OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 240 aC

El 240 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Centó i Tudità (o també any 514 ab urbe condita). L'ús del nom «240 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Cartaginès

* Hannó II el Gran rep el comandament de l'exèrcit de Cartago per fer front als mercenaris rebels en l'anomenada Guerra dels Mercenaris. Derrota els rebels sota els murs d'Útica, però els mercenaris, dirigits per Espendi, Mató i Autàrit sorprenen el seu campament.
* Hamílcar Barca, davant de les dificultats d'Hannó el Gran per vèncer els mercenaris, és requerit pel senat cartaginès per actuar a la Guerra dels Mercenaris. Estaven associats, però el comandament el seguia tenint Hannó.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Claudi Centó i Marc Semproni Tudità.

### Antiga Xina

* Astrònoms xinesos detecten el Cometa de Halley.

## Necrològiques

* Cal·límac de Cirene, poeta, erudit i bibliotecari de la Biblioteca d'Alexandria i un dels autors més destacats de la literatura grega antiga del període hel·lenístic.
* Arcesilau de Pítana, filòsof grec deixeble de Teofrast.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, I, 77, 79
* ↑ Polibi. Història, III, 9
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXII, 34
* ↑ Powell, Jonathan. Cosmic Debris: What It Is and What We Can Do About It (en anglès). Springer, 2017, p. 51. ISBN 978-3-319-51016-3.
* ↑ Aulus Gel·li. Les Nits Àtiques, XVII, 21
* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 12 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Álvaro Gaxiola Robles

Álvaro Gaxiola Robles (Guadalajara, 26 de gener de 1937 - Guadalajara, 18 d'agost de 2003) fou un saltador mexicà que va competir durant les dècades de 1950 i 1960. Era germà del nedador Alejandro Gaxiola.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu, el 1960, 1964 i 1968. En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova de palanca de 10 metres del programa de salts el 1968, a Ciutat de Mèxic i una quarta posició en la de trampolí de 3 metres el 1960.
En el seu palmarès també destaquen una medalla de plata i una de bronze als Jocs Panamericans de 1959 i 1963 i una d'or, una de plata i una de bronze als Jocs Centreamericans i del Carib de 1954 i 1962.
Estudià enginyeria civil a la Universitat de Michigan. Morí de càncer el 2003.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Álvaro Gaxiola». [Consulta: 11 setembre 2021].
* ↑ Fallece el clavadista Álvaro Gaxiola. elsiglodetorreon.com.mx. 18 agost 2003
# AS Olympiakos Volou 1937

L'Athlītikos Syllogos Olympiakos Volou 1937 (grec: Αθλητικός Σύλλογος Ολυμπιακός Βόλου 1937) és un club esportiu grec de la ciutat de Volos.

## Història

El club va ser fundat l'any 1937 amb el nom AS Olympiakos Volos. El 1961 es fusionà amb el club local Ethnikos esdevenint AO Olympiakos-Ethnikos. El 2004 una part del club es fusionà amb AS Kassandra creant el club ASK Olympiakos Volos. D'aquesta manera ambdós clubs es mantingueren separats durant quatre anys. El 2008, ambdós clubs es fusionen esdevenint AS Olympiakos Volou 1937.
L'any 2011, l'Olympiacos fou exclòs de la lliga grega i la Lliga Europa per un problema de partits arreglats.

## Palmarès

* Segona divisió grega:
** 1961-62, 1966-67, 1970-71, 2009-10
* Tercera divisió grega:
** 1985-86, 1998-99
* Campionat provincial:
** 1954-55

## Referències

* 1 2 «Name changes». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «goalday.gr». Arxivat de l'original el 2013-02-17. [Consulta: 28 agost 2017].
* ↑ «zougla online, 24 Juny 2008». Arxivat de l'original el 20 de febrer 2014. [Consulta: 28 agost 2017].
* ↑ «goalday.gr». Arxivat de l'original el 2012-08-01. [Consulta: 28 agost 2017].
* ↑ «Relegation for Olympiakos Volou and Kavala» (en grec). Contra.gr. [Consulta: 2 agost 2011].
* ↑ «Differdange to replace Olympiacos Volou». UEFA, 11-08-2011. [Consulta: 15 agost 2011].
* ↑ «Olympiakos Volou and Kavala to Delta Ethniki» (en grec). Contra.gr. [Consulta: 25 agost 2011].

