OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Waters

John Waters (Baltimore, Maryland, 22 d'abril de 1946) és un actor, director, guionista, productor, còmic i artista visual estatunidenc, que va adquirir fama a principi dels anys 1970 gràcies a les seves pel·lícules de culte transgressores. Al començament aquestes eren sovint protagonitzades per drag queens, criminals convictes o actrius porno, però cap a la fi dels anys 1980, quan ja havia adquirit una certa fama, va introduir també alguns actors coneguts, com ara Johnny Depp, Edward Furlong, Melanie Griffith, Chris Isaak, Johnny Knoxville, Martha Plimpton, Christina Ricci, Lili Taylor, Kathleen Turner, John Travolta, i Tracey Ullman. La seva homosexualitat és pública, i és un activista pels drets del col·lectiu LGBT.

## Filmografia principal

| Any | Títol | Com | Com | Com | Com | Com |
| Any | Títol | Guionista | Director | Actor | Actor de veu | Productor |
| 1964 | Hag in a Black Leather Jacket (curtmetratge) | Sí | Sí | | | Sí |
| 1966 | Roman Candles (curtmetratge) | Sí | Sí | | | Sí |
| 1968 | Eat Your Makeup (curtmetratge) | Sí | Sí | | | Sí |
| 1969 | Mondo Trasho | Sí | Sí | | | Sí |
| 1970 | The Diane Linkletter Story (curtmetratge) | Sí | Sí | | | Sí |
| 1970 | Multiple Maniacs | Sí | Sí | | | Sí |
| 1972 | Pink Flamingos | Sí | Sí | | Sí | Sí |
| 1974 | Female Trouble | Sí | Sí | | | Sí |
| 1977 | Desperate Living | Sí | Sí | | | Sí |
| 1981 | Polyester | Sí | Sí | | | Sí |
| 1986 | Something Wild | | | Sí | | |
| 1988 | Hairspray | Sí | Sí | Sí | | Sí |
| 1990 | Cry-Baby | Sí | Sí | | | |
| 1994 | Una assassina molt especial (Serial Mom) | Sí | Sí | | Sí | |
| 1998 | Pecker | Sí | Sí | | Sí | |
| 1998 | Divine Trash | | | Sí | | |
| 1999 | Acords i desacords (Sweet and Lowdown) | | | Sí | | |
| 2000 | Cecil B. Demented | Sí | Sí | Sí | | |
| 2002 | Blood Feast 2: All U Can Eat | | | Sí | | |
| 2004 | Seed of Chucky | | | Sí | | |
| 2004 | Els sexeaddictes (A Dirty Shame) | Sí | Sí | | | |
| 2004 | Plagues & Pleasures on the Salton Sea | | | | Sí | |
| 2006 | This Filthy World (documental) | Sí | | | | |
| 2006 | Jackass Number Two | | | Sí | | |
| 2006 | This Film Is Not Yet Rated | | | Sí | | |
| 2007 | Each Time I Kill | | | Sí | | |
| 2007 | Hairspray | Sí | | Sí | | |
| 2007 | The Junior Defenders | | | Sí | Sí | |
| 2007 | Animal Planet: Jessica the Hippo | | | | Sí | |
| 2007 | In the Land of Merry Misfits | | | Sí | | |
| 2011 | Mangus! | | | Sí | | |
| 2012 | Excision | | | Sí | | |

## Guardons i nominacions

| Any | Premi | Categoria | Obra | Resultat | Ref |
| 2020 | Grammy | Millor àlbum parlat | Mr. Know-It-All | Nominat | |

## Referències

* ↑ «Fans». Dreamland News. [Consulta: 3 gener 2013]. (anglès)
* ↑ «John Waters to face off against Michelle Obama at the 2020 Grammys» (en anglès), 22-11-2019.
# Óscar García Valle

Óscar García Valle (Madrid, 11 de febrer de 1973) és un exfutbolista i entrenador madrileny. Com a jugador, ocupava la posició de lateral esquerre.

