OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muscicapa

Muscicapa és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, juliol 2021) aquest gènere està format per 26 espècies:
* Muscicapa adusta - Papamosques fosc.
* Muscicapa aquatica - Papamosques d'aiguamoll.
* Muscicapa boehmi - Papamosques de Böhm.
* Muscicapa caerulescens - Papamosques cendrós.
* Muscicapa cassini - Papamosques de Cassin.
* Muscicapa comitata - Papamosques pissarrós.
* Muscicapa dauurica - Papamosques de Dàuria.
* Muscicapa epulata - Papamosques petit.
* Muscicapa ferruginea - Papamosques rovellat.
* Muscicapa gambagae - Papamosques de Gambaga.
* Muscicapa griseisticta - Papamosques estriat.
* Muscicapa infuscata - Papamosques fumat.
* Muscicapa itombwensis.
* Muscicapa lendu - Papamosques de Chapin.
* Muscicapa muttui - Papamosques de Muttui.
* Muscicapa olivascens - Papamosques olivaci.
* Muscicapa randi - Papamosques de Rand.
* Muscicapa segregata - Papamosques de Sumba clar.
* Muscicapa sethsmithi - Papamosques camagroc.
* Muscicapa sibirica - Papamosques siberià.
* Muscicapa sodhii.
* Muscicapa striata - Papamosques gris.
* Muscicapa tessmanni - Papamosques de Tessmann.
* Muscicapa tyrrhenica.
* Muscicapa ussheri - Papamosques d'Ussher.
* Muscicapa williamsoni.
Tanmateix, en el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019), només es comptabilitzen 17 espècies, doncs es segueix un altre criteri taxonòmic, amb les següents divergències:
* Quatre espècies són excloses al considerar-se del gènere Bradornis (M. boehmi, M. comitata, M. infuscata, M. ussheri).
* Cinc espècies són excloses al considerar-se del gènere Fraseria (M. caerulescens; M. lendu; M. olivascens i M. tessmanni. En el cas de M. itombwensis se'l considera una subespècie de M. lendu).

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 694-696. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Arbedo-Castione

Arbedo-Castione és un municipi del cantó de Ticino (Suïssa), situat al districte de Bellinzona.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Anykščiai

Anykščiai( escoltar (?·pàg.); és una ciutat, i la seva capital, del districte municipal d'Anykščiai situada al comtat d'Utena (Lituània). La ciutat es troba a la confluència dels dos rius Šventoji i Anykšta que li va donar el seu nom a la ciutat.
La ciutat compta amb dues pistes d'esquí. Les pistes són d'uns 250 metres de longitud i un desnivell d'uns quaranta metres. També existeixen rutes d'esquí de fons de 3 a 5 km.

## Galeria

* Pont d'Anykščiai
* La tombe de Jonas Biliūnas
* L'estació

## Referències

* ↑ «Anykščiai». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «www.anyksciai.lt». Arxivat de l'original el 2009-02-22. [Consulta: 15 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Virtual Tour of Anykščiai (lituà)
* Museus de la ciutat (francès) (lituà)
# Anna Miquel i Andreu

