OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'Avellana

L'Avellana és un edifici del terme municipal de Tremp, a l'antic terme de Fígols de Tremp, al Pallars Jussà. Està situat al nord de Castissent i al sud del Mas de Ciutat i del Serrat de Ciutat, a prop i a migdia de la carretera C-1311 entre els punts quilomètrics 3 i 4.
Es tracta d'una masia que disposa de d'un seguit de coberts, corrals i pallers. La casa consta de planta baixa, pis i golfes. Està construït amb pedra del país sense treballar rejuntada amb fang. Les parets conserven parts de l'arrebossat original. Disposa de dues portes d'accés. La primera és a peu pla i és d'arc adovellat. L'altra, precedida per unes escales, és a nivell de la segona planta i acaba amb llinda de fusta. Les finestres, amb llinda de fusta, es distribueixen de manera desendreçada. Entre els edificis annexos destaca una construcció de planta poligonal que té planta baixa i sotateulada. Comparteix característiques constructives amb la resta d'edificacions. A la façana sud-oest presenta dues arcades adovellades, una de les quals es troba mig tapiada i a l'altre hi ha la porta.

## Referències

* ↑ «Mas de l'Avellana». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* L'Avellana al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# L'Analògica

L'Analògica és un espai ocupat per a entitats i col·lectius del barri del Guinardó, als números 33 i 33 bis del carrer de la Torre Vélez de Barcelona, actualment en mans del fons d’inversió Cerberus.
Des de la seva inauguració, el 2 d'abril de 2021, L’Analògica ha estat convocant assemblees obertes, projeccions de pel·lícules, xerrades, concerts, tallers o concursos. Anys abans, en aquests locals, va desenvolupar la seva activitat el Centre d'Estudis Cinematogràfics de Catalunya (CECC). Després el BBVA els va comprar, amb la qual cosa l'edifici va quedar abandonat. Els projectes de l'Analògica inclouen una ludoteca, un gimnàs popular i una biblioteca.

## Referències

* 1 2 3 4 «Neix un espai veïnal en un local del fons d’inversió Cerberus». La Directa, 08-04-2021. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ «Nou espai ocupat al Guinardó per a col·lectius vulnerables». betevé, 02-04-2021. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Centre d'estudis cinematografics de catalunya SL» (en castellà). Directorio de empresas Informa D&B. [Consulta: 23 maig 2021].
# L'Ajuntament de la bandera

L'Ajuntament de la bandera (La Mairie au drapeau) és un oli sobre tela de 98 × 130 cm realitzat per Maurice Utrillo l'any 1924 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Context històric i artístic

L'any 1909, la salut d'Utrillo va començar a deteriorar-se i això li impedia pintar a l'exterior, ja que o bé estava ingressat en un sanatori o bé era al taller o a una habitació d'hotel supervisat per algun parent. És llavors quan la seua mare, la també pintora Suzanne Valadon i el seu padrastre, André Utter, li portaven targetes postals perquè pogués diversificar els seus temes i seguir treballant (així que és probable que l'artista no veié mai el poble representat en aquest quadre: Maixe, al departament de Meurthe i Mosel·la).

## Descripció

Aquesta obra és més acolorida, més animada que altres pintades per Utrillo entre 1910 i 1920, i presenta una síntesi de les diferents maneres de l'artista: l'època blanca, a la paret que travessa en diagonal la part de l'esquerra de la composició; la nitidesa de l'estil lineal, especialment en les formes arquitectòniques, però ací assuaujada, sense els traços negres que subratllen els contorns; i, finalment, l'estil colorista, que s'afirma tímidament, dins d'uns tons que encara són en conjunt més aviat esmorteïts: les parets blanques de les cases contrasten amb els seus sostres vermells, les vores del camí són de color verd (igualant la porta del jardí), el campanar gris i marró de l'església destaca a l'esquerra, per sobre d'un grup d'homes i dones conversant, etc. Cal notar d'altra banda la presència de personatges que destaquen en primer terme, i que fan llur aparició en els paisatges d'Utrillo posteriors al 1920 (abans d'aquesta data es reduïen a algunes siluetes minúscules): dues dones dempeus, cara a cara i amb el moviment capturat com en una fotografia; una parella que ha deixat el grup i s'allunya cap a la dreta, etc. Els personatges són una barreja de dones abillades amb faldilles llargues, homes amb jaquetes blaves de treball i soldats amb uniformes de color vermell i blau. Pel que fa a la bandera, Utrillo col·locà la tricolor francesa al centre de la composició per a cridar l'atenció de l'espectador.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 214-215.
* 1 2 3 4 5 Museu de l'Orangerie Arxivat 2016-05-04 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)

