OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abadia de Heisterbach

L'abadia de Heisterbach (Kloster Heisterbach, també coneguda com a Petersthal i anteriorment Petersberg) va ser un monestir cistercenc situat a Siebengebirge, prop d'Oberdollendorf a Rin del Nord-Westfàlia (Alemanya).
La tradició del seu origen és que un cavaller anomenat Walther va viure com a ermità a Stromberg, també conegut com a Petersberg, una de les muntanyes que formen el Siebengebirge. Nombrosos deixebles van començar a establir-se amb ell i l'any 1134 van construir un monestir, on la comunitat vivia segons la Regla de Sant Agustí. Després de la mort de Walther, els seus deixebles van abandonar el monestir i van construir un altre a Sulz.
El 1189, l'arquebisbe de Colònia Felip von Heinsberg va demanar a Gisilbert, abat del Cister de l'abadia d'Himmerod, de l'arquebisbat de Trèveris, que es tornés a instal·lar el monestir abandonat de Petersberg amb cistercencs de Himmerod. El 22 de març 1189, dotze monjos cistercencs amb l'abat Hermann recentment nomenat van prendre possessió del monestir.
Tres o quatre anys més tard es van traslladar als peus de la muntanya, on es va construir un nou monestir que el van anomenar Petersthal o Heisterbach, que va ser el nom que va romandre.
La famosa basílica d'Heisterbach va ser iniciada per l'abat Gerard (1195-1208), i consagrada el 1237 sota l'abat Henry (1208-1244). Sent construït durant el període de transició de l'arc romànic de mig punt a l'arc apuntat gòtic, el seu estil d'arquitectura fou una combinació dels dos estils.
Heisterbach, que tenia grans possessions i ingressos de molts pobles veïns, va ser un dels monestirs cistercencs més pròsper fins a la seva supressió l'any 1803. La biblioteca i els arxius van ser lliurats a la ciutat de Düsseldorf. El monestir i l'església van ser venuts i enderrocats el 1809 i els blocs de pedra van ser utilitzats per construir el Canal del Nord entre Venlo i Neuss, i més tard van ser utilitzats per reconstruir la fortalesa d'Ehrenbreitstein a Koblenz. Actualment només n'hi queden l'absis amb les ruïnes del cor.
El 18 d'octubre de 1984 es crea la «Fundació de l'Abadia d'Heisterbach», que és l'encarregada de l'estudi i conservació d'aquest patrimoni cultural.
Cessari d'Heisterbach va ser un dels membres més coneguts de l'orde del Cister, que va ser monjo en aquesta abadia entre els anys 1199 i 1240, i prior a partir de 1228. Es va erigir un monument en honor seu a prop de les ruïnes en 1897.

## Referències

* ↑ Abadia de Heisterbach (en castellà)
* ↑ Fundació de l'Abadia d'Heisterbach (en alemany)
# 07 Vestur

El 07 Vestur és un club feroès de futbol de les ciutats de Sandavágur i Sørvágur a l'illa Vágar.

## Història

El 18 de desembre de 1993 es fundà el FS Vágar per la fusió de MB Miðvágur i SÍF Sandavágur. El 1998 s'hi afegí SÍ Sørvágur, fusió que es desfeu el 2004. El 8 de novembre de 2004, es creà un nou club anomenat FS Vágar 2004 (FSV04). El 2007 es fusionà amb SÍ Sørvágur, adoptant el nom 07 Vestur.

## Palmarès

* Segona Divisió:
** 2008, 2010, 2012

## Futbolistes destacats

* Torkil Nielsen, internacional amb les Illes Fèroe.

