OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# John Baptist Wu Cheng-chung

John Baptist Wu Cheng-chung (xinès:胡振中; cantonès Yale: Wu Cheng-chung ; 26 de març de 1925 - 23 de setembre de 2002) va ser el cinquè bisbe catòlic romà de Hong Kong i el primer cardenal d'aquesta diòcesi. Va ser membre de la Congregació per a l'Evangelització dels Pobles, del Pontifici Consell per a les Comunicacions Socials i de la Congregació per al Culte Diví i la Disciplina dels Sagraments.

## Biografia

Hakka, Wu va néixer al poble de Ho Hau, Wu-hua (província de Guangdong). Batejat a l'església parroquial del poble, hi va rebre els estudis primaris. Es va incorporar al seminari menor diocesà de Ka-ying per a la seva educació secundària el 1940 i va ser ordenat ordenat el 1952.
Va ser nomenat cinquè bisbe de la diòcesi catòlica de Hong Kong pel papa Pau VI com a successor del bisbe Peter Lei Wang-kei, que havia mort el 23 de juliol de 1974. Va arribar a Hong Kong i el 25 de juliol va ser consagrat i instal·lat com a bisbe de la Hong Kong a la catedral de la Immaculada Concepció el 1975.
Després de la deguda preparació, va iniciar un Moviment de Renovació Diocesà per a sacerdots, laics i religiosos. El 25 de març de 1985, va dirigir una delegació de cinc membres en una visita de set dies a Pequín i Xangai, per invitació de l'Oficina Nacional d'Afers Religiosos del Consell d'Estat de la Xina. Va ser el primer bisbe de Hong Kong a visitar la Xina continental. Més tard, el 21 de gener de 1986, va dirigir una delegació de set membres en una visita de deu dies a Guangzhou i la part oriental de la seva província natal, Guangdong, per invitació de l'Oficina d'Afers Religiosos d'aquesta província. Aquesta visita va suposar el primer retrobament amb la seva mare, de 85 anys, després d'una separació de 40 anys.
Va ser nomenat membre del Sagrat Col·legi de Cardenals pel papa Joan Pau II el 29 de maig de 1988.
Després de les protestes de la plaça de Tian'anmen de 1989, l'11 de juliol de 1989, va escriure una carta a tots els bisbes del món, demanant-los que fessin una crida per la justícia, l'ordre i la democràcia a la Xina.
L'1 de setembre de 1991, Wu va emetre una carta pastoral que exhortava els fidels a donar suport total a les eleccions directes al Consell Legislatiu, la primera vegada en la història de Hong Kong, el 15 de setembre. In L'any 1999, va convocar el "Sínode Diocesà" per atendre les necessitats pastorals del Tercer Mil·lenni.
Va morir de càncer i diabetis el 23 de setembre de 2002 a l'Hospital Queen Mary de Hong Kong, als 77 anys.

## Referències

* 1 2 Leung, Beatrice; Chan, Shunning. Changing Church and State Relations in Hong Kong, 1950-2000. Hong Kong: Hong Kong University Press, 2003.
* ↑ Wu, John «March into the Bright Decade: Pastoral Exhortation of Cardinal John B. Wu on the Pastoral Commitment of the Catholic Diocese of Hong Kong». Catholic Information Service, 01-10-1989.

## Enllaços externs

* GCatholic.org on the Bishops of Hong Kong
* Notice of death of Cardinal Wu
# El Pinetell

* No s'ha de confondre amb el Pinetell de Barberà.
El Pinetell és una entitat de població del municipi de Montblanc, Conca de Barberà. L'any 2005 tenia 7 habitants censats. Aquest Pinetell no s'ha de confondre amb el Pinetell de Barberà, avui despoblat, que hi havia a la partida del mateix nom, vora l'antic camí de Montblanc a Barberà.
Es troba força allunyat de Montblanc, a uns set quilòmetres al sud-oest en línia recta, però per a arribar-hi per carretera cal accedir-hi des de la Riba, per la carretera de Farena, el que representa uns 15 km de distància. També s'hi pot arribar per camins de muntanya des de Rojals i des de la Cabrera, a l'altra banda del Brugent, al terme de Mont-ral. Està situat a uns 610 m d'altitud, en plena serra de Prades.
Antigament, els habitants del Pinetell sagnaven la reïna dels pins per a vendre-la al mercat, per la qual cosa rebien el renom de «reïnosos».