## Enllaços externs

* Flickr
# L'experiment (pel·lícula de 2010)

L'experiment (títol original en anglès, The Experiment) és una pel·lícula de thriller dramàtica estatunidenca de 2009 dirigida per Paul T. Scheuring i protagonitzada per Adrien Brody, Forest Whitaker, Cam Gigandet, Clifton Collins, Jr. i Maggie Grace, sobre un experiment que s'assembla a l'experiment de la presó de Stanford de Philip Zimbardo del 1971. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula és una nova versió de la pel·lícula alemanya de 2001 L'experiment, que va ser dirigida per Oliver Hirschbiegel.

## Referències

* ↑ BD Horror News – Paul Scheuring to Write and Direct 'The Experiment' Remake Arxivat November 23, 2008$^{[Datemismatch]}$, a Wayback Machine.
* ↑ First Experiment pics
* ↑ The Stanford Prison Experiment: A Simulation Study of the Psychology of Imprisonment Conducted at Stanford University
* ↑ «L'experiment». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ International One-Sheet: The Experiment
* ↑ Trailer for The Experiment Redux Slips Online
# Bhils

Els bhils són les tribus aborígens preàries de l'Índia.
El nom apareix vers el segle vi derivat potser del dravídic nom de l'arc (billu), la seva arma més característica. Semblen els pigmeus de Ctèsies (400 aC) i els Poulindai i Phyllitae de Ptolemeu (vers 150); la tribu Pulinda és esmentada a l'Aitareya Brahmana i als edictes d'Asoka, però no està clara la seva identitat amb els bhils.
El 1825 les seves característiques específiques foren reconegudes pels britànics que van crear l'agència Bhil (Bhilwara) a Khandesh, a la presidència de Bombai. Aquesta era la regió principal però els bhils viuen a l'oest a les planes de Gujarat, al sud del Khandesh avui Maharashtra, al sud de Rajasthan, a l'Índia central (Madhya Pradesh) i per causa d'alguna fam se'n troben fins a Sind. Al cens de 1901 eren 1.198.843 dels quals la meitat vivien a la presidència de Bombai i 340.000 al Rajasthan; uns 200.000 vivien a l'Índia central i 80.000 a altres llocs. Actualment són més de tretze milions.
Més tard (1831) es va formar a Rajputana el Mewar Bhil Corps un dels pocs regiments natius de Rajasthan que va obeir als oficials britànics el 1857.
Encara que els bhils no s'acostumen a barrejar amb altres ètnies, hi havia el 1901 unes 145.000 persones barrejades de rajput i bhil, la major part a l'Índia central.
Parlen la llengua bhil, del grup de llengües índic. Són reconeguts com a tribu (amb reserva de llocs a l'administració) a Gujarat, Madhya Pradesh, Chhattisgarh, Maharashtra, Rajasthan, i Tripura.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Mas Sant Joan (Sora)

El Mas Sant Joan és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de mitjanes dimensions amb teulada a dues vessants i orientat a ponent. Destaca a la façana principal una galeria d'arcs rebaixats on hi ha la data de 1792 i constituiria una segona fase de construcció.
L'edifici originari amb un portal dovellat tapat per la construcció de l'eixida data de principis del segle xvii. En una llinda d'una anterior finestra que ara dona a la galeria hi ha la inscripció: "Tor de Joanet-1619".
A la banda de migdia hi ha una cabana amb una gran volta semicircular de pedra superposada.

## Història

L'any 1338, en la venda que feu en Marc de Sant Agustí a en Pere Sala del delma de Sora surt documentat "el mas de Sant Johan".
En una llista de masos de Sora de l'any 1606, consta que hi vivien al mas Sant Joan: Baltasar Nogué, la seva muller Margarida. En un testament de Mossén Pere Noguer, rector de Tagamanent, hereu dels masos Nogué, Sant Joan i Solà, units tots al Nogué i que es realitza el 12 de novembre de 1647, es veu la vinculació de Sant Joan amb el Nogué.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Estanyol

Un estanyol és un estany petit o llacuna. L'etimologia prové del llatí stagnĕŏlu, diminutiu de stagnu, estany.
Hi ha diverses poblacions als Països Catalans que duen el nom d'Estanyol:
* Estanyol a Bescanó (el Gironès).
* S'Estanyol de Migjorn, a Llucmajor, Mallorca.