## Enllaços externs

* Web oficial (grec)
* Web no oficial (grec)
* Super League perfil (grec)
* EPAE perfil Arxivat 2011-07-26 a Wayback Machine. (grec)
# Bullimus bagobus

Bullimus bagobus és un rosegador del gènere Bullimus, una de les quatre espècies d'aquest gènere. A nivell de conservació, actualment no és considerada en risc. Se'l pot trobar a Mindanao a les Filipines, a una altitud d'entre 200 i 1.800 metres.

## Referències

* ↑ Heaney, L.. Bullimus bagobus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 març 2018.
* ↑ Musser, G. G.; Carleton, M. D. «Superfamily Muroidea». A: Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
# Bosquerola del Canadà

La bosquerola del Canadà o bosquerola canadenca (Cardellina canadensis) és una espècie d'ocell de la família dels parúlids (Parulidae) que habita el pis inferiors dels boscos, pantans i arbusts als corrents fluvials d'Amèrica del Nord, des d'Alberta i centre de Saskatchewan, cap a l'est, a través del sud del Canadà fins Nova Escòcia i cap al sud fins al nord-est dels Estats Units. Passa l'hivern al nord d'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ «Bosquerola del Canadà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
* ↑ Fitxa de la bosquerola canadenca a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 21/12/2012 (anglès)
# Cal Gallissà

Cal Gallissà és una casa del municipi de Riudoms (Baix Camp) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici refet amb materials antics reaprofitats de la casa que hi havia anteriorment al mateix lloc. La reconstrucció va ser duta a terme per l'arquitecte Francesc Adell Ferré. L'element més destacable són les finestres de tipus gòtic, del segle xvi o del segle xvii. Originàriament, la finestra de la cantonada estava ubicada damunt de la porta principal. El mirador de la planta noble es va formar amb les dues portes que donaven accés al pati, i a un cafè que hi havia hagut a la planta baixa. A les llindes hi ha decoracions amb escuts que porten ferradures de cavall.

## Història

Fou la casa pairal dels Germans Nebot, militars austriacistes durant la Guerra de Successió.
A finals del segle xix es convertí en un cafè, al qual s'hi entrava per la Raval de Sant Francesc, i més tard s'hi posà un cinema, que restaren oberts fins als anys 60 del segle xx.
L'edifici fou reconstruït als anys 50, aprofitant elements arquitectònics de l'antiga casa.
Durant la Diada de l'11 de setembre, es duen a terme actes d'homenatge a les portes de la Casa.

## Referències

* ↑ «Cal Gallissà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
* ↑ Días Bages, Adrià. «Una breu història dels cinemes riudomencs». Reus Digital, 23-05-2018.

## Enllaços externs

* «Cal Gallissà». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Cal Gamell

Cal Gamell és una obra de Matadepera (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

S'ha considerat ambient els fronts edificats de cases unifamiliars que conserven encara els trets arquitectònics essencials de la primera implantació urbana, l'habitatge rural bastit d'arran de camí.
Les cases estan arrenglerades al carrer i comparteixen les parets mitgeres. Tenen una amplada d'un o dos cossos (uns 4 o 5m cada un), i dues plantes d'alçada, connectades per una escala situada a la meitat de la profunditat de la casa. La façana es caracteritza per una entrada espaiosa, necessària per les tasques agrícoles i unes finestres petites tant la dels baixos com la de la planta pis. A la part del darrere dins la mateixa parcel·la hi havia l'hort. A l'interior de la casa s'hi poden trobar instal·lacions relacionades amb les tasques agrícoles (cups, forn de pa, etc)

## Història

Aquest edifici va ser un dels primers establiments urbans de Matadepera, situant-se al camí ral que anava de Barcelona a Manresa durant el període 1768-1850. L'any 1769 en Narcís Gorina estableix a Francesc Ventayol, també a peu del camí Ral, en un tros de terra on hi construeix l'hostal de Marieta. S'inaugura l'any 1772. Tenia la concessió reial de tabacs, i altres productes. El 1784 construeix les cavallerisses i el pou en els terrenys del davant. Els edificis que formaven l'antic hostal de la Marieta, sembla que no presenten grans modificacions exteriors, tal com podem veure encara en el tram central del carrer Sant Joan. L'habitatge rural entre mitgeres evoluciona, a partir de la segona meitat del segle xix fins a principis del XX, guanya profunditat i alçada malgrat segueix tenint planta baixa i pis. La petita finestra del pis es substitueix per un balcó, la finestra de la planta baixa guanya llargada i s'hi posa una reixa, i l'entrada es fa per un cancell amb portes opaques.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Gamell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2021].
# British Caledonian

British Caledonian fou una aerolínia britànica que operava vols a Nord-amèrica, Sud-amèrica, Europa, Àfrica i l'Orient Pròxim. Es posà en marxa el 1970 amb la base d'operacions a l'Aeroport de Londres-Gatwick. A la dècada del 1970, amplià ràpidament la seva gamma de destinacions a diversos continents i esdevingué coneguda arreu del món com aerolínia insígnia del Regne Unit. Tanmateix, a la dècada posterior, British Airways li anà guanyant terreny a poc a poc, fins que el 1987 acabà adquirint British Caledonian.

