OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de San Marino de 1999

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1999 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 2 de maig del 1999.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1h 33' 45. 2 | 3 | 10 |
| 2 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 62 | + 4.265 s | 2 | 6 |
| 3 | 16 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 61 | + 1 Volta | 6 | 4 |
| 4 | 11 | Damon Hill | Jordan - Mugen - Honda | 61 | + 1 Volta | 8 | 3 |
| 5 | 9 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 61 | + 1 Volta | 16 | 2 |
| 6 | 11 | Jean Alesi | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 13 | 1 |
| 7 | 23 | Mika Salo | BAR - Supertec | 59 | + 3 Voltes | 19 | |
| 8 | 20 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 59 | + 3 Voltes | 22 | |
| 9 | 21 | Marc Gené | Minardi - Ford | 59 | + 3 Voltes | 21 | |
| 10 | 17 | Johnny Herbert | Stewart - Ford | 58 | Motor | 12 | |
| 11 | 5 | Alessandro Zanardi | Williams - Supertec | 58 | Virolla | 10 | |
| Ret | 12 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 49 | Virolla | 15 | |
| Ret | 18 | Olivier Panis | Prost - Peugeot | 48 | Regulador | 11 | |
| Ret | 4 | Eddie Irvine | Ferrari | 46 | Motor | 4 | |
| Ret | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 46 | Virolla | 7 | |
| Ret | 15 | Toranosuke Takagi | Arrows | 29 | Bomba de gasolina | 20 | |
| Ret | 6 | Ralf Schumacher | Williams - Supertec | 28 | Regulador | 9 | |
| Ret | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 17 | Virolla | 1 | |
| Ret | 14 | Pedro de la Rosa | Arrows | 5 | Virolla | 18 | |
| Ret | 10 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 5 | Virolla | 17 | |
| Ret | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Supertec | 0 | Caixa canvi | 14 | |
| Ret | 19 | Jarno Trulli | Prost - Peugeot | 0 | Virolla | 5 | |

## Altres

* Pole: Mika Häkkinen 1' 26. 362
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 28. 362 (a la volta 45)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 03 - 04 - 2010].
# Peter Mutharika

Arthur Peter Mutharika (n. 1940 a Chisoka, Niassalàndia) és un polític de Malawi, educador i advocat que ha estat President de Malawi des del 31 de maig de 2014.
Mutharika ha treballat a l'àrea de la justícia internacional a nivell internacional. Ell és un expert en dret econòmic internacional, dret internacional i dret constitucional comparat.

## Referències

* ↑ http://www.nyasatimes.com/national/succession-crisis-looms-in-dpp.html Arxivat 2009-08-09 a Wayback Machine.
# Sant Lluc de Puig Rodon

Sant Lluc de Puig Rodon, Saint Luc en francès, és un santuari del municipi rossellonès de Paçà, a la Catalunya del Nord.
Es troba a la zona sud i més muntanyosa del terme de Paçà, al cim (204 m) de les Serres de Sant Lluc que separa la plana rossellonesa i el Vallespir. Els accessos més senzills són per la carretera departamental 40 entre Paçà i Tresserra i pel camí veïnal que va de Vivers a Llauró. El lloc té unes vistes excepcionals del Canigó, la serralada de les Corberes, les Alberes i el baix Vallespir. Històricament ha estat un lloc de pelegrinatge dels habitants de Paçà i de les contrades veïnes.

## Història

Està documentat per primer cop el 1031 amb el nom d'Ecclesia de Podio Rotundo, i el 1368 hom ja l'esmenta amb el nom de Capella de Sant Lluc de Puig Redon.
La capella visqué una existència lànguida enfront de l'església de Paçà, fins que l'auge de l'eremitisme del segle xvii la posà en voga, una situació que es mantingué fins a la revolució francesa; una llei d'aquest període manava tancar els llocs de culte que no fossin seus parroquials, cosa que condemnava les esglesioles. El 1794, en el decurs de la Guerra Gran, la situació estratègica de l'ermita feu que fos ocupada alternativament pels exèrcits enfrontats i saquejada; i el turó sobre el qual s'aixeca rebé el nom de puig de la sang pel carnatge que s'hi feu. D'aleshores ençà romangué en l'abandó fins que amb el suport popular l'església va ser restaurada el 1842. El 1930 era la casa de l'ermità la que era en ruïnes, i no fou fins a divuit anys més tard que es feren importants treballs de reconstrucció; el 1947 la capella i el terreny que l'envoltava havien esdevingut propietat de la parròquia de Paçà, que passà a tenir-ne cura. El 1987 es constituí una associació cultural en favor del santuari; aquesta llançà una subscripció popular que permeté dotar-lo d'una imatge de Sant Lluc de fusta. Posteriorment es condicionaren les ruïnes de la casa de l'ermità, es rehabilità l'exterior del santuari i es netejà la font.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Paçà». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
* Gavín, Josep M. «Ros 150. Sant Lluc de Puig Rodon». A: Inventari d'esglésies 3** Capcir-Cerdanya-Conflent-Vallespir-Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies). ISBN 84-85180-13-5.
* Ponsich, Pere; Ramos i Martínez, Maria-Lluïsa. «Esglésies romàniques del Rosselló anteriors al 1300: Sant Lluc de Puig Rodon». A: El Rosselló. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XIV). ISBN 84-7739-601-9.