## Referències

* ↑ Alcover, A.M.; Moll, F. de B.. Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1962 [Consulta: 10 maig 2017]. Arxivat 2004-08-26 a Wayback Machine.
# Cargolet de plana meridional

El cargolet de plana meridional (Cistothorus platensis) és una espècie d'ocell de la família dels troglodítids (Troglodytidae) amb una gran variabilitat geogràfica, en colors i vocalitzacions.

## Descripció

* Fan 10-12 cm de llargària, amb un pes de 10-12 grams. Bec fi i curt.
* Parts superiors de color marró. Ventre i flancs de color marró clar. Gola i pit blancs. Capell fosc amb ratlles pàl·lides i una cella clara.

## Hàbitat i distribució

Habita praderies, sabanes i aiguamolls, criant al centre i sud de Mèxic, Amèrica Central, zones obertes d'Amèrica del Sud fins a la Terra del Foc i les Malvines.

## Subespècies

S'han descrit 17 subespècies:
* C. p. aequatorialis Lawrence, 1871. Des de l'oest de Colòmbia fins al centre del Perú.
* C. p. alticola Salvin et Godman, 1883 . Des del nord de Colòmbia, a través de Veneçuela fins a l'oest de Guyana.
* C. p. elegans Sclater PL et Salvin, 1859. Sud de Mèxic i Guatemala.
* C. p. falklandicus Chapman, 1934. Illes Malvines.
* C. p. graberi Dickerman, 1975. Sud-est d'Hondures i nord-est de Nicaragua.
* C. p. graminicola Taczanowski, 1874. Sud del Perú.
* C. p. hornensis (Lesson, 1834). Centre i sud de Xile i sud de l'Argentina
* C. p. jalapensis Dickerman, 1975. Centre de Veracruz, a Mèxic.
* C. p. lucidus Ridgway, 1903. Costa Rica i oest de Panamà.
* C. p. minimus Carriker, 1935. Des del sud de Perú fins al sud de Bolívia.
* C. p. platensis (Latham, 1790). centre i est de l'Argentina.
* C. p. polyglottus (Vieillot, 1819). Sud-est del Brasil, el Paraguai i nord-est de l'Argentina.
* C. p. potosinus Dickerman, 1975. San Luis Potosí, a Mèxic.
* C. p. russelli Dickerman, 1975 . Belize.
* C. p. tinnulus Moore RT, 1941. Oest de Mèxic.
* C. p. tucumanus Hartert, 1909. Sud de Bolívia i nord-oest de l'Argentina
* C. p. warneri Dickerman, 1975. Veracruz, Tabasco i Chiapas, a Mèxic.

## Referències

* ↑ «Cargolet de plana meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
* ↑ Classificació, amb subespècies, dels troglodítids a ZOONOMEN Rev. 08/11/2013 (anglès)
# Roslovka

Roslovka (en rus: Рословка) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 23 habitants, pertany al municipi de Bortsurmani.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.
# Regió d'Ancash

Ancash és una regió de la costa nord del Perú. Fa frontera amb les regions de la Libertad al nord, Huánuco, la Pasco a l'est, la Regió de Lima al sud, i l'oceà Pacífic a l'oest. La capital és Huaraz. Entre 1987 i 1992 va portar el nom de Regió de Chavín.

## Llengües

A més de l'espanyol, l'idioma més parlat és el quítxua. També es parlen les llengües (variants del quítxua) de les ètnies Corongo, Pomabamba- Piscobamba, Huari- Chacas-Llamelliín, Chiquián- Recuay, Callejón de Huaylas, Sihuas y exhaciendas de la costa.

## Divisió administrativa

* Aija (capital: Aija)
* Antonio Raimondi (capital: Llamellín)
* Asunción (capital: Chacas)
* Bolognesi (capital: Chiquián)
* Carhuaz (capital: Carhuaz)
* Carlos Fermín Fitzcarrald (capital: San Luis)
* Casma (capital: Casma)
* Corongo (capital: Corongo)
* Huaraz (capital: Huaraz)
* Huari (capital: Santo Domingo de Huari)
* Huarmey (capital: Huarmey)
* Huaylas (capital: Huaylas)
* Mariscal Luzuriaga (capital: Piscobamba)
* Ocros (capital: Ocros)
* Pallasca (capital: Cabana)
* Pomabamba (capital: Pomabamba)
* Recuay (capital: Recuay)
* Santa (capital: Chimbote)
* Sihuas (capital: Sihuas)
* Yungay (capital: Yungay)

## Referències

* ↑ Parker-Chávez: Diccionario quechua Ancash-Huailas Minedu 1976
* ↑ Sullón Acosta, Karina Natalia (coord.). Documento Nacional de Lenguas Originarias del Perú. Ministerio de Educación. República del Perú, 2013, p. 233. Arxivat 2018-10-04 a Wayback Machine.
# Etienne Van der Vieren

Etienne Van der Vieren (Anvers, 17 de setembre de 1943) va ser un ciclista belga, que va competir com amateur. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de mig fons de 1965, per darrere del balear Miquel Mas.

