OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordà (riu)

El Jordà (àrab: نهر الأردن, nahr al-Urdunn) és un riu de 320 km de longitud total, que ocupa la part més baixa d'una fossa tectònica. Neix en les muntanyes de l'Antilíban, en els contraforts septentrionals del turons del Golan, des d'on fluïx cap al sud fins a desembocar en el Mar de Galilea. Desguassa d'aquest llac pel seu costat sud, dirigint-se cap a la seva desembocadura final, el Mar Mort. El riu fa de frontera entre Israel (i el territori ocupat de Cisjordània) i Jordània. La zona de la vall del riu Jordà és famosa perquè és la zona del planeta que està situada més per sota del nivell del mar. Aquí s'hi situa Jericó, la ciutat més antiga del món. I, finalment, el desert de Palestina, situat al sud del país entre el Sinaí i el desert de Jordània.

## Història

El riu Jordà és el més gran de Terra Santa, i un dels més importants de la terra històrica de Canaan, juntament amb el riu Orontes), escenari de molts esdeveniments bíblics.
Els israelians, que dirigits per Moisès, abandonen Egipte. Josuè va travessar el riu Jordà i va conquerir Jericó (1240 aC). La predicació de Joan Baptista i el baptisme de Jesús (Evangeli Mateu 3,5-6 13) se situen a la seva riba.
El 1965 Israel va anunciar el desviament del riu Jordà, amb la finalitat de portar l'aigua cap al seu territori per tal de desenvolupar els seus plans d'expansió. El desviament representava un cop mortal per l'agricultura jordana palestina (cisjordana) i és la llavor de la Guerra dels sis dies. El riu Jordà és un lloc important per als jueus.
Els àrabs anomenen el riu Jordà com a al-Urdunn, que fou una antiga divisió administrativa que ocupava part dels territoris propers al riu.

## Referències

* ↑ «Jordà». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 La Bíblia didàctica.. 10a edició. Editorial Cruïlla, 2006, p.734. ISBN 9788482861395.
* ↑ Montserrat, Jiménez Sureda. Crist i la història: Els inicis de la historiografia eclesiàstica catalana en el seu context europeu. Servei de Publicacions de la Universitat Autònoma de Barcelona, 2015-05-19. ISBN 978-84-490-5092-3.
* ↑ Ribera-Mariné, Ramon. Llegir l'Antic Testament. Una iniciació. Segona part: De l'exili a Jesús. L'Abadia de Montserrat, 1997-09. ISBN 978-84-7826-858-0.
* ↑ Roig, Jaume. Espill. Quaderns Crema, 2006. ISBN 978-84-7727-009-6.
* ↑ «L'Orient Mitjà. Relacions entre Israel i els països que l'envolten». DCIBOB 46, 1993.
* ↑ Russell, Roberto; Samoilovich, Daniel. El Conflicto árabe-israelí: Historia política, sistema constitucional y relaciones exteriores de los países de Medio Oriente y Norte de África (en castellà). Editorial de Belgrano, 1979.
# Sotnur

Sotnur (en rus: Сотнур) és un poble de la República de Marí El, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 953 habitants. Pertany al districte rural de Voljsk.

## Referències

* ↑ План Генерального Межевания Казанского уезда
# Lasiocampa trifolii

Lasiocampa trifolii és una espècie de papallona nocturna pertanyent a la família Lasiocampidae, subfamília Lasiocampinae i del gènere Lasiocampa.

## Descripció

* Envergadura alar: de 40 a 45 mm
* L'eruga
* Lasiocampa trifolii ♂
* Lasiocampa trifolii ♂ △
* Lasiocampa trifolii ♀
* Lasiocampa trifolii ♀ △

## Comportament

* Període de volː de juliol a començaments d'octubre.

## Distribució

De l'Europa a l'Iran i a l'Àfrica del Nord.

## Alimentació

* Plantes nutrícies: nombroses espècies de plantes, essencialment Lleguminoses i Poàcies.

## Sistemàtica

L'espècie Lasiocampa trifolii va ser descrita pels entomòlegs Johann Nepomuk Cosmas Michael Denis i Ignaz Schiffermüller l'any 1775, sota el nom inicial de Bombyx trifolii.