## Trajectòria

Es va formar a les categories inferiors de l'Atlètic de Madrid i va arribar a debutar amb el primer equip a la màxima categoria a la temporada 93/94. No va tenir continuïtat i va seguir en el filial, fins que a l'estiu de 1995 marxa al CA Osasuna de Segona Divisió.
Juga 29 partits i marca 2 gols amb els navarresos. A l'any següent recala al Vila-real CF, però només juga mitja temporada, tot acabant-la al Fuenlabrada, de Segona B, on romandria a la campanya 97/98.
Després d'unes breus estades a Escòcia (Dundee United) i Portugal (Penafiel), el madrileny retorna a la competició espanyola la temporada 99/00 per jugar amb el Talavera. L'estiu del 2000 s'incorpora al CD Mensajero, equip on va militar un parell d'anys abans de retirar-se a causa de les lesions.
Penjades les botes, Óscar Valle continua lligat al món del futbol com a tècnic. S'ha dedicat a equips modestos canaris, com a primer o segon entrenador: UD Los Llanos, CD Victoria B, CD Victoria.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Óscar Valle
* Óscar Valle se hacer cargo del CD Victoria Arxivat 2010-01-15 a Wayback Machine.
# Lisardo Rubio

Lisardo Rubio Fernández (Nayarona (Camponaraya, Lleó) 1915 - 2006) va ser un filòleg espanyol.
Llicenciat a Salamanca i Doctor a Madrid, va pertànyer a la primera promoció del mestre de la filologia clàssica espanyola, Antonio Tovar. Va ser catedràtic de filologia llatina a la Universitat de Barcelona des de 1950 a 1967] i a la Universidad Complutense de Madrid des de llavors fins a jubilar-se l'any 1985.
La seva obra més llegida és la Introducción a la sintaxis estructural del latín on explica amb èxit la metodologia de l'estructuralisme lingüístic a la sintaxi llatina. Destaquen les seves traduccions de novel·la romana: L'ase d'or d'Apuleu i El satiricó de Petroni.

## Obres

* Los Balbos y el Imperio Romano. Buenos Aires: Anales de Historia Antigua y Medieval, 1949. Tesi doctoral.
* – i Virgilio Bejarano. Documenta ad linguae latinae historiam illustrandam. Madrid: CSIC, 1955.
* Introducción a la sintaxis estructural del latín. Barcelona: Ariel, 1966 (vol. I) i 1976 (vol. II).
* Apuleyo. El asno de oro. Introducció, traducció i notes, Lisardo Rubio Fernández. Madrid: Biblioteca Clásica Gredos, 1978.
* – i Pilar Saquero Suárez-Somonte. Latín. Saragossa: Luis Vives, 1979.
* Catálogo de los manuscritos clásicos latinos existentes en España. Madrid: Editorial de la Universidad Complutense, 1984.
* – i Tomás González Rolán. Nueva gramática latina. Madrid: Coloquio, 1985.
* Terencio. Comedias. Text revisat i traduït per Lisardo Rubio. Madrid: Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1991.
* Petronio. El satiricón. Introducció, traducció i notes de Lisardo Rubio Fernández. Madrid: Biblioteca Clásica Gredos, 1978.
* Nueva sintaxis latina simplificada. Madrid: Ediciones Clásicas, 1995.

## Enllaços externs

* Currículum de Lisardo Rubio.
* Llibres de Lisardo Rubio en el catàleg de la Biblioteca Nacional d'Espanya. Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Articles de Lisardo Rubio a Dialnet.
# Édouard Kutter (1934)

Édouard Kutter (Ciutat de Luxemburg, 5 de novembre de 1934 - Ciutat de Luxemburg, 17 de maig de 2022) o Édouard Kutter Jr. va ser un fotògraf i editor luxemburguès, fill del també fotògraf Édouard Kutter (1887-1978). Va ser nomenat fotògraf de la cort el 1966.
L'any 1963, es va fer càrrec del negoci fotogràfic del seu pare. El 1986, amb l'acord de la Cort, va donar a la Fototeca de Ciutat de Luxemburg unes dues mil fotografies de la família Gran Ducal preses pel seu pare entre 1896 i 1960. A la fi de 1989, també va donar la seva col·lecció d'imatges fetes entre 1960 i 1980 com documents del desenvolupament de la ciutat.

## Obra editada

* Édouard Kutter, José Goedert, Nicolas Hein, Luxembourg: paysages du Grand-Duché 1970 .

