OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ekeremors

Els ekeremors (operemors, operemos) són els membres d'un clan ijaw que viu a la LGA d'Ekeremor, de l'estat de Bayelsa i a la LGA de Burutu, de l'estat del Delta, al sud de Nigèria. Entre les poblacions ekeremors més destacades hi ha: Ekeremor, Ojobo, Amabilo i Ndoro. Els Ekeremors tenen relacions històrics i de parentiu amb els oporomes, els olodiames orientals i els ogbes. Entre els ekeremors és estès el culte del déu Egbesu.

## Història

Els ancestres dels ekeremors o operemos van migrar d'Oporoma entre els segles xiv i xv quan aquesta ciutat encara era important. Aquests van marxar a causa d'un conflicte amb la facció dels angiames de la ciutat. Quan van marxar d'allà, primer es van assentar en un llco anomenat Oru-Ekereama o Oru-Ekeremo. El llinatge principal es va assentar a Amabolu, que portaven una capella del déu Egbesu (actualment anomenat ekeremo Egbesu). Des d'Oru-Ekeremo, els ekeremors van fundar les ciutats de Ndoro i d'Ojobo. Al segle xv van fundar la ciutat d'Operemo.

## Referències

* ↑ [Alagoa, Ebiegberi Joe (2005). A History of the Niger Delta, Port Harcourt: Onyoma Research Publications. ISBN 978-37314-5-9
* 1 2 3 clan operemo a ijawland

## Bibliografia

* Alagoa E J. - A History of the Niger Delta - An historical interpretation of Ijo oral traditions. (1972 University of Ibadan Press).
* Owonaro S K - The History of Ijo and her Neighbouring tribes in Nigeria. (1949 Niger printing Press Lagos).
# Ekhilkan

Ekhilkan (en rus: Эхилкан) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 69 habitants. Pertany al districte rural de Verkhnebureïnski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Troià de Mart

Els troians de Mart són un grup d'objectes que comparteixen l'òrbita del planeta Mart al voltant del Sol. Es poden trobar en els dos punts de Lagrange a 60° per davant i darrere de Mart. L'origen dels troians de Mart és desconegut. Una teoria suggereix que els troians de Mart van ser capturats en els seus punts de Lagrange quan el sistema solar s'estava formant. Això no obstant, els estudis espectrals dels troians de Mart indiquen que aquest no pot ser el cas. Una explicació per a això implicaria els asteroides errants dels punts de Lagrange de Mart posteriorment en la formació del sistema solar. Això també és qüestionable tenint en compte la molt baixa massa de Mart.
Actualment, aquest grup està format per set asteroides confirmats a ser troians de Mart estables mitjançant simulacions numèriques de llarg termini, però només tres d'ells són acceptats per la Minor Planet Center i hi ha un candidat:
L₄ (grup davanter):
L₅ (grup posterior):
* (5261) Eureka
* (101429) 1998 VF$_{31}$
* 2001 DH$_{47}$
* 2007 NS$_2$
* 2011 SC$_{191}$
* 2011 UN$_{63}$
Candidats

## Vegeu també

* Asteroide troià: asteroides que resideixen en punts troians
** Asteroide troià terrestre
** Troià de Júpiter
** Troià de Neptú