## Referències

* ↑ «British Caledonian: the doughty airline that invented business class – and five more forgotten UK carriers» (en anglès).
# British Antarctic Survey

El British Antarctic Survey (BAS), traduït com Relleu Antàrtic Britànic o Prospecció Antàrtica Britànica, és una institució nacional del Regne Unit dedicada a la recerca de l'Antàrtida. El BAS és part del Natural Environment Research Council (NERC) i té més de 400 empleats. Opera cinc estacions de recerca, dos vaixells i cinc avions en i a prop de l'Antàrtida. Treballa en projectes de recerca conjunts amb més de 40 universitats britàniques i més de 120 institucions col·laboradores nacionals i internacionals.

## Història

L'Operació Tabarin va ser una menuda expedició britànica en 1943 per a establir bases permanents a l'Antàrtida. Va ser una empresa conjunta del Almirallat Britànic i la Secretaria d'Estat per a les Colònies (Oficina Colonial). Al finalitzar la Segona Guerra Mundial va ser reanomenat com Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i va quedar sota dependència plena de l'Oficina Colonial. En eixe moment hi havia quatre estacions, tres ocupades i una desocupada. Per al moment en què el FIDS va ser reanomenat a British Antarctic Survey el 1962, 19 estacions i tres refugis havien sigut establerts.
L'explorador antàrtic sir Vivian Fuchs va ser director del BAS de 1958 a 1973.

## Bases
### Bases en l'Antàrtida

El BAS opera cinc bases en el Territori Antàrtic Britànic (British Antarctic Territory):
* Base Rothera (Rothera Research Station), en l'illa Adelaida.
* Base Halley (Halley Research Station), en la barrera de gel Brunt.
* Base Signy (Signy Research Station), en l'illa Signy.
* Base Fossil Bluff (Fossil Bluff Logistics Facility) instal·lacions logístiques en l'illa Alexander I.
* Aeròdrom Sky Blu (Sky Blu Logistics Facility) instal·lacions logístiques en la Terra d'Ellsworth.
D'eixes bases, només Rothera i Halley són instal·lacions permanents durant tot l'any. Les altres operen només durant l'estiu antàrtic.
La Base Faraday va ser mantinguda fins al 1996, quan va ser cedida a Ucraïna, que la va reanomenar com Base Akademik Vernadsky.
Des de 1996 la històrica base de port Lockroy en l'illa Goudier ha sigut habilitada com a Herència Antàrtica del Regne Unit durant l'estiu antàrtic. Rebent prop de 10 000 visitants a l'any, és un dels llocs més visitats en el continent. Els visitants poden realitzar un passeig pel museu, comprar records, enviar correu, i veure la gran colònia de pingüins gentoo.

## Referències

* ↑ «Who We Are». British Antarctic Survey. Arxivat de l'original el 2015-07-06. [Consulta: 11 novembre 2007].
* ↑ «History». British Antarctic Survey. [Consulta: 11 novembre 2007].
* ↑ «Research Stations in Antarctica». British Antarctic Survey. [Consulta: 31 desembre 2007].

## Enllaços externs

* Pàgina del BAS
* Discovering Antarctica - teaching and learning resources on Antàrtida (anglès)
* Programes científics del BAS (anglès)
* BAS research stations Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine. (anglès)
* BAS Online Palaeontology Collection (anglès)
# Burns Pierce

Burns Pierce (East Sable River, Nova Escòcia, 1868 - Berwick, 1944) fou un ciclista canadenc, que va participar en les primeres curses de sis dies.

## Palmarès

* 1899
** 3r als Sis dies de Nova York (amb Louis Grimm)
* 1900
** 2n als Sis dies de Nova York (amb Archie McEachern)

## Referències

* ↑ «Biografia de Burns Pierce». 6dayracing.ca. Arxivat de l'original el 29 de juny 2015. [Consulta: 29 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Brucepattersonius igniventris

Brucepattersonius igniventris és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Se'l coneix a partir d'uns quants espècimens detectats a la localitat d'Iporanga, Estat de São Paulo, Brasil. Tot i que es veu amenaçada per la pèrdua del seu hàbitat, està protegida pel Parc Estatal i Turístic de l'Alto Ribeira.