## Referències

* ↑ L'Or des Avars dans le bassin des Carpates VIe-VIIIe siècle Pavillon des arts, Association française d'action artistique - 1986 "Photographie : Édouard Kutter jr, Luxembourg"
* ↑ Clesse, René. «Geschichtsschreibung mit der Kamera: Die ersten Photographen unserer Hauptstadt» (PDF) (en alemany). Onsstad. Arxivat de l'original el 2011-07-22. [Consulta: 23 agost 2015].
# Organització Corporativa Nacional

L'Organització Corporativa Nacional va ser un sindicat vertical espanyol creat pel dictador Miguel Primo de Rivera en 1926 i implantat per l'aleshores ministres de treball, el català Eduard Aunós Pérez, per tal d'aglutinar a les forces productives, treballadors i empresaris, en una sola organització superadora de la lluita de classes.
La seva estructura era piramidal, i el seu funcionament jeràrquic amb comitès paritaris d'obrers i empresaris que havien de resoldre conjuntament els conflictes laborals.
La tímida participació primer de la Unió General de Treballadors, que l'abandonaria més tard, i la negativa de la Confederació Nacional del Treball (CNT) anarquista a participar-ne, van suposar un fracàs que acceleraria la creació de l'organització clandestina Federació Anarquista Ibèrica (FAI), responsable d'alguns dels atemptats de l'època.

## Enllaços externs

* Biografia d'Eduard Aunós a xtec.es
# Suimanga d'armadura

El suimanga d'armadura (Aethopyga saturata) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, vegetació secundària i matoll de les muntanyes del nord de l'Índia, sud-est del Tibet, sud-oest de la Xina i a gran part del Sud-est Asiàtic.

## Referències

* ↑ «Suimanga d'armadura». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Torrent de Na Borges

El torrent de na Borges és amb de més de 40 km de longitud, el curs d'aigua més llarg de Mallorca. Alhora recull l'aigua d'una de les conques hidrogràfiques més grans de l'illa amb més de 330 km². Aquest curs d'aigua no és permanent, però porta aigua bona part de l'any, sobretot el curs mitjà i baix. Neix entre Manacor i Felanitx, corre cap al nord, travessa els municipis de Vilafranca de Bonany, Petra, i Santa Margalida i arreplega les aigües de l'oest de les serres de Llevant.
Drena bona part del Pla, i donada la seva situació, des de ben antic els seus marges s'han conreat i se n'han aprofitat les aigües per al regadiu, amb interessants estructures hidràuliques. Tot i la gran humanització que ha patit el torrent encara es conserven interessants boscos de ribera i ullastrars. Un cop travessa el Pla, desemboca a la badia d'Alcúdia, entre els municipis d'Artà i Santa Margarida vora Son Serra de Marina, i forma un petit aiguamoll anomenat pantà del bisbe, envoltat de canyís, on habiten gran quantitat d'ocells i llisses. Part de la conca del torrent forma part de L'ANEI torrent de na Borges.

## Referències

* 1 2 3 Història natural dels Països catalans / Espais naturals. Barcelona: Enciclopèdia catalana, 1992. ISBN 84-7739-456-3.
* ↑ «Torrent de na Borges». GEC. [Consulta: 22 abril 2019].
* ↑ Jordi Carol; Carmen Muñoz. El litoral de Mallorca (en castellà). 1a.. Barcelona: GeoPlaneta, 2001. ISBN 84-08-03939-3.
* ↑ Antònia Amengual Vich; Pedro Bergas Bassa; Isabel Riera Sansó Escenaris de Biodiversitat a Manacor. Ajuntament de Manacor, 2009 [Consulta: 22 abril 2019].
# John Watson

John Watson és el nom dels següents personatges:
* John Marshall Watson, pilot de curses automobilístiques britànic.
* John H. Watson, personatge de ficció creat per Arthur Conan Doyle.
* John L. Watson, jugador d'escacs estatunidenc.
* Johnny "Guitar" Watson, músic i cantant estatunidenc.
* John Broadus Watson, psicòleg estatunidenc.
# Eugène Maës

Eugène Maës (París, 15 de setembre de 1890 - Ellrich, 30 de març de 1945) va ser un futbolista francès que destacà a l'equip del Red Star i morí en un camp de concentració a Alemanya. Eugène Maës començà a jugar al futbol amb uns companys el 1902 al jardí de Luxemburg a París, abans d'entrar al Patronage Olier, un club parisenc el 1905 en el qual ocupava la posició de davanter central.

