OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Geodiversitat

La geodiversitat és el conjunt de la varietat o diversitat geològica d'una regió o territori, tenint en compte elements com estructures sedimentàries o tectòniques, materials, com roques, fòssils o sòls, i incloent-hi els trets geomorfològics del relleu i els recursos naturals energètics i hídrics. La seva magnitud depèn de la freqüència i distribució d'aquests elements i del registre de la història geològica regional.
La geodiversitat d'una zona és el reflex de la seva història geològica, el resultat de milions d'anys de processos i esdeveniments geològics, tals com la sedimentació, deformació tectònica, plutonisme, metamorfisme, vulcanisme, transgressions i regressions marines, diagènesi, erosió, etc., que queden registrats físicament a les roques. Pot ser quantificada, ja que està formada per elements geològics, que es mostren en afloraments o formes del relleu amb límits finits, mesurables, permetent estimar la seva freqüència, distribució i fer comparacions entre diferents regions. No es distribueix ni s'estudia arreu del planeta de manera homogènia; la identificació de punts crítics de geodiversitat pot ser indicativa no sols de la seva distribució, sinó també d'iniciatives de geoconservació; en aquest sentit, val la pena destacar que la biodiversitat d'un ecosistema es deu, en part, a la geologia subjacent.

## Vegeu també

* Patrimoni natural.

## Referències

* ↑ «Conceptes generals: Patrimoni Geològic i Geodiversitat». Departament de Territori i Sostenibilitat, Medi Ambient i Sostenibilitat. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 23 octubre 2015].
* 1 2 Carcavilla, L.; Durán, J. J. i López-Martínez, J. (2008). «Geodiversidad: concepto y relación con el patrimonio geológico». Geo-Temas, 10: 1299-1303
* 1 2 «Geodiversidad». Instituto Geológico y Minero. [Consulta: 2 juliol 2015].
* ↑ Benito-Calvo, A.; Pérez-González, A.; Magri, O. i Meza, P. (2009) «Assessing regional geodiversity: the Iberian Peninsula».
* ↑ Gray, 2004, p. 347-366.

## Bibliografia

* Gray, Murray. Geodiversity: Valuing and Conserving Abiotic Nature. John Wiley & Sons, 2004. ISBN 9780470090817.
# La Berlière

La Berlière és un municipi francès situat al departament de les Ardenes i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 46 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de La Berlière era de 46 persones. Hi havia 16 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 19 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 27 eren cases i 1 era un apartament. Dels 19 habitatges principals, 11 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 7 en tenien quatre i 12 en tenien cinc o més. 16 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 7 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de La Berlière el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 30 persones, 16 eren actives i 14 eren inactives. De les 16 persones actives 13 estaven ocupades (10 homes i 3 dones) i 3 estaven aturades (3 dones i 3 dones). De les 14 persones inactives 4 estaven jubilades i 10 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a La Berlière hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de La Berlière a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de La Berlière a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Irma (cràter)

Irma és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 9,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim finès, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Irma». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Santo Stefano in Aspromonte

Santo Stefano in Aspromonte és un comune (municipi) de la Ciutat metropolitana de Reggio de Calàbria, a la regió italiana de Calàbria, situat a uns 110 km al sud-oest de Catanzaro i a uns 12 km al nord-est de Reggio de Calàbria. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.267 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 31 gener 2020].
# Oval

* Per als circuits de curses de traçat ovalat, vegeu Oval (automobilisme).
Un oval, en geometria, és una corba tancada plana que s'assembla a una forma ovoide o el·líptica. A diferència d'altres corbes, el terme oval no està definit clarament i hi ha diverses corbes que són anomenades ovals. Totes tenen en comú els trets següents:
* la seva forma no s'aparta gaire de la d'una circumferència o una el·lipse,
* solen tenir un o dos eixos de simetria i
* són corbes planes diferenciables (textura suau), simples (no s'intersequen), convexes i tancades.
La paraula ovoïdal fa referència a la característica d'oval.
Es mostren dos exemples d'ovals a la dreta: un semicercle vinculat a mitja el·lipse i dos semicercles connectats mitjançant dos segments. Hi ha altres corbes similars.