## Referències

* 1 2 D'Elía, G.; Pardiñas, U.; Leite, Y.; Patterson, B. Brucepattersonius igniventris. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 octubre 2016.
* ↑ James L. Patton; Ulyses F. J. Pardiñas; Guillermo D'Elía Mammals of South America, Volume 2: Rodents. University of Chicago Press, 2015, p. 215. ISBN 022616960X [Consulta: 28 juny 2015].
# Brucepattersonius paradisus

Brucepattersonius paradisus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la província de Misiones (Argentina). Se sap molt poca cosa sobre la història natural i l'estil de vida d'aquesta espècie. El seu hàbitat natural és la selva pertorbada. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ D'Elía, G.; Pardiñas, U.; Patterson, B. Brucepattersonius paradisus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 gener 2014.
# Byzantine du Louvre

De historiæ byzantinæ scriptoribus, coneguda habitualment com a Byzantine du Louvre, és una col·lecció de fonts històriques de l'Imperi Romà d'Orient publicades sota la direcció de Philippe Labbe (autor de la introducció), a qui li havia encomanat la tasca Jean-Baptiste Colbert. Els principals autors que recull són Joan Zonaràs, Nicetes Coniata, Nicèfor Gregoràs i Calcòcondiles, que formen un corpus complet d'història des de Constantí I el Gran fins al segle xv.
Fou compilada en un clima especial a la cort francesa, en la qual el rei Lluís XIV, desitjós de consolidar la seva supremacia sobre la noblesa francesa, pretenia reivindicar-se com a legítim successor dels emperadors llatins de Constantinoble i, en última instància, dels emperadors romans segons la doctrina de la translatio imperii. Montesquieu feu servir les fonts de la Byzantine du Louvre com a base per a la seva crítica mordaç de l'Imperi Romà d'Orient, que fou propagada per Voltaire i Edward Gibbon i influí sobre manera en la visió occidental de l'Imperi Romà d'Orient fins al segle xx. La publicació de la Byzantine du Louvre el 1648 i de la Historia Byzantina de Du Cange el 1680 estengué l'ús del nom «Imperi Bizantí» entre els autors francesos, incloent-hi el mateix Montesquieu.

## Notes

* ↑ Conegut igualment pel nom anacrònic de Imperi Bizantí.

## Referències

* ↑ Kitromilidis, 2017, p. 667.
* ↑ Kitromilidis, 2017, p. 668.
* ↑ Rosser, 2011, p. 1.

## Bibliografia

* Kitromilidis, P. M. «The Byzantine Legacy in Early Modern Political Thought». A: Kaldel·lis, A.; Sinióssoglu, N. The Cambridge Intellectual History of Byzantium (en anglès). Cambridge University Press, 2017, p. 653-668. ISBN 978-1-107-04181-3.
* Rosser, J. H. Historical Dictionary of Byzantium (en anglès). 2a edició. Scarecrow Press, 2012. ISBN 9780810875678.
# Sot del Colomer (Bertí)

El Sot del Colomer és un sot, o vall estreta i feréstega, del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Pertany al territori del poble rural de Bertí.
És a la part central-meridional del terme del poble de Bertí, a llevant del terme municipal. És al sud-est del Soler de Bertí, dels Camps del Soler de Bertí, de la Vinyota i de la Solella Gran. Constitueix el vessant de ponent del Serrat del Colomer.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0.

## Enllaços externs

* El Sot del Colomer en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barbacoll galtagrís

El barbacoll galtagrís (Nonnula frontalis) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita formacions boscoses de Panamà i nord-oest de Colòmbia.
# Årdalstangen

Årdalstangen és el centre administratiu del municipi d'Årdal, al comtat de Sogn og Fjordane, Noruega. El poble és un dels dos principals centres de població del municipi, juntament amb el poble d'Øvre Årdal. El poble, de 1,08 quilòmetres quadrats, té una població de 1.489 habitants (2013); donant al poble una densitat de 1.379 habitants per quilòmetre quadrat.
El poble està situat al llarg de l'extrem de l'Årdalsfjord, un branca del gran Sognefjord. Årdalstangen està situat a uns 15 quilòmetres al nord-est de l'antic centre municipal d'Indre Offerdal, i uns 4 quilòmetres a l'est de la vall de Seimsdalen. El llac Årdalsvatnet es troba al nord de la localitat, a 12 quilòmetres al nord. A l'altre extrem del llac, es troba la gran població d'Øvre Årdal. Una carretera i dos ponts de vianants creuen el riu Hæreidselvi el qual travessa el poble, que flueix des del llac Årdalsvatnet fins a l'Årdalsfjord.
Årdalstangen és un centre de transport important per a la indústria de l'alumini. El lloc de Norsk Hydro per a la producció d'ànodes de carbó pel port del final del Årdalsfjord es troba aquí. El poble també té un hotel i altres allotjaments turístics. L'església d'Årdal es troba al poble.
# Sot del Calbó

El Sot del Calbó és un sot, o vall estreta i profunda, del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector sud-occidental del terme, a ran del límit amb Castellterçol, a la dreta del torrent del Sot del Calbó, al nord de les Sorreres, al nord-oest del Pererol i al sud-oest de Coll Roig.