## Referències

* ↑ Rivkin, Andrew; Trilling, David; Thomas, Cristina; DeMeo, Fancesca; Spahr, Timoth; Binzel, Richard «Composition of the L5 Mars Trojans: Neighbors, not siblings». Icarus, 192, 2, 2007, pàg. 434–441. arXiv: 0709.1925. Bibcode: 2007Icar..192..434R. DOI: 10.1016/j.icarus.2007.06.026.
* ↑ Trilling, David; Rivking, Andrew; Stansberry, John; Spahr, Timothy; Crudo, Richard; Davies, John «Albedos and diameters of three Mars Trojan asteroids». Icarus, 192, 2, 2007, pàg. 442–447. arXiv: 0709.1921. Bibcode: 2007Icar..192..442T. DOI: 10.1016/j.icarus.2007.08.002.
* 1 2 Scholl, H.; Marzari, F.; Tricarico, P. «Dynamics of Mars Trojans». Icarus, 175, 2, 2005, pàg. 397–408. Bibcode: 2005Icar..175..397S. DOI: 10.1016/j.icarus.2005.01.018.
* 1 2 Schwarz, R.; Dvorak, R. «Trojan capture by terrestrial planets». Celestial Mechanics and Dynamical Astronomy, 113, 1, 2012, pàg. 23–34. Bibcode: 2012CeMDA.113...23S. DOI: 10.1007/s10569-012-9404-4.
* ↑ «Minor Planet Center». [Consulta: 4 març 2013].
* ↑ de la Fuente Marcos, C.; de la Fuente Marcos, R. «Three new stable L5 Mars Trojans». Monthly Notices of the Royal Astronomical Society: Letters, 432, 1, 01-04-2013, pàg. L31-L35. arXiv: 1303.0124. Bibcode: 2013MNRAS.432L..31D. DOI: 10.1093/mnrasl/slt028.
* ↑ Christou, A. A. «Orbital clustering of Martian Trojans: An asteroid family in the inner solar system?». Icarus, 224, 1, 2013, pàg. 144-153. arXiv: 1303.0420. Bibcode: 2013Icar..224..144C. DOI: 10.1016/j.icarus.2013.02.013.
# El Pedró (Cervià de Ter)

El Pedró és una muntanya de 83 metres que es troba al municipi de Cervià de Ter, a la comarca del Gironès.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Torrent de Ferrús

El Torrent de Ferrús és un afluent per l'esquerra de l'Aigua de Llinars que neix i transcorre tot pel terme municipal de Fígols (Berguedà).

## Descripció

Neix a 2.213 msnm a la carena de la Serra d'Ensija, a la collada que s'obre entre el Cap de la Gallina Pelada i la Creu de Ferro i des d'on s'escola pel vessant sud-oest de l'esmentada serra tot passant allevant de l'antiga masia del Ferrús per anar a desguassar a l'Aigua de Llinars a 1.498 msnm.
Excepte els últims 400 metres del seu curs, la resta està integrada en el Pla d'Espais d'Interès Natural (PEIN) de la Generalitat de Catalunya i més concretament en l'espai Serra d'Ensija - Els Rasos de Peguera

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Ferrús està integrada per un total de 5 cursos fluvials. D'aquests, 3 són subsidiaris de 1r nivell i 1 ho és de 2n nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 4.958 m que transcorren íntegrament pel terme municipal de Fígols.

## Mapa del seu curs

* Mapa de l'ICC

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Xarxa de rius de les conques principals de Catalunya». Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 25 maig 2010].
* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Eduardo León y Ortiz

Eduardo León y Ortiz (València, 29 de setembre de 1846 - Madrid, 9 de setembre de 1914) fou un astrònom i matemàtic valencià, acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Doctorat en ciències exactes, en 1877 va obtenir la càtedra de complements d'àlgebra, geometria, trigonometria i geometria analítica a la Universitat de Granada. De 1878 a 1882 fou catedràtic d'aquestes mateixes matèries a la Universitat de València. En 1882 va obtenir la càtedra de geodèsia a la Universitat Central de Madrid, que va ocupar fins a la seva mort el 1914. Alhora va obtenir per oposició els càrrecs primer d'auxiliar i després d'astrònom de l'Observatori de Madrid.
El 1907 fou nomenat acadèmic de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals, però va morir abans de prendre'n possessió. Va traduir al castellà el Tractat de Geodèsia del coronel Alexander Ross Clarke i amb Eduardo Sánchez Pardo va traduir el Tratado elemental de física experimental y aplicada y de meteorología d'Adolphe Ganot. Fou director de les revistes Las Ciencias de la Naturaleza i Archivos de Matemática.