Anna Miquel i Andreu, (Barcelona, 1949 - juliol del 2015) va ser una artista dedicada a la pintura, al dibuix i al cinema d'animació. Va ser professora a la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona.
Miquel va començar a estudiar Belles Arts a L'Escola Superior de Sant Jordi, a Barcelona, el 1967, i va acabar el 1971, quan va obtindre el títol de professora de Dibuix. El 1972, va realitzar la seva primera exposició individual de pintura al Centre d'Art Jove de Barcelona. Durant els anys 1971, 1972 i 1973, Miquel va treballar als antics Estudis Moro de Barcelona a la sèrie de dibuixos animats The Jackson 5ive, una col·laboració amb el director Robert Balser, i a més va realitzar diversos curts pels quals va obtenir premis nacionals i internacionals.
El 1979 va ser professora per la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona, on va obtenir el grau de doctora i la plaça de professora titular de Dibuix amb el perfil d'animació. Ha col·laborat amb arquitectes de renom a l'assessorament dels colors per a l'arquitectura. Ha dissenyat portades de llibres i cartells publicitaris. Va dissenyar també un decorat per l'espectacle de dansa “Corola” d'Àngels Margarit. Recentment, ha publicat un llibre de literatura juvenil titulat Els exploradors a la Lluna. És el primer volum d'una sèrie de llibres per a joves adolescents: Els exploradors de l'Espai. La seva última exposició va ser “La memòria del mar”. Va tenir lloc a la Sala Parés i a la Galeria Trama, a l'estiu del 2013. Incloïa quadres amb temàtica de naufragis, el literal i el marí, i allò vital o existencial.
A la pintura d'Anna Miquel, els elements tàctils i les presències denses i visibles conviuen amb la possibilitat o l'aparició del buit, de la desaparició.

## Referències

* ↑ «The Jackson5ive». [Consulta: gener 2016].
* ↑ «Llibres de la sèrie "Els exploradors de l'Espai"» (en castellà). [Consulta: desembre 2015].
* ↑ «Sala Parés». [Consulta: desembre 2015].
* ↑ «Galeria Trama». Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: desembre 2015].
* ↑ Bufill, Joan «Una Mirada Silenciosa». La Vanguardia, 01-07-2015.

## Bibliografia

* Miquel, Anna. Meninas Paisaje Urbano. - Catàleg exposició, Octubre - Novembre del 2010. (en català i castellà). Galeria Trama. ISBN 0701640421. (Generalitat de Catalunya, Institut Català de les Indústries Culturals).
* Miquel, Anna. Catàleg Exposició, Juny - Juliol del 2004. (en català i castellà). Galeria Trama.. ISBN 0701486123 Error en ISBN: suma de verificació no vàlida.
* Miquel, Anna. Catàleg Exposició, Abril - Maig del 2002. (en català i castellà). Sala Parés, Galeria Trama. ISBN 0701059072 Error en ISBN: suma de verificació no vàlida.
# Anarchias leucurus

Anarchias leucurus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Gran Barrera de Corall, les Hawaii, les Illes Marqueses i Guam.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Areni-1

Areni-1 és una cova situada al costat del poble d'Areni, a Armènia, a la vall del riu Arpa, a la província de Vaiotx Dzor. Dins la cova s'han trobat una sabata de cuir de fa 5.500 anys i una premsa de vi de la mateixa època. Pertanyen a la cultura de Kura Araxes (CA), del principi de l'edat del bronze al sud del Caucas.
Des de l'any 2008, s'han identificat al jaciment objectes prehistòrics, tot i que el més destacable és el calçat, uns centenars d'anys més antic que el de l'humà d'Ötzi, però no tant com unes sandàlies trobades a Oregon de 10.000 anys d'antiguitat.
El descobriment l'ha fet possible un equip internacional dirigit per Boris Gasparyan, de l'Institut d'Arqueologia i Etnologia de l'Acadèmia Nacional de Ciències de la República d'Armènia.
S'hi ha trobat també un celler amb una antiguitat de 6.100 anys, amb una premsa, botes de fermentació i una bota d'argila envoltada de llavors de raïm i restes de raïm premsat, així com bols de ceràmica.
El 2011 s'hi va descobrir part d'una faldilla de palla en bon estat del 3900 abans de la nostra era.
* Areni-1
* Entrada
* Excavacions
* Celler

## Referències

* ↑ «Earliest Known Winery Found in Armenian Cave». National Geographic News, 01-01-2011. [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «Areni-1 Cave, Armenia: A Chalcolithic–Early Bronze Age settlement and ritual site in the southern Caucasus» (en anglés). Journal of Field Archaeology 37, 01-03-2012. [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «World's Oldest Shoes In Oregon -- 10,000-Year-Old Sandals Found In 1938 Among 70 Pairs Unearthed Within Cave». The Seattle Times, 1999. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «5,900-year-old women’s skirt discovered in Armenian cave». NEWS.am, 13-09-2011. [Consulta: 22 juny 2017].
# Anders P. Bongo

