (anglès) Pàgina oficial
* Perfil a WWE.com (anglès)
# Loretta Sanchez

Loretta Sanchez (7 de gener de 1964) és un política estatunidenca que va exercir la seva representació a la Cambra de Representants dels Estats Units des del 1997 fins al 2017. Va ser elegida per primera vegada el 1996, quan va derrotar per menys de 1.000 vots a Bob Dornan, un diputat republicà amb una llarga presència a les institucions. Sánchez va representar el 46è districte de 1997 a 2003, després el 47è districte congressual de Califòrnia de 2003 a 2013, i de nou al 46è districte de 2013 a 2017. El districte es troba al centre d'Orange County. Des de 1996, Sánchez és membre del Partit Demòcrata, i de la coalició moderada/conservadora Blue Dog Coalition.
Sánchez va optar per no presentar-se a la reelecció a la Cambra el 2016, sinó que va optar per presentar-se a les eleccions al Senat dels Estats Units de 2016 a Califòrnia. Va ser derrotada per la fiscal general de Califòrnia i companya demòcrata Kamala Harris, 61,6% a 38,4%.

## Referències

* ↑ Romney, Lee. «Dornan Gets Surprise Challenger», 28-03-1996. Arxivat de l'original el 5 novembre 2016. [Consulta: 6 gener 2018].
* ↑ «Blue Dog Coalition Members». Arxivat de l'original el 2012-05-02. [Consulta: 10 abril 2012].
* ↑ «Counting the Vote». Arxivat de l'original el 2016-11-08. [Consulta: 9 novembre 2016].
Cambra de Representants dels Estats Units :
| Precedit per: Bob Dornan | Membre de la Cambra de Representants dels EUA del 46è districte congressual de Califòrnia 1997–2003 | Succeït per: Dana Rohrabacher |
| Precedit per: Chris Cox | Membre de la Cambra de Representants dels EUA del 47è districte congressual de Califòrnia 2003–2013 | Succeït per: Alan Lowenthal |
| Precedit per: Dana Rohrabacher | Membre de la Cambra de Representants dels EUA del 46è districte congressual de Califòrnia 2013–2017 | Succeït per: Lou Correa |
# Resolució 1053 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1053 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 23 d'abril de 1996. Després de recordar totes les resolucions anteriors sobre Ruanda, en particular les resolucions 918 (1994), 997 (1995), 1011 (1995) i 1013 (1995), el Consell va examinar les conclusions de la comissió d'investigació que afecta les violacions de l'embargament d'armes contra les forces de l'anterior govern de Ruanda.
Malgrat l'embargament d'armes, encara es van informar de diverses violacions d'armes i material venut a les forces de l'antic govern de Ruanda. S'ha conclòs una investigació, però s'ha assenyalat que alguns països no han cooperat totalment amb la investigació. El Comitè ha conclòs que els elements ruandesos havien rebut entrenament militar amb el propòsit de dur a terme incursions desestabilitzadores a Ruanda, i hi havia fortes evidències que s'havien produït lliuraments d'armes. En un cas, hi va haver una venda d'armes de les Seychelles al juny de 1994 i dos enviaments posteriors a Goma en la República Democràtica del Congo amb destinació a les forces del govern de Ruanda. Els avions encara continuen aterrant a Goma i Bukavu amb armes per les antigues forces del govern ruandès i figures destacades d'aquestes forces estaven recaptant fons per la lluita armada contra Ruanda. Aquestes i contínues al·legacions no havien estat investigades en profunditat. Finalment, les emissions de ràdio que propaguen l'odi i la por a la regió havien de ser rescindides.
La prohibició del subministrament d'armes al govern de Ruanda no s'ha implementat efectivament. S'ha demanat als països de la regió dels Grans Llacs d'Àfrica que assegurin que el seu territori no sigui usat com a base per incursions o proporcionar armes a Ruanda. Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que consultés amb els països veïns de Ruanda i Zaire en particular sobre mesures que podrien incloure l'estacionament d'observadors de les Nacions Unides als aeroports i als passos fronterers. Als països els ciutadans dels quals foren acusats d'implicació se'ls va demanar que realitzessin noves investigacions i que posessin a disposició de la comissió tota la informació..
Finalment, l'1 d'octubre de 1996 es va demanar al Secretari General que informés sobre l'aplicació de la resolució actual.

