OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tamás Kádár

Tamás Kádár (Veszprém, 14 de març de 1990) és un futbolista professional hongarès, que juga actualment al Lech Poznań. Fa de defensa, i pot jugar tant de central com de lateral esquerre. Va debutar amb el Zalaegerszegi TE amb només 16 anys, i ha estat internacional amb Hongria en totes les categories des de la Sub-17. El 31 de maig de 2016 es va anunciar que el seleccionador Bernd Storck l'havia inclòs en l'equip definitiu d'Hongria per disputar l'Eurocopa 2016.

## Referències

* ↑ «Tamás Kádár». uefa.com. [Consulta: 22 desembre 2015].
* ↑ «Gera, Dzsudzsak and Kiraly lead Hungary at Euro 2016». Daily Mail, 31-05-2016. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Bernd Storck szövetségi kapitány kijelölte a magyar válogatott 23 fős Eb-keretét.» (en hongarès). Magyar Labdarugó Szövetség. [Consulta: 31 maig 2016].

## Enllaços externs

* Tamás Kádár: Fitxa a magyarfutball.hu
* Fitxa al web del Newcastle Arxivat 2009-10-04 a Wayback Machine.
* Dades estadístiques sobre Tamás Kádár a soccerbase.com
* Tamás Kádár: Fitxa a 90minut.pl
# Manfred Stader

Manfred Stader és un artista alemany de carrer especialitzat en el popular art de carrer en 3D. L'art de carrer 3D, també anomenat art anamòrfic o art en perspectiva d'un punt, és una tècnica molt antiga que permet a l'artista crear una fantàstica il·lusió de plasticitat quan veus les seves pintures des d'un angle específic i esdevé l'anamorfosi. És molt entretingut tant per als transeünts, que poden posar amb la pintura d'una manera força creativa i fer imatges, com per als usuaris d'Internet, on les imatges d'art de carrer en 3D gaudeixen d'una gran popularitat.
Els pintors de carrer, artistes de performance que creen les seves obres d'art directament a la vorera davant dels curiosos espectadors, tenen una llarga tradició i han rebut molts noms al llarg dels segles. A la Itàlia del segle XVI s'anomenaven I Madonnari, perquè molt sovint representaven la madona. Avui, els artistes de carrer poden guanyar un prestigiós títol de Mestre Madonnaro, tal com ja va fer Manfred Stader el 1985.
Crea pintures impressionants i divertides que fan girar el cap a la gent per a presentacions d'empreses, fires, institucions, festivals d'art i moltes altres ocasions, i conviden la creativitat de la gent al seu torn, fent-los interactuar amb les seves il·lusions òptiques.
Hi ha força geometria darrere de les il·lusions; si mireu algunes de les imatges de la galeria, veureu com de diferents es veuen les pintures des de qualsevol altra perspectiva que la prevista.

## Referències

* 1 2 3 4 «3D Street Painter Manfred Stader». [Consulta: 14 desembre 2022].
# Bruno Thiry

Bruno Thiry (Sankt-Vith, Bèlgica, 8 d'octubre de 1962) és un pilot de ral·lis belga actualment retirat que participava en el Campionat Mundial de Ral·lis i al Campionat d'Europa de Ral·lis. Va ser guanyador del Campionat d'Europa l'any 2003.
El seu copilot més habitual al llarg dels anys va ser el belga Stéphane Prévot.