Anders P. Bongo, nom sami: Boŋggu Ánte o Boŋgg Ánte, és un intèrpret i compositor de yoiks, ramader de rens i empresari sami de Kautokeino. Es considera un dels més importants representants del yoik tradicional.
Des del 1992 fins al 1998, va participar en totes les edicions del concurs Sámi Grand Prix, sempre en la categoria del yoik tradicional, i el 1996 hi va guanyar el primer premi. El 1999 va publicar el primer àlbum Nášša amb 29 yoiks a cappella. Van seguir Dolin (2002), el single Sámi álbmot (2007), Boŋggu Ántte 4. skearru (2011) i Luonddus (2018). En aquest darrer disc que contenia yoiks de Kautokeino i Karasjok també hi va participar la seva dona Marit Gunhild Bongo.
Anders P. Bongo ha interpretat en total 144 yoiks, dels quals 36 són composicions pròpies i ha actuat en concerts de música sami a Sápmi, i a diferents llocs a Noruega i al estranger. Per la seva tasca de preservació i difusió de yoik tradicional, l'any 2004 va rebre el premi Áillohaš de música.

## Discografia
### Álbums

* 1999 Nášša
* 2002 Dolin (Abans)
* 2011 Boŋggu Ántte 4. skearru (Boŋggu Ántes quart disc)
* 2018 Luonddus (A la natura)

### Single

* 2007 Sámi álbmot (Poble sami)

## Referències

* ↑ Solbakken, Anne Randi «Gáliiga bálgáid earáide». NRK, 31-08-2011 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Her lever håpet om joiken videre». NRK, 10-12-2016 [Consulta: 11 gener 2021].
* 1 2 «Báktehárji duoldá». Ávvir (Beassážat guovdageainnus), 05-04-2012 [Consulta: 11 gener 2021].
* 1 2 Hætta, Wenche Marie «Hvem-Hva-Når om Sámi Grand Prix». NRK, 19-06-2019 [Consulta: 11 gener 2021].
* 1 2 Kemi, Marit Elin «Boŋggu Ántte viđat skearru lea gárvvis». Avvir, 14-09-2018 [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Nášša». Gávpi. [Consulta: 11 gener 2021].
* ↑ «Dolin». Gávpi. [Consulta: 11 gener 2021].
# Monument al Mestre Francesc Batallé

El Monument al Mestre Francesc Batallé és una escultura pública academicista de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Monument prismàtic fet amb pedra de sénia d'Ulldecona. Fa uns tres metres d'alçada i combina la forma geomètrica i llisa de l'estructura del monument amb tres plafons figuratius esculpits, a diferents alçades, a les tres cares del prisma. Els plafons estan enfonsats a la pedra, ressaltant les característiques cromàtiques i de textura de la pedra.

## Història

A la mort del mestre Francesc Batallé els seus alumnes encarregaren l'obra a l'escultor Hèctor Cesena.

## Referències

* 1 2 «Monument al Mestre Francesc Batallé». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Monument al foguerer

El monument al foguerer és un conjunt escultòric urbà localitzat a la plaça d'Espanya de la ciutat d'Alacant (País Valencià) dedicat a la figura del foguerer.
Va ser realitzat per l'escultor José Gutiérrez Carbonell en 1982 en formigó, pedra i marbre i inclou les figures d'un home, una dona i un xiquet, totes elles realitzades en bronze. El monument mostra una inscripció que fa referència a la seua dedicació. Les seues dimensions són de 6,50 x 2,70 x 3,40 m.