### Sinonímia

* Bombyx trifolii Denis & Schiffermüller, 1775
* Bombyx cocles Geyer, [1831] in Hübner (1800-1838)
* Bombyx trifolii var. ratamae Herrich-Schäffer, 1851
* Bombyx trifolii var. bathseba Staudinger, 1891
* Bombyx trifolii var. maculosa Rogenhofer, 1891

### Taxonomia
#### Llista de subespècies

* Lasiocampa trifolii trifolii
* Lasiocampa trifolii mauritanica (Staudinger, 1892)

## Galeria

* Larva
* Adult
* Mascle Mussidan, Muséum de Tolosa
* Femella Mussidan, Muséum de Tolosa

## Referències

* ↑ [Schiffermüller], 1775; Ankündung eines systematischen Werkes von den Schmetterlingen der Wienergegend: 57
* ↑ Staudinger, [1892]; Dt. Ent.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Lasiocampa trifolii (castellà)
# Hexham

Hexham fou una seu episcopal que va prendre el seu nom després de la ciutat comercial de Hexham a Northumberland, Anglaterra. El títol fou usat per primer cop pels anglosaxons als segles VII i IX, i després per l'Església Catòlica Romana des del segle xix.
La primera diòcesi de Lindisfarne es va fusionar amb la diòcesi de York l'any 664. L'any 678 la diòcesi de York fou dividida per Theodore, arquebisbe de Canterbury, formant un bisbat per al país entre els rius Aln i Tees, amb seu a Hexham. Aquest gradualment i erràticament es va fusionar de nou amb el bisbat de Lindisfarne. Onze bisbes de Hexham succeïren a Sant Eata, dels quals sis eren sants.
L'any 821 no es va nomenar cap successor, ja que la situació del país era massa inestable. Les devastacions daneses conduïren a un període de desordre després del qual el monestir de Hexham va ser reconstituït el 1113 com a priorat dels canonges d'Austin, que va florir fins a la seva dissolució durant el regnat d'Enric VIII d'Anglaterra. Mentrestant, el bisbat s'havia fusionat amb el de Lindisfarne, que més tard es va traslladar a Chester-le-Street el 883, i des d'allí a Durham el 995.

## Episcopologi

Bisbes anglosaxons de Hexham :
| Des de | Fins que | Titular | Notes |
| 678 | c. 681 | Sant Eata | Traslladat a Lindisfarne cap al 681. |
| 681 | 684 | Trumbert | Destituït l'any 684. |
| 684 | 685 | Sant Cuthbert | Elegit l'any 684. Traslladat a Lindisfarne l'any 685. |
| 685 | 685 o 686 | St. Eata (segon episcopat) | Mort en el càrrec l'any 685 o 686. |
| 687 | 706 | Sant Joan de Beverley | Va esdevenir bisbe l'agost de 687. Traslladat a York l'any 706. |
| 706 | 709 | Sant Wilfrid | Traslladat de Leicester l'any 706. Mort en el càrrec l'any 709. |
| 709 | 731 | Sant Acca | Privat o expulsat el 731. Va morir el 20 d'octubre de 737 o 740. |
| 734 | 766 | Sant Frithubeorht | Va esdevenir bisbe el 8 de setembre de 734. Mort en el càrrec el 766. |
| 767 | 780 o 781 | Sant Eahlmund | Va esdevenir bisbe el 24 d'abril de 767. Va morir en el càrrec el 7 de setembre de 780 o 781. |
| 780 o 781 | 789 | Tilbeorht | Va esdevenir bisbe el 2 d'octubre, possiblement l'any 780 o 781. Mort en el càrrec l'any 789. |
| 789 | 797 | Æthelberht | Traslladat de Whithorn l'any 789. Va morir en el càrrec el 16 d'octubre de 797. |
| 797 | 800 | Heardred | Va esdevenir bisbe el 29 d'octubre de 797. Mort en el càrrec l'any 800. |
| 800 | 813 | Eanbehrt | Mort en el càrrec l'any 813. |
| 813 | 821 | Tidfrith | Mort en el càrrec l'any 821. |
| Després de la mort de l'últim bisbe de Hexham i d'un període de disturbis, la seu es va fusionar amb el bisbat de Lindisfarne. ||||
| Font(s): ||||

## Notes

* ↑ Bede, Historia ecclesiastica gentis Anglorum IV.12.
* ↑ Bede, IV.28.
* ↑ Bede, V.2.
* ↑ Bede, V.20.
* ↑ Fryde et al. 1986, Handbook of British Chronology, p. 217.