## Enllaços externs

* El Sot del Calbó en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# 488 aC

El 488 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'any del Consolat de Rútil i Medul·lí Fus (o també any 266 ab urbe condita). La denominació 488 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Grècia

* L'escultor Glàucies d'Egina fa una estàtua de bronze del tirà Geló I de Gela i Siracusa en commemoració de la seva victòria a la carrera de carros als Jocs Olímpics.

### Sicília

* Teró es converteix en tirà d'Acragant, a Sicília. No es coneix amb seguretat de quina manera va aconseguir la tirania. Poliè diu que la ciutat li va encarregar la construcció d'uns edificis públics i que va utilitzar els diners per contractat un cos de mercenaris amb els quals va assolir el poder.

### República Romana

* Espuri Nauci Rútil i Sext Furi Medul·lí Fus són elegits cònsols a Roma.
* Segons Dionisi d'Halicarnàs, Coriolà va dirigir els volscs contra la ciutat de Roma.
* Els volscs, dirigits pel general Coriolà, van ocupar puntualment la ciutat de Pèdum juntament amb Labicum i Corbió.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Pausanias, Descripció de Grècia VI, 65-6
* ↑ Poliè. Στρατηγήματα, VI, 513
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XI, 53
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, II, 39
* ↑ Dionisi d'Halicarnàs. Antiguitats romanes, VIII, 16, 63
* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, II, 39
# Byun Hui-su

    En aquest nom coreà, el cognom és Byun.
Byun Hui-su (Cheongju, 11 de juny de 1998 - Cheongju, 27 de febrer de 2021) va ser la primera soldat transgènere coneguda a Corea del Sud.
Havia ascendit al rang de sergent primer i era conductora de tancs abans de ser donada de baixa de l'exèrcit el gener de 2020 després de sotmetre's a una cirurgia de reassignació sexual a Tailàndia el novembre de 2019. Havia lluitat pel dret a continuar servint en l'exèrcit, però se li va negar i va ser donada de baixa. Posteriorment, l'exèrcit va denegar la seva sol·licitud de reincorporació el juliol de 2020.
El març de 2021, la van trobar morta a la seva casa. Els treballadors del Centre Nacional de Salut Mental de Sangdanggu (on Byun rebia tractament) van avisar perquè algú la visités, ja que no havien pogut localitzar-la des del 28 de febrer. Els bombers van arribar a la casa de Byun el 3 de març i van trobar el seu cos a les 17.49 KST. El seu cos ja havia començat a descompondre's.
El 7 d'octubre, un tribunal sud-coreà va dictaminar que la baixa militar era il·legal i la va anul·lar.

## Referències

* 1 2 «S Korean court: Discharge of late transgender soldier unjust» (en anglès), 07-10-2021. [Consulta: 24 novembre 2021].
* ↑ «South Korea's first known transgender soldier found dead - Pacific - Stripes». Stars and Stripes, 03-03-2021. Arxivat de l'original el 3 de març 2021. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ Victoria Kim. «South Korea orders dismissal of transgender soldier». Los Angeles Times, 22-01-2020. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ Sangmi Cha, Hyonhee Shin. «'I will continue to fight': South Korea's first transgender soldier vows to oppose dismissal». Reuters, 20-01-2020. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ «'I will continue to fight': South Korea's first transgender soldier vows to oppose dismissal». Japan Times, 22-01-2020. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ The Associated Press. «South Korea's first known transgender soldier found dead», 03-03-2021. [Consulta: 3 març 2021].
* ↑ Muri Assunção. «South Korea's first trans soldier found dead at 23». New York Daily News, 03-03-2021. [Consulta: 3 març 2021].
# Barbacoll estriat oriental

El barbacoll estriat oriental (Nystalus striolatus) és una espècie d'ocell de la família dels bucònids (Bucconidae) que habita formacions boscoses a prop de l'aigua a l'est de l'Equador i del Perú, sud-oest del Brasil i nord i est de Bolívia.