## Referències

* ↑ «y Esculturas Públicas - Patrimonio Histórico-Artístico - Patronato Municipal de Cultura / Ayuntamiento de Alicante Monumento al Foguerer». Ayuntamiento de Alicante, Concejalía de Cultura. [Consulta: 28 juliol 2013].
# Annals de Boyle

Els Annals de Boyle són un compendi de cròniques medievals d'Irlanda. Les entrades cobreixen fins a l'any 1253 i es considera una de les peces que van formar la Crònica d'Irlanda, encara que en forma de resum en comparació amb d'altres.
Els annals van estar a les mans de la família Croftons, després van pertànyer a Oliver St. John, primer vescomte de Limerick, i abans de 1630 finalment, va passar a pertànyer a la biblioteca de Sir Robert Cotton. L'obra va passar definitivament al Museu Britànic el 1753 junt amb altres manuscrits irlandesos de gran interès. Els annals estan escrits en irlandès amb algunes entrades en llatí i no només són útils per als historiadors, també per als lingüistes que estudien l'evolució de la llengua irlandesa.

## Vegeu també

* Annals irlandesos

## Referències

* ↑ Robin Flower a Revue Celtique 44 (1927) 344:

## Bibliografia

* Oxford Concise Companion to Irish Literature, Robert Welsh, 1996. ISBN 0-19-280080-9 (anglès)
* Charles-Edwards, T.M. (2006) The Chronicle of Ireland, Liverpool University Press, ISBN 0-85323-959-2 (anglès)

## Enllaços externs

* Annals de Boyle a rootsweb.com
* Annals de Boyle a ucc.ie
# Arkangel

Arkangel va ser un grup belga de metalcore, originari de Brussel·les. El grup va publicar quatre àlbums d'estudi en deu anys, entre 1998 i 2008.

## Trajectòria

Arkhangel es va formar a la fi de la dècada del 1990 a Brussel·les, sota la influència de Slayer. El 1999, el grup va publicar Dead Man Walking amb el segell Good Life Recordings.
L'any 2004 es va publicar l'àlbum Hope You Die d'Overdose, amb el segell Private Hell Records, que va anar un pas més enllà del hardcore punk. El 2008 van publicar l'àlbum Arkangel is Your Enemy.
El 2014 van publicar el senzill Within the Walls of Babylon. L'agost de 2015, el grup va fer una gira de comiat al Japó, tocant el dimecres 12 d'agost a Tòquio, el dijous 13 d'agost a Shibuya i el 14 d'agost a Niigata.

## Discografia

* 1998: Prayers Upon Deaf Ears
* 1999: Dead Man Walking
* 2004: Hope You Die by Overdose
* 2008: Arkangel is Your Enemy

## Referències

* ↑ «ARKANGEL – Hope you die by overdose (Private hell /I scream/Overcome) - 12/01/2005 @ 14h16». VS-Webzine. [Consulta: 19 març 2018]..
* 1 2 3 4 «フューリー帝王ARKANGEL、最後のジャパン・ツアーを8月に開催». CD Journal, 10 avril 2010. [Consulta: 19 març 2018]..
* ↑ «Arkangel – Hope You Die By Overdose». eklektik-rock.com. [Consulta: 19 març 2018]..
* ↑ «Chronique - Arkangel - Hope You Die By Overdose». thrashocore.com. [Consulta: 19 març 2018]..
* ↑ «Arkangel - "Hope You Die By Overdose"». laut.de, 24-01-2005. [Consulta: 19 març 2018]..
* ↑ «Arkangel - Hope You Die By Overdose Review». metal.de/. [Consulta: 19 març 2018]..
# Arkaitz Durán Aroca

Arkaitz Durán Aroca (Vitòria, 19 de maig de 1986) és un ciclista basc, professional des del 2005 al 2015.
El seu pare Benito també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès

* 2012
** 1r a la Volta a Cantàbria
** 1r a la Volta a Àvila
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Navarra
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Zamora
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Galícia
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Abimota

### Resultats al Tour de França

* 2010. 81è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2007. Abandona (9a etapa)
* 2009. 40è de la classificació general
* 2010. Fora de control (2a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Arturs Alberings

Arturs Alberings (Rūjiena, 8 de gener de 1877 - Riga, 26 d'abril de 1934) va ser un polític letó que va ocupar el càrrec de Primer Ministre de Letònia des del 7 de maig de 1926 fins al 18 de desembre de 1926. Alberings va pertànyer al partit polític Unió d'Agricultors Letons.

