OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Faye (cràter)

Faye és un cràter d'impacte molt erosionat, situat a les terres altes del sud de la Lluna. S'insereix a la vora nord-est del cràter Delaunay, amb Donati situat a pocs quilòmetres al nord-est. Forma part d'una cadena de cràters de mida creixent cap al sud-oest, que continua amb La Caille i acaba amb Purbach.
* Localització de Faye (centre de la imatge)
* Cràters satèl·lit
La vora de Faye està molt danyada, sobretot a la meitat occidental i cobreix gran part del sòl interior del sud-oest. La vora és gairebé inexistent al nord-oest, on s'uneix a un espai l'interior amb el terreny circumdant. La plataforma interior original que s'ha mantingut no té relativament trets significatius, amb un pic central que s'elevava al punt mitjà. Mostra un petit cràter i el romanent d'una incisió al costat nord-est de la planta del cràter.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Faye.
| Faye | Coordenades | Diàmetre |
| A | 21° 12′ S, 3° 06′ E﻿ / ﻿21.2°S,3.1°E﻿ / -21.2; 3.1﻿ (Faye A) | 4 ;km |
| B | 22° 36′ S, 4° 30′ E﻿ / ﻿22.6°S,4.5°E﻿ / -22.6; 4.5﻿ (Faye B) | 4 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Estàndard de jazz

Un estàndard de jazz és una composició musical àmpliament coneguda, interpretada i enregistrada entre els músics de jazz com a part del seu repertori musical. La llista de cançons considerades com a estàndards de jazz és canviant, i no n'hi ha cap de definitiva. D'altra banda, hi ha estàndards de jazz diferents per als diversos estils musicals i subgèneres que constitueixen el jazz, com el swing, el bebop, o el jazz fusió. Podem fer-nos-en una idea aproximada consultant les principals publicacions de fake book de cada època i les llistes que apareixen en obres de referència del jazz. En l'actualitat podem trobar col·leccions d'estàndards de jazz editats en els Real Book.
Sovint, les cançons que amb el temps s'han convertit en estàndards de jazz no van ser originalment compostes per un músic de jazz. Molts estàndards de jazz tenen una història llarga, i es basen en velles cançons populars, altres són originalment cançons populars del Tin Pan Alley, temes dels més exitosos musicals de Broadway, o antics enregistraments de bandes famoses de melodies del Great American Songbook. En alguns casos, un estàndard de jazz és una versió arranjada de la cançó original per tal d'adaptar-se a l'estructura habitual dels temes de jazz. Els músics de jazz també acostumen a incloure una gamma força àmplia de peces del bebop i el hardbop dels anys 1950 i 1960 entre el seu repertori.
El desenvolupament d'un repertori d'estàndards de jazz ha creat una llista de cançons àmpliament conegudes per músics de jazz de diferents països i tradicions dels diversos subgèneres de jazz. Així és més senzill per als músics de jazz bastir el repertori de les seves actuacions o improvisar durant una jam session amb altres músics acabats de conèixer. També, el repertori d'estàndards de jazz és interpretat sovint per músics professionals que toquen a bars, clubs i restaurants.

## Diferents èpoques

Estàndards populars de l'època de la Dixieland, com «Basin Street Blues», «When the Saints Go Marching In», i «I Got Rhythm» són coneguts fins i tot pels no aficionats al jazz. Alguns estàndards de jazz de l'estil jazz mainstream o evergreen com «All of Me», «My Funny Valentine», «Tea for Two» o «Stella by Starlight» són interpretats per músics de tota mena d'estils de jazz.
Els standards de swing inclouen «It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)» and «Take the "A" Train». Els de bebop «Now's the Time» and «Well You Needn't». Els de bossa nova «Blue Bossa», «The Girl from Ipanema», i «One Note Samba».
«Impressions», «So What», «All Blues», i «Footprints» són estàndards de jazz modal i Postbop. Little Sunflower i The Chicken ho són dels estils latin jazz i funk.