## Bibliografia

* Handbook of British Chronology. 3rd, reprinted 2003. Cambridge: Cambridge University Press, 1986. ISBN 0-521-56350-X.
* Brady, W. Maziere. The Episcopal Succession in England, Scotland and Ireland, A.D. 1400 to 1875. 3. Roma: Tipografia Della Pace, 1876.

## Enllaços externs

* Episcopal succession in Anglo-Saxon England
# Roberto Fratini

Roberto Fratini (Milà, 1972) és un dramaturg i professor de teoria de la dansa al CSD de Barcelona (Institut del Teatre). Ha estat professor de la Università Statale de Pisa i a L'Aquila. És col·laborador i assessor de coreògrafs arreu d'Europa. Les seves peces han estat representades en els principals festivals de dansa europeus i ha obtingut diversos premis, entre ells el Prix de la Société des Auteurs Français, el Grand Prix de l'Association des critiques de danse français, amb Caterina Sagna, i el premi Ciutat de Barcelona per la Dansa amb Germana Civera. Ha estat guanyador del premi FAD Sebastià Gasch l'any 2013.

## Obres

Roberto Fratini és autor de diversos assaigs sobre teoria de la dansa, dansa contemporània, teatre participatiu i estètica. Entre les seves contribucions, com a autor o editor, cal destacar:
* Fratini, Fratini. Querido público. El espectador ante la participación: jugadores, usuarios, prosumers y fans (en castellà). CENDEAC, 2009. ISBN 9788496898400.
* Fratini, Fratini. A contracuento. La danza y las derivas del narrar (en castellà). Barcelona: Centro Coreográfico Galego / Mercat de les Flors / Institut del Teatre, 2012. ISBN 9788461565528.
* Amb Magda Polo Pujadas i Bàrbara Raubert.Fratini, Fratini; Polo, Magda; Raubert, Bàrbara. Filosofía de la danza (en castellà). Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2015. ISBN 9788447542321.
* Fratini, Fratini. Joined Forces: Audience Participation in Theatre (Performing Urgency) (en castellà). Berlín: Alexander Verlag, 2017. ISBN 9783895814273.
* Fratini, Fratini. (Ed.) El cuerpo incalculable: William Forsythe, Gerald Siegmund y los diferenciales de la danza (en castellà). Barcelona: Ediciones Polígrafa, 2018. ISBN 9788434313729.
* Fratini, Fratini. Escrituras del silencio: figuras, secretos, conspiraciones y diseminaciones de una dramaturgia de la danza (en castellà). Ciutat de Mèxic: Paso de Gato, 2019. ISBN 9786078584260.
Paral·lelament, Fratini col·labora regularment dins de l'espai blog del Mercat de les Flors de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Roberto Fratini | CCCB». CCCB. [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ «Blog del Mercat de les Flors». Arxivat de l'original el 2020-03-23. [Consulta: 10 març 2020].
# Fran Hervías Chirosa

Francisco Javier Fran Hervías Chirosa (Tossa de Mar, 1983) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la XI Legislatura. Va ser secretari d'organització del seu partit, Ciutadans, fins al 2008.

## Biografia

Es va criar en una casa quarter de la Guàrdia Civil. És llicenciat en Geografia per la Universitat de Girona i màster en Climatologia Aplicada per la Universitat de Barcelona. S'ha especialitzat en Estadística Espacial, Gestió Ambiental i Ciències de la Salut per la Fundació Universitat de Girona.
Es va afiliar a Ciutadans - Partit de la Ciutadania en novembre de 2006 i fou membre del Comitè Executiu. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2015 i al Congrés del Diputats el 2016. Se'l considera una de les persones responsables de l'expansió estatal del partit.
Va estripar el carnet de Ciutadans el 13 de març de 2021, després de les discrepàncies amb la direcció del partit provocades per la moció de censura a la Regió de Múrcia. Va afiliar-se al Partit Popular.