## Rectangle arrodonit

Una altra forma ovalada és l'anomenada rectangle arrodonit, encara que no és un veritable oval. Les pistes d'atletisme s'acostumen a anomenar ovals, tot i que són rectangles arrodonits.

## Vegeu també

* Oval de Cassini
* Corba el·líptica
* Superel·lipse

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.139. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 6 desembre 2014].
Viccionari
# Sejakpur

Sejakpur fou un petit estat tributari protegit a l'agència de Kathiawar, prant de Jhalawar, presidència de Bombai. Estava format per quatre pobles amb tres propietaris tributaris. La superfície era de 75 km² i la població el 1881 de 1.731 habitants. Els ingressos s'estimaven en 532 lliures i pagava un tribut de 31 lliures al govern britànic i de poc més d'onze lliures al nawab de Junagarh.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Qala Phusa

Qala Phusa (en aimara qala pedra, phusa siku, també escrit Khala Phusa) o Q'ululu (de l'aimara semental de llama, alpaca o vicuña, Castellanitzat Cololo) és una muntanya de 5.465 msnm de la serralada d'Apolobamba, a Bolívia. Es troba al Departament de La Paz, al sud-oest del Waracha i al sud-est del Jach'a Waracha.

## Referències

* ↑ Radio San Gabriel, "Instituto Radiofonico de Promoción Aymara" (IRPA) 1993, Republicat per Instituto de las Lenguas y Literaturas Andinas-Amazónicas (ILLLA-A) 2011, Transcripció del Vocabulari de la Llengua Aimara, P. Ludovico Bertonio, 1612
* ↑ Teodoro Marka M., Nociones Basicas de Lengua Aymara
* ↑ «Diccionario Bilingüe, Castellano - Aymara, 2002». Félix Layme Pairumani. Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 4 novembre 2015]. (veure: Padrillos)
* ↑ John Biggar, The Andes - A Guide for Climbers
* ↑ BIGM map 1:100,000 3041 Pelechuco
* ↑ «Pelechuco». ine.gob.bo. Arxivat de l'original el 7 desembre 2014. [Consulta: 1r setembre 2014]. (unnamed)
# Lighthouse X

Lighthouse X (pronunciat Lighthouse Ten) és un grup de pop danès format pel Søren Bregendal (30 de maig del 1983), en Johannes Nymark (30 de juliol del 1986) i el Martin Skriver (30 de novembre del 1986).
Són coneguts internacionalment per haver participat en el Festival d'Eurovisió l'any 2016 en representació del seu país, Dinamarca. El grup diu donar suport als infants i joves amb dificultats cooperant amb organitzacions com "Børnehjertefonden", "Julemærkefonden" i "Børn, Unge og Sorg".

## Referències

* ↑ http://herognu.dk/kendte/eurovision-johannes-nymark-pa-scenen-for-italien/ Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.eurovision.tv/page/history/year/participant-profile/?song=33683
# L'Estrada (Toralla)

L'Estrada és una partida del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
Està situada al sud-est de Toralla, al nord de lo Racó de Miquel i a llevant de lo Planell, a la dreta de la llau de Mascarell i al sud de la Carretera de Toralla ja a prop del poble.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Isabel Moll Blanes

Isabel Moll Blanes (Capdepera, Mallorca, 1938). Historiadora.
Llicenciada en ciències polítiques per la Universitat Complutense de Madrid (1970), s'hi doctorà amb la tesi "La economía y la sociedad en Mallorca durante la segunda mitad del siglo XVIII. La Sociedad Económica de Amigos del País" (1975). Des del 1972 és professora de la Universitat de les Illes Balears i a partir de 2001 catedràtica d'història contemporània. La seva tasca investigadora s'ha centrat en la demografia històrica i la història agrària moderna i contemporània de Mallorca. També ha estudiat la premsa illenca del s. XIX i la història d'institucions mallorquines com ara la Universitat de Mallorca o la Societat Econòmica Mallorquina d'Amics del País. Ha col·laborat en diferents revistes especialitzades, en les quals ha publicat la major part dels seus treballs: Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana, Comunicació, Estudis Baleàrics, Fontes Rerum Balearium, Mayurqa, Randa i Revista de Trabajo, entre d'altres.