## Referències

* ↑ Treijs, Rihards. Prezidenti: Latvijas valsts un ministru prezidenti (1918-1940) (en latvian). Riga: Latvijas Vēstnesis, 2004. ISBN 978-9984-731-47-6.
* ↑ «Алберингс, Артур | это... Что такое Алберингс, Артур?» (en rus). [Consulta: 22 maig 2022].
# Nadejda Sokhànskaia

Nadejda Stepànovna Sokhànskaia (rus: Надежда Степановна Соханская) (1 de març [C.J. 17 de febrer] de 1823, segons altres fonts 1825, khútor de Vessili, uiezd de Korotxanski, gubèrnia de Kursk-15 de desembre [C.J. 3 de desembre] de 1884), també coneguda pel seu pseudònim literari Kokhanóvskaia (rus: Кохановская), fou una escriptora de contes curts i autobiògrafa russa que escrigué sobre Ucraïna.

## Biografia

El seu pare era un capità de l'exèrcit que va morir quan ella era petita. Va assistir a un col·legi internat des dels onze als disset anys, i fou una alumna distingida. Quan va tornar a casa es va trobar que la seva família era a la misèria. No va aconseguir trobar feina d'acord amb les seves ambicions i només la religió li proporcionava esperança.
Sokhànskaia encara llegia i escrivia contes curts, que presentava de cara a ser publicats. Va enviar còpies al crític literari Piotr Pletniov, que havia editat la revista El Contemporani. Ell li va aconsellar d'escriure sobre la seva pròpia vida. Això li va servir per millorar l'estil, i durant la dècada del 1850 va publicar moltes històries sobre la vida local. Aquestes històries estaven ambientades en l'àrea en la qual vivia a Ucraïna, i incloïen la cultura i història local. Va continuar escrivint tota la vida, i la seva Autobiografia va ser publicada el 1896 després de la seva mort a la Gubèrnia de Khàrkov el 1884.

## Vegeu també

* Literatura russa.

## Referències

* 1 2 3 Marina Ledkovskai͡a-Astman; Charlotte Rosenthal; Mary Fleming Zirin Dictionary of Russian Women Writers. Greenwood Publishing Group, 1994, p. 613–. ISBN 978-0-313-26265-4.
* ↑ Sokhanskaia, Nadezhda (1823–1884), "Sokhanskaia, Nadezhda (1823–1884)", Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages
# Assassinats a Mauçana

Assassinat a Maussane o Assassinats a Mauçana (originalment en francès, Crime dans les Alpilles) és un telefilm francobelga dirigit per Claude-Michel Rome el 2017. Es va emetre a France 3 i a Bèlgica a La Une. S'ha doblat al valencià per a À Punt amb el títol d'Assassinat a Maussane, i en català oriental central per a TV3 amb el nom d'Assassinats a Mauçana.
La pel·lícula és una coproducció de Paradis Films, Be-Films i RTBF.

## Sinopsi

A Mauçana, al cor de la Provença, amb les seves oliveres i places amb encant, la fiscal adjunta Élisabeth Richard i el comandant de la gendarmeria local Paul Jansac estan investigant l'assassinat de Caroline Autiero, dona de l'antic propietari d'una fàbrica.