## Referències

* 1 2 «12 noms clau de Ciutadans més enllà d'Albert Rivera i Inés Arrimadas». Crític.
* ↑ Equip al web de Ciutadans
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ «Fran Hervías deja Ciudadanos: "Me sumo al PP, el único proyecto que puede ganar a Pedro Sánchez"» (en castellà). El Mundo, 13-03-2021. [Consulta: 14 març 2021].
# José Eduardo Rosa Vale Castro

José Eduardo Rosa Vale Castro, més conegut com a Zé Castro (Coïmbra, 13 de gener de 1981) és un exfutbolista portuguès, que ocupava la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Castro va començar al filial de l'Académica de Coimbra. Va fer el seu debut a primera divisió el 3 d'octubre de 2004, jugant 20 minuts en el triomf contra Gil Vicente FC. Malgrat la seva joventut, es convertia en una peça indiscutible i capità de l'equip.
En acabar la temporada 05/06, va signar amb l'Atlètic de Madrid. Juga 22 partits eixe any a la màxima categoria, mentre que a la següent campanya és suplent.
L'estiu del 2008, marxa al Deportivo de La Corunya, cedit per un any i una opció de compra de 2 milions d'euros i el 50% dels drets del jugador. A causa de la lesió del titular Pablo Amo, el portuguès va acabar jugant 29 partits, mentre que el club gallec feia bona la clàusula de compra.
El 20 d'agost del 2013 l'administració concursal que gestiona el Deportivo va rescindir el contracte del jugador.

## Internacional

Amb la sub-21 de Portugal va participar en l'Europeu de la categoria, celebrat el 2006.
Al juny del 2009 debutava amb l'absoluta, en partit davant la selecció d'Estònia.

## Referències

* ↑ Atlético step up spending spree; UEFA.com, 30 maig 2006

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Prince of Jutland

Prince of Jutland (títol internacional Royal Deceit) és una coproducció europea de 1994 dirigida per Gabriel Axel i interpretada per Christian Bale, Gabriel Byrne i Helen Mirren, basada en l'obra de teatre de William Shakespeare.

## Argument

Jutland, regne del Dinamarca. El príncep Amled, fill del rei Harvendel, assisteix a l'homicidi d'aquest últim i del seu germà pel seu oncle Fenge, que s'apodera del tron. El jove home fingeix enfonsar-se en la bogeria i comença una venjança fredament calculada en una estada a casa d'un vell amic anglosaxó, el Duc de Lindsay, troba l'amor en la persona de la seva filla i també l'ocasió d'aniquilar el seu oncle.

## Al voltant de la pel·lícula

* Christian Bale i Kate Beckinsale es trobaran el 2002 a la pel·lícula Laurel Canyon.

## Repartiment

* Gabriel Byrne: Fenge
* Helen Mirren: Geruth
* Christian Bale: Amled
* Brian Cox: Aethelwine
* Steven Waddington: Ribold
* Kate Beckinsale: Ethel
* Tony Haygarth: Ragnar
* Freddie Jones: Bjorn
* Tom Wilkinson: Hardvendel

## Referències

* ↑ Títols de la pel·lícula en altres idiomes, a IMDb (anglès)
* ↑ «Prince of Jutland». The New York Times.

## Enllaços externs

* Prince of Jutland a DeCine21 (castellà)
# Les Ribes Blaves

L'aflorament geològic de les Ribes Blaves són roques de falla (farina de falla), d'una falla del neogen, sobre les que s'ha desenvolupat un petit badland per defecte de l'aixaragallament. Es localitza en un tram de la carretera B-120 entre Olesa de Montserrat i Viladecavalls. És ubicat dins del terme municipal d'Olesa de Montserrat i és lloc de destí de molts geòlegs per la seva singularitat. És un aflorament pissarrós amb una tonalitat turquesa a causa de les fortes pressions i temperatures que va assolir durant la seva formació. És reconegut a nivell internacional per la seva excepcionalitat i és un dels punts geològics més importants de Catalunya, ja que s'hi explica una etapa de la formació del relleu del país. Està catalogat a l'inventari d'espais d'interès geològic a Catalunya.
Antigament fou un abocador incontrolat, fins que als anys noranta del segle XX fou clausurat gràcies a una acció conjunta entre el Centre Muntanyenc i de Recerques Olesà i la Universitat de Barcelona. En aquells anys també s'hi construí una urbanització a les proximitats, que va requerir la construcció d'una carretera al damunt d'aquest aflorament tan important. La suma d'aquests dos fets va comportar un progressiu deteriorament de l'aflorament. L'any 2015 una esllavissada va malmetre la carretera, no va ser fins a l'any 2019 que la Diputació de Barcelona i l'ajuntament d'Olesa de Montserrat van enllestir un nou traçat allunyat de l'aflorament i van construir un aparcament i un vial-mirador per a vianants.
Un aflorament del mateix ordre el trobem a les Roques Blaves d'Esparreguera, a la vora de la Colònia Sedó.