## Treball de recerca històrica

Entre els seus treballs destaquen: “El Obrero Balear: un periódico de provincias”, Estudios de información (1969); “La política agraria de la Sociedad mallorquina de Amigos del País (1778-1802)”, BCCIN (1973); “Noticia del Semanario Económico (1779-1820)”, Mayurqa (1977-78); La pagesia mallorquina al segle xviii i primera meitat del segle xix (1979); “Estructura agraria mallorquina del siglo XVIII: intento de aproximación”, "La economía agraria en la historia de España" (1979); “La Gran Compañía de Comercio Mallorquina (1784-1802)”, BSAL (1979); “Senyors i pagesos a Mallorca (1718-1860/70)”, Estudis d'Història Agrària (1979); “El periodismo integrista: El Áncora, Palma 1880-1900”, Mayurqa (1979-80); “Les crisis de subsistència a Mallorca: metodologia per al seu estudi”, Estudis de prehistòria, història de Mayurqa i d'història de Mallorca dedicats a Guillem Rosselló Bordoy (1982); “La crisi de la Universitat de Mallorca”, Estudis Baleàrics (1983); "El archivo de la Sociedad Económica de Amigos del País" (1983); Cronologia de les crisis demogràfiques a Mallorca. Segles XVIII-XIX (1983); La vida quotidiana dins la perspectiva històrica (1983); “Canvis i permanència de les institucions senyorials a Mallorca durant el segle xix”, Terra, treball i propietat. Classes agràries i règim senyorial als Països Catalans (1986); “Els circuits de la terra (Mallorca 1768-1814)”, Randa (1990); La població i la propietat de la terra en el municipi de Santanyí (1868-1920) (1992); “Supresión de la autonomía mallorquina”, El centralismo borbónico contra la Corona de Aragón; “Historia 16”, 17. També ha coordinat l'edició de l'obra de l'arxiduc Lluís Salvador d'Àustria Die Balearen in Wort und Bild geschildert (1980-93) i el volum "La Mediterrània. Antropologia i història" (1991).

## Referències

* ↑ «Moll Blanes, Isabel». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 98. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Isabel Moll Blanes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Satchelliella narsanica

Satchelliella narsanica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba al Caucas rus.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Parapodi

Els parapodis (del grec para, més enllà o al costat + podia, peus) són projeccions laterals, parelles i no articulades, que sobresurten dels cossos de dos grups diferents d'invertebrats, que són principalment marins. Aquestes estructures són característiques dels poliquets, i de nombrosos clades de cargols i llimacs marins.
# Seagate Technology

Seagate (NASDAQ: STX ) és un important fabricant estatunidenc de discs durs, fundada el 1979 i amb seu a Scotts Valley, Califòrnia. La companyia està registrada a les Illes Caiman. Els seus discs durs són emprats en una gran varietat de computadores, des de servidors, equips d'escriptori i portàtils fins i tot en altres dispositius de consum com PVRs, la consola Xbox de Microsoft i la línia Creative Zen de reproductors d'àudio digital. Seagate és el major fabricant de discs durs per a computadores del món i el fabricant independent més antic que segueix en el negoci.

## Fundació com a Shugart Technology

Seagate Technology (llavors anomenada Shugart Tecnologia) es va constituir l'1 de novembre 1978 i les operacions van començar amb els cofundadors Al Shugart, Tom Mitchell, Doug Mahon, Finis Conner i Syed Iftikar a l'octubre de 1979. La companyia es va desenvolupar quan Conner es va acostar a Shugart amb la idea d'iniciar una nova empresa per desenvolupar unitats de discs durs de 5,25 polzades, que Conner va predir que seria un boom econòmic en el mercat de discs durs. El nom va ser canviat per Seagate Technology per evitar una demanda subsidiària de Xerox Shugart Associates (També fundada per Shugart).