## Referències

* ↑ Faroesoccer.com
* ↑ 07 Vestur
* ↑ «FS Vágur new name». soccerandequipment.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Vegeu també

* Lliga feroesa de futbol.
* Futbol a les Illes Fèroe.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine.
# Accident (fal·làcia)

La fal·làcia lògica d'accident (també dita destruint l'excepció o a dicto simpliciter ad dictum secundum quid) és una fal·làcia deductiva incorrent en un sil·logisme estadístic (un argument basat en una generalització) quan una excepció a una regla d'or és ignorada. És una de les tretze fal·làcies identificades originalment per Aristòtil. La fal·làcia es produeix quan s'intenta aplicar una regla general a una situació particular o que no hi té relació. Per exemple:
* Tallar persones amb un ganivet és delicte.
* Els cirurgians tallen persones amb ganivets.
* Els cirurgians són criminals.
És fàcil construir arguments fal·laços mitjançant l'aplicació d'afirmacions generalitzant sobre casos concrets que són òbviament excepcions.

## Referències

* ↑ The Fallacy of Accident (anglès)
* ↑ «Fallacy of accident | logic | Britannica» (en anglès). [Consulta: 8 març 2024].

## Enllaços externs

* Fallacy files: Accident (anglès)
Viccionari
# Adela Velarde Pérez

Adela Velarde Pérez (Ciutat Juárez, 8 de setembre de 1900 - Estats Units d'Amèrica, 4 de setembre de 1971) va ser una activista mexicana que va participar en la Revolució mexicana.
Filla d'un senyor ric de Ciutat Juárez, des de jove la seva vocació va ser la medicina i, el 1915, es va incorporar a l'Associació Mexicana de la Creu Blanca. Va ser la creadora del grup revolucionari de las adelitas, dones que curaven als homes ferits combatents.
Així i tot, a aquesta gran soldadera que va ser Adela Velarde, la "Adelita", no se li va reconèixer el seu valor en combat i després de la Revolució mexicana, tothom es van oblidar d'ella. El 1962, se la va reconèixer com una veterana de la Revolució i per la seva oposició al govern de Victoriano Huerta. Va morir en la més completa misèria als Estats Units, el 1971.

## Referències

* ↑ «¿Quién fue “La Adelita” de la Revolución Mexicana?» (en castellà). De10, 08-09-2018. [Consulta: 15 desembre 2018].
* ↑ Poniatowska, Elena. Las soldaderas (en español). 1. ed. Ediciones Era, 1999, p. 22. ISBN 9684114516. OCLC 41967359.
* ↑ «Historia de la Adelita - FADU - Facultad de Arquitectura, Diseño y Urbanismo de la UAT» (en castellà), 17-11-2020. [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Si Adelita se fuera con otro…» (en castellà). Govern de Mèxic, 20-11-2018. [Consulta: maig 2022].

## Enllaços externs

* Martha Eva Rocha Islas, Los rostros de la rebeldía. Veteranas de la Revolución Mexicana, 1910-1939 PDF
# Agar manitol sal

L'agar manitol sal, sovint citat amb les sigles MSA (de l'anglès mannitol salt agar), és un medi de cultiu que s'utilitza normalment en microbiologia. Permet la proliferació d'un determinat grup de bacteris mentre que inhibeix la proliferació d'uns altres. Aquest medi és important en el laboratori clínic, ja que permet distingir els microorganisme patogènics en un curt període. Conté una alta concentració (7,5%-10%) de clorur sòdic (NaCl), fent-ho selectiu per a Staphylococcus (i Micrococcaceae) a causa que el nivell de NaCl és inhibitori per a la majoria dels bacteris. A més, conté manitol i vermell de fenol, un indicador de pH.

## Interpretació dels resultats

L'estafilococs coagulasa-positiu produeixen colònies grogues amb zones grogues, mentre que els estafilococs coagulasa-negatiu produeixen colònies vermelles o lleugerament rosades sense cap canvi al medi. Bachoon, Dave S., and Wendy A. Dustman. Microbiology Laboratory Manual. Ed. Michael Stranz. Mason, OH: Cengage Learning, 2008. Exercise 8, "Selective and Differential Mitjana for Isolation" Print. S'usa per a l'aïllament selectiu de colònies de Staphylococcus sospitoses de ser patògenes.
* Gram + Staphylococcus fermenten el manitol: El medi canvia a groc
* Gram + Staphylococcus que no fermenten el manitol: el medi no canvia de color
* Gram + Streptococcus: Proliferació inhibida
* Gram - : Proliferació inhibida