## Enllaços externs

* Jazzstandards.com - catàleg de prop de 1000 standards, ordenats pel nombre d'artistes que han enregistrat cada una. També hi ha informació històrica i biogràfica.
* www.JazzPla.net - inclou gairebé 3000 standards, amb partitures escanejades de cançons de pre- i post-war jazz
* Real Book Chord Charts
# Estàndard obert

Es coneixen com a estàndards oberts aquelles especificacions disponibles públicament que permeten assolir una tasca específica. Permet a qualsevol obtenir i implementar l'estàndard, es pot augmentar la compatibilitat entre diferents components de maquinari i programari; atès que qualsevol amb els coneixements necessaris i els recursos pot construir així productes compatibles amb els d'altres venedors que es basin també en el mateix estàndard (encara que els posseïdors de les patents poden imposar càrrecs o altres termes de llicència en les implementacions d'aquest).
Moltes especificacions tècniques que són algunes vegades considerades com a estàndard, són de fet privatives en comptes de ser obertes; essent només disponibles sota termes de contracte restrictiu (si és que poden aconseguir-se) de l'organització que posseïx els drets de l'especificació.
Ser un estàndard obert no implica necessàriament que les llicències de patent estiguin disponibles de franc. Per exemple, els estàndards publicats per organitzacions d'estandardització internacionalment reconegudes com ara la Unió Internacional de Telecomunicacions, l'Organització Internacional per a l'Estandardització, i la Comissió Electrotècnica Internacional són considerades obertes, però poden demanar honoraris per a implementar-ne les seues llicències.
Els estàndards oberts que hom pot implementar, sense regalies o cap altra tipus restricció, se'ls refereix sovint com de format obert.

## Exemples d'estàndards oberts

Sistemes:
* GSM - Sistema Global per a Comunicacions Mòbils (especificat per 3GPP)
Maquinari:
* ISA (especificació d'IBM per a targetes connectores en arquitectures PC d'IBM, després estandarditzada per l'IEEE)
* Peripheral Component Interconnect (especificació d'Intel per a targetes de PC d'arquitectura IBM)
* AGP (especificació d'Intel per a targetes de vídeo a PC d'arquitectura IBM)
* X10 (especificació industrial per les comunicacions entre aparells electrònics usats per l'automatització domèstica coneguda com a domòtica)
Programari:
* HTML/XHTML (especificació del W3C per a formats de documents estructurats)
* SQL (especificació aprovada per l'ANSI i ISO, amb múltiples generacions de disseny i variants menys oficials addicionals)
* IP (especificació de l'IETF per a transmetre paquets de dades en una xarxa)
* TCP (especificació de l'IETF per a implementar flux de dades en IP)
* PDF/X (especificació d'Adobe Systems Incorporated per a format de documents, aprovada després per l'ISO com a ISO 15930-1:2001)
* OpenDocument (especificació d'OASIS per a documents d'oficina)

## Vegeu també

* Format
* Programari lliure
* Requisit
# Xudres

Els xudres, sudres o shudres (del sànscrit शूद्र, śūdra) són els components d'un dels quatre varnas del sistema de castes hindú. Xudra és el grau més baix d'aquesta divisió social tradicional, que consta dels brahmans (sacerdots i mestres, amb autoritat religiosa), els kxatriyes (guerrers i administradors, amb poder polític), els vaïxyes (comerciants i agricultors o pastors amb prosperitat econòmica) i els xudres, servents o pagesos vassalls.
Els xudres componen la majoria de la població índia i, segons el treball que exerceixen, formen part d'una de les nombroses subcastes (o jati).