## Repartiment

* Florence Pernel: Élisabeth Richard, fiscal
* Vincent Winterhalter: comandant de gendarmeria Paul Jansac
* Isabel Otero: Mathilde Alonso-Balarello
* Garance Thénault: Laetitia Vendroux
* Victor Pontecorvo: Thomas Rometti
* Jean-Claude Adelin: Patrick Balarello
* Eric Viellard: Édouard Descalis
* Jean-Yves Chatelais: Laurent Autiero
* Clémence Ansault: Maëlys Autiero
* Gauthier Battoue: Mathias Vendroux
* Thomas Trigeaud: suboficial Perroni
* Vanessa Liautey: Caroline Autiero
* Nicole Gueden: Madame Gaymard
* Pascal Mirallès: Virgile Vendroux
* Stéphanie Fatout: Françoise Aubier

## Rebuda

La pel·lícula de televisió va ser vista a França per 4.720.000 espectadors, el que va representar un 20,4% de quota de pantalla.

## Referències

* 1 2 «Assassinat a Maussane». À Punt, 11-09-2022. [Consulta: 17 setembre 2022].
* ↑ Laetitia Samyn. «Florence Pernel : "Vincent Winterhalter est le partenaire idéal"». [Consulta: 24 maig 2020].
* ↑ «Assassinats a Mauçana». ésAdir. [Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Crime dans les Alpilles - Company Credits». IMDb, 2017.
* ↑ Benoit Mandin. «Audiences TV du samedi 11 novembre 2017 : Danse avec les stars battu par France / Nouvelle Zélande et Crime dans les Alpilles». toutelatele.com. [Consulta: 22 maig 2020].
# Antonio Tirado Jiménez

Antonio José Tirado Jiménez és un advocat i polític socialista valencià, net de Vicent Tirado Gimeno i alcalde de Castelló de la Plana de 1979 a 1987. Llicenciat en dret, el 1968 formà part del comitè del PCE a la Universitat de València, però abandonà el partit per a marxar al Partido Socialista Popular, del qual va passar al PSPV-PSOE.
Fou el primer alcalde democràtic escollit a Castelló a les primeres eleccions municipals el 1979. Alhora, fou conseller sense cartera del Consell del País Valencià entre setembre i desembre de 1979. El 1987 deixà la política i ha estat president de la Caixa d'Estalvis de Castelló i de la Fundació Caixa Castelló, així com vicepresident de Bancaja.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
Càrrecs de negocis :
| Precedit per: José Luis Olivas | President de Bancaixa 2011-2012 | Succeït per: José María Mas Millet |
| Càrrecs públics |||
| Precedit per: Vicente Pla Broch | Alcalde de Castelló 1979 - 1987 | Succeït per: Daniel Gozalbo Bellés |
# Ariadna Trias Jordán

Ariadna Trias Jordán (Girona, 27 d'abril de 1995) és una ciclista catalana. A mitjans del 2017 va fitxar per l'equip professional del Lointek.

## Referències

* ↑ «Ariadna Trias debuta al Lointek amb un podi». esportiudecatalunya.cat, 17-07-2017 [Consulta: 16 setembre 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Art menor

* Per a altres significats, vegeu també Arts menors.
En la mètrica catalana, els versos d'art menor són aquells que tenen vuit o menys síl·labes i se senyala la rima amb lletres minúscules.
Exemple:
Baixa el pendent 5a
d'estret horitzó, 5b
mitja carreró 5b
i mitja torrent. 5a
Segons la quantitat de síl·labes els versos d'Art Menor reben els noms següents:
(1 síl·laba) Monosíl·lab
(2 Síl·labes) Bisíl·lab
(3 Síl·labes) Trisíl·lab
(4 Síl·labes) Tetrasíl·lab o Quadrisíl·lab
(5 Síl·labes) Pentasíl·lab
(6 Síl·labes) Hexasíl·lab
(7 Síl·labes) Heptasíl·lab
(8 Síl·labes) Octosíl·lab
(9 Síl·labes) Enneasíl·lab
Normalment el versos són d'art major; que és el contrari d'art menor.