OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Convent de les Germanes Clarisses (Balaguer)

El Convent de les Germanes Clarisses és un edifici del municipi de Balaguer (Noguera) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Convent de planta rectangular, fet amb pedra, té quatre trams, al primer es pot veure la pedra, mentre que als altres es troba arrebossada. Els llocs per on entra la llum són finestres, totes amb reixes. A les cantonades dels murs hi troben carreus molt ben treballats. Al voltant de les finestres hi ha una cornisa plana que serveix com a decoració, com es pot veure, aquesta decoració és molt senzilla a tots els llocs del convent. La porta d'accés al convent és molt senzilla, i a sobre hi ha una placa amb inscripció.
L'edifici és contingu al Santuari del Sant Crist de Balaguer, on hi ha una finestra amb reixa perquè les monges poguessin assistir als oficis sense abandonar la clausura. Actualment, tambe hi ha una hostatgeria en l'edifici que tenien els bisbes d'Urgell a Balaguer.

## Història

La fundació històrica del Monestir de Santa Clara de Balaguer, és a dir, la fundació primera, garantida amb documents, és de l'any 1351, deguda a les disposicions testamentàries del comte d'Urgell, l'Infant Jaume. La Clerecia i el Consell de la Ciutat de Balaguer acordà de donar a les Monges Clarisses fundadores del nou monestir l'església parroquial de Santa Maria d'Almatà, el veí cementiri i la casa antiga de la confraria, per a convertir-la en convent.
Cap a l'any 1610, el monestir estava quasi enterament derruït i no restava més que una monja, que per disposició del bisbe de la Seu passà a viure a casa d'un parent seu de Balaguer. El 3 de maig de 1617, amb autorització de Roma, d'acord amb el bisbe de la Seu, fra Bernat de Salvà, Framenor Observant, i els Magnífics Paers de