## Referències

* ↑ «Biography» (en francès).
# Lisboa (desambiguació)

«Lisboa» té aquests significats:
* Toponímia:
** Lisboa, ciutat capital de Portugal
** Àrea Metropolitana de Lisboa o Grande Lisboa, territori que comprèn 18 municipis de Portugal centrada en la capital portuguesa
** Cascades Lisboa, cascades prop de l'escarpat God's Window, Mpumalanga, Sud-àfrica
** Districte de Lisboa, districte portuguès inclòs completament a la província tradicional d'Estremadura
** Emirat o Taifa de Lisboa, estat de curta durada que es va crear al voltant d'aquesta ciutat
** Gran Lisboa, regió estadística portuguesa, part de la Regió de Lisboa (antiga regió de Lisboa e Val do Tejo) i del Districte de Lisboa
** Metro de Lisboa, xarxa de ferrocarril metropolità a la ciutat portuguesa de Lisboa
** Patriarcat de Lisboa, seu metropolitana de l'Església catòlica
** Regió de Lisboa, regió administrativa de l'estat portuguès, que comprèn aproximadament la meitat sud del Districte de Lisboa i la meitat nord del Districte de Setúbal
* Esdeveniments:
** Agenda, Procés o Estratègia de Lisboa, pla de desenvolupament de la Unió Europea
** Campionat de Lisboa de futbol, campionats predecessors del campionat de Portugal. S'inicià l'any 1907 i involucrà equips de la ciutat
** Festival de Cinema Gai i Lèsbic de Lisboa o Queer Lisboa és un dels fòrums de cinema i vídeo més importants d'Europa sobre el dret internacional
** Setge de Lisboa (1147), episodi de la Segona Croada a la península Ibèrica, acabant amb la conquesta d'aquesta ciutat als moros per les forces d'Alfons I amb l'ajut dels croats
** Terratrèmol de Lisboa de 1755
** Tractat de Lisboa, diversos acords
* Miscel·lània:
** Lisboa (pel·lícula), pel·lícula argentina dirigida per Antonio Hernández sobre el guió en col·laboració amb Enrique Brasó
** Adriana Lisboa (Rio de Janeiro, 1970), narradora, poeta i contista brasilera
** Euronext Lisboa, borsa de valors de Lisboa, pertanyent al grup Euronext
# Suimanga de Bannerman

El suimanga de Bannerman (Cyanomitra bannermani) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de selva i bosc del centre i nord d'Angola, sud-est de la República Democràtica del Congo i l'extrem nord-oest de Zàmbia.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Bannerman». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Torrent de Puigfred (Bertí)

El torrent de Puigfred és un torrent del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
És al sector oriental del terme, en terres de l'antic poble rural de Bertí. Es forma en el vessant sud-occidental de la muntanya de Puigfred, al nord-est de la masia de Bernils de Bertí, des d'on davalla cap al sud-oest entre el Serrat de les Escorces, a llevant, i el Serrat de Querós, a ponent. Passa pel costat de ponent del poble de Bertí, pel nord del Puig Descalç, on travessa el Sot de Querós, fins que s'ajunta amb el Sot de Bernils a migdia del Solell del Soler per tal de formar el torrent de l'Ullar.

## Enllaços externs

* El torrent de Puigfred i el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Josep Grau i Jassans

Josep Grau i Jassans (Barcelona, 4 de maig de 1899 - Ciutat de Mèxic, 19 d'abril de 1967) fou un comerciant, periodista i polític català, diputat a les Corts de la Segona República Espanyola.

## Biografia

El 1924 formà part amb Joaquim Maurín i Julià formà part de la delegació de la minoria sindicalista al III Congrés de la Internacional Socialista Revolucionària. En proclamar-se la Segona República Espanyola, Lluís Companys el nomenà secretari polític. Fou elegit diputat per ERC a les eleccions generals espanyoles de 1931 i 1933, on defensà les pèssimes condicions de vida dels treballadors del Cardener i l'Alt Llobregat durant la insurrecció anarquista de 1931. El maig de 1934 fou expulsat d'ERC acusat de simular un atemptat contra ell mateix per tal d'incriminar les Joventuts d'Esquerra Republicana- Estat Català (JEREC). El 1936 fou rehabilitat i durant la Guerra Civil espanyola fou inspector de la companyia arrendatària del transport de la CAMPSA i inspector de comissaris municipals. En acabar la guerra civil marxà cap a França, però el 1942 marxà cap a Mèxic.
Es va casar amb Esperança Vázquez i García, va viure a Mèxic els últims anys de la seva vida, a casa de la filla Anna Maria.