## Trajectòria

Thiry s'inicia als ral·lis l'any 1981 amb un Simca Rallye 2, disputant durant els seus primers anys proves del Campionat de Bèlgica de Ral·lis i del Campionat d'Europa de Ral·lis, utilitzant diversos vehicles al llarg dels anys. L'any 1989 disputa per primera vegada un ral·li del Campionat Mundial de Ral·lis al pendre part del Ral·li Acròpolis de Grècia amb un Audi 90 Quattro.
Entre 1991 i 1993, com a pilot del equip Opel Team Belgium, disputa diverses proves puntuals del Campionat Mundial, compaginant amb actuacions dins del Campionat Europeu i el Campionat de Bèlgica.
L'any 1994 s'incorpora al equip oficial Ford, conduint un Ford Escort Cosworth. Aquell any finalitzaria en cinquena posició el campionat mundial, acabant en la tercera posició del podi al RAC Rally. Tant al 1995 com al 1996, encara a l'equip Ford, acabaria en sisena posició del Mundial, destacant dos tercers llocs al ral·li de San Remo i de Catalunya del 1996.
El 1997, Thiry retorna a la disputa del Campionat d'Europa, on guanya dues proves i acaba en tercera posició del campionat. L'any següent, 1998, Thiry tornaria al Mundial amb Ford on repetiria un tercer lloc al RAC Rally, canviant a Subaru al 1999, passant a conduir un Subaru Impreza WRC.
La temporada 2000, a bord d'un Citroën Xsara Kit Car, finalitza tercer del Campionat d'Europa, aconseguint la victòria en dos dels ral·lis. De nou retorna al Mundial l'any 2001 dins del equip oficial Skoda, conduint un Skoda Octavia WRC poc competitiu com ho demostra que tan sols va aconseguir vuitens llocs als ral·lis de Monte-Carlo, Xipre i Gal·les.
El 2002 i 2003 va conduir un Peugeot 206 WRC tant en proves del europeu com del mundial, aconseguint guanyar el Campionat d'Europa de Ral·lis l'any 2003 amb la victòria a cinc de les proves.
Per l'europeu de 2004, Thiry participa amb un Citroën C2 S1600, finalitzant en tercera posició del campionat. Aquesta seria la darrera temporada completa del pilot belga, doncs a partir del 2005 Thiry senzillament disputa ral·lis de forma puntual a mode de diversió, aconseguint, això si, la victòria al Ral·li Terre des Cardabelles Millau-Aveyron de 2006 amb un Mitsubishi Lancer Evo VIII.

## Enllaços externs

* Perfil a ewrc-results
# Merla collroja

La merla collroja (Turdus rufitorques) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el bosc mixte, selva pluvial i pastures de les muntanyes de l'estat mexicà de Chiapas, Guatemala, El Salvador i el centre d'Hondures.

## Referències

* ↑ «Merla collroja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Cantó de Saint-Paul-1

El cantó de Saint-Paul-1 és un cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa a l'oceà Índic. Correspon a una fracció de la comuna de Saint-Paul.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| Des del 2008 | Jean-Marc Bénard | |

## Referències

* ↑ «Trombinoscope - Département de La Réunion». [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ «La commune de Saint-Paul». [Consulta: 16 juliol 2022].

## Vegeu també

* Comunes de l'illa de la Reunió
* Consell General de l'illa de la Reunió
# Tamás Fejér

Tamás Fejér (Pécs, 29 de desembre de 1920 - Budapest, 27 de juny de 2006) va ser un director de cinema hongarès. He dirigit 28 pel·lícules entre 1937 i 1988.

## Carrera

Fejér va arribar al cinema sense formació formal. Va aprende de manera autodidacta les habilitats bàsiques i va fer uns quants curtmetratges amateurs a finals dels anys trenta. El 1943 va publicar un llibre sobre teoria del cinema. Des de 1945 va participar en diverses produccions per cinema i televisió, fins al 1955 fou ajudant de direcció i des d'aleshores va dirigir alguns curts i llargmetratges. Va debutar com a director de llargmetratge el 1959 amb Bogáncs i en els anys següents es va orientar cap el cinema infantil i juvenil. El 1962, després de la reorganització de la indústria cinematogràfica hongaresa, va esdevenir cap de Filmstudio II.
La seva pel·lícula de 1980 Veszélyes játékok, una coproducció entre Hongria i la RDA, va ser la seva única obra que no es va produir exclusivament al seu país. A més del treball cinematogràfic, Fejér també va treballar com a professor a l'Acadèmia de Drama i Cinema de Budapest.