## Obres

* De la figura de la tierra (1890)

## Referències

* ↑ Història de la Universitat de València. Marc Baldó Lacomba. Universitat de València, 2000, p.161-162.
* ↑ Biografia Arxivat 2016-05-31 a Wayback Machine. al web de la RAC

## Enllaços externs

* Fotografia d'Eduardo León y Ortiz, La Ilustración Española y Americana, 1892
# Eduardo Jorge Dolón Sánchez

Eduardo Dolón Sánchez (Torrevella, 1975) és un polític valencià, alcalde de la ciutat de Torrevella (Baix Segura) de 2011 a 2015, i de nou des de 2019. És també vicepresident de la Diputació d'Alacant des de 2015 i diputat a les Corts Valencianes en l'XI legislatura.

## Biografia

Diplomat en Ciències Empresarials per la Universitat d'Alacant, Dolón milita al Partit Popular (PP) des dels 19 anys. L'any 1999 fou assessor municipal del PP a l'ajuntament de Torrevella i el 2003 fou triat per primera vegada regidor encarregant-se de les àrees de cultura publicacions al govern de l'alcalde Hernández Mateo. A les següents eleccions de 2007 el PP revalidà la majoria absoluta i l'alcalde confià en Dolón com a Tinent d'Alcalde i regidor de cultura, festes i publicacions.
Eduardo Dolón fou proclamat successor d'Hernández Mateo i candidat a l'alcaldia a les eleccions municipals de 2011, que també guanyà per majoria absoluta. El 2015 va perdre la majoria i el succeí al front de l'Ajuntament José Manuel Dolón dels Verds. És vicepresident primer de la Diputació d'Alacant des del 2015 a 2019 amb César Sánchez al capdavant de la corporació provincial.
A les eleccions municipals de 2019 recupera l'alcaldia amb majoria absoluta i renova l'acta de diputat províncial ara a l'equip de govern presidit per Carlos Mazón. A les eleccions de 2023 va augmentar la majoria absoluta i a més a més fou triat diputat a les Corts Valencianes.

## Referències

* ↑ «Eduardo Dolón elegido por el PP de Torrevieja como candidato de 2011 a la alcaldía torrevejense» (en espanyol). bajo-segura.com, 11-11-2010. [Consulta: 7 maig 2013].
* ↑ «Eduardo Dolón, nuevo vicepresidente de la Diputación de Alicante» (en espanyol). ABC, 20-07-2015. [Consulta: 16 gener 2016].

## Enllaços externs

* Biografia a la web del PP
# El Soler (les Preses)

El Soler és una masia del municipi de les Preses inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici format per diferents cossos. Al portal hi ha una gran llinda amb un relleu en forma de sol i datada el 1789. Aquest portal és l'entrada principal i s'hi accedeix per unes escales de pedra aixoplugades per un teulat sostingut en unes columnes de forma quadrada. També hi ha una argolla de ferro. Davant la casa hi ha una masoveria, una cabana i una era. A la façana esquerra hi ha balcons i finestres amb pedra treballada. Més avall es troba un pou de pedra datat l'any 1778.

## Història

Havia estat del monestir d'Amer i antigament s'anomenava La Nespleda per la infinitat de nesplers existents en aquella contrada. La casa ja és citada l'any 922.
A principis del segle xiii ja se'l coneixia per Mas Soler. Es troba citada Miquela Soler, hereva del mas Soler del Corb, en una reunió pública en què es feu l'arrendament de Bartomeu de Montagut, el qual havia fet i firmat l'honorable Esteve Collferrer el 4 de juliol de 1560.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «El Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 setembre 2013].
# Tumeneia

El Tumeneia, o Tuc dera Humenèja en occità, és una muntanya que es troba en límit dels termes municipals de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) i de Naut Aran (Vall d'Aran), situada en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica.
El pic, de 2.783,1 metres, es troba en la Serra de Tumeneia, que separa la sud-oriental Capçalera de Caldes de la nord-occidental vall de Valarties. Està situat al nord-est de la Bretxa de Pauss i al sud del Coll de Tumeneia.