## Referències

* ↑ Europa Publications Limited. The Europa directory of international organizations, Volume 9. Europa Publications, 2000, p. 59. ISBN 978-1-85743-425-5.
* ↑ Jackson, Julie «An update on: Self-Determination and Humanitarian Intervention in a Community of Power». Denver Journal of International Law and Policy. University of Denver, 26, 5, 1998, pàg. 917–941.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Genocidi de Ruanda

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1051 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1051 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de març de 1996. Després de reafirmar les resolucions 687 (1991), 707 (1991) i 715 (1991) sobre el seguiment del programes d'armes de l'Iraq, el Consell va aprovar un mecanisme per al seguiment de les importacions i exportacions d'elements de 'doble ús' per Iraq.
El Consell de Seguretat va assenyalar les propostes de resolucions 661 (1991), 687 (1991) i 715 (1991) per la Comissió Especial de les Nacions Unides i el Director de l'Agència Internacional de l'Energia Atòmica (AIEA) per desenvolupar un mecanisme per controlar les importacions i exportacions iraquianes d'armes en una carta rebuda el 7 de desembre de 1995.
Actuant sota el Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, el Consell de Seguretat va aprovar les propostes contingudes en la carta amb subjecció a les disposicions de la resolució actual. Es va afirmar què el mecanisme no posava en perill el funcionament d'acords de no-proliferació en vigor o futurs, i que les sol·licituds de vendes a l'Iraq realitzades pels països o sol·licituds iraquianes per exportar articles s'haurian d'adreçar a la Comissió establerta per la resolució 661.
Es va demanar a tots els països sobre el subministrament d'armes a Iraq i que presentessin informació a la unitat conjunta de la Comissió i l'AEIA, i que notifiquessin a la unitat conjunta dels intents de les empreses per eludir el mecanisme, i també els casos en què l'Iraq ja no hagi seguit el procediment. Dins dels 45 dies, els Estats membres havien d'estar proveïts de la informació pertinent de la Comissió Especial i el director general de l'OIEA pel que fa a l'aplicació dels procediments del mecanisme. El Consell de Seguretat reclamaria a l'Iraq que complís amb totes les seves obligacions sota el mecanisme.
Començant l'11 d'abril de 1996, es va requerir al secretari general Boutros Boutros-Ghali i al director general de l'AIEA que informin periòdicament sobre els progressos cada sis mesos.

## Referències

* ↑ «UN resolutions on Iraq». BBC News, 09-09-2002.
* ↑ Sidhu, Waheguru Pal Singh; Thankur, Ramesh. Arms Control After Iraq: Normative and Operational Challenges. Pearson Education India, 2006, p. 93. ISBN 978-81-317-0847-7.
* ↑ «UNSCOM: Chronology of main events». United Nations.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1001 a la 1100 (1995 - 1997)
* Invasió de Kuwait
* Guerra del Golf

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1331 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1331 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 13 de desembre de 2000. Després de reafirmar totes les resolucions sobre la situació a Xipre, inclosa la Resolució 1251 (1999), el Consell va prorrogar el mandat de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre (UNFICYP) durant sis mesos més fins al 15 de juny de 2001.
El Consell de Seguretat va prendre nota de la crida a l'informe del secretari general Kofi Annan per a les autoritats de Xipre i Xipre del Nord per abordar urgentment la situació humanitària de les persones desaparegudes. El Consell també va acollir amb satisfacció els esforços per sensibilitzar el personal de les Nacions Unides per al manteniment de la pau en la prevenció i el control del VIH/SIDA i altres malalties.
En l'extensió del mandat de la UNFICYP, la resolució va demanar al Secretari General que informés al Consell l'1 de juny de 2001 sobre l'aplicació de la resolució actual. També va instar a la part turcoxipriota a posar fi a les restriccions imposades el 30 de juny de 2000 a les operacions de la UNIFCYP i restaurar el statu quo militar a Strovilia.