## Història primerenca i l'era Tom Mitchell

El primer producte de la companyia, el 5-megabyte ST-506, va ser llançat en 1980. Va ser el primer disc dur per encaixar amb la forma de 5,25 polzades de Shugart "mini-floppy" drive. El disc dur, que utilitza una codificació de la modulació de freqüència modificada (MFM), va ser un èxit, i va ser alliberat més tard en una versió de 10 megabytes, la ST-412. Amb això Seagate va assegurar-se un contracte com un important proveïdor d'equips originals per al fabricant IBM amb el primer ordinador personal que contenia un disc dur.
Els grans volums d'unitats venudes a IBM, el proveïdor dominant dels ordinadors, van augmentar el creixement inicial de Seagate. En el seu primer any, Seagate va enviar 10 milions d'unitats als consumidors. Abans de 1983, la companyia va vendre més de 200.000 unitats amb uns ingressos de 110 milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 3 4 Seagate Technology – Corporate Profile
* ↑ Seagate Technology Prospectus, September 24, 1981, p.4
* ↑ «Oral History of Syed Iftikar» p. 17. Computer History Museum, 09-03-2013.
* ↑ Rex Farrance. «Timeline: 50 Years of Hard Drives». PC World, 13-09-2006. Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2013. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «Seagate ST-506». Computer History Museum. Arxivat de l'original el 2 de juliol 2013. [Consulta: 7 octubre 2013].
* ↑ «ST-506 / ST-412 Interface». PC Guide, 17-04-2001. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ Jadtecnic «Seagate Technology(STX)– NASDAQ». investorsbuz.com, 27-08-2016 [Consulta: 22 setembre 2016].
# Puigterrà

El Puigterrà, indret conegut també amb el nom del castell que sembla hi havia estat construït, és un turó ubicat al centre de Manresa a 281 m.
En el segle xvii i anteriors hi havia una església dedicada a la Verge del Bon Succés que era visitada freqüentment pels manresans, en especial el segon diumenge després de la Pasqua de Resurrecció i Pentecostes en què tenia lloc una festa o aplec.
L'any 1761 l'Ajuntament acordà comprar un part de terreny, per construir-hi un magatzem o dipòsit de pólvora sobrant de la venda al detall. El 1822 s'hi va construir un fortí amb alguns canons per a la defensa de la ciutat. I en el 1834 es va millorar la fortificació amb bones parets, parapets, fossat i troneres, anomenant-se Fort de Santa Isabel.
Finalment, el 31 de desembre de 1862, el Governador Civil de la província va cedir a l'Ajuntament el castell i torre de Puigterrà amb la condició de conservar-lo.
En la revolució de l'any 1868 es traslladà la Verge a la capella dels infants, quedant tot el terreny en propietat de l'Ajuntament. Durant la Guerra dels Carlins es va fer servir per a la defensa de la ciutat. El 7 d'octubre de 1880 el Capità General del Districte va disposar en tornar el castell a l'Ajuntament de la ciutat. Abans de la guerra civil del 36 encara es podia veure el castell en runes. Avui només queden les restes del que era una paret del castell.
Per la guerra civil fou considerat el lloc més indicat per a la construcció d'un refugi. En el seu interior s'hi va obrir una xarxa de galeries comunicades entre elles. Les obres van començar, tant per la banda del carrer de Circumval·lació com per la del carrer del Sol, per cinc boques diferents i el tipus de terreny obligà a fer-hi servir explosius.
L'any 1936 s'hi començà a muntar el centre emissor del castell de Puigterrà, que entrà en servei l'abril del 1937. Els estudis van romandre a l'Ateneu fins al 1952, quan es traslladaren a La Plana de l'Om.

## Referències

* ↑ Noticiero-Guía - Joaquim Sarret i Arbós, 1955
# Lasiocampoïdeus

Els lasiocampoïdeus (Lasiocampoidea) és una superfamília de de lepidòpters ditrisis amb una sola família, la dels lasiocàmpids (Lasiocampidae). Conté espècies que van des de petites a molt grans. Té una distribució mundial,
El grup està estretament relacionat amb Bombycoidea i, de vegades, s'han fusionat en un de sol.

## Cladograma

* Rhopalocera
* Papilionoidea
* Papilionidae
* Pieridae
* Riodinidae
* Lycaenidae
* Nymphalidae
* Hesperiidae
* Coeliadinae
* Euschemoninae
* Eudaminae
* Pyrginae
* Heteropterinae
* Trapezitinae
* Hesperiinae
* Hedylidae
* Geometroidea
* Drepanoidea
* Axiidae
* Callidulidae
* Noctuoidea
* Bombycoidea
* Lasiocampoidea
* Mimallonidae

## Referències

* Firefly Enciclopèdia d'Insectes i Aranyes, va editar per Christopher O'Toole, ISBN 1-55297-612-2, 2002

## Galeria

* Lasiocampa quercus còpula
* Dendrolimus pini

## Enllaços externs

* Animal Diversity Web: Lasiocampoidea (anglès)
# La Prêtresse de Carthage

La Prêtresse de Carthage és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 4 de febrer de 1910. Produïda per Gaumont, té una durada de 14 minuts.