## Filmografia

* A nő és a gép (1937)
* Az ipar újra él! (1947)
* Magyar gépipar és kohászat (1947)
* Operettalbum (1953)
* Nem igaz (1955)
* Emlékalbum (1955)
* Dandin György, avagy a megcsúfolt férj (1955)
* Eger (1956)
* Törődj munkatársaiddal! (1957)
* Komikusok albuma (1957)
* Bogáncs (1958)
* Szerelemcsütörtök (1959)
* Az arc nélküli város (1960)
* Jó utat, autóbusz! (1961)
* Kertes házak utcája (1962)
* Miért rosszak a magyar filmek? (1964)
* Patyolat akció (1965)
* A férfi egészen más (1966)
* Horgászvizeken (1967)
* A beszélő köntös (1969)
* Hekus lettem (1972)
* Az idő ablakai (1969)
* Ballagó idő (1975)
* A királylány zsámolya (1976)
* Veszélyes játékok (1980)
* Csere Rudi (1988)

## Nominacions i premis

Fejér va ser nominat a la Palma d'Or al 16è Festival Internacional de Cinema de Canes de 1963 per Kertes házak utcája. Fejér va rebre el premi a la seva trajectòria a la Setmana del Cinema Hongarès l'any 2000.

## Referències

* ↑ «Tamás Fejér». Film Portal. [Consulta: 21 octubre 2020].
* ↑ John Cunningham: Hungarian cinema: from coffee house to multiplex. Wallflower Press, London 2004, S. 96.
* ↑ «Official Selection 1963: All the Selection». festival-cannes.fr. Arxivat de l'original el 26 desembre 2013.

## Bibliografia

* Tamás Fejér. A: Ingelore König, Dieter Wiedemann, Lothar Wolf (Hrsg.): Zwischen Marx und Muck. DEFA-Filme für Kinder. Henschel, Berlin 1996, ISBN 3-89487-234-9, S. 427.
# John Carlovitz Ames

John Carlovitz Ames (Bristol, Comtat d'Avon, 8 de gener de 1860 - Torquay, 21 de juliol de 1924) fou un pianista i compositor anglès.
Cursà els estudis de Música en la Universitat d'Edimburg i després els amplià al Conservatori de Stuttgart i a Dresden sota la direcció de Wüllner. Notable pianista, la seva obra de compositor compren l'òpera The Last Inca; dos concerts per a piano, un altre per a violí; música d'escena per als drames Richard II i Bonnie Dundee; diverses obres corals, i alguna música de cambra.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana. (en castellà). apèndix I. Madrid: Espasa-Calpe, cop. 1930-1933, p. 510. ISBN 84-239-4579-0.
# Manfred Stohl

Manfred Stohl (nascut el 7 de juliol de 1972 a Viena) és un pilot de ral·lis austríac que participa en el Campionat Mundial de Ral·lis.
Va debutar al Campionat Mundial de Ral·lis al ral·li de Costa d'Ivori amb un Audi l'any 1991. L'any 2000 guanyà el Campionat Mundial de Ral·lis de producció amb un Mitsubishi Lancer Evolution VI. L'any 2006 va córrer amb un Peugeot 307 de l'equip privat OMV. Actualment participa amb un Citroën Xsara de l'equip privat Kronos.
# Lorentzen

Lorentzen (en alsacià Loränze) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 265 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de l'Alsace Bossue.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 315 | 334 | 278 | 290 | 281 | 265 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Christian Weinstein | |
| 1995- | Pierre Rauscher | |
# Merla d'Abissínia

La merla d'Abissínia (Turdus abyssinicus) és un ocell de la família dels túrdids (Turdidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i vegetació de ribera de Sudan del Sud, Etiòpia i Eritrea i cap al sud, a través d'Uganda, oest i centre de Kenya, nord-est i est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi i nord, oest i centre de Tanzània fins al nord-est de Zàmbia i nord de Malawi.
* ↑ «Merla d'Abissínia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Carlos Ruiz Herrero

Carlos Ruiz Herrero, conegut futbolísticament com a Carlos, (Bilbao, 7 de juny de 1948) és un exfutbolista basc de les dècades de 1970 i 1980.