## Rutes

* Des del Refugi Joan Ventosa i Calvell:
** via la riba meridional de l'Estany de Travessani, els Estanys de Tumeneia, l'Estany Cloto i Bretxa de Pauss.
** via la riba meridional de l'Estany de Travessani, els Estanys de Tumeneia i Coll de Tumeneia.
* Des del Refugi de la Restanca:
** via Lac de Mar i Bretxa de Pauss.
** via Coll de Tumeneia.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Tumeneia. [Consulta: 22/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Turó de la Calcina

El Turó de la Calcina és una muntanya de 328,3 metres que es troba en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental, en l'àmbit del poble de Bigues.
Ès al sud-oest del Rieral de Bigues, al mig de les urbanitzacions de Font Granada, que queda a llevant, de Can Traver, al nord, i de Can Carreres.
# El trinxeraire

El trinxeraire (títol original en francès Le Voyou) és una pel·lícula francesa dirigida per Claude Lelouch estrenada el 1970 i doblada al català.

## Argument

Simon, un gàngster evadit, qui ha trobat refugi en un cinema (Le Miramar à Montparnasse à París) on passen Le Voyou, obliga una espectadora a abraçar-lo per dissimular a la vista dels policies que l'acorralen. Accepta albergar-lo.

## Repartiment

* Jean-Louis Trintignant: Simon, «el suís»
* Danièle Delorme: la dona que amaga Simon
* Charles Gérard: Charlot
* Christine Lelouch: Martine
* Yves Robert: el comissari
* Judith Magre: Sra. Gallois
* Aldo Maccione: Aldo Ferrari
* Paul Le Person: l'home dels falsos papers
* Amidou: Bill
* Gérard Sire: l'alcalde
* Jacques Doniol-Valcroze: el banquer
* Gabriella Giorgelli: Maria
* Luciano Pigozzi: el director de la presó
* Mimmo Palmara
* Pierre Zimmer: el marit de Martine
* Charles Denner: Sr. Gallois
* Sacha Distel: ell mateix
* Vincent Rozière: Daniel
* Jean Collomb: l'amo del cafè
* Alexandre Mnouchkine: un membre del consell d'administració
* Claude Barrois: el nou llogater
* Roger Degrémont: qui crida un taxi

## Premis

* Premi Raoul Lévy a Paris
* Donatello d'Or a Roma

## Referències

* ↑ El trinxeraire a Ésadir
* ↑ «Le voyou». The New York Times.
* ↑ Taylor, Stephen. Qui est qui en France (en francès). Jacques Lafitte, 2008, p. 1371.
* ↑ Premis a IMDb (anglès)
# Efutu

«Efutu» té aquests significats:
* Llengua Awutu
* Regne d'Efutu
# Trofeu Edil C

El Trofeu Edil C és una cursa ciclista que es disputa pels voltants de Collecchio, a l'Emília-Romanya, Itàlia. La cursa es creà el 1997, en forma de critèrium. Des del 2009 forma part de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 1.2.
El 2020 no es disputà per la pandèmia de COVID-19 i el 2021 problemes d'organització.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1997 | Federico Giabbecucci | | |
| 1998 | Michele Colleoni | | |
| 1999 | Alessandro Cortinovis | | |
| 2000 | Cristiano Parrinello | | |
| 2001 | Michele Maccanti | | |
| 2002 | Roman Luhovyj | Antonio Bucciero | Daniele Della Tommasina |
| 2003 | Mirco Lorenzetto | Roman Luhovyj | Fabio Borghesi |
| 2004 | Fabrice Piemontesi | Dario Benenati | Daniele Callegarin |
| 2005 | Vassil Kirienka | Drasutis Stundzia | Gene Michael Bates |
| 2006 | Maurizio Biondo | Ashley Humbert | Aliaksei Polushkin |
| 2007 | Paolo Tomaselli | Marco Frapporti | Giuseppe De Maria |
| 2008 | Cesare Benedetti | Alessandro Trotta | Giuseppe De Maria |
| 2009 | Tomas Alberio | Alessandro Trotta | Pierpaolo De Negri |
| 2010 | Massimo Graziato | Matteo Busato | Carlos Quintero |
| 2011 | Mattia Pozzo | Maksim Averin | Alfio Locatelli |
| 2012 | Kristian Sbaragli | Nicola Boem | Matteo Busato |
| 2013 | Andrea Zordan | Davide Villella | Luca Benedetti |
| 2014 | Andrea Vaccher | Simone Velasco | Damiano Cima |
| 2015 | Francesco Reda | Simone Petilli | Lukas Pöstlberger |
| 2016 | Vincenzo Albanese | Leonardo Bonifazio | Gianluca Milani |
| 2017 | Marco Negrente | Lucas Hamilton | Alexandr Riabushenko |
| 2018 | Alessandro Fedeli | Zahiri Abderrahim | Robin Meyer |
| 2019 | Giovanni Aleotti | Simone Piccolo | Marco Murgano |