## Referències

* ↑ Palau Dulcet, A. Conca de Barbarà, III Guia de la Conca, 1932, p. 32-34.
* ↑ Plaza i Arqué, Carme. Història de Barberà a través dels noms. Diputació de Tarragona, 1988, p. 187.

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Montblanc Arxivat 2011-09-14 a Wayback Machine.
# Przemysław Niemiec

Przemysław Niemiec (Oświęcim, 11 d'abril de 1980) és un ciclista polonès, professional des del 2002. Actualment corre a l'equip UAE Abu Dhabi.
En el seu palmarès destaquen la Ruta del Sud de 2009, etapes al Giro del Trentino o la Setmana Internacional de Coppi i Bartali, i sobretot, una etapa a la Volta a Espanya de 2014, quan es presentà en solitari al cim dels llacs de Covadonga.

## Palmarès

* 2003
** 1r al Giro del Medio Brenta
* 2004
** 1r al Gran Premi Citta di Rio Saliceto e Correggio
* 2005
** 1r a la Volta a Eslovènia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 2006
** 1r al Giro de Toscana
** Vencedor d'una etapa de la Ruta del Sud
* 2008
** Vencedor d'una etapa de la Ruta del Sud
* 2009
** 1r a la Ruta del Sud i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Giro del Trentino
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Internacional de Coppi i Bartali.
** Vencedor d'una etapa del Tour dels Pirineus
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 40è de la classificació general
* 2012. 39è de la classificació general
* 2013. 6è de la classificació general
* 2014. 49è de la classificació general
* 2015. 40è de la classificació general
* 2016. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2011. 54è de la classificació general
* 2012. 15è de la classificació general
* 2014. 26è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2015. Abandona (2a etapa)
* 2017. 86è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2013. 57è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Vuelta a España 2014: El polaco Niemiec gana en Lagos de Covadonga y Contador sigue líder». El Mundo Deportivo, 07-09-2014 [Consulta: 8 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Fitxa a cqranking.com
# Torneig Comte de Godó 2008

El Trofeu Comte de Godó 2008, també conegut com a Open Sabadell Atlántico Barcelona 2008, és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries International Gold de l'ATP. La 56a edició del torneig es va celebrar entre el 28 d'abril i el 4 de maig del 2008 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.
El tennista balear Rafael Nadal va guanyar el segon títol de l'any i quart consecutiu a Barcelona.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| 16 | F. López | 4 | 3 | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 | |
| 17 | J.I. Chela | 2 | 6 | 6 | 17 | J.I. Chela | 4 | 2 | |
| | E. Gulbis | 6 | 4 | 3 | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 6 |
| | D. Gremelmayr | 6 | 6 | | | | | | | | D. Gremelmayr | 1 | 0 |
| 15 | D. Tursúnov | 4 | 0 | | | D. Gremelmayr | 6 | 3 | 7 | | | | |
| 10 | N. Almagro | 7 | 6 | | 10 | N. Almagro | 2 | 6 | 6$^7$ | | | | |
| WC | M. Ančić | 6⁵ | 2 | | | | | | | | | | | 1 | R. Nadal | 6 | 4 | 6 |
| | A. Montañés | 6 | 3 | 6 | | | | | | | | | | 2 | D. Ferrer | 1 | 6 | 1 |
| Q | M. Kukuixkin | 3 | 6 | 3 | | A. Montañés | 3 | 7 | 4 | | | | |
| 14 | S. Wawrinka | 6 | 6 | | 14 | S. Wawrinka | 6 | 6⁶ | 6 | | | | |
| 3 | D. Nalbandian | 3 | 1 | | | | | | | 14 | S. Wawrinka | 6$^8$ | 3 |
| 6 | T. Robredo | 6 | 7 | | | | | | | 2 | D. Ferrer | 7 | 6 |
| 9 | G. Cañas | 1 | 5 | | 6 | T. Robredo | 6$^4$ | 4 | | | | | |
| | N. Lapentti | 6 | 4 | 3 | 2 | D. Ferrer | 7 | 6 | |
| 2 | D. Ferrer | 4 | 6 | 6 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 6 | 6 | |
| | Juan Ignacio Chela Pablo Cuevas | 1 | 2 | | 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 2 | 7 | [10] |
| | Lucas Arnold Ker David Nalbandian | 5 | 2 | | | Feliciano López Fernando Verdasco | 6 | 6⁵ | [4] |
| | Feliciano López Fernando Verdasco | 7 | 6 | | | | | | | 1 | Bob Bryan Mike Bryan | 6 | 6 |
| 5 | Jeff Coetzee Kevin Ullyett | 3 | 7 | [4] | | | | | | 7 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 3 | 2 |
| 4 | Simon Aspelin Julian Knowle | 6 | 6² | [10] | 4 | Simon Aspelin Julian Knowle | 1 | 6⁵ | |
| 7 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 7 | 6⁵ | [10] | 7 | Mariusz Fyrstenberg Marcin Matkowski | 6 | 7 | |
| ALT | Mario Ančić Mischa Zverev | 6⁵ | 7 | [7] | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
ATP Tour 2008
< 2007
2009 > :
Tennis Masters Cup, Xangai :
# Història de l'halterofília a Catalunya