## Referències

* 1 2 3 4 Carreras, J. «GEÒTOP 329 RIBES BLAVES». Fitxes Descriptives. Espais d'interès Geologic. Direcció General del Medi Natural. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r juliol 2014].
* 1 2 Les Ribes Blaves, un paratge excepcional i protegit Arxivat 2020-06-06 a Wayback Machine., Món Terrassa, el Món edició Terrassa, 18 de febrer de 2017
* ↑ Olesa habilita una zona d'aparcament i mirador a l'accés a Ribes Blaves, Regió 7, edició Anoia/Baix Llobregat, 12-4-2019
* Mata-Perelló, Josep M. «Manifiesto de las sociedades científicas de defensa del patrimonio geológico y minero; en torno al paraje de Ribes Blaves y de sus alrededores». Sociedad Española para la Defensa del Patrimonio Geológico y Minero, 04-04-2006. [Consulta: 1r juliol 2014].
# Gymnothorax mareei

Gymnothorax mareei és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Senegal fins a Angola, incloent-hi l'illa de Santa Helena.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Roca Roja

«Roca Roja» té aquests significats:
# Fiscal General de Nova York

El Fiscal General de Nova York és el principal oficial jurídic de l'estat de Nova York i cap del Departament de Dret del govern estatal. L'oficina ha existit d'alguna forma des de 1626, sota el govern colonial holandès de Nova York.
La demòcrata Letitia James és actualment la Fiscal General, en el càrrec des de l'1 de gener de 2019.

## Funcions

El Fiscal General assessora al poder executiu del govern estatal i defensa les accions i procediments en nom de l'estat. El Fiscal General actua independentment del Governador de Nova York. Les regulacions del departament estan recopilades en el títol 13 dels New York Codes, Rules and Regulations (NYCRR, en català: Codis, Regles i Regulacions de Nova York).

## Organització

Les funcions jurídiques del Departament de Dret es divideixen principalment en cinc grans divisions: Apel·lacions i Opinions, Advocat de l'Estat, Justícia Penal, Justícia Econòmica i Justícia Social.

## Referències

* ↑ Executive Law § 60. "There shall continue to be in the state government a department of law. The head of the department of law shall be the attorney-general."
* ↑ Westerman, Ashley «N.Y. Swears In New Attorney General After A Tumultuous Year For The Office». NPR, 01-01-2019 [Consulta: 1r gener 2019].
# Space 1992: Rise of the Chaos Wizards

Space 1992: Rise of the Chaos Wizards és el segon àlbum d'estudi de la banda anglosuïssa de power metal simfònic Gloryhammer. Va ser publicat el 25 de setembre de 2015. L'edició de luxe conté un disc addicional de interpretacions orquestrals de l'àlbum complet, amb títols alternatius. Va arribar al número 18 a les llistes de rock i metall del Regne Unit.