## Referències

* ↑ «Security Council extends mandate of Cyprus peacekeeping force». United Nations, 13-12-2000.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations operation in Cyprus». United Nations, 01-12-2000.
* ↑ «Cyprus Foreign Minister – Security Council resolution – UNFICYP». Cyprus News Agency, 14-12-2000.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1301 a la 1400 (2000 - 2002)
* Conflicte de Xipre
* Línia Verda (Xipre)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Rhectocraspeda

Rhectocraspeda és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Rhectocraspeda periusalis (Walker, 1859)

## Referències

* ↑ Nuss, M. «GlobIZ search», 2003–2011. [Consulta: 29 desembre 2018].
# Rhedae

Rhedae era una vila romana del departament francès de l'Aude, el nom de la qual va originar el del comtat de Rasès. S'han trobat algunes restes romanes al poblet de Rènnas del Castèl al Rasès, però no és clar que corresponguin a l'antiga Rhedae.
# Rhazya

Rhazya és un gènere de fanerògames de la família de les Apocynaceae. Conté dues espècies.

## Descripció

Són arbustos i subarbustos, majoritàriament subglabres. Les fulles alternes, coriàcies amb els nervis foscos. La inflorescència és densa en cima terminal o axil·lar amb petites flors blanques. La corol·la té 5 lòbuls, tub cilíndric amb l'interior del coll pelut. El fruit és un fol·licle cilíndric erecte, amb moltes llavors oblongues.

## Taxonomia

El gènere va ser descrit per Joseph Decaisne i publicat a Annales des Sciences Naturelles; Botanique, sér. 2, 4: 80. 1835.

## Espècies acceptades

A continuació s'ofereix un llistat de les espècies del gènere Rhazya acceptades fins a l'octubre de 2013, ordenades alfabèticament. Per a cadascuna s'indica el nom binomial seguit de l'autor, abreujat segons les convencions i usos.
* Rhazya greissii Tackholm i Boulos
* Rhazya stricta Decne.

## Vegeu també

* Característiques de les apocinàcies

## Referències

* ↑ «Rhazya». World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 27 gener 2013].
* ↑ Rhazya a PlantList
* 1 2 «Rhazya». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 22 octubre 2013].
# Rhectothyris

Rhectothyris és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per William Warren el 1890.

## Taxonomia

* Rhectothyris rosea (Warren, 1896)

## Espècies antigues

* Rhectothyris gratiosalis (Walker, 1859)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 22 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Rhectothyris Warren, 1890» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 05-11-2004.
# Ricardo Guillerna y de las Heras

Ricardo Guillerna y de las Heras († Madrid, 28 d'abril de 1920) fou un advocat i polític espanyol.
Llicenciat en dret, treballà com a passant de Francisco Silvela i fou elegit diputat del Partit Conservador pel districte de la Seu d'Urgell a les eleccions generals espanyoles de 1903.

## Referències

* ↑ Obituari al diari ABC 29/4/1920

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Lleida (1890-1936): caciquisme polític i lluita electoral per Conxita Mir, p. 111
# Retrat d'Evarist Arnús

Retrat d'Evarist Arnús és una figura feta per Venanci Vallmitjana i Barbany aproximadament el 1890 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 2625 d'ençà que va ingressar el 1890, provinent la col·lecció privada d'Evarist Arnús.
Altres versions de la mateixa obra es conserven al Museu d'Història de Barcelona i al Museu Frederic Marès

## Descripció

Estàtua sedent del financer Evarist Arnús, assegut en una cadira de braços avolutats, potes cabriolé i entapissat amb serrell. El personatge recolza el braç dret al respatller, i gira el cap a la seva dreta. Darrere la cadira, i també al seu costat dret hi apareix el seu gos, Leal, assegut.