## Enllaços externs

* Extens article descriptiu i fotografia Arxivat 2011-10-31 a Wayback Machine. (francès)
# Devil Soldier

Devil Soldier és el segon àlbum del grup de música heavy metal Loudness, publicat el 1982 per la discogràfica Columbia Records.

## Cançons

* Lonely Player
* Angel Dust
* After Illusion
* Girl
* Hard Workin'
* Loving Maid
* Rock The Nation
* Devil Soldier
* Geraldine
* Lonely Player (Live Version)

## Formació

* Minoru Niihara - veus
* Akira Takasaki - guitarra
* Masayoshi Yamashita - baix
* Munetaka Higuchi - bateria
# Universitat Colinas de Boé

La Universitat Colinas de Boé (UCB) és una institució d'ensenyament superior privada de Guinea Bissau fundada el setembre de 2003. Rep el nom de "Colinas de Boé", en homenatge al lloc històric on Nino Vieira va proclamar la independència de Guinea Bissau.

## Història

La Universitat Colinas de Boé va ser creada en homenatge al 30è aniversari de la independència de Guinea, el 24 de setembre de 2003, marcant un període de creixement de l'oferta de nivell superior al país. D'antuvi només oferia quatre llicenciatures. L'any 2006, finalment, va poder equipar la seva biblioteca amb la dotació de llibre donat per l'ambaixador José Manuel Paes Moreira.
Em 2003 va establir un acord de cooperació amb el Instituto Politécnico de Leiria (IPLeiria), on mantenia una estratègia de concessió de borses i capacitació de docents. até 2013. Amb el tancament sobtat de la Universitat Amílcar Cabral, l'única universitat pública del país, la UCB esdevingué la major institució d'ensenyament superior de Guinea, perdent el lloc en 2010, a mesura en que la Universidade Lusófona da Guiné augmentà la seva oferta formativa.
Figura prominent en l'establiment de la UCB fou l'ex-rector i doctor en ciències polítiques togolès Flavien Fafali Koudawo, mort el 23 de gener de 2015. Fou substituït en el càrrec per Pedro da Costa.

## Oferta formativa

La UCB ofereix les següents llicenciatures:
* Administració Pública i Economia Social;
* Gestió i Comptabilitat;
* Dret;
* Economia i Comerç Internacional;
* Comunicació Social i Marketing;
* Sociologia;
* Enginyeria Informàtica;
* Enginyeria en Construcció Civil;
* Enginyeria Electrònica.

## Referències

* ↑ Augel, Moema Parente.Desafios de Ensino Superior na África e no Brasil: a situação do ensino universitário na Guiné-Bissau e a construção da guineidade Arxivat 2017-10-26 a Wayback Machine.. Estudos de Sociologia. Rev, do Progr. de Pós-Graduação em Sociologia da UFPE. v. 15. n. 2, p. 137 • 159.
* ↑ Portugal entrega livros à Universidade Colinas Boé. Agência LUSA. 23 de Fevereiro de 2006
* ↑ Monteiro, Huco. Ensino Superior no Espaço da CPLP: o Caso da Guiné-Bissau. Universidade Colinas de Boé. 2017.
* ↑ «Instituto Politécnico de Leiria - Protocolo de Cooperação». Arxivat de l'original el 2012-07-20. [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ Cooperação Internacional. IPLeiria. 2017
* ↑ Sani Q.; Oliveira, M. R.. Educação superior e desenvolvimento na Guiné-Bissau: contribuições, limites e desafios. Revista Pedagógica, Chapecó, v.16, n.33, p. 127 - 152, Jul./Dez. 2014
# Infer