## Història

Al 1992, un mil·lenni després dels esdeveniments de "Tales from the Kingdom of Fife", el malvat mag Zargothrax segueix en un son criogènitzat, empresonat a Tritó (Triton) vigilat per els cavallers espacials de Crail (Crail) Infernus Ad Astra. Un culte de "mags profans del caos" planejen alliberar-lo atacant Tritó, derroten als cavallers, i alliberen a en Zargothrax, que promet portar el terror per tota la galàxia Rise of the Chaos Wizards. El príncep i guerrer intergalàctic Angus McFife XIII, descendent de l'Angus McFife original, es prepara per enfrentar-se al mac un cop més, fent servir el seu increïble martell de la glòria (glòryhammer), que ha passat de generació en generació fins a ell, conegut actualment amb el nom de Llegendari Martell Astral Legend of the Astral Hammer.
Zargothrax va a buscar al rei Goblin, qui li donarà una clau de cristall per a poder obrir un portal secret a l'infern a la Terra, just sota Dundee Goblin King of the Darkstorm Galaxy. Mentrestant, McFife s'uneix al llegendari Hollywood Hootsman The Hollywood Hootsman, els cavallers de Crail, liderats per Sir Proletius, i Sir Regulon, supervivent de Triton. Victorious Eagle Warfare i amb els senyors de les missions de Inverness (Inverness) Questlords of Inverness, Ride to the Galactic Fortress!. Les dues faccions Heroes of Dundee i l'exèrcit demoníac de Zargothrax Universe on Fire es preparen per combatre a l'espai aèri de Mart.
Mentre es desenvolupa el combat, amb moltes pèrdues, Zargothrax torna a la Terra, on sota Dundee, a les cavernes, comença un malvat ritual per a invocar l'antic déu malvat Kor-Virliath en aquesta galàxia. Alertata per del perill per l'hermità Relathor, en Hootsman vola cap a la terra, i detona el seu cor que és una estrella de neutrons, vaporitzant el planeta i aturant el ritual just a temps Apocalypse 1992. Furiós, en Zargothrax escapa a una altra realitat a través d'una escletxa espaciotemporal caòtica, perseguit de prop per l'Angus McFife XIII.

## Membres de la banda
### Gloryhammer

* Thomas Winkler (Angus McFife XIII) – veu
* Christopher Bowes (Zargothrax) – teclats
* Paul Templing (Ser Proletius) – guitarres
* James Cartwright (The Hollywood Hootsman) – baix
* Ben Turk (Ralathor) – bateria, orquestració

### Cor

* Amy Turk, Dominic Sewell, Laura Trundle

### Producció

* Lasse Lammert: producció, enginyeria, mescla, masterització
* Dan Goldsworthy – obra d'art, disseny
* Robert Zembrzycki – fotografia

## Referències

* ↑ "ALBUM REVIEW: GLORYHAMMER – SPACE 1992: RISE OF THE CHAOS WIZARDS".
* ↑ "Rubicon-Music: GLORYHAMMER – SPACE 1992: RISE OF THE CHAOS WIZARDS"
# Son Oms

Son Oms és una antiga possessió situada al terme municipal de Palma, Mallorca, al barri de l'aeroport, al districte de Llevant, vora el camí de Muntanya Sa Torre-Es Teix. Actualment es troba totalment establerta. En les seves terres es construí, els anys 70 del segle xx, la segona pista de l'aeroport de Son Sant Joan i el polígon de serveis de Son Oms.
El 1632 pertanyia al senyor Joan Sunyer, propietari també de la veïna possessió de Son Sunyer. Es dedicava al conreu de cereals, lleguminoses i hortalisses. El 1743 era del noble Nicolau de Pueyo i Rossinyol, marquès de Campofranco i cavaller de l'orde i milícia de Calatrava.

## Construccions

Les cases estan aïllades dalt d'un turonet. Tenen clastra i, aferrada a elles, en destaca una torre de defensa de planta quadrada. També hi ha altres dependències típiques de les possessions mallorquines.

## Restes arqueològiques

Els anys setanta fou destruït un importantíssim jaciment prehistòric amb un poblat talaiòtic, un santuari i construccions pretalaiòtiques, amb motiu de la construcció de la segona pista de l'aeroport de Palma. Es tracta del jaciment de Son Oms Vell, situat dins la Pleta de Son Vidal Nou. Actualment només es conserva el santuari, desplaçat al lateral de la sortida 7a de l'autopista de Llucmajor (Ma-19).

## Referències

* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 12. Palma: Promomallorca, p. 86. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Toponimia de Mallorca
* ↑ Hernández Jiménez, Domingo C. «El yacimiento de Son Oms, un ejemplo de destrucción del patrimonio». ArtyHum, 57, 2019, pàg. 55-73 [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Riera, Joan «Salvajada en Son Oms: el aeropuerto de Palma destruyó un yacimiento arqueológico único». Diario de Mallorca, 03-04-2021 [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Vicente G., Olaya «El aeropuerto aterrizó en un monumento». El País, 03-04-2021 [Consulta: 22 juny 2021].