Història de l'halterofília a Catalunya. L'halterofília o aixecament de pesos és un esport que consisteix a aixecar un halter des de la tarima fins més amunt del cap.

## Història

A començaments de segle XX hi ha un esclat de creació de gimnasos a Catalunya, on ja es practicava l'aixecament de pesos, però no és fins a la segona meitat d'aquest segle que l'halterofília s'organitza com a esport competitiu. El club pioner de l'halterofília a Catalunya fou el Centre Gimnàstic Barcelonès l'any 1952. Aquest mateix any, la Delegación Nacional de Deportes creà un comitè d'aquest esport dins de la Federació Espanyola de Gimnàstica i es disputen, a més, els primers campionats d'Espanya. L'aixecador Joan Renom, del CGB, guanyà la medalla d'argent als Jocs del Mediterrani de 1959. A més, el Gimnàs Diagonal, i l'Ademar de Girona, destacaren en la seva tasca de promoció de l'esport.
El 29 d'agost de 1961 es disputà, al saló Iris de Barcelona, el primer encontre internacional de la selecció catalana d'halterofília, enfrontant-se a la selecció anglesa, amb victòria catalana. La Federació Catalana d'Halterofília no fou creada fins al 1967 presidida per Jaume Figueras, en separar-se de la Federació de Gimnàstica. La Federació s'encarrega de l'organització de la Lliga Catalana. Entre els tornejos internacionals que es disputen anualment a Catalunya, en destaquen el Trofeu Ciutat de Barcelona (1993) i el Trofeu Ciutat de Girona (2002). El 1976 es construïren el Gimnàs-Escola d'Halterofília de Matadepera i el Pavelló Municipal d'Halterofília de Terrassa.
Pel que fa als aixecadors, entre els catalans que han aconseguit triomfs internacionals destaquen els germans Martínez Ocaña: José Luis Martínez s'inicià en l'halterofília a la Penya Doble Set de Girona es proclamà campió del Trofeu Comunitat Econòmica Europea (1988) i fou argent (1987) i bronze (1991) als Jocs del Mediterrani. Santi Martínez, del GEiEG, fou medalla d'or en els Jocs del Mediterrani de 2005, i Sergi Martínez, també del GEiEG, també fou medalla d'or en els Jocs del Mediterrani de 2005.

## Aixecadors destacats

| Jaume Figueras Antoni Carola Enric Buch Joan Renom | José Luis Martínez Santi Martínez Sergi Martínez | Patricia Dámaris Sosa Marcos Ruiz Sira Armengou |

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 «L'halterofília a Catalunya». Gran Enciclopèdia Catalana-Enciclopèdia de l'Esport, 30-04-2013. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Jordi Bayona i Url

Jordi Bayona i Url (Vic, Osona, abril de 1921 – La Floresta, 25 de maig de 2013) va ser un guionista, escriptor, editor, periodista, autor teatral i cineasta català.