## Paper dels xudres

L'origen mitològic de la divisió social en quatre varnes s'explica al Purusha Sukta (part del Rig Veda) i al Manusmrti, dos texts sagrats de l'hinduisme que estableixen que el paper dels xudres és el de "servir els membres dels tres varnes superiors (bramans, kxatriyes i vaïxyes)". Per això, tradicionalment, eren bàsicament servents i pagesos vassalls. Amb el pas del temps, però, certes activitats atribuïdes als membres del varna immediatament superior, el dels vaïxyes, van ser represes pels xudres, mentre que els primers esdevenien principalment industrials, financers i terratinents. Així, en l'actualitat, els xudres es dediquen a l'artesania, el conreu i la ramaderia, i les castes (jati) més riques d'entre ells arriben a constituir grups dominants capaços d'exercir el poder local.

## Referències

* 1 2 3 4 «La caste à la croisée des chemins» (en francès). Le Point. L'Inde (fora de sèrie n° 3), juliol-agost 2008, pàg. 79 a 83.
# Fenantrè

El fenantrè o fenantré és un hidrocarbur policíclic aromàtic compost de tres anells de benzè fusionats, tal com mostra la fórmula del costat. La seva fórmula empírica és C$_{14}$H$_{10}$. El nom prové de la composició de fenil i antracè.
Aquesta molècula proveeix el marc aromàtic dels esteroides. En la seva fórmula pura es troba al fum de les cigarretes, i és un reconegut irritant, fotosensibilitzant la pell.
Es pot trobar a la natura com a ravatita, un mineral de la classe dels minerals orgànics.

## Química

El fenantrè és gairebé insoluble en aigua però és soluble en la majoria de dissolvents orgànics, com el toluè, tetraclorur de carboni, dietil èter, cloroform, àcid acètic i benzè.
Un mètode clàssic de síntesi del fenantrè és la Síntesi Bardhan-Sengupta del Fenantrè (1932).
El primer pas d'aquesta reacció consisteix en una substitució electrofílica aromàtica, que té lloc en presència de pentaòxid de difòsfor, que fa del grup alcohol un millor grup sortint. Tanmateix no es creen alquens fora de l'anell aromàtic inicial. En la segona etapa d'aquesta reacció, el 9,10-dihidrofenantrè és oxidat amb seleni elemental. L'aromatització dels anells de sis membres no s'entén clarament, però produeix H₂Se.
El fenantrè també es pot obtenir fotoquímicament de certs diariletens.
Les reaccions del fenantrè típicament tenen lloc en les posicions 9 i 10, com ara:
* Oxidació inorgànica a fenantrenequinona amb àcid cròmic.
* Reducció orgànica a 9,10-dihidrofenantrè amb gas hidrogen i níquel.
* Halogenació electrofílica a 9-bromofenantrè amb brom.
* Sulfonació aromàtica a 2 i 3-àcids fenantrenesulfònics amb àcid sulfúric.
* Ozonòlisi a difenilaldehid.

### Formes canòniques del fenantrè

El fenantrè és més estable que el seu isòmer lineal antracè. Una explicació clàssica i ben establerta es basa en la regla de Clar. Té cinc estructures de ressonància importants, dues de les quals són:

## Referències

* ↑ Fenantré segons la pronúncia occidental i la normativa valenciana, i fenantrè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil
* ↑ «Ravatite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 octubre 2016].
* ↑ chempensoftware.com Link Arxivat 2008-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ Síntesis orgánica, Coll. Vol. 4, p.757 (1963); Vol. 34, p.76 (1954) Link
* ↑ Síntesis orgánica, Coll. Vol. 4, p.313 (1963); Vol. 34, p.31 (1954) Link.
* ↑ Síntesis orgánica, Coll. Vol. 3, p.134 (1955); Vol. 28, p.19 (1948) Link.
* ↑ Síntesis orgánica, Coll. Vol. 2, p.482 (1943); Vol. 16, p.63 (1936) Link.
* ↑ Síntesis orgánica, Coll. Vol. 5, p.489 (1973); Vol. 41, p.41 (1961) Link.
# Fellonia

La fellonia és la falta de lleialtat, ofensa o rebel·lió d'un vassall cap al seu senyor. En conseqüència i per aquest motiu es donava per trencat el pacte feudal.
Aquest terme era utilitzat sobretot a l'edat mitjana arran del pacte feudal entre un senyor i un vassall.