## Trajectòria

Format a la SD Begoña i al CD Getxo, l'any 1970 ingressà al primer equip de l'Athletic Club. Al club de Bilbao jugà durant 11 temporades a primera divisió, disputant un total de 213 partits i marcant 81 gols. Guanyà una Copa l'any 1973 i fou pitxitxi a la lliga la temporada 1974-75 amb 19 gols marcats. L'any 1981 fitxà pel RCD Espanyol, club on jugà la seva darrera temporada en actiu, disputant 21 partits de lliga en els quals marcà 2 gols. No arribà a ser internacional amb la selecció espanyola absoluta, però si ho fou amb la sots 21 en un partit enfront Iugoslàvia disputat a l'Estadi Manuel Martínez Valero d'Elx.

## Referències

* ↑ «Carlos». Athletic Club. [Consulta: 20 juliol 2013].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Súľov-Hradná

Súľov-Hradná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. El 2023 tenia 1.002 habitants.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities» (en anglès), 12 abril 2024. [Consulta: 22 juny 2024].
# John Henry (folklore)

John Henry (c. 1840 – c. 1870), conegut popularment com a John Henry, the steel driving man «John Henry, el ferroviari»), és un heroi afroamericà que ha estat el tema central de nombroses cançons, històries, pel·lícules i novel·les en el folklore estatunidenc. Igual que altres herois folklòrics com Paul Bunyan, Pecos Bill o Iron John, John Henry ha servit de manera mítica com a representació d'un grup particular de la classe treballadora del segle xix.
Segons la llegenda, John Henry fou un home afroamericà de gran força física que treballava en la construcció de la via fèrria durant l'expansió cap a l'oest de la frontera estatunidenca en l'època de la postguerra civil. Amb el seu gran mall i immensa força, fixava els claus dels raïls i rompia les roques per a la construcció dels túnels. Un dia, el cap de la companyia va arribar amb un martell de vapor que amenaçava amb deixar-lo a ell i als seus companys sense feina. John Henry va reptar al seu cap a una carrera: si aconseguia fixar els claus de les vies més ràpid que la màquina, els llocs de treball es conservarien. John Henry va aconseguir guanyar la prova, però havia fet un esforç tan gran que va morir de seguit. Aleshores va néixer la llegenda de John Henry: l'home que va vèncer la màquina, com també el ferroviari que es va sacrificar pels seus companys.
En les descripcions modernes de la seva persona, és representat martellejant claus de ferrocarril amb una maça. En les antigues, se'l representa preparant clots per a col·locar explosius com a part del procés d'excavació dels túnels ferroviaris.

## Llegat

En gairebé totes les versions de la història, John Henry és un home afroamericà que serveix com a heroi per a tota la classe treballadora estatunidenca, representant la seva marginació al començament dels canvis produïts pel naixement de l'edat contemporània. Encara que el personatge hagi o no estat basat en una persona real, John Henry s'ha convertit en un símbol de la classe obrera. La seva història il·lustra la lluita en contra dels processos tecnològics, ja prou evidents al segle xix. Alguns advocats laboralistes interpreten la llegenda explicant que fins i tot els obrers més hàbils del seu temps són marginats quan les grans empreses per les quals treballen s'interessen més per la producció i el benefici econòmic que per les salut i la qualitat de vida dels seus empleats. Tot i que John Henry va demostrar, i es va demostrar a si mateix, ser millor que la màquina, va treballar fins a la mort i, al final, va ser reemplaçat.

## Referències

* ↑ "John Henry, Present at the Creation", Stephen Wade, NPR, 2 de setembre 2002; visto 2 d'agost 2013 (inglés)
* ↑ Cohen, Norm. Long steel rail: the railroad in American folksong (en anglès). Urbana: University of Illinois Press, 2000. ISBN 0-252-06881-5.
* ↑ Botkin, B.A., Treasury of American folklore: Stories, ballads, and traditions of the people, Crown Publishers, 1944, p. 230-240, visot 3 d'agost 2013 (inglés)
* ↑ «John Henry - The Story - Lewis Tunnel» (en anglès). Ibiblio.org, 13-07-2006. [Consulta: 20 juliol 2010].
# MTU Aero Engines