Un ínfer és, com molt bé es descriu a la saga Harry Potter, (concretament a Harry Potter i el misteri del príncep) un cadàver que un bruixot maligne ha embruixat perquè aquest segueixi les seves ordres. L'ínfer, doncs, actuarà com a titella del bruixot maligne que l'ha embruixat, segrestant, matant o protegint algú o alguna cosa. Una manera de defensar-se dels ínfers és amb el foc, ja que temen tant la llum com l'escalfor. A la novel·la, J.K. Rowling no va voler dir quin és el sortilegi que permet crear-los, però segurament és un encanteri de màgia negra molt complicat.
Un ínfer no està viu, però ha estat embruixat per actuar com una marioneta de la bruixa o mag; això es manifesta com una boirina blanca en els ulls del cadàver controlat. No poden pensar per si mateixos: són creats per realitzar un deure específic assignat pel mag tenebrós que els comanda, i com es veu en els ínfers que cuiden l'horricreu de Voldemort en la cova al costat del mar, romanen inactius fins que es pugui dur a terme la seva tasca. Aquesta tasca és després duta a terme sense pensar-ho, produeixi o no cap resultat. És difícil danyar als ínfers amb màgia; no obstant això, poden ser repel·lits pel foc o qualsevol altra forma de calor o llum, ja que els Inferi en la cova de Voldemort mai van estar exposats a alguns d'aquests elements. Quan són derrotats, tornen al seu estat inactiu.
En llatí, la paraula inferius (plural: inferi) vol dir 'sota', comunament referint-se en plural 'els déus de l'Infern' (di inferi ) o els esperits de la mort. Inferius és una forma singular neutra d' inferior, un adjetiu comparatiu que significa 'més baix'.

## Referències

* 1 2 J.K. Rowling Harry Potter i el misteri del Príncep, p. 415
* 1 2 Lewis, Charlton T.; Short, Charles. «q.v., inferus, como sustantivo positivo I.B, como adjetivo comparativo II.A». A: Clarendon Press. Un diccionario de latín, 1879.
* ↑ Morfología de inferius per The Perseus Project
Viccionari
# Goldust

Dustin Patrick Runnels (11 d'abril de 1969 -), és un lluitador professional dels Estats Units, que treballa actualment a l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE), lluitant en la seva marca ECW sota el nom de Goldust. Runnels és fill de l'antic lluitador Dusty Rhodes i germà del també lluitador Cody Rhodes.

## Enllaços externs

* Perfil a WWE.com (anglès)
# Peter Møller

Peter Møller-Nielsen (Frederikshavn, 23 de març de 1972) és un exfutbolista danès, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

S'inicia a les files de l'Aalborg Boldspilklub (AaB), amb qui debuta en 1990 a la màxima categoria danesa. Eixe mateix any va ser convocat per la selecció sub-21 del seu país, amb qui marca 16 gols en 22 partits, incloent-hi la seua participació en els Jocs Olímpics de Barcelona 1992. El setembre del 1991 apareix en la selecció absoluta.
Durant quatre anys va ser el màxim golejador de l'Aalborg, així com de la competició danesa a les campanyes 91/92 i 92/93. Amb ofertes dels clubs punters del seu país, al juliol de 1993 fitxa pel FC Copenhaguen. Hi disputa un any al conjunt capitalí abans de ser cedit al FC Zurich suís.
La temporada competició 95/96 s'incorpora al Brøndby IF, amb qui guanya els campionats de 95/96 i 96/97, sent la referència ofensiva del conjunt. El 1997 marxa al PSV Eindhoven, però no té massa reeixida als Països Baixos. Tot i això, és inclòs dins el combinat danès que hi participa en el Mundial de 1998. Hi juga dos partits i marca davant Nigèria.
Passada la cita mundialista, recala al Reial Oviedo, de la primera divisió espanyola. Al club asturià roman una discreta temporada, i és cedit al Fulham FC londinenc i al Brøndby IF.
El 2001 retorna al FC Copenhaguen. Anota 36 gols en 124 partits, que contribueixen a imposar-se en dos campionats de lliga i un de Copa. La seua bona forma li val tornar a la selecció, on marca dos gols front Kazakhstan. Al desembre del 2005 es retira i es converteix en periodista esportiu a Danmarks Radio.