## Exemples

Per exemple, es podria considerar com un acte de delicte, per part d'un vassall, el fet de:
* Maltractar, insultar o interferir amb la vida del seu senyor, la seva dona o els seus fills;
* Deshonrar la seva esposa, germana o filla del Senyor;
* Revelar els secrets del Senyor a l'enemic d'aquest.

## Sancions

El vassall pot esser condemnat per delicte i en conseqüència exposat a la comissió (confiscació) del seu feu per part del seu senyor. En casos extrems, la pena podria arribar fins a la destitució o sentència de mort.
El culpable del delicte pot quedar exposat a la pèrdua d'homenatge i moviment del feu que tenia. Per exemple, un vassall amb el seu feu d'un comte, que ell mateix va sostenir al rei, va retre homenatge directament al rei. El delinqüent també ha de compensar al seu rei pel delicte.

## Anglaterra

El concepte de delicte ha estat durant molt de temps un concepte bàsic de la justícia anglesa i avui la justícia dels Estats Units d'Amèrica; correspon substancialment a "delictes greus".
La jurisprudència va definir les sancions aplicables a un delinqüent, i en particular la pena de mort. Qualsevol que cometi un trastorn significatiu de l'ordre públic podria ser acusat de delicte.

## Famosos fellons

* Ganelon, a La Chanson de Roland
* Comte Angrès de Windsor, en Cliges o False Dead de Chrétien de Troyes
* Tereus, a Philomena de Chrétien de Troyes

## Literatura

D'aquí procedeixen aquelles paraules que veiem tan freqüentment en els autors antics: vassall felló, cavaller felló. En la seva accepció primitiva, la paraula fellonia expressa, doncs, relacions de jerarquia que ja no subsisteixen avui. Aquesta paraula és poc emprada, no obstant, encara ens servim d'ella i és gairebé sinònima de traïció.
A la saga de literatura fantàstica "Crònica de l'Assassí de Reis", la fellonia és un greu delicte consistent d'emprar la màgia (o simpatia, com la hi crida en aquesta història) de manera perjudicial i deliberada contra un altre ésser humà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 febrer 2019].
* 1 2 3 Robinet, Jean-Baptiste-René. les libraires associés. M.DCC.LXXVII [-M.DCC.LXXXIII]. Dictionnaire universel des sciences morale, économique, politique et diplomatique; ou Bibliotheque de l'homme-d'état et du citoyen. [Tome 4 /, Tome premier [-trentieme]], 1777-1778.

## Enllaços externs

* Enciclopèdia moderna, Francisco de Paula Mellado, 1864
# Eva Ahnert-Rohlfs

Eva Ahnert-Rohlfs (Coburg, 11 d'agost de 1912 – 9 de març de 1954) va ser una astrònoma alemanya. Va fer importants observacions d'estrelles variables.
Eva Ahnert-Rohlfs va néixer a Coburg (Ducat de Saxònia-Coburg-Gotha). Va estudiar a Würzburg, Múnic i Kiel des de 1931 fins al 1933. Després de nou anys dedicant-se a la família, va tornar a estudiar el 1942 i fins al final de la segona guerra mundial a la Universitat de Göttingen. A partir el 1945, va treballar juntament amb el professor Cuno Hoffmeister com a astrònom assistent a l'observatori de Sonneberg. Al 1951, va rebre el títol de doctorat en astrofísica per la Universitat de Jena. A l'observatori de Sonneberg va conèixer l'astrònom Paul Oswald Ahnert i es van casar l'any 1952.
Va morir el 1954 als 41 anys a Sonneberg.