## Repartiment

* Georges Wague
* Renée Carl
* Luitz-Morat

## Notes

* ↑ La Prêtresse de Carthage, bifi.fr
* ↑ La Prêtresse de Carthage a Il Cinema Ritrovato
# Imre Garaba

Imre Garaba (Vác, 29 de juliol de 1958) és un antic futbolista hongarès de la dècada de 1990 i entrenador.
Fou internacional amb la selecció d'Hongria, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1982 i la Copa del Món de futbol de 1986.
Va ser jugador de Budapest Honvéd, Stade Rennais FC i Charleroi.

## Referències

* ↑ Mamrud, Roberto. «Hungary - Record International Players». RSSSF. [Consulta: 3 setembre 2006].
* ↑ «Garaba, Imre». National Football Teams. [Consulta: 3 setembre 2006].
# Satchelliella mutua

Satchelliella mutua és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa, incloent-hi Alemanya, les illes Britàniques, França, Noruega, Finlàndia, els Països Baixos, Dinamarca, Bèlgica, Lituània, Polònia, Itàlia i Àustria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ DEpository: a Web repository of information about the Metazoa of Germany (anglès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Norwegian Journal of Entomology (anglès)
* ↑ New and Rare for Lithuania Insect Species Arxivat 2010-11-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Paraponera clavata

Paraponera clavata (del grec ponerina, "dolor") es una espècie de formiga, l'única espècie vivent del gènere Paraponera, de la tribi Parapojnerini y de la subfamília Paraponerinae.
Es coneix vulgarment com a formiga isula o formiga bala a l'Amazònia Peruana, com folofa a Panamà i com yanabe o conga a Colòmbia.
Habita en boscos plujosos de baixa altitud, des de la conca amazònica fins a la costa atlàntica de Costa Rica i Nicaragua.
El seu nom comú prové de la potent i poderosa picada, major que la de qualsevol altre himenòpter, a la qual comparen en ser disparats amb una bala. En algunes zones també se la coneix com a formiga 24 hores, per les 24 hores de dolor després d'una picada.

## Referències

* ↑ «Paraponera - AntCat» (en anglès). [Consulta: 30 novembre 2023].
# Cromaticitat

Cromaticitat és una especificació objectiva de la qualitat d'un color amb independència de la seva lluminositat o luminància.

## Descripció

Es defineix el diaframa de cromaticitat segons unes coordinades xy d'acord el model de color CIE 1931 XYZ.
El color blanc està definit en les coordinades x,y de cromaticitat amb (0.3127, 0.3290).

## Vegeu també

* Model de color CIE 1931 XYZ
* Luminància
* El·lipse de MacAdam

## Referències

* ↑ «CIE Color System» (en anglès). hyperphysics.phy-astr.gsu.edu. [Consulta: 13 febrer 2017].
* ↑ «Colorimetry - Color systems RGB and CIE XYZ» (en anglès). optique-ingenieur.org. [Consulta: 13 febrer 2017].
* ↑ «Luminància i cromaticitat» (en anglès). nasa.org. [Consulta: 13 febrer 2017].
# Quint Arri

Quint Arri (en llatí: Quintus Arrius), va ser un militar i polític romà del segle i aC.
Era pretor l'any 72 aC i va derrotar el cap dels esclaus Crixus i va matar a vint mil dels seus homes en el curs de la Tercera guerra servil. Però més endavant va ser derrotat per Espàrtac. L'any 71 aC va succeir a Verres com a propretor de Sicília, però va morir quan estava de camí a l'illa. Ciceró diu que era baix naixement i poc talent, però molt constant.
Quint Arri va tenir un fill, també de nom Quint Arri, que va ser candidat a cònsol l'any 52 aC infructuosament. Era amic íntim de Ciceró, però quan va ser exiliat, Ciceró es queixava amargament de la conducta poc solidària d'aquest Arri.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/368?rgn=full+text;view=image;q1=ArriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 353. ]