## Palmarès

* 1965
** Campió de Bèlgica amateur en mig fons
* 1966
** Campió de Bèlgica amateur en mig fons

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Etienne Constantin de Gerlache

Etienne Constantin, baró de Gerlache (Bertrix, 1785 − Ixelles, 1871) va ser un advocat i polític del Regne Unit dels Països Baixos, i més tard es va convertir, el 1831, en el primer, Primer Ministre de Bèlgica, de nova creació.
Va estudiar Dret a París i el practica allà per algun temps, però que es van assentar a Lieja, després de l'establiment del Regne dels Països Baixos. Com a membre dels Estats Generals va ser un membre de l'oposició enèrgica, i, encara que va repudiar la política ultramuntana, va donar suport a l'aliança dels catòlics extrems amb el Partit Liberal, que va aplanar el camí per la revolució de 1830.
En l'esclat dels disturbis a l'agost de 1830 encara, però, pensava que la dinastia dels Orange-Nassau i la unió amb els Estats era essencial neerlandesa, però la seva opinió va canviar i, després de la celebració de les diferents oficines del govern provisional, va ser nomenat president del Congrés, i ha avançat la proposta de convidar a Leopold de Saxònia-Coburg per esdevenir rei dels belgues. El 1832 va ser president de la Cambra de Representants, i per trenta-cinc anys que va presidir el tribunal d'apel·lació. Va presidir els congressos Catòlics celebrats a Malines entre 1863 i 1867. Es desprèn dels principis conservadors enunciats en el seu Essai sur le Mouvement des partis en Belgique. Com a historiador la seva obra va estar fortament influïda pels seus prejudicis contra els neerlandesos i les seves predileccions catòliques. La seva Histoire des Pays-Bas depuis 1.814 jusque 1830, era una defensa especial contra la dominació neerlandesa. El més important de les seves altres obres van ser la seva Histoire de Lieja i les seves Etudes sud Salluste et sur quelques-uns historiens desprincipaux d'antiquité.
El 1831, va ser elegit a Lieja per a la Cambra de Representants de Bèlgica, de la qual fou president fins a 1832. Més tard, es va convertir en el president de la Cort de Cassació belga, una funció en la qual va romandre fins a 1867. Va morir el 10 de febrer de 1871 a Ixelles.
# Xenofant de Tassos

Xenofant de Tasos (grec antic: Ξενόφαντος, llatí: Xenofanthus), fill de Cares, fou un escultor de la Grècia romana del temps de l'emperador Hadrià.
Fou enviat pels seus conciutadans a una missió a Atenes per dedicar una estàtua de l'emperador. La inscripció del peu de l'estàtua es va trobar a Atenes al segle xix.

## Referències

* ↑ 2.Xenophantus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1297
# Eurimedont de Tarant

Eurimedont de Tàrent (grec antic: Εὐρυμέδων, llatí: Eurymedon) fou un filòsof pitagòric grec nascut a Tarant, a la Magna Grècia, només conegut per una menció de Iàmblic de Calcis (Vit. Pyth. 36).

## Referències

* ↑ 2.Eurymedon a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 112
# Estats Khasis

Els estats Khasi eren una sèrie d'estats protegits per la Gran Bretanya a Assam (avui Meghalaya) integrats dins el districte de Khasi i Jaintia Hills, però administrats per una agència política (Agència Khasi) separada de l'administració del districte. Els estats tenien una superfície 10.353 km² segons una mesura i 11.629 km² segons una altra. Eren d'estructura democràtica, amb caps electes (encara que l'elecció estava controlada per un nombre limitat de caps de clan i els electes solien sortir sempre de la mateixa família) que exercien un control molt suau sobre els seus súbdits, i amb poques capacitades decisòries. Els governants portaven diferents títols (siems, wahadadars, sardars i langdohs). Els estats eren:
* Governats per siems:
** 1) Bhawal o War-bah
** 2) Cherra
** 3) Khyrim
** 4) Lang-kin
** 5) Malai-soh-mat
** 6) Maharam
** 7) Mariao
** 8) Mao-iong
** 9) Mao-syn-ram
** 10) Mylliem
** 11) Nong-soh-phoh
** 12) Nong-khlao
** 13) Nongs-pung
** 14) Nong-stoin
** 15) Ram-brai
* Governats per wahadadars:
** 1) Confederació de Shella
* Governats per sardars:
** 1) Dwara Nong-tyr-men
** 2) Ji-rang
** 3) Maolong
** 4) Mao-don
** 5) Nong-long
* Governats per langdohs:
** 1) Lan-iong
** 2) Mao-phlang
** 3) Nong-lywai
** 4) Soh-iong