## Bibliografia

* "Strahlungsdruck, Poynting-Robertson-Effekt und interstellare Materie." Mitteilung der Sternwarte Sonneberg 43 (1953)
* "Vorläufige Mitteilung über Versuche zum Nachweis von Meteoritischem Staub." Mitteilung der Sternwarte Sonneberg 45 (1954)
* "Zur Struktur der Entstehung des Perseidenstroms." Veröffentlichung der Sternwarte Sonneberg (part 2, p. 5 - 38) (1956)
# Fidenes (desambiguació)

«Fidenes» té aquests significats:
Onomàstica:
* Fidenes, ciutat llatina.
* Fidenes (Fidenat), cognomen de les gens Sèrgia i Servília.
* Luci Sergi Fidenes, o Fidenat, cònsol dues vegades i tribú amb potestat consular.
* Marc sergi Fidenes o Fidenat, tribú amb potestat consolar el 404 aC i altra vegada el 402 aC.
* Luci Sergi Fidenes o Fidenat, tribú amb potestat consular el 397 aC.
* Gai Sergi Fidenes o Fidenat, tribú amb potestat consular tres vegades.
# Fidenat

Fidenat (en llatí: Fidenas) va ser un cognomen de les gens Sèrgia i Servília, originaris de la ciutat de Fidenes (Fidenae), a menys de 10 km de Roma, ciutat de la qual van agafar el nom.
El primer Sergi que va portar el nom va ser Luci Sergi Fidenat, que era cònsol l'any 437 aC després de la revolta de Fidenes, colònia romana de la qual probablement era nadiu. El nom el van emprar els seus descendents. El primer Servili que va usar el nom va ser Quint Servili Prisc que quan era dictador, va conquerir Fidenes el 435 aC. El nom va estar vinculat també als seus descendents.

## Personatges
### Gens Sèrgia

* Luci Sergi Fidenat, cònsol el 437 aC i el 429 aC, i tribú consular tres vegades.
* Mani Sergi Fidenat, tribú consular el 404 aC i el 402 aC.
* Luci Sergi Fidenat, tribú consular el 397 aC, fill de l'anterior.
* Gai Sergi Fidenat, tres vegades tribú consular el segle iv aC.

### Gens Servília

* Quint Servili Prisc Estructe Fidenat, dictador el 435 aC.
* Quint Servili Prisc Fidenat, tribú consular el 402 aC.
* Quint Servili Prisc Fidenat, tribú consular el 382 aC, fill de l'anterior.

## Referències

* ↑ Gaffiot, Félix. Dictionnaire Latin-Français, p. 665 [Consulta: 31 octubre 2020].
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 149.
# Fidelity International

Fidelity International Ltd, abreviat FIL, és una empresa que proporciona serveis de gestió d'inversions, inclosos fons d'inversió, gestió de pensions i plataformes de fons a inversors privats i institucionals. Fidelity International es va crear originalment el 1969 com a filial d'inversió internacional de Fidelity Investments a Boston abans d'ésser fundada com a empresa independent el 1980. Des de llavors, ha continuat operant com una empresa privada propietat de llurs treballadors.

## Enllaços externs

* Fidelity International - Lloc web oficial
# Xurreria

La xurreria és un petit comerç especialitzat principalment en l'elaboració i venda de xurros i patates fregides casolanes. Tradicionalment tots els productes de xurreria eren artesanals.