## Bibliografia

* Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001a ed.. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
# Retrat d'Eleonora Gonzaga

El Retrat d'Eleonora Gonzaga és un quadre del pintor Ticià, realitzat en 1538, que es troba en la Galeria Uffizi de Florència, Itàlia.
L'obra forma part d'una parella al costat de la de l'espòs d'Eleonora Gonzaga Della Rovere, Francesco Maria della Rovere on es ressalten les virtuts de bellesa i prudència, excel·lents en la duquessa.
El model seria prototip d'obres posteriors com el d'Isabel de Portugal.

## Referències

* ↑ «treccani.it» (en italiano). [Consulta: 30 maig 2015].
* ↑ VV. AA.. El modelo veneciano en la pintura occidental, pàg. 54. R. Areces, 2012. ISBN 978-84-9961-061-0.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 6 desembre 2015].
# Riu Albaida

El riu Albaida és un afluent del Xúquer per la dreta. Neix a la falda de la serra del Benicadell, al sud de la Vall d'Albaida, al paratge conegut com a Font de Fontanars, al terme municipal d'Atzeneta d'Albaida, i d'aquí li ve el nom. Travessa de sud a nord la comarca de la Vall d'Albaida, passa per Albaida i entra a la Costera i la Ribera Alta, on desguassa al Xúquer aigües amunt d'Alberic i de Castelló (anomenat la gola o el trencall). El seu traçat és curvilini a causa de la presència de nombrosos accidents geogràfics que ha d'esquivar (Cova Negra, Ambastida, el Puig, l'Alt de Requena, el Cabezo, etc.). Entra a la comarca la Costera travessant la serra Grossa pel paratge de l'estret de les Aigües. Al llogaret de Xàtiva anomenat Torre d'En Lloris, està l'assut del qual deriva per la seva dreta la séquia de reg més gran de tota la seva conca: La Comuna d'Ènova, que dona reg a més de 2.600 hectàrees en els termes de Manuel, L'Énova, Rafelguaraf, La Pobla Llarga, Sant Joanet, Senyera i Castelló. Té una longitud de 52,3 km.

## Afluents

Els seus afluents principals són el riu Clariano (riu d'Ontinyent), el riu de Micena i el Cànyoles.

### Altres afluents

* Riu de Barxeta
* Barranc del Gorgorróbio
* Barranc de Torrella o dels Pilarets.
* Cànyoles:
** Riu dels Sants
** Barranc de Vallmelós

## Vegeu també

* Embassament de Bellús.

## Referències

* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Riu Albaida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Revolta obrera d'Alcoi