## Fórmula

L'agar manitol salat sol tenir la següent composició:
* 5,0 g/l enzim digestiu de caseïna
* 5,0 g/l enzim digestiu de teixit animal
* 1,0 g/l extracte de carn de vaca
* 10,0 g/l D-manitol
* 75,0 g/l NaCl
* 0,025 g/l vermell de fenol
* 15,0 g/l agarosa
* pH 7,4 ± 0,2 a 25 °C

## Referències

* ↑ Bachoon, Dave S., and Wendy A. Dustman. Microbiology Laboratory Manual. Ed. Michael Stranz. Mason, OH: Cengage Learning, 2008. Exercise 8, "Selective and Differential Mitjana for Isolation" Print.
* ↑ Becton, Dickinson and Company, Mannitol salt agar, 2005
* ↑ Neogen corp., Mannitol salt agar (7143), 2008, «Mannitol Salt Agar Product Information Page». Arxivat de l'original el 2012-06-17. [Consulta: 17 juliol 2012].. Si un organisme és capaç de fermentar el manitol, un subproducte àcid és creat que fa que el vermell de fenol canviï a groc.
* ↑ Bachoon, Dave S., and Wendy A. Dustman. Microbiology Laboratory Manual. Ed. Michael Stranz. Mason, OH: Cengage Learning, 2008. Exercise 8, "Selective and Differential Medium for Isolation" Print.
* ↑ United States Pharmacopeial Convention. 1995. The United States Pharmacopeia, 23rd ed. The United States Pharmacopeial Convention, Rockville, MD.

## Vegeu també

* Agar MacConkey
* Agar sang
* Agar xocolata
* Agar CLED

## Enllaços externs

* Mannitol Salt Agar Description & Formulation
# Adan Kovacsics

Adan Kovacsics (Santiago de Xile, 1953) és un traductor i escriptor xilè.
Va estudiar a Viena (Àustria) i viu, des de 1980, a Barcelona, on es dedica, sobretot, a la traducció literària. La seva tasca se centra, fonamentalment, en obres d'autors austríacs i hongaresos, entre ells Karl Kraus, Arthur Schnitzler, Stefan Zweig, Elias Canetti, Imre Kertész i Lászlo Krasznahorkai.
Ha escrit articles i assajos, entre ells Guerra y lenguaje(2007), en el qual analitza el paper de la premsa i la crisi del llenguatge en la Primera Guerra Mundial, així com Karl Kraus en los últimos días de la humanidad (2015).
Ha rebut diversos premis, com ara el Premi Ángel Crespo, el Premi Nacional de Traducció del Ministeri de Cultura d'Espanya i el Premi Estatal de Traducció Literària d'Àustria, així com la distinció “Pro Cultura Hungarica” del govern hongarès.

## Obres
### No ficció

* 2007 Guerra y lenguaje
* 2014 De traduir (poesia) : parlaments oferts en els actes de lliurament del Premi Jordi Domènech de Traducció de Poesia (2005-2014)/ Kovacsics ... [et al.] ; il·lustracions d'Oriol Vilapuig
* 2015 Karl Kraus en los últimos días de la humanidad
* 2016 El Vuelo de Europa
* 2018 Las leyes de la extranjería

## Referències

* ↑ «Adiós a Imre Kertész. Adan Kovacsics» (en castellà). Cultura.Nexos.com, 31-03-2016. [Consulta: 25 març 2020].
* ↑ «Música y pensamiento - Adan Kovacsics - 01/12/19» (en castellà). Rtve.es, 01-12-2019. [Consulta: 25 març 2020].
* ↑ «Adan Kovacsics». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
* ↑ «Adan Kovacsics». Cataleg Bilioteques de la Diputació de Barcelona. [Consulta: 27 març 2020].
# Agència Europea de Defensa

L'Agència Europea de Defensa (EDA) és una agència de la Unió Europea (UE) encarregada de vetllar per la seguretat dels Estats membres de la Unió.