MTU Aero Engines (originalment BMW Flugmotorenbau i posteriorment MAN Turbo) és una empresa alemanya que cotitza a l'índex MDAX i se centra en el disseny i la producció d'elements de propulsió aeronàutica.
Duu a terme part de la seva feina en consorcis, fet que li permet participar en projectes clau del món aeronàutic i aeroespacial. Entre els productes que fabrica, hi ha els motors de reacció dels Panavia Tornado i els Eurofighter Typhoon, les turbohèlices que porta l'Airbus A400M i el motor MTR 390 de l'Eurocopter Tiger.

## Referències

* ↑ «The 1950's and 60's» (en anglès). MTU Aero Engines. Arxivat de l'original el 18 de gener 2017. [Consulta: 13 gener 2017].
# Vocal semioberta posterior no arrodonida

La vocal semioberta posterior no arrodonida és un fonema que es representa com a [ʌ] a l'AFI i que està present en llengües com l'anglès o el coreà, entre d'altres. En algunes llengües apareix com a variant dialectal de la vocal quasioberta central.

## Característiques

* És una vocal perquè no hi ha interrupció en el pas de l'aire
* La seva articulació és posterior, ja que la llengua es mou cap a la part del darrere del paladar
* És una vocal no arrodonida perquè els llavis s'obren en arricular-la

## En català

* En català es troba com a realització de a àtona final en el Solsonès.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Molí d'oli Vilamolat

El Molí d'oli Vilamolat és una construcció a Vilamolat de Mur, al municipi de Castell de Mur (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

S'hi conserven les restes de la maquinària d'un molí d'oli.

## Història

Informació presa del model de fitxa F30 emplenat pels Agents Rurals (2015). Alta IPAC: Juliol 2016

## Referències

* 1 2 «Molí d'oli Vilamolat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2017].
# Carlo Buscaglia

Carlo Buscaglia (Balocco, Província de Vercelli, Itàlia, 9 de febrer de 1909 - Torí, Itàlia, 15 d'agost de 1981) fou un futbolista italià, que jugava com a migcampista.

## Trajectòria

Va ser un dels primers ídols de l'afició napolitana. Tot i que jugava com a migcampista, estava disponible per jugar en totes les posicions, i fins i tot va substituir Giuseppe Cavanna a la porteria, quan el porter es va fracturar la clavícula. Després de 259 presències i 40 gols amb la samarreta del Napoli, va fitxar per la Juventus de Torí. Va acabar la seva carrera en el Savona (encara que algunes fonts atribueixen la militància en el club ligur a l'homònim Pietro Buscaglia).

## Referències

* ↑ Carratelli, Mimmo. Gianni Marchesini Editore. La grande Storia del Napoli (en italià), p. 53. ISBN 978-88-88225-19-7.
* ↑ «Napoli Player Statistics». ClubAngloNapulitano. Arxivat de l'original el 2016-12-31. [Consulta: 22 desembre 2019].
* ↑ Editore Savona Sport Diffusione. Storia del Savona FBC 1907 - 1993, 86º anno della fondazione, (en italià), p. 187.

## Enllaços externs

* Fitxa a enciclopediadelcalcio.it
# Teresa Morejón Ferrera

Teresa Morejón Ferrera (El Negrito, Yoro, Hondures, 20 d'octubre de 1860 – 4 February 1929, San Pedro Sula, Cortés, Hondures) va ser una poeta hondurenya i la primera dama d'aquest país entre els anys 1883 i 1891. També és coneguda pel seu nom de casada, Teresa Morejón de Bográn i pel seu sobrenom la alondra de Chalguapa.