## Referències

* ↑ «Trofeo Edil C (Ita) - Cat.1.2U». [Consulta: 24 desembre 2022].
* ↑ Coronavirus : aucune épreuve UCI jusqu'à la fin du mois d'avril
* ↑ Coppa Collecchio en septembre, le Trophée Edil C annulé
# Trofeu Emma Cuervo

El Trofeu Emma Cuervo és un torneig amistós de futbol organitzat pel Ribadeo FC, que es juga a la vila de Ribadeo, a la província de Lugo. És el segon torneig d'estiu més antic d'Espanya després del Trofeu Teresa Herrera, disputant-se des de 1952.

## Enllaços externs

* Arxiu de l'RSSSF
# Triple Elvis

Triple Elvis és una pintura realitzada el 1963 per l'artista nord-americà Andy Warhol.

## Descripció

L'obra representa tres imatges repetides del cantant Elvis Presley. Andy Warhol va experimentar amb tots els grans icones de la cultura nord-americana. I entre ells no podia faltar Elvis Presley. A ell li va dedicar diverses obres i entre elles aquesta. En ella veiem al músic i actor en una imatge que sembla una superposició de fotos, cosa que té una intenció, i no és altra que donar-li ritme a la imatge d'Elvis on va vestit de pistoler del Far West com en una de les seves pel·lícules i destaca sobre un fons platejat. El novembre de 2014 es va vendre en una subhasta a Nova York per 81.900.000 de dòlars.

## Anàlisi

Es tracta d'una fotografia promocional, una postal d'Elvis en posi de pistoler; capaç de sintetitzar al mateix temps la seva carrera cinematogràfica i el seu cèlebre moviment de cames. Estampats sobre un vernís planejat a l'alumini o reproduïts en tecnicolor, la intenció és acorralar a l'espectador, multiplicant-se com clons. Amb aquesta finalitat Warhol evita tallar els rotllos de tela, deixant que es perdin els límits del quadre i que la successió de les imatges es dilati cap a l'infinit, com una galeria de miralls. En aquest cas, les tres figures mantenen una distància de seguretat, però persisteix la sensació d'inquietud generada per la seva juxtaposició, conferint a l'obra un inèdit impacte emotiu, mentre que l'habitual és que la repetició actuï anestesiat i anul·lant l'emoció.

## Andy Warhol

El cineasta i artista Andy Warhol (1928-1987, Nova York) destaca pel seu important paper en el naixement i desenvolupament del Pop Art. Aquest moviment artístic va sorgir al segle XX i es caracteritza per la utilització d'imatges derivades d'anuncis publicitaris, còmics o cinema. Warhol, inspirat per l'art pop, va començar a adquirir popularitat gràcies als seus cridaners treballs en pintura, cinema avantguardista i literatura.
A més, Andy Warhol estava molt lligat als mitjans de comunicació, el que va ajudar a augmentar la seva notorietat pública. L'artista feia referència al poder dels mitjans de comunicació i al desenvolupament de la premsa groga, amb la consegüent facilitat social de passar de l'anonimat a un personatge públic i popular.

## Referències

* ↑ «Triple Elvis de Warhol | La guía de Historia del Arte». [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ «Andy Warhol's Elvis sells for $82m» (en anglès). , 13-11-2014.
* ↑ Olga. «DESCUBRIENDO EL ARTE: TRIPLE ELVIS. WARHOL. 1963», 06-05-2013. [Consulta: 7 abril 2019].
* ↑ «Andy Warhol, figura clave en el movimiento Pop Art» (en espanyol europeu), 03-01-2015. [Consulta: 7 abril 2019].
# Els Ports

Els Ports és una comarca valenciana del nord muntanyenca, amb capital a Morella; de paratges espectaculars molt muntanyencs, nombrosos jaciments arqueològics i paleontològics, i gastronomia diversa. És la comarca amb major percentatge de valencianoparlants del País Valencià (més del 80% saben parlar valencià).