## Història

Fou creada el juny de 2004 pel Consell de la Unió Europea i el Parlament Europeu a partir de les funcions de la Unió Europea Occidental (UEO), sent operativa el 12 de juliol del mateix any. Té la seu a la ciutat belga de Brussel·les.

## Funcions

L'Agència Europea de Defensa dona suport als Estats membres de la Unió (exceptuant el cas de Dinamarca, el qual es desvinculà del projecte de defensa) en qüestions de defensa, millorant la capacitat en aquesta matèria i gestionar la Política Exterior i de Seguretat Comuna. Dins de la seva missió es troben quatre funcions principals:
* Desenvolupar les capacitats de defensa.
* Promocionar la recerca i desenvolupament tecnològic en matèria de defensa.
* Promocionar la cooperació en armament.
* Crear un mercat competitiu d'equipament militar europeu i enfortir les bases tecnològiques i industrials d'Europa.

## Estructura

Aquest cos posseïx personalitat jurídica i la seva direcció recau en tres elements.
* Direcció: Responsable de l'organització i funcionament general, assegurant la implementació de les directrius i decisions. Des de la seva fundació ocupa aquest càrrec Javier Solana, també Alt representant de la Unió Europea per a Afers exteriors i Política de Seguretat
* Direcció administrativa: el cos de l'agència per a la presa de decisions, compost pels ministres de defensa dels estats membres amb un representant de la Comissió Europea i liderat pel cap de l'Agència.
* Conseller executiu: Cap del personal i responsable de la supervisió i coordinació de les unitats. Actualment ocupa aquest càrrec Claude-France Arnould.

## Referències

* ↑ Agencia Europea de Defensa
* 1 2 Background eda.europa.eu
* ↑ European Defence Agency Arxivat 2006-10-20 a Wayback Machine. eda.europa.eu

## Enllaços externs

* (anglès) Portal de l'Agència Europea de Defensa
# Agència Europea de Seguretat Aèria

L'Agència Europea de Seguretat Aèria (AESA) és una agència de la Unió Europea (UE) que té responsabilitats en l'àmbit de la seguretat de l'aviació civil. Actualment Patrick Ky n'és el director executiu.

## Història

Va ser creada el 7 de setembre de 2002 pel Parlament Europeu i ratificada pel Consell de la Unió Europea el 15 de juliol del mateix any. Operativa des del 28 de setembre de 2003, es fixà la seva seu a la ciutat alemanya de Colònia. Arribarà a la plena funcionalitat l'any 2008, un cop hagi rebut les funcions de les Autoritats Conjuntes d'Aviació (JAA).

## Funcions

L'AESA té per missió:
* Establir i mantenir un nivell uniforme i elevat de seguretat de l'aviació civil i la protecció ambiental de l'aire;
* Facilitar la lliure circulació de mercaderies, persones i serveis;
* Promoure l'eficiència dels costos en la reglamentació i processos de certificació;
* Ajudar els Estats membres a completar, sobre una base comuna, les obligacions que els incumbeixen en virtut de l'Organització d'Aviació Civil Internacional;
* Promoure, a nivell mundial, la defensa dels punts de vista sobre les normes de seguretat en l'aviació civil.
L'agència desenvolupa coneixements especialitzats en tots els assumptes relacionats amb la seguretat de l'aviació civil, amb la finalitat d'ajudar a les institucions de la UE a preparar la legislació i les mesures d'execució relatives a la vigilància de la seguretat dels productes aeronàutics, les organitzacions i els individus que participen en el seu funcionament i qualsevol altre àmbit.

## Membres

Formada per tots els Estats membres de la Unió Europea, aquests formen el Consell d'Administració de l'Agència, el qual nomena al seu torn el Director Executiu. També en formen part, sense dret a vot, els estats de l'Associació Europea de Lliure Comerç. Aquest és l'encarregat de vetllar per la correcta aplicació dels reglaments i mesures d'execució adoptades per la Comissió Europea.

## Vegeu també

* Federal Aviation Administration: organització equivalent a l'AESA dels Estats Units d'Amèrica.
* Organització d'Aviació Civil Internacional: organisme internacional de les Nacions Unides pel transport aeri.