## Vida

Filla de Jose Antonio Morejon i de Faustina Ferrera, va néixer a Chalguapa, una hisenda a prop del municipi de El Negrito, a Yoro. A Santa Bárbara, va fer-se amiga de Josefa Carrasco, una altra poeta de la seva generació. Va ser al seu pare, de qui ja era amiga, a qui li va dedicar un dels seus primers poemes, datat l'any 1876.
El juny de 1878 es va casar amb el general Luis Bográn Barahona, que cinc anys més tard es convertiria en el president d'Hondures. Ocuparia el càrrec fins a l'any 1891. Va donar llum a cinc fills: Gertrudis, Concepción, Josefa Hilaria, Luis, Antonio i Román. L'any 1914 es traslladà a San Pedro Sula, en ser nomenat Superintendent del Ferrocarril Nacional el seu fill Antonia. Va ser allà on va morir el 4 de febrer de 1929.

## Obra i reconeixement

Dins del moviment del romanticisme, es considera que el seu paper en la literatura hondurenya del segle xix va ser notable i imprescindible. Formà part de la primera fornada de poetesses hondurenyes.
En honor seu, l'escola de Los Naranjos, a Santa Cruz de Yojoa (Hondures), porta el seu nom.

## Referències

* 1 2 «FamilySearch.org». [Consulta: 19 setembre 2021].
* 1 2 3 Gonzalez, Jose. «Teresa Morejón de Bográn: La alondra de Chalguapa», 16-12-2011. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ Linda María Ordóñez. «Las primeras mujeres que hicieron literatura en Honduras» (en castellà). Casi literal, 15-11-2018. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Poesía Hondureña timeline.» (en castellà). [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Literatura femenina, una mirada en memoria a Clementina Suárez» (en castellà), 15-12-2018. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Teresa Morejon de Bogran - Santa Cruz de Yojoa - Tiching» (en castellà). [Consulta: 19 setembre 2021].

## Bibliografia complementària

* Biografía del matrimonio Bográn--Morejón: Biografía de Dña. Teresa Morejón de Bográn, Rubén Antúnez Castillo, Editora Nacional, 1967.
# John Henry Mackay

John Henry Mackay (Greenock, Escòcia; 6 de febrer de 1864 - Berlín, Alemanya; 16 de maig de 1933), va ser un escriptor i pensador anarcoindividualista.

## Enllaços externs

* T.A. Riley, L'anarquisme de Nova Anglaterra a AlemanyaArxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. (anglès)
* Arxiu de John Henry Mackay a l'Institut d'Història Social d'Amsterdam
# MTP

MTP té els següents significats:
* Moviment per la Tolerància i el Progrés, partit polític de Burkina Faso
* Movimiento Todos por la Patria, partit polític de l'Argentina
* Modus tollendo ponens, regla d'inferència de la lògica proposicional
* Multi-Terrain Pattern, patró digital de camuflatge militar desenvolupat per l'exèrcit britànic
# Bostríquids

Els bostríquids (Bostrichidae) són una família de coleòpters polífags amb 90 gèneres i 570 espècies, moltes de les quals són xilòfagues, perforen la fusta, cosa que pot ocasionar danys en arbres o fusta posada en obra.

## Taxonomia

Els bostríquids inclouen les subfamílies següents:
* Subfamília Dysidinae Lesne, 1921
* Subfamília Polycaoninae Lesne, 1896
* Subfamília Bostrichinae Latreille, 1802
* Subfamília Psoinae Blanchard, 1851
* Subfamília Dinoderinae Thomson, 1863
* Subfamília Lyctinae Billberg, 1820 - considerada a vegades com una família independent (Lyctidae).
* Subfamília Euderiinae Lesne, 1934

## Referències

* 1 2 Lawrence, J. F. & Newton, A. F., Jr. 1995. Families and subfamilies of Coleoptera (with selectes genera, notes, references and data on family-group names). In: Pakaluk y Slipinski (Eds.). Biology, phylogeny and classification of Coleoptera: Papers celebrating the 80th birthday of Roy A. Crowson. Muzeum i Instytut Zoologii PAN, Warszawa. Pp. 779-1006. ISBN 83-85192-34-4
* ↑ Slipinski S.A., Leschen R.A.B., Lawrence J.F. 2011. Order Coleoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang Z.-Q. (ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness. Zootaxa 3148: 203–208, 2011
* ↑ Bouchard, P. et al.2011. Family-group names in Coleoptera (Insecta). ZooKeys 88: 1.