## Geografia

Al sud limita amb l'Alt Maestrat, a l'est amb lo Baix Maestrat, al nord amb lo Matarranya (Aragó) i a l'oest amb la comarca del Maestrat aragonès. És una comarca de predomini lingüístic oficial valencià, i només el municipi d'Olocau del Rei és de parla castellana històrica. Des de l'octubre del 2022, el municipi de Vilafranca, que fins al moment formava part de l'Alt Maestrat, forma part d'aquesta comarca.

## Municipis

Les dades bàsiques dels «14 municipis», amb les xifres de població del padró municipal d'habitants 2023, són:
| Municipi | Habitants (2023) | Sup. (km²) | Dens. (2022) (hab./km²) |
| Morella | 2.492 | 413,5 | 6,0 |
| Vilafranca | 2.148 | 93,8 | 22,9 |
| Forcall | 473 | 39,3 | 12,1 |
| Cinctorres | 427 | 34,9 | 12,2 |
| Castellfort | 188 | 66,7 | 2,8 |
| la Mata de Morella | 179 | 15,2 | 11,8 |
| Portell de Morella | 166 | 49,4 | 3,4 |
| la Todolella | 144 | 34,0 | 4,2 |
| Olocau del Rei | 126 | 44,0 | 2,9 |
| Sorita | 117 | 68,8 | 1,7 |
| Herbers | 62 | 27,1 | 2,3 |
| Vallibona | 62 | 91,4 | 0,7 |
| Villores | 54 | 5,3 | 10,2 |
| Palanques | 36 | 14,3 | 2,5 |
| els Ports | 6.674 | 998,5 | 6,7 |
La comarca dels Ports pot fer referència també una de les anomenades comarques naturals del País Valencià. S'estén per l'actual comarca dels Ports juntament amb el municipi de Catí, que, actualment, es troba dins de la comarca de l'Alt Maestrat (vegeu Ports de Morella) encara que històricament ha pertangut als Ports.
Cal dir que la subcomarca de la Tinença de Benifassà (actualment al Baix Maestrat) guarda més relació amb la comarca morellana que no amb aquella a la qual pertany en l'actualitat.

## Personatges destacats

* Blasc d'Alagó

## Referències

* ↑ Bodoque Arribas, Anselm. La política lingüística dels governs valencians (1983-2008): Un estudi de polítiques públiques. Universitat de València, 2011, p. 223. ISBN 8437083699.
* ↑ «1996-2023: Cifres Oficials de Població dels Municipis Espanyols». [Consulta: 26 febrer 2023].

## Vegeu també

* Llista de monuments dels Ports

## Enllaços externs

* Forcall SoritaAjuntament de PalanquesEls Ports a OpenStreetMap
Viccionari
# Els Plans del Toll

Els Plans del Toll és una masia del terme municipal de Moià, a la comarca catalana del Moianès. Pertany a la parròquia de Santa Coloma Sasserra. Està situada a l'extrem sud-oriental del terme, molt a prop del límit amb el nord del terme de Castellcir, al sud-oest de la masia de Puig-antic. És a la dreta d'on el torrent de l'Espina es transforma en la Riera de Santa Coloma, al Passant dels Plans.

## Vegeu també

* El Toll (Moià)
* Coves del Toll
* Circuit El Toll
# Union Springs (Alabama)

Union Springs, Alabama és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.670 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Union Springs tenia 3.670 habitants, 1.393 habitatges, i 909 famílies La densitat de població era de 206,6 habitants/km².
Dels 1.393 habitatges en un 33,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,5% hi vivien parelles casades, en un 32,7% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,4% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 14,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones hi havia 88,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.520 $ i la renda mediana per família de 20.645 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.059 $ mentre que les dones 15.966 $. La renda per capita de la població era de 9.666 $. Aproximadament el 38,7% de les famílies i el 40,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Union Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Union Springs». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].