## Palmarès

* Lliga danesa: 1996, 1997, 2003 2004
* Copa danesa: 2004
* Royal League: 2005

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Savannah (Geòrgia)

Savannah és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens de l'est. 2009 tenia 134.669 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Savannah tenia 131.510 habitants, 51.375 habitatges, i 31.390 famílies. La densitat de població era de 679,4 habitants/km².
Dels 51.375 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,2% hi vivien parelles casades, en un 21,7% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 13,2% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 29.038 $ i la renda mediana per família de 36.410 $. Els homes tenien una renda mitjana de 28.545 $ mentre que les dones 22.309 $. La renda per capita de la població era de 16.921 $. Entorn del 17,7% de les famílies i el 21,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Savannah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Savannah». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Trofeu Pedal Antifeixista

Trofeu Pedal Antifeixista va ser una cursa ciclista per etapes celebrada a Catalunya l'abril de 1937, mesos després d'haver esclatat la Guerra Civil Espanyola.
La competició va ser organitzada pel Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya i el diari El Diluvio, el qual s'encarregà de la difusió i propaganda. També va comptar amb la participació del Socors Roig Internacional, al qual anaven destinats els beneficis de l'esdeveniment, i del Comitè Català pro Esport Popular. Aquesta competició prenia el relleu a la cursa celebrada entre Jaca i Barcelona, coneguda com "La Republicana" i que commemorava la Insurrecció de Jaca l'any 1930, cursa que s'havia celebrat el 1934, 1935 i 1936 gràcies també a l'impuls de El Diluvio.
El trofeu es va dividir en cinc etapes amb uns 700 km de recorregut total. La primera etapa s'inicià al poble de Peraltilla al Front d'Aragó el 14 d'abril, data de la proclamació de la Segona República Espanyola, i s'allargà fins a la ciutat de Lleida. La resta d'etapes culminaven consecutivament a les localitats de Tarragona, Manresa, Girona i finalment, al Parc de la Ciutadella de Barcelona.
El guanyador de la darrera etapa fou Josep Campamà Roca, encara que el vencedor absolut va ser el martorellenc Josep Fisas Tintoré.

## Referències

* 1 2 «El Trofeu Pedal Antifeixista, un oasi enmig de la Guerra». Público (diari espanyol). [Consulta: 16 abril 2023].
* 1 2 Padilla, Toni. «La cursa que recupera la memòria dels ciclistes antifeixistes del 1937», 13-04-2023. [Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ «Miguel Cored y "La Republicana", aq...» (en castellà), 13-04-2023. [Consulta: 16 abril 2023].
* ↑ «La Republicana, una clàssica ciclista dels anys 30 que reneix amb final a Manresa», 10-07-2019. [Consulta: 16 abril 2023].
* 1 2 «Guanyadors de la cursa ciclista Front d'Aragó-Barcelona (fotografia)». [Consulta: 16 abril 2023].

## Enllaços externs

* Recull de fotografies de la competició Europeana
# Hyperlophus translucidus

Hyperlophus translucidus és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 40-42.
* 15-16 radis tous a l'aleta dorsal i 19-22 a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigua salabrosa, pelàgic-nerític i de clima temperat (24°S-34°S, 150°E-156°E).

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: és un endemisme de l'est d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Miskiewicz, A.G., 1987. Taxonomy and ecology of fish larvae in Lake Macquarie and New South Wales coastal waters. University of New South Wales, Sydney. Tesi doctoral.
* ↑ Miskiewicz, A.G. i F.J. Neira, 1998. Clupeidae: herrings, sardines, shads, sprats. P. 38-53. A: F.J. Neira, A.G. Miskiewicz i T. Trnski (eds.). Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Telfusa (filla de Ladó)

Telfusa (en grec antic Τέλφουσα) va ser, a la mitologia grega, una nimfa filla del déu-riu Ladó.
Va donar nom a la ciutat de Telfusa a l'Arcàdia, segons diuen Pausànias i Esteve de Bizanci. Segons Cal·límac, Telfussea era un epítet que es donava a Dèmeter.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, XXV, 2
* ↑ Esteve de Bizanci. Ἐθνικά, s.v. Τέλφουσα
* ↑ Smith, William (ed.). «Telphusa». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 maig 2022].
# Cases de senyors de Vilassar de Mar

Les cases de senyors de Vilassar de Mar són dues cases del carrer Montserrat del municipi de Vilassar de Mar (Maresme) que formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es coneixen amb el nom de Can Roca i Can Nyol, o Can Nyol Gran, per diferenciar-lo de la casa homònima del carrer de Sant Josep.