## Biografia

En els anys seixanta va escriure obres de teatre per la companyia teatral La Pipironda. Allà coneixeria Víctor Mora i Armonía Rodriguez que li van comentar la possibilitat d'entrar a treballar a Bruguera. L'any 1963 s'hi incorpora com a redactor i com a adjunt del Sr. González. A Bruguera escriurà guions, en supervisarà, farà de redactor de revistes (Ven y Ven, Suplemento de Historietas de El DDT, El Campeón de las Historietas, Bravo), en crearà de noves com Gran Pulgarcito i Mortadelo i serà l'adaptador de sèries franceses de còmic com Aquil·les Taló i Blueberry.
A la seva tornada de Mèxic (1978) a on tenia l'encàrrec de muntar una filial en aquell país de l'empresa, passa a realitzar més directament tasques d'editor. A iniciativa seva, Bruguera publica una edició en fascicles primer i en forma de llibre després de Tirant lo Blanc, el gran clàssic de la literatura medieval catalana-valenciana. El còmic tindria dibuixos de Jaume Marzal amb adaptació de Maria Aurèlia Capmany i guió d'Andreu Martín.
L'any 1983 deixaria l'editorial, continuaria amb els seus treballs com a cineasta i iniciaria una carrera literària.

## Filmografia director

* 1987 Material urbà (llarg). Amb els actors: Mónica Molina, David Sust, Joan Peris.
* 1981 Putapela (llarg). Amb els actors: Ovidi Montllor, Mireia Ros, Berta Cabré.
* 1981 Medi ambient (documental).
* 1976 Arri, arri (curt).
* 1973 Knock Out (curt)

## Llibres publicats

* Bayona: La Noia de la tricolor, Pagès, Lleida, 2003. Premi de Novel·la Curta de la Universitat de Lleida, 2002. ISBN 8497790480.
* Bayona: Persistència del mal, Montflorit, Cerdanyola del Vallès, 2012. ISBN 9788415057284

## Referències

* ↑ «Jordi Bayona i Url». Diccionari enciclopèdic del cinema a Catalunya. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Catàleg de còmic en català. Tirant lo Blanc Arxivat 2015-05-05 a Wayback Machine.
* ↑ Guiral, Antoni, Cuando los cómics se llamaban tebeos, La Escuela Bruguera (1945-1963). Ediciones El Jueves, 2004. ISBN 84-9741-555-8
* ↑ Cuadrado, Jesús,Atlas español de la cultura popular. De la historieta y su uso, 1873-2000. Ediciones Sinsentido, 2000. ISBN 84-89384-23-1

## Enllaços externs

* Memoro, el banc de la memòria. Jordi Bayona
* Mortadelo y algo más. Entrevista (castellà)
* Còmic Tecla 39 (.pdf). En la mort de Jordi Bayona (castellà)
# St. Martin in Passeier

St. Martin in Passeier (italià San Martino in Passiria) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del districte de Burggrafenamt. L'any 2007 tenia 3.029 habitants. Comprèn les fraccions de Saltaus (Saltusio), Quellenhof (Sorgente), Ried (Cresta), Kalmtal (Valclava), Christl, Flon (Vallone) i Matatz (Montaccio). Limita amb els municipis de Moos in Passeier, Riffian, i St. Leonhard in Passeier.

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 98,75% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 1,23% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 0,04% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Hermann Anton Pirpamer | SVP |
# El timbal del Bruc

Lo Timbal del Bruch (El timbal del Bruc, en català normatiu) és un drama en quatre actes i en vers, original de Frederic Soler, estrenat la nit del 7 de novembre de 1882, al Teatre Romea de Barcelona.
L'acció passa en un poble dels encontorns del Bruc, l'any 1808.