## Referències

* ↑ «Biografia Josep Grau i Jassans». Fundació Josep Irla. [Consulta: 4 maig 2020].

## Bibliografia

* Arnau Gonzàlez i Vilalta, Borja de Riquer Els Diputats catalans a les Corts Constituents republicanes (1931-1933): nacionalisme, possibilisme i reformisme social Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2006 ISBN 8484157733, 9788484157731
* Víctor Alba Andreu Nin i el Socialisme Edicions Universitat Barcelona, 1998 ISBN 844751837X, 9788447518371 (p. 42)

## Enllaços externs

* Biografies de parlamentaris catalans Arxivat 2012-01-18 a Wayback Machine.
* Josep Grau Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a memòriaesquerra.cat Arxivat 2017-02-05 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Esteban Andrés Solari

Esteban Andrés Solari (Rosario, 2 de juny de 1980) és un futbolista argentí que juga com a davanter.
# Z miasta Łodzi

Z miasta Łodzi (Des de la ciutat de Lodz) és un curtmetratge documental polonès dirigit l'any 1968 per Krzysztof Kieślowski.

## Argument

Krzysztof Kieślowski va descriure la seva pel·lícula de la següent manera: "Aquest és un retrat d'una ciutat on alguns treballen i d'altres deambulen a la recerca de Déu sap què... Una ciutat plena de rareses, plena de tot tipus de estàtues ridícules i contrastos diversos... plenes de ruïnes, barraques, darrere de les escenes".

## Referències

* ↑ «Z miasta Łodzi» (en polonès). Сайт «FilmPolski.pl». Arxivat de l'original el 2022-12-13. [Consulta: 14 desembre 2022].
* ↑ Kieślowski on Kieślowski, 1993, p. 239.

## Bibliografia

Krzysztof Kieślowski, Danusia Stok. Kieślowski on Kieślowski / Edited by Danusia Stok. — London: Faber and Faber, 1993. — xxiii, 268 p. — ISBN 0-571-16733-0.

## Enllaços externs

* Z miasta Łodzi a YouTube
# Suimanga de Bates

El suimanga de Bates (Cinnyris batesi) és un ocell de la família dels nectarínids (Nectariniidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als clars del bosc i vegetació secundària de Costa d'Ivori, Ghana, sud de Nigèria, sud de Camerun, l'illa de Bioko, el Gabon, centre, est i sud-est de la República Democràtica del Congo, est d'Angola i nord-oest de Zàmbia.

## Referències

* ↑ «Suimanga de Bates». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/12/2021(català)
# Teixidor pardalenc cellablanc

El teixidor pardalenc cellablanc (Plocepasser mahali) és una espècie d'ocell de la família dels passèrids (Passeridae).

## Descripció

* Fa 17 - 19 cm.
* Ocell marró per sobre i molt clar a les parts inferiors. Capell i cara negra, amb una ampla cella blanca i gola blanca. Carpó blanc molt visible en vol. El bec del mascle és negre i el de la femella color banya.

## Hàbitat i distribució

Viu a sabanes amb acàcies i boscos poc densos del sud d'Angola, sud i est de Zàmbia, Tanzània, Uganda, est de Sudan del Sud, centre i sud d'Etiòpia, sud de Somàlia, Kenya, Namíbia, Botswana, oest de Zimbàbue, Moçambic i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Teixidor pardalenc cellablanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2022(català)
* ↑ Ian Sinclair, Phil Hockey I Warwick Tarboton (2002). Princeton Field Guides: Birds of Southern Africa. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. 396–397. ISBN 0-691-09682-1
* ↑ PDF Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine. J.A.Harrison, D.G.Allan, V. Parker i C.J. Brown. (1997). The Atlas of South African Birds. BirdLife South Africa. p. 532.
# Ester Merino i Tarafa

Ester Merino i Tarafa (Mataró, 1968), fou alcaldessa d'Argentona des del 2006 fins al 2007.
És diplomada en treball social. Resideix a Argentona des dels 8 anys. Militant d'ERC des del 1990, va ser cofundadora del grup electoral L'Entesa el 1998. No va ser escollida regidora fins a les eleccions del 2003, i l'alcalde Antoni Soy li confià la regidoria d'Educació.
L'1 de desembre de 2006, en renunciar Antoni Soy a l'alcaldia i a l'acta com a regidor per a ser secretari d'Indústria a la Generalitat, Merino ocupà el càrrec per votació del Ple. Així esdevenia la primera dona a accedir a l'alcaldia d'Argentona. Als comicis de 2007 es presentà de cap de llista i alcaldable per l'Entesa, va obtenir una representació de tres regidors però no va entrar al govern municipal; va ser, doncs, cap de l'oposició.
Des del 2011 és directora i gerenta de l'Institut d'Acció Cultural de Mataró (IMAC).