La revolta obrera d'Alcoi es va produir el 2 de març del 1821 i va ser el primer episodi significatiu de luddisme social (destrucció de maquinària per part dels obrers que, pel seu ús, creien amenaçat el seu treball) d'Espanya.
S'ha d'entendre el terme màquina en la seva expressió més àmplia, que tenia en aquells temps, que inclou la de fàbrica.
Alcoi era ja en aquella època una ciutat molt industrialitzada, el cens de 1799 hi recull l'existència de fàbriques de draps, de baietons, de barrets de vellut, de faixes, espardenyes i també hi havia diversos molins paperers. Fins a l'aparició de maquinària, la majoria dels processos d'aquestes indústries es feien com a treball en el mateix domicili dels obrers d'Alcoi i dels seus voltants i segons Cabanilles, el treball per les fàbriques alcoianes suposava 12.000 rals setmanals per a Cocentaina i 6.000 per a Benilloba,també era important en Muro del Comtat.
La fabricació estava dirigida per la Real Fábrica de Paños de Alcoy la qual va iniciar la mecanització a partir de la compra a Bilbao l'any 1818 d'una sèrie de màquines per a cardar la llana i filar. En els 5 anys successius es van instal·lar a aquesta zona més de 30 màquines i 14 d'elles per a draps es van accionar per l'energia hidràulica dels Serpis, Barxell i Molinar.
Amb cada màquina s'estalviaven de 100 a 200 obrers manuals, segons deia el diputat Romero Alpuente.
Després d'una gran secada, que va empobrir els obrers en els dos anys anteriors, el 2 de març de 1821 una gernació de més de 12.000 persones armades va destruir totalment 17 màquines situades als afores d'Alcoi i van causar danys valorats en 2 milions de rals.
L'alcalde d'Alcoi, malgrat haver arribat a un compromís amb els revolucionaris, va requerir l'actuació de l'exèrcit per a reprimir la revolta i el 6 de març de 1821 Alcoi va ser ocupat per l'exèrcit amb el regiment de cavalleria d'Espanya i un batalló d'infanteria del "Rei”, que eren en total entre 500 i 1.000 soldats utilitzat per a controlar uns 30.000 civils (tota la població d'Alcoi, Cocentaina, Benilloba i Muro).
L'11 d'agost de 1821 el regidor Antonio Pérez Villaplana es va dirigir a l'Ajuntament d'Alcoi perquè li facilitessin presons per a la custòdia dels presos que van actuar en aquesta revolució donat que estaven amuntegats i morien per aquesta raó.
L'ocupació militar i, posteriorment, paramilitar (dels Voluntaris Realistes) d'Alcoi es va mantenir durant els anys següents tot i que hi va haver nous intents, especialment el juliol de 1823, de noves destruccions però que van fracassar.

## Enllaços externs

* Els primers luddites
* Las Cortes de Cadiz
# Revoltosa

Revoltosa és el segon àlbum d'estudi de la banda catalana de rock alternatiu Bongo Botrako, produït per Amparo Sánchez i el líder de la banda Uri Giné. Va ser publicat el 12 de novembre de 2012 a l'estat espanyol, França, Alemanya, Regne Unit, Bèlgica, Països Baixos, Luxemburg i Japó amb Kasba Music.

## Llistat de cançons

Totes les cançons foren escrites i compostes per Uri Giné, excepte les cançons indicades.

## Crèdits

Crèdits adaptats del llibret de Revoltosa.
Bongo Botrako
* Uri Giné – veu, producció
* Nacho Pascual – guitarra
* Xavi Vallverdú – teclat
* David Garcia – baix
* Gorka Robert – bateria, percussió
* Xavi Barrero – trompeta
* Oscar Gómez – saxo
Músics addicionals
* Benjammin – veu (pista 3)
* Anita Kuruba – veu (pista 7)
* Chiki Lora – veu (pista 7)
* Amparo Sánchez – veu (pistes 8,12)
* Joan Garriga – veu (pista 13)
* Jordi Mestres – guitarra, baix
* Gerard Casajús – percussió
* Jose Alberto Varona – trompeta
Producció
* Amparo Sánchez – producció
* Gerard Casajús – Preproducció addicional
* Kaki Arkarazo – enginyeria de so, mescla, masterització
Disseny
* Robertiko Ramos – disseny, il·lustració

## Referències

* ↑ «Bongo Botrako - Punk Parranda Live 2014» (en castellà). Discogs. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ Cerezuela, Jara. «Bongo Botrako lanza un videoclip con antidisturbios que bailan y provocan a manifestantes» (en castellà). El Periódico, 15-11-2012. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ «È l'ora dell'Albizzate Valley Festival» (en italià). La Provincia di Varese, 18-06-2015. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ «Discografía» (en castellà). Bongo Botrako. Arxivat de l'original el 18 de gener 2017. [Consulta: 17 gener 2017].
* ↑ Quílez, Rafa. «Bongo Botrako publica mañana un directo "fresco y espontáneo" del Viña Rock» (en castellà). La Vanguardia, 02-11-2014. [Consulta: 17 gener 2017].
* 1 2 Bongo Botrako. Revoltosa (Crèdits CD). Kasba Music, 2012. DL B-28505-2012.