## Referències

* ↑ «EASA Executive Director Patrick Ky and Director Luc Tytgat meet with the ERA Board». European Regions Airline Association, 24-01-2017. [Consulta: 11 maig 2017].
* ↑ «Links to National Authorities». AESA. [Consulta: 16 maig 2013].

## Enllaços externs

* (anglès) Portal de l'Agència Europea de Seguretat Aèria
# Ahmed Said

Ahmed Said (àrab: أحمد سعيد, Aḥmad Saʿīd) (el Caire, 29 d'agost de 1925 – 4 de juny de 2018) va ser un comunicador radiofònic egipci. Va ser el primer director i presentador de Sawt al-àrab, del que va ser la veu principal des de 1953 fins al 1967. Se'l va conéixer per demanar la unitat àrab i l'alliberament de Palestina des de «la mar al riu (Jordà)». També se li atribueix l'autoria del lema de l'emissora: «Sawt al-àrab, cridant a la nació àrab des del cor del Caire». Va morir el 4 de juny de 2018, amb 92 anys.

## Referències

* ↑ «أحمد سعيد.. هنا صوت العرب».
* ↑ «بالفيديو.. وفاة مذيع النكسة في ذكراها Arxivat 2018-06-22 a Wayback Machine.».
* 1 2 Radwan, Anis al-Wajoud «الإذاعي الكبير أحمد سعيد أول رئيس لصوت العرب لـ"لوفد" : قناة الجزيرة تطبق سياسة الدمار في المنطقة العربية [The great broadcaster Ahmed Said, first president of Voice of the Arabs to Al-Wafd: “Al-Jazeera is carrying out a policy of destruction in the Arab region”]». al-Wafd, 27-08-2017. Arxivat 2017-08-28 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-08-28. [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ Labidi, Kamel «The voice of the Arabs is speechless at 50 Arxivat 2017-04-08 a Wayback Machine.». The Daily Star Newspaper – Lebanon, 10-07-2003 [Consulta: 26 abril 2018].
* ↑ «Egypt's renowned Nasser-era broadcaster Ahmed Said dies at 93 - Politics - Egypt - Ahram Online».
# Aeroport Internacional de Samarinda

L'Aeroport Internacional de Samarinda - abreviació: BSB; en francès: Aéroport international de Samarinda; en xinès: 沙馬林達國際機場; en anglès: Samarinda International Airport - o també conegut com a Aeroport de Sungai Siring és un aeroport internacional que dona servei a Indonèsia, Àsia Sud-oriental. És operat per l'Autoritat Aeroportuària de Samarinda i és el principal centre de connexions de Kaltim Airlines.
La terminal de passatgers de l'aeroport va ser dissenyada per Waskita Karya. Aquesta infraestructura substitueix a l'Antic Aeroport Internacional de Samarinda (més coneguda amb el nom d'Aeroport Internacional de Temindung) que es trobava a la ciutat de Sei Pinang i només tenia una sola pista situada entre els edificis de la ciutat i la riu de Karangmumus.
La construcció del nou aeroport va ser part d'un programa més ampli, Master Plan MP3EI, que també va incloure la construcció d'una nova carretera i un ferrocarril. La construcció va durar vuit anys i va costar prop de 292 milions de dòlars estatunidencs. La Terminal 1 és la tercera terminal de passatgers més gran del Kalimantan Oriental amb 16,468 m².

## Aerolínies i destinacions

| Companyia | Destinacions | Terminal |
| Aviastar Kalstar Aviation Malaysia Airlines operat per Maswings Susi Air Wings Air (pla) | Banjarmasin, Denpasar/Bali, Jakarta-Soekarno-Hatta, Makassar, Palangkaraya, Pontianak, Surabaya, Tarakan, Tawau (pla) | 1 |

## Referències

* ↑ http://www.kaltimpost.co.id/berita/detail/20866/hujan-musuh-utama-bsb.html

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Aeroport Internacional de Samarinda Arxivat 2014-02-20 a Wayback Machine. (indonesi)
# Ahmed Hegazy

Ahmed Elsayed Ali Elsayed Hegazy (àrab egipci: أحمد حجازي, Aḥmad Ḥigāzī; Ismaïlia, 25 de gener de 1991), és un jugador de futbol professional egipci, que actualment juga com defensa al West Bromwich Albion i a la selecció egípcia.