## Referències

* ↑ Cortijo, Irene. «Ester Merino, nova alcaldessa dArgentona». Capgròs.com, 18-12-2006. [Consulta: 4 juliol 2021].

## Bibliografia

* Josep Lladó i Pasqual, Recull Enciclopèdic d'Argentona
# Limes saxoniae

El limes saxoniae, llatí per a «la frontera de Saxònia» hauria sigut des de l'any 809 la frontera entre el regne franc i les terres dels obotrites. Segons recerques històriques modernes, el limes saxoniae com a institució carolíngia mai no hauria existit. Es tractaria d'una falsificació de l'arquebisbe Adalbert de Bremen (1000-1072) i el seu cronista Adam. Hauria servit sobretot objectius polítics i territorials: augmentar el territori i el delme del bisbat Hamburg-Bremen en detriment del bisbat de Ratzeburg.
Segons la tradició, Carlemany hauria pactat amb els obodrites durant el seu darrere viatge al nord d'Alemanya el 809, quan també es va fixar el riu Eider com a frontera septentrional del regne, quan Carlemany va annexionar les terres que amb el tractat del 804 encara hauria deixat als obodrites. No era una frontera ben fixada ni defensa, sinó una línia teòrica en una zona poc practicable de maresme, aiguamolls i boscs impenetrables. No s'han trobat traces de landwehrs o altres defenses doncs si hagués existit, el limes mai no hauria servit de protecció. La seva ineficàcia –o inexistència– va provar-se entre d'altres els anys 1066 i el 1072 quan els obrodites van saquejar l'Hammaburg, aleshores un petit burg a la confluència de l'Alster i Elba que més tard va esdevenir la ciutat d'Hamburg. La delineació força vaga que en dona –o inventa– Adam de Bremen als Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum no té res a veure amb els limites romani fortificats amb les seves típiques torres de vigilància i castra, dels quals sí que queden traces arqueològiques en altres llocs.
Segons Adam de Bremen, el limes començaria a la riba dreta de l'Elba a la confluència amb el riu Mescenreiza (el Boize?), després creua el bosc de Delvenau i segueix el riu del mateix nom, fins al Hornbek i la font del Bille, continua cap a Liudwinestein, Weisebirk i el riu Barnitz, els aiguamolls del Beste fins al bosc del Trave i la vall del Blunk. Enllà segueix el bosc Agrmeshou i el riu Agrimeswidl, continua amunt fins al llac Colse (Stocksee), els camps del Schwentine fins al llac dels escites (Kieler Förde) i el mar bàltic. Les moltes ambigüitats d'Adam i l'absència de vestigis arqueològics no permeten delinear-ne amb seguretat el traçat.

## Referències

* ↑ Auge, Oliver. «Ostseeraum». A: Migrationen im Mittelalter : ein Handbuch (en alemany). Berlin: De Gruyter, 2014, p. 193-208. ISBN 9783050064741.
* ↑ Blase, Rolf «Jahrbuch: Geschichte neu schreiben» (en alemany). Stormarner Tageblatt, 15-11-2012.
* ↑ Bock, Günther «Der "Limes Saxoniae": keine karolingische Grenze!» (en alemany). Jahrbuch Stormarn, XXI, 2013, pàg. 13-30.
* ↑ Jenkis, Arno «Die Eingliederung "Nordalbingiens" in das Frankenreich» (en alemany). Zeitschrift der Gesellschaft für Schleswig-Holsteinische Geschichte, 79, 1955, pàg. 17-80.
* ↑ Schmeidler, Bernhard (ed.). Magistri Adam Bremensis Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum Edition Tertia (en llatí). 3a. Hannover i Leipzig: Bibliopolium Hahnianium, 1917, p. 354 (Scriptores Rerum Gemrancarum in usum Scholarum ex Monumentis Germaniae Historicis). Arxivat 2018-04-04 a Wayback Machine.