## Descripció

Mostra de dues cases del centre de Vilassar que pertanyen a les anomenades "cases de senyors". Construïdes a mitjans i finals del segle xix, aquestes cases s'assemblen a la casa de cos típica de Vilassar: casa mitjanera, amb parets longitudinals de càrrega, d'estructura de bigam paral·lel a la façana i amb una porta ample d'arc escarser i una finestra al primer pis. Són de planta baixa i dos pisos.
La façana principal és ornamentada amb cornises motllurades, detalls florals de terra cuita, esgrafiats i algunes rajoles de color verd. La moderació en els ornaments i les proporcions dels elements constructius i formals són d'inspiració neoclàssica. La porta d'entrada, d'arc escarser, dona a un petit rebedor enrajolat tancat per un cancell de vidre a l'àcid, pel qual arriba la llum de l'eixida posterior. Les cases estan en molt bon estat.

## Història

Casa de la classe dominant de Vilassar, de la burgesia local. Era la gent que havia fet fortuna al mateix poble, sense haver de marxar a les Amèriques. Decidien aleshores construir una casa nova inspirada en el vell patró tipològic de la casa de cos, però amb elements més cultes i acadèmics dels manuals neoclàssics.

## Referències

* 1 2 3 «Cases de senyors de Vilassar de Mar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].
# Google App Engine

Google App Engine és un entorn de treball per a aplicacions web ubicada al núvol per a desenvolupar i allotjar aplicacions web en centres de dades de l'empresa Google. Les aplicacions s'executen en diversos servidors i la Google App Engine ofereix escalat automàtic de recursos quan l'aplicació així ho necessiti, per exemple quan augmenti la demanda. El servei de l'App Engine és gratuït fins a un llindar donat, i si se supera hi ha un cost incremental.

## Característiques

* Llenguatges de programació: Python, Java (i per extensió. Groovy, JRuby, Scala, Clojure), Go i PHP. Node.js també és disponible a l'entorn flexible. C# també està suportat.
* Els entorns de programació web en Python inclouen Django, CherryPy, Pyramid, Flask, web2py i webapp2.
* La base de dades integrada es Google Cloud Datastore és de tipus SQL.
* Quotes de servei gratuït :
| Servei | Límit per dia |
| Hores de programari Backend | 9 hores |
| Hores de programari Frontend | 28 hores |
| Emails | 100 (5000 admin) |
| Dades d'entrada | 1 GB |
| Dades de sortida | 1 GB |
| Dades emmagatzemades | 1 GB |
| Lectures de dades | 50.000 |
| Escriptures de dades | 20.000 |
| Esborrats de dades | 20.000 |
| Emmagatzematge d'arxius | 1 GB |
| Dades en registres | 1 GB |
| Dades emmagatzemades en API | 250 MB |
| Dades de reserca en API | 100 minuts |
| Dades d'emmagatzematge Blob | 5 GB |
| API XMPP enviat | 10.000 |
| Canals API | 100 canals |
| Sockets creats | 864.000 |
| Dades de Sockets enviats i rebuts | 20 GB/s |
| Crides API per dia | 657.084 |

## Vegeu també

* Altres entorns de treball al núvol : Amazon Web Services

## Referències

* ↑ «What is Google App Engine ? - Definition from WhatIs.com» (en anglès). SearchAWS, 28-06-2017.
* ↑ «What is Google App Engine?» (en anglès). https://www.lynda.com. Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: 28 juny 2017].
* ↑ «What is Google App Engine (GAE)? Webopedia Definition» (en anglès). http://www.webopedia.com.+[Consulta: 28 juny 2017].
# Piccoliïta

La piccoliïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom en honor dels col·leccionistes de minerals Gian Paolo Piccoli (1928–1996) i el seu fill Gian Carlo (n. 1953) per la seva contribució al coneixement de la mineralogia regional del Piemont.

## Característiques

La piccoliïta és un arsenat de fórmula química NaCaMn$^{3+}$₂(AsO₄)₂O(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5 a 5,5.
Els exemplars que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservats a les col·leccions del Museu d'Història Natural de la Universitat de Pisa (Itàlia), amb el número de catàleg: 19906, i al Museu de ciències naturals «F. Eusebio».

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de les mostres obtingudes a dos indrets de la província de Cuneo, al Piemont (Itàlia): la mina Valletta, a la localitat de Vallone della Valletta, i a la mina Montaldo, a Borgata Oberti. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Piccoliite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 juny 2021].