## Repartiment de l'estrena

* Angeleta: Carme Parreño
* Margarida: Caterina Mirambell
* Antonet: Caterina Fontova
* Josep Maria: Iscle Soler
* Onofre: Lleó Fontova
* Segimon: Hermenegild Goula
* Lluís: Joan Isern
* Mossèn Jaume: Jaume Virgili
* Sisó: Frederic Fuentes
* El jutge del rei: Ramon Valls
* Roc: Pere Cufí
* Nunci: Fèlix Baró
* Batlle, regidors, poble, somatents, mossos.
# Pterapogon mirifica

Pterapogon mirifica és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids. Va ser descrita per primera vegada per G.F. Mees el 1966.
És un peix marí, associat als esculls costaners i de clima tropical. Es troba a l'Índic oriental: és un endemisme d'Austràlia. És inofensiu per als humans i de costums nocturns.

## Referències

* ↑ Mees, Gerlof Fokko «A new fish of the family Apogonidae from tropical western Australia». Journal of the Royal Society of Western Australia, 49, 1966, pàg. 83–84.
* 1 2 3 Sa-a, Pascualita; Capuli, Estelita Emily. «Pterapogon mirifica Mees, 1966 Sailfin cardinalfish» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
# Wolfgang-Adam Töpffer

Wolfgang-Adam Töpffer, també Adam-Wolfgang o simplement Adam Töpffer (Ginebra, 20 de maig de 1766 - 10 d'agost de 1847) va ser un pintor suís especialitzat en paisatges i aquarel·les. El seu fill era el conegut il·lustrador i dibuixant, Rodolphe Töpffer, que de vegades és anomenat el "pare del còmic".

## Biografia

Era fill d'un sastre alemany de Schweinfurt, que havia anat a treballar a la República de Ginebra per uns anys, però va decidir quedar-se i esdevenir ciutadà. Després de mostrar un cert talent per a l'art, va ser aprenent de gravador i més tard va estudiar a la "Societat de les Arts".
Va treballar com a gravador a Lausana durant un breu temps, després va fer una expedició alpina amb Horace-Bénédict de Saussure; fent esbossos. El 1786, els membres de la Societat, impressionats pel seu treball, li van recomanar que anés a estudiar a París i li van oferir una beca. Estant allà, va assistir a l'École des Beaux-Arts, on va estudiar amb Nicolas de Launay i va aprendre la tècnica de l'aquarel·la de Jean-Thomas Thibault.
Quan va tornar a casa l'any 1789, va trobar la ciutat convulsa pels efectes de la Revolució Francesa i no va poder trobar feina regular, així que va fer tot el possible per viure de l'ensenyament de dibuix i fent algun retrat ocasional. Va fer una exposició d'aquests l'any 1792, després va acompanyar el pintor Pierre-Louis de La Rive en els seus viatges, interessant-se pels paisatges i el que més tard s'anomenaria pintura a l'aire lliure.
En els primers anys del segle xix, quan la situació política s'havia acomodat una mica, les seves obres van començar a tenir èxit, sobretot a l'estranger. Alguns dels seus quadres van ser comprats per l'emperadriu Maria Feodorovna i l'antiga emperadriu Joséphine de Beauharnais. El 1812, va rebre una medalla d'or al Saló de París. Es va convertir en caricaturista i dibuixant polític durant els darrers anys de l'ocupació francesa i de vegades va ser anomenat el "Hogarth de Ginebra". Durant un temps, alguns dibuixos d'aquesta època van ser atribuïts erròniament al seu fill.
Va fer que la seva filla es casés amb un ric col·leccionista d'art i, després de quaranta anys d'ensenyar i presidir la societat d'art, va morir ell mateix ric a l'edat avançada de 81 anys, sobreviscant al seu fill encara més famós per més d'un any.

## Galleria

* Lavandaie
* La barca delle nozze
* Paesaggio fluviale
* Caricatura

## Referències

* 1 2 3 «Wolfgang-Adam Töpffer» (en francès). Dictionnaire Historique de la Suisse. [Consulta: 5 març 2022].
* 1 2 «Töpffer, Wolfgang-Adam» (en anglès). Sikart. [Consulta: 5 març 2022].

## Bibliografia

* Lucien Boissonnas, Wolfgang-Adam Töpffer (1766 – 1847): Catalog raisonné des peintures, Benteli, 2011 ISBN 3-7165-1643-0
* Wolfgang-Adam Töpffer (1766 – 1847), (Col·lecció Maitres d'Hier et d'Aujourd'Hui Series). Edizioni "La Bibliothèque des Arts", Lausana, 1996 ISBN 2-88453-008-8
* Pierre Courthion, Genève, ou le portrait des Töpffer, Edizioni Grasset, París, 1936

## Enllaços externs

* Aadm Töpffer a Arcadja (anglès)
# Chrysosplenium

Chrysosplenium (saxífraga daurada) és un gènere de 57 espècies de plantes amb flors dins la família Saxifragàcia. Es troben de l'àrtic a les zones de clima temperat de l'hemisferi nord amb la màxima diversitat a Âsia oriental; dues espècies es troben a Amèrica del sud en un cas de distribució disjunta.
Són plantes herbàcies i perennes que arriben a fer 20 cm d'alt, normalment creixen en boscos humits i ombrívols. Les fulles són arrodonides de nerviació palmada amb el mare lobulat;poden tenir disposició oposada o alternada. Les flors són menudes grogues o groguenques, amb quatre pètals la florida és al principi de la primavera que és quan i ha més llum en el bosc caducifoli.

## Algunes espècies amb indicació de les autòctones dels Països Catalans

* Chrysosplenium absconditicapsulum
* Chrysosplenium alpinum
* Chrysosplenium alternifolium Present als Pirineus catalans
* Chrysosplenium americanum (American Golden Saxifrage)
* Chrysosplenium axillare
* Chrysosplenium biondianum
* Chrysosplenium carnosum
* Chrysosplenium cavaleriei
* Chrysosplenium chinense
* Chrysosplenium davidianum
* Chrysosplenium delavayi
* Chrysosplenium dubium
* Chrysosplenium flagelliferum
* Chrysosplenium forrestii
* Chrysosplenium fuscopuncticulosum
* Chrysosplenium giraldianum
* Chrysosplenium glechomifolium (Pacific Golden Saxifrage)
* Chrysosplenium glossophyllum
* Chrysosplenium griffithii
* Chrysosplenium hebetatum
* Chrysosplenium hydrocotylifolium
* Chrysosplenium iowense (Iowa Golden Saxifrage)
* Chrysosplenium japonicum
* Chrysosplenium jienningense
* Chrysosplenium lanuginosum
* Chrysosplenium lectus-cochleae
* Chrysosplenium lixianense
* Chrysosplenium macranthum
* Chrysosplenium macrophyllum
* Chrysosplenium microspermum
* Chrysosplenium nepalense
* Chrysosplenium nudicaule
* Chrysosplenium oppositifolium (Crisospleni comú, present a Catalunya)
* Chrysosplenium oxygraphoides
* Chrysosplenium pilosum
* Chrysosplenium pseudopilosum
* Chrysosplenium qinlingense
* Chrysosplenium ramosum
* Chrysosplenium serreanum
* Chrysosplenium sikangense
* Chrysosplenium sinicum
* Chrysosplenium taibaishanense
* Chrysosplenium tenellum
* Chrysosplenium trichospermum
* Chrysosplenium tetrandrum (Northern Golden Saxifrage)
* Chrysosplenium uniflorum
* Chrysosplenium valdivicum
* Chrysosplenium wrightii (Wright's Golden Saxifrage)
* Chrysosplenium wuwenchenii

## Referències

* 1 2 Soltis, D.E. (2001). Phylogenetic relationships and evolution in Chrysosplenium (Saxifragaceae) based on matK sequence data Arxivat 2010-06-26 a Wayback Machine.. Am J Bot 88:883-893
* ↑ O. de Bolòs i J. Vigo Flora dels Països Catalans 1980

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
# Juni

Juni és el nom dels següents personatges:
* Quint Juni, tribú de la plebs el 315 aC
* Dècim Juni, militar romà
* Tit Juni, aspirant a tribú de la plebs
* Gai Juni, edil curul i jutge.
* Juni Ciló, governador romà de Bitínia.
* Juni Mauricià, jurista.
* Juni Balb, romà de rang consular.
* Juni Llop, senador romà.
* Juni Titià, cònsol romà el 245.
* Juni Marul·le, cònsol designat el 67.
Viccionari