## Història

Les xurreries varen ser molt populars a Catalunya durant la segona meitat del segle xx. Sovint estaven situades a les places de les ciutats o pobles. Moltes eren ambulants i àdhuc les fixes podien ser desmontades i canviades de lloc amb relativa facilitat. El quiosquet de la xurreria era un dels elements indispensables a les fires d'estiu, junt amb el "Pim Pam Pum", la noria, els cavallets i la tómbola.
Els xurros i les patates eren fregits in situ pel xurrer o la xurrera. Els xurros se servien en paperines i les patates en bosses llargues de paper encerat de colors vius (vert, roig o groc). Altres productes venuts a les xurreries eren diverses masses fregides com els xuixos, bunyols i pestinyos, així com cotnes i morro de porc.
Una gran part de les xurreries tradicionals de les ciutats de la costa Catalana varen desaparèixer quan va canviar la cultura comercial vers el consumisme, a mesura que es varen estendre els supermercats i les franquícies de "fast food". Tot i així hi ha algunes xurreries que sobreviuen, com la de la Plaça Lesseps de Barcelona. Altres es varen adaptar i varen diversificar els productes, venent menjars preparats i pollastres, i perdent llur imatge original en el procés d'adaptació.

## Actualitat

Molts pobles han recuperat les tradicionals xurreries, combinant la modernitat amb la tradicionalitat. Continuen fregint els xurros, les patates, els xuixos, els bunyols, etc, però ara també ofereixen altres productes més variats, com crispetes o "ganxitos". També les podem trobar a les fires i Festes Majors de tot el territori.

## Vegeu també

* Xurro
* Xuixo
* Vermut

## Referències

* ↑ Elaboració i venda de xurros
Gastronomia dels territoris catalanoparlants :
Companatges i condiments :
# Filologia clàssica

La filologia clàssica és la branca de la filologia que s'ocupa de l'estudi de les llengües clàssiques, especialment del llatí i del grec antic i del textos que s'hi escrigueren.

## L'objecte d'estudi

Al llarg de molts segles l'antiguitat clàssica va perdurar només en els seus textos, per la qual cosa la filologia clàssica estudiava aquesta civilització en el seu conjunt: història, mitologia, filosofia, política… és a dir, eren la llavor dels estudis humanístics. La creació de noves disciplines (l'arqueologia clàssica) i l'especialització d'altres (història, història de l'art, antropologia…) han reduït el paper central del filòleg clàssic en l'estudi de l'antiguitat.
Avui dia el camp d'estudi específic de la filologia clàssica són les llengües clàssiques i els textos que s'hi varen escriure; això inclou disciplines com:
* Lingüística:
** Fonètica, morfologia sintaxi.
** Lingüística diacrònica, dialectologia i història de la llengua.
** Llengües que s'hi relacionen: indoeuropeu, sànscrit, osc, umbre, hitita, llatí vulgar…
** Epigrafia i paleografia.
* literatura
** Mètrica
** Gèneres literaris
** Retòrica literària
* Traducció dels textos clàssics a les llengües actuals.
Com que els textos no es poden entendre sense conèixer la civilització en què varen ser escrits els estudiants d'aquesta disciplina completen la seva formació amb estudis de:
* Història de Grècia i Roma.
* Mitologia grega i romana.
* Història de l'art clàssic.
* Filosofia antiga.

## Classicistes famosos

* Antonio Fontán Pérez
* Karl Marx
* John Milton
* Carles Miralles i Solà
* Friedrich Nietzsche
* Ferdinand de Saussure
* Eulàlia Vintró Castells
* Oscar Wilde
* Jaume Medina i Casanovas

## Enllaços externs

* Filologia Clàssica a la Universitat de Barcelona (UB)
* Filologia Clàssica a la Universitat de València (UV)
* Estudis Clàssics a la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB)
# Faouzi Rouissi

Faouzi Rouissi (àrab: فوزي الرويسي) (Tunis, 26 de març de 1971) és un exfutbolista tunisià de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de Tunisia. Pel que fa a clubs, destacà a SM Caen i SpVgg Greuther Fürth. He played in seven FIFA World Cup qualifying matches.

## Referències

* ↑ «Faouzi Rouissi» (en alemany). Fussballdaten.de. [Consulta: 8 juliol 2009].
* ↑ Faouzi Rouissi Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Faouzi Rouissi a National-Football-Teams.com (anglès)