## Palmarès

Al Ahly
* Lliga egípcia (2): 2015–16, 2016–17
* Supercopa egípcia (1): 2015
Egipte
* Medalla de bronze a la Copa d'Àfrica sub-20: 2011
* Copa d'Àfrica (finalista): 2017
Individual
* Millor equip del torneig de la Copa d'Àfrica: 2017

## Referències

* ↑ «Updated squads for 2017/18 Premier League confirmed». Premier League, 02-02-2018. [Consulta: 18 febrer 2018].
* ↑ «Egypt picks Orange CAN U-20 bronze medal - Orange African Youth Championship 2011 - CAF», 03-05-2011. Arxivat de l'original el 3 maig 2011.
* ↑ «CAF - CAF Error Page», 12-08-2011. Arxivat de l'original el 12 agost 2011.
* ↑ Amy Lofthouse. «Egypt 1 - 2 Cameroon». BBC Sport, 05-02-2017. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ «AFCON 2017: CAF names team of the tournament». soccer24.co.zw, 06-02-2017. [Consulta: 19 juliol 2017].
# Aeroport de Phù Cát

L'Aeroport de Phù Cát és un aeroport de Quy Nhon, a la República socialista del Vietnam, situat a 32 km al nord-est de Ciutat Quy Nhon, Binh Dinh.

## Aerolínies

* Vietnam Airlines (Ciutat Ho Chi Minh, Hanoi, Da Nang)

## Referències

* ↑ «Phu Cat Airport». Arxivat de l'original el 2010-06-04. [Consulta: 10 juny 2010].
# Ala al-Din Mudjahid Shah

Ala al-Din Mudjahid Shah fou sultà bahmànida del Dècan del 1375 al 1378.
Va succeir al seu pare Muhammad Shah I quan aquest va morir el 21 d'abril de 1375, quan tenia 19 anys. Fou assassinat el 16 d'abril de 1378 per Masud Khan (fill de Mubarak Khan) i per Dawud Khan, i aquest darrer va pujar al tron com Dawud Shah I.

## Referències

* Cambridge History of India, volum III, 1937.
* Dinastia Bahmànida Arxivat 2006-10-19 a Wayback Machine. (anglès)
# Ala al-Djahapi

Ala al-Djahapi fou emir qaysita de Manazkert vers la meitat del segle ix. S'esmente després d'Ablhert (constatat el 844). Estava sotmès al califa i a l'ostikan d'Armènia, i fou encarregat per aquest darrer de fer operacions militars a Vaspurakan. Ala va saquejar els districtes de Albag i sud-est del llac Van i després va entrar a Vaspurakan propi i es va instal·lar a Ardjudj (Ardjesh), però fou sorprès pel príncep Aixot Artsruní que el derrota completament. Ala al-Djahapi va fugir i es va refugiar a Berkri (850). En aquesta batalla va destacar al bàndol armeni el nakharar Gurguèn, fill d'Abulbedj Artsruní, que tenia el feu de Mardastan. Més tard apareix com emir Djahap II ben Sevada.

## Referències

* ↑ Thierry, Jean Michel. Monuments arméniens du Vaspurakan (en francès). Libr. orientaliste Paul Geuthner, 1989, p. 57.
* ↑ Laurent, Joseph. L'Arménie entre Byzance et l'Islam depuis la conquête arabe jusqu'en 836. Fontemoing et Cie, 1919.
# Afton (Oklahoma)

Afton és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 1.118 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Afton tenia 1.118 habitants, 441 habitatges, i 302 famílies. La densitat de població era de 261,6 habitants per km².
Dels 441 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,9% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.964 $ i la renda mediana per família de 28.036 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.361 $ mentre que les dones 16.964 $. La renda per capita de la població era d'11.032 $. Entorn del 15,9% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Afton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Afton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].