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Zona prohibida (pel·lícula)

Zona prohibida (títol original en anglès, Black Site) és una pel·lícula d'acció i thriller estatunidenca del 2022 dirigida per Sophia Banks i escrita per Jinder Ho. La pel·lícula és protagonitzada per Jason Clarke, Michelle Monaghan i Jai Courtney. Es va estrenar el 3 de maig de 2022 a càrrec de Vertical Entertainment i Redbox. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ Wiseman, Andreas. «Jason Clarke, Michelle Monaghan & Jai Courtney To Star In Action-Thriller Black Site from John Wick Producers». Deadline Hollywood, January 25, 2021. Arxivat de l'original el January 25, 2021. [Consulta: January 25, 2021].
* ↑ Devore, Britta. «Black Site Trailer Shows Michelle Monaghan Facing Off Against Jason Clarke». Collider, April 13, 2022. [Consulta: April 20, 2022].
* ↑ «Black Site». Goita què fan, ara!. [Consulta: 28 juny 2024].
# Zona roja

Zona roja és una sèrie documental en què es repassa la vida i l'experiència de la població dels Països Catalans durant el període de l'ocupació franquista. Dirigida per Felip Solé i produïda per Televisió de Catalunya.

## Capítols

* Alba de foc
* Esforç de guerra
* Revolució
* Barricades
* Resistir
* Retirada
* L'Expedició Bayo
* El Comte Rossi
* Milicians
* No passaran
* Trajecte final

## Enllaços externs

* Zona roja
# Zeatupua

Zeatupua és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels fisoglènids (Physoglenidae). Fou descrit per primera vegada l'any 2009 per Fitzgerald i Sirvid. És un gènere que fou transferit des dels sinotàxids (Synotaxidae) als fisoglènids (Physoglenidae) per Dimitrov et al l'any 2017.
Segons el World Spider Catalog amb data del 3 de gener de 2018, el gènere Zeatupua només té reconeguda una espècie, Zeatupua forsteri. És endèmica de Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Zeatupua Fitzgerald & Sirvid, 2009 en la família Physoglenidae +base de dades
* 1 2 Fitzgerald, B. M. & Sirvid, P. J. (2009). A revision of Nomaua (Araneae: Synotaxidae) and description of a new synotaxid genus from New Zealand. Tuhinga 20: 137-158.
* ↑ Dimitrov, D., Benavides, L. R., Arnedo, M. A., Giribet, G., Griswold, C. E., Scharff, N. & Hormiga, G. (2017). Rounding up the usual suspects: a standard target-gene approach for resolving the interfamilial phylogenetic relationships of ecribellate orb-weaving spiders with a new family-rank classification (Araneae, Araneoidea). Cladistics 33(3): 221-250 & Suppl. doi:10.1111/cla.12165 (p. 242)
# Xipiu pectoral

La xipiu pectoral (Castanozoster thoracicus) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) i única espècie del gènere Castanozoster Burns, Unitt et Mason, 2016.

## Hàbitat i distribució

Habita matolls del sud-est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Xipiu pectoral». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Xipiu emmascarat

El xipiu emmascarat (Poospiza hispaniolensis) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls, cactus i terres de conreu de les terres baixes i vessant occidental de Andes del sud-oest de l'Equador i oest del Perú.

## Referències

* ↑ «Xipiu emmascarat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Esther Perel

Esther Perel és una psicoterapeuta belga coneguda per explorar la tensió entre la necessitat per la seguretat (amor, pertinença i proximitat) i la necessitat per la llibertat (desitjos eròtics, aventura i distància) en les relacions humanes. Està casada amb en Jack Saul, Professor d'Ajudant de Clínica de Població i Salut Familiar a la Universitat de Colúmbia.

## Referències

* ↑ Perel, Esther. «Erotic Intelligence: Reconciling Sensuality and Domesticity». The Psychotherapy Networker, May/Jun 2003. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2014. [Consulta: 20 juliol 2014].
* ↑ Dominus, Susan. «The Sexual Healer: The Couples Therapy Expert Esther Perel Takes On Sex and Sexuality». Fashion & Style. New York Times. [Consulta: 20 juliol 2014].