OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muscatine

Muscatine és una ciutat i seu del Comtat de Muscatine a l'estat d'Iowa dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2006 tenia 22.719 habitants. Segons el cens del 2000, Muscatine tenia 22.697 habitants, 8.923 habitatges, i 6.040 famílies. La densitat de població era de 520,4 habitants/km².
Dels 8.923 habitatges en un 33,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.122 $ i la renda mediana per família de 45.366 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.440 $ mentre que les dones 23.953 $. La renda per capita de la població era de 19.483 $. Entorn del 8% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Ciutat agermanada

Ludwigslust (Mecklemburg-Pomerània Occidental)

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Muscatine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Muscatine». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Muschelkalk

La fàcies Muschelkalk són uns sediments de composició carbonàtica i d'edat triàsica, descrits per Friedrich August von Alberti l'any 1834 a la conca germànica, tot i que també es troben en moltes zones del continent europeu. Se situen per sota de la fàcies Keuper i per sobre de la Buntsandstein. Es dipositaren entre l'anisià (245 milions d'anys) i el principi del ladinià (239 Dt.) i al nord d'Alemanya pot arribar als a 500 metres.
Són sediments rics en contingut fòssil, i inclouen lagerstätten, en què s'han pogut estudiar organismes de «cos tou» com anèl·lids i platihelmints.

## Referències

* ↑ (Pérez Valera 2005)
* ↑ (Stollhofen et al. 2008)
* ↑ Knaust, D. «Remarkably preserved benthic organisms and their traces from a Middle Triassic (Muschelkalk) mud flat». Lethaia, 43, 3, 2010, pàg. 344–356. ISSN: 1502-3931.

## Bibliografia

* Pérez Valera, F. Estratigrafía y Téctonica del Triásico Sudibérico en el Sector Oriental de la Cordillera Bética (Tesis doctoral). Universidad de Granada, 2005, p. 220. ISBN 843383391X.
* Stollhofen, H.; Bachmann, G. H.; Barnasch, J.; Bayer, U.; Beutler, G.; Franz, M.; Kästner, M.; Legler, B.; Mutterlose, J. y Radies, D.. «4.3 Upper Rotliegend to Early Cretaceous basin development». A: Littke, R.; Bayer, U.; Gajewski, D. y Nelskamp, S.. Dynamics of Complex Intracontinental Basins (en anglès). Springer, 2008, p. 519. ISBN 9783540850854.
# Arbaz

Arbaz és una vila de Suïssa, al Valais, districte de Sion. El municipi té 19,29 km² i 985 habitants. És de parla francesa.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Monroe (Washington)

Monroe és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2009 tenia 17.286 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monroe tenia 13.795 habitants, 4.173 habitatges, i 3.058 famílies. La densitat de població era de 921,5 habitants per km².
Dels 4.173 habitatges en un 45,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 20,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,4% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 41,4% entre 25 i 44, un 14,2% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 137,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.390 $ i la renda mediana per família de 55.793 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.847 $ mentre que les dones 31.633 $. La renda per capita de la població era de 18.912 $. Aproximadament el 5,6% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monroe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monroe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Mycocepurus smithii

Mycocepurus smithii és una espècie de formiga de la subfamília dels mirmicins (Myrmicinae), conreadora de fongs, endèmica d'Amèrica Llatina (des de Mèxic fins a l'Argentina). Aquestes formigues conreen un jardí de fongs dins de el seu formiguer amb parts de vegetals morts i altres insectes.

## Referències

* ↑ Fernández‐Marín, H.; Zimmerman, J. K.; Wcislo, W. T.; Rehner, S. A. «Colony foundation, nest architecture and demography of a basal fungus‐growing ant, Mycocepurus smithii (Hymenoptera, Formicidae)» (en anglès). Journal of Natural History, 39, 20, 01-09-2005, pàg. 1735–1743. DOI: 10.1080/00222930400027462. ISSN: 0022-2933.
* ↑ Vásquez-Bolaños, Miguel «Primer registro para San Luis Potosí y nuevos registros para Jalisco de Mycocepurus smithii (Forel, 1893) (Hymenoptera: Formicidae)» (en castellà). Acta zoológica mexicana, 23, 3, 01-12-2006, pàg. 145–146. ISSN: 0065-1737.
# Anna i el rei de Siam

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula de 1946. Si cerqueu la pel·lícula estatunidenca d'Andy Tennant estrenada el 1999, vegeu «Anna and the King».
Anna i el rei de Siam (Anna and the King of Siam) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Cromwell, estrenada el 1946 i doblada al català. Curiosa història, amb un Rex Harrison esplèndid i una gran posada en escena, que aconsegueix un resultat satisfactori.

## Argument

Història èpica, basada en un fet real situada en la Tailàndia de finals del segle xix, i narra -adaptant les seves memòries - les verdaderes aventures de la vida de la institutriu britànica Anna Owens, contractada pel Rei de Siam perquè eduqués als seus cinquanta-vuit plançons. Tot just arribar a aquestes terres desconegudes i exòtiques, Anna es veu immersa en una lluita d'enginy amb l'obstinat sobirà, encara que la insistència i confiança de la institutriu guanyaran finalment, la confiança del rei. La història està basada en informacions històriques i en els llibres publicats de la mateixa Owens.

## Crítica

Excel·lent comèdia romàntica realitzada amb certa fastuositat i on sobresurt el treball interpretatiu de Rex Harnison -impecable en el seu personatge- i Irene Dunne. La fotografia d'Arthur Miller és excel·lent i els decorats revelen bon gust i precisió. L'acció és una mica lenta, però els valors de la producció compensen aquesta manca de ritme.

## Repartiment

* Irene Dunne: Anna Owens
* Rex Harrison: El Rei Mongkut
* Linda Darnell: Tuptim
* Lee J. Cobb: Kralahome
* Gale Sondergaard: Lady Thiang
* Mikhail Rasumny: Alak
* Dennis Hoey: Sir Edward
* Tito Renaldo: El Príncep
* Richard Lyon: Louis Owens
* William Edmunds: Moonshee
* John Abbott: Phya Phrom

## Premis i nominacions

El 1947 rebé els premis Oscar a la millor direcció artística per Lyle R. Wheeler, William S. Darling, Thomas Little i Frank E. Hughes; i l'Oscar a la millor fotografia per Arthur C. Miller. Així mateix fou nominada a l'Oscar a la millor actriu secundària per Gale Sondergaard; l'Oscar a la millor banda sonora per Bernard Herrmann; i l'Oscar al millor guió adaptat per Sally Benson i Talbot Jennings.

## Remakes

* El 1956 es va fer un remake musical amb Yul Brynner i Deborah Kerr: The King and I (1956)
* El 1999, un altre de protagonitzat per Jodie Foster, Anna and the King.

## Referències

* ↑ Torres, M. Espasa, Madrid, 1999. Diccionario Cine (en castellà), pàg. 30. ISBN 84-239-9412-0. America
* ↑ Anna i el rei de Siam
* ↑ Calderón, Teo. Calderón & Villamandos. Movie Movie (en castellà), pàg.27. ISBN 84-605-6130-5.
* ↑ Baget Herms, Josep Maria «Crítica del film». La Vanguardia, 30-05-1980.
# Arenigobius

Arenigobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Arenigobius bifrenatus (Kner, 1865)
* Arenigobius frenatus (Günther, 1861)
* Arenigobius leftwichi (Ogilby, 1910)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kner, R., 1865. Fische. Reise der österreichischen Fregatte "Novara" um die Erde in den Jahren 1857-1859, unter den Befehlen des Commodore B. von Wüllerstorf-Urbain. Wien. Zool. Theil. Fische Novara Exped. v. 1 (pt 2): 111-272, Pls. 6-11.
* ↑ Willis, T. J., J. E. H. Saunders, D. L. Blackwood i J. E. Archer, 1999: First New Zealand record of the Australian bridled goby, Arenigobius bifrenatus (Pisces: Gobiidae). New Zealand Journal of Marine and Freshwater Research v. 33: 189-192.
* ↑ Francis, M. P., C. Walsh, M. A. Morrison i C. Middleton, 2003: Invasion of the Asian goby, Acentrogobius pflaumii, into New Zealand, with new locality records of the introduced bridled goby, Arenigobius bifrenatus. New Zealand Journal of Marine and Freshwater Research v. 37: 105-112.
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. Cat. Fishes v. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ Ogilby, J. D., 1910. On new or insufficiently described fishes. Proc. R. Soc. Queensl. v. 23: 1-55.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Arendtsville

Arendtsville és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 848 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arendtsville tenia 848 habitants, 329 habitatges, i 242 famílies. La densitat de població era de 474,5 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 329 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 22,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 15,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.087 $ i la renda mediana per família de 43.889 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.828 $ mentre que les dones 27.813 $. La renda per capita de la població era de 18.256 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Census of Population and Housing: Decennial Censuses». United States Census Bureau. [Consulta: 4 març 2012].
* ↑ «Incorporated Places and Minor Civil Divisions Datasets: Subcounty Resident Population Estimates: April 1, 2010 to July 1, 2012». Population Estimates. U.S. Census Bureau. [Consulta: 11 desembre 2013].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arendtsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arendtsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anders Olsson

Anders Olsson (Hudingge, 19 de juny de 1949) és un escriptor, professor de literatura a la Universitat d'Estocolm i crític literari suec. Forma part de l'Acadèmia Sueca, de la qual és secretari permanent des de 2018.
Olsson ha escrit prop de 15 llibres sobre poesia i història de la literatura; juntament amb el seu amic i col·lega Horace Engdahl, va ser un introductor clau del treball de Jacques Derrida i altres pensadors postestructuralistes en la investigació i la crítica literària sueques. La seva tesi doctoral se centra en el poeta i assagista suec Gunnar Ekelöf, es va publicar el 1983 i va obtenir opinions sobretot favorables. Va ser nomenat professor de literatura a la Universitat d'Estocolm el 2004 i els seus interessos de recerca inclouen el desenvolupament de la literatura moderna.
Olsson era membre de l'equip editorial de la revista Kris.
Al febrer de 2008, Olson va ser escollit membre de l'Acadèmia Sueca, per votació secreta per sobre del poeta i escriptor Lars Forssell que va morir el 2007, i formalment va assumir el lloc número 4 de l'Acadèmia de 18 membres el 20 de desembre de 2008. Entre 2018 i 2019 fou Secretari Permanent de l'Acadèmia Sueca.

## Bibliografia

* Mälden mellan stenarna (1981)
* Ekelöfs nej (1983) ("dissertació de doctorat")
* Intertextualitet (1984)
* Dagar, aska (1984)
* De antända polerna (1986)
* Den okända texten: es tolkningsteori från kyrkofäderna till Derrida (1987)
* Bellerofontes resa (1988)
* Solstämma (1991)
* Den Andra Födan (1992)
* Det vita (1993)
* La fam d'Ekelund (1995)
* Acte escriviu dagen: Gunnar Björlings poetiska värld (1995)
* Gunnar Ekelöf (1997)
* Ett mått av lycka (1998)
* Läsningar av intet (2000)
* Skillnadens konst: sex kapitel om fragment modern (2006)
* Lars Forssell: inträdestal i Svenska akademien (2008)
* Men så oändligt lätt att svara dig (2010)
Ordens asyl: inledning till den modern exillitteraturen (2011) Vad är en suck? : en essä om Erik Johan Stagnelius (2013)
* Llengües de l'exili - Migració i multilingüisme en la literatura del segle vint (2013)
* Tankar om läsning (2015)

## Notes

* ↑ = 0915a1a3-fdb6-4110-b7d3-6287383bb14c Anders Olsson: director de l'Acadèmia de Svenska, comunicat de premsa del 22 de febrer de 2008.
* ↑ «[http: //www.svenskaakademien.se/svenska-akademien/de- Aderton / stol-nr-4-anders-olsson Stol nr 4 - Anders Olsson]» (en suec).
* ↑ http://www.svenskaakademien.se/svenska-akademien/de-aderton/stol-nr-4-anders -olsson
* ↑ /DNet/jsp/polopoly.jsp?d=1058&a=745419 Anders Olsson, director general de Svenska akademien Arxivat 2011-02-23 a Wayback Machine. , Dagens Nyheter, El 22 de febrer de 2008.
* ↑ «[https: //www.expressen.se/nyheter/samtalet-med-kungen-ledde-fram-till-detta/ Sara Danius ersättare: "Samtal med kungen ledde fram till detta"]» (en suec). Expressen.
# Aníbal Sánchez Fraile

Aníbal Sánchez Fraile (Robliza de Cojos, Salamanca, 1903 - Salamanca, 1971) fou un religiós, organista, compositor i folklorista espanyol.
Va rebre formació eclesiàstica al Seminari Pontifici de Salamanca. En 1925 mentre estudiava Teologia a la Universitat Pontifícia de Salamanca (UPSA) obtingué la plaça d'organista de la Catedral d'Astorga i fou nomenat professor de música del Seminari. El 1928, dos anys després de ser nomenat sacerdot, va guanyar l'oposició d'Organista de la Catedral de Salamanca. Aquest càrrec l'ocuparia durant prop de quaranta anys. El 1931 es va llicenciar en Teologia i el 1935 va fer la carrera oficial de música al Reial Conservatori de Madrid, amb estudis de solfeig, piano, armonia i composició. El mateix 1935 és nomenat professor d'Història de la Música i Estètica. El 1943 ja tenia a càrrec seu la direcció de l'anomenada "Masa Coral de Salamanca", una de les agrupacions artístiques més importants d'Espanya, formada per 150 executants, que es presentaren al Teatre Madrid per participar en un concurs nacional de folklore organitzat pel Ministeri corresponent. Després de doctorar-se el 1944 a la Universitat Pontifícia de Salamanca, el 1945 aconsegueix mitjançant oposició la Càtedra d'Història de la Música espanyola al Conservatori Nacional de Música de Madrid. Fou professor especial de música a l'Escola Normal de Mestres de Salamanca des de 1957 fins a 1967, any en què fou nomenat Catedràtic de Música d'aquesta Escola. El 1957 també és nomenat professor d'Harmonia. Va compondre nombroses composicions religioses i folklòriques. Destaca especialment l'obra "Nuevo Cancionero Salmantino" publicada el 1943.

## Referències

* 1 2 Gejo Santos, María Isabel. «El triunvirato musical salmantino: Bernardo García-Bernalt, Jose Artero y Aníbal Sánchez Fraile». A: Tradición y modernidad: Dos décadas de música en salamanca, 1940-1960. Ediciones Universidad de Salamanca, 2015, p. 146–172. ISBN 978-84-9012-543-4 [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ «La Masa Coral de Salamanca». La Vanguardia (Hemeroteca), 17-12-1943, pàg. 10 [Consulta: 20 gener 2018].
* ↑ Pérez Gutiérrez, Mariano. «Sánchez Fraile, Anibal». A: Diccionario de la música y los músicos. Ediciones AKAL, 1985, p. 149. ISBN 978-84-7090-138-6 [Consulta: 20 gener 2018].

## Bibliografia

* Magadán Chao, P.; García Zarza, E. (coord.). «D. Aníbal: Cum Laude Probatus». A: Salamanca en los años cincuenta del s. XX: una década peculiar. Cincuentenario de la Fundación. Centro de Estudios Salmantinos. 1951-2001. Salamanca: Centro de Estudios Salmantinos, 2003, p. 115-132.
# Aníbal Tarabini

Aníbal Tarabini (4 d'agost de 1941 - 21 d'abril de 1997) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1966.

## Referències

* ↑ Rosas, Sergio Luis. «Recuerdos del Ayer» (en castellà). El Siglo de Torreón, 17-02-2010.
* ↑ Clarín article Arxivat 2008-06-12 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ rsssf: Argentina international footballers
* ↑ Aníbal Tarabini a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Aníbal Tarabini Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Arri (desambiguació)

Arri (llatí: Arrius; grec antic: Ἄρριος) és el nom gentilici que portaven els homes de la gens Àrria. Pot fer referència als personatges següents:
* Quint Arri, pretor romà, combatent en la Tercera Guerra Servil
* Quint Arri el jove, fill de l'anterior, aspirant a cònsol l'any 59 aC i amic de Ciceró
* Arri Var, militar romà del segle i dC que destacà en l'any dels quatre emperadors
* Luci Arri Pudent, cònsol el 165 dC
* Marc Noni Arri Mucià, cònsol el 201 dC
* Arri Menandre, jurista romà del segle iii dC
* Arri Àper, prefecte del pretori i gendre de Numerià, assassí d'aquest emperador, condemnat a mort per Dioclecià (284 dC)
Per confusió amb el nom d'aquesta gens, s'anomena també Arri (en grec antic: Ἄρειος; en català, Arios o Ari) el religiós del segle iv considerat herètic per l'església cristiana i fundador de l'arianisme.

## Vegeu també

* Ari
* Arios (desambiguació)
# Artus Aux-Cousteaux

Artus Aux-Cousteaux (Hautcousteaux, Haultcousteau, Arthur d'Auxcousteaux, vers 1590-1656) va ser un cantant i compositor francès, actiu a Picardia i París.
Va néixer a la Picardia, a Beauvais (segons Charles Magnin) o en Saint-Quentin (segons Charles Gomart). El seu escut familiar té un joc de paraules al seu nom; és Azur à trois cousteaux, d'argent garnis d'or ("Azure en tres costats, de plata decorada amb or").
Va ser cantant a l'església de Noyon, del qual hi ha un registre a la biblioteca d'Amiens. Després es va convertir en el Mestre de la Sainte Chapelle a París. Segons el prefaci del psalteri de 1656 d'Antoine Godeau, publicat per Pierre Le Petit, era un alt-ordre a la capella de Louis XIII.
Va deixar moltes misses i cançons, totes impreses per Pierre & Ballard de París. El seu estil és notablement avançat pels seus contemporanis, i F-J. Fétis creu que va estudiar els mestres italians.

## Referències

* ↑ Pérez Gutiérrez, Mariano. Diccionario de la música y los músicos. Ediciones AKAL, 1985, p. 99. ISBN 978-84-7090-140-9 [Consulta: 21 març 2018].
# Assassinats a Sarlat

Assassinats a Sarlat o Assassinat a Sarlat és un telefilm francès, de la col·lecció Assassinats a..., escrita per Philippe Bernard i Tigran Rosine i dirigida per Delphine Lemoine. Aquest telefilm es va emetre per primera vegada a Suïssa el 25 d'agost de 2017 a RTS Un, a Bèlgica el 21 de setembre a La Une i, a França el 30 de setembre a France 3. S'ha doblat al català oriental central per a TV3 amb el títol d'Assassinats a Sarlat, i al valencià per a À Punt amb el nom d'Assassinat a Sarlat.
És un dels deu episodis clau seleccionats per RTBF per celebrar el desè aniversari de la col·lecció i va estar disponible durant sis mesos a la plataforma en línia Auvio.

## Repartiment

* Cécile Bois: Claire Dalmas
* Thierry Godard: Éric Pavin
* Christopher Buchholz: Simon Walker
* Sabrina Aliane: Samira Andrieu
* Pierre-Arnaud Juin: Christian Charvet
* Christian Sinniger: Alain Dalmas
* Alain Rimoux: Michel Signol
* Stéphane Brel: Vincent Signol
* Fabien Mairey: Jacques Letourneux

## Referències

* 1 2 «Assassinats a Sarlat». ésAdir. [Consulta: 5 juny 2023].
* 1 2 «Assassinat a Sarlat». À Punt, 26-02-2022. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «Cécile Bois quitte son rôle de Candice Renoir pour enquêter dans "Meurtres à Sarlat"», 18-09-2017. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ «"Meurtres à Sarlat" bientôt diffusé sur France 3», 31-10-2017. [Consulta: 16 març 2019].
* ↑ Noémie Jadoulle. «10 épisodes de "Meurtres à" sur Auvio pour les 10 ans de la collection». rtbf.be, 09-03-2023. [Consulta: 26 març 2023].
# Antonio Tonzig

Antonio Tonzig (Pàdua, 1804) fou un comptable italià pertanyent a l'Escola Llombarda o Comptabilitat de gestió. Va proposar que la gestió i la comptabilitat són inseparables, no existeix l'un sense l'altre. Els comptes registraria les dades de l'administració i l'administració podria actuar sobre la base de les dades proporcionades pel comptable.
Tonzig és considerat com el precursor de l'economia moderna empresarial, que va ser desenvolupada posteriorment per altres autors italians.

## Referències

* SCHMIDT, Paulo. História do Pensamento Contábil/Paulo Schmidt, José Luiz dos Santos. São Paulo: Atlas, 2006. -- (Coleção resumos de contabilidade;v.8).
# Antonio Tovar

Antonio Tovar és el nom dels següents personatges:
* Antonio Tovar Bobillo (Rairiz de Veiga, 1921 - Ourense, 2004), poeta gallec.
* Antonio Tovar Llorente (Valladolid, 1911 - Madrid, 1984), filòleg, lingüista i historiador espanyol
* Antonio Tovar y Marcoleta (Madrid, 1847 - Madrid, 1925), militar i polític espanyol
# Argentat

«Argentat» té aquests significats:
* Argentat: municipi francès
* Argentat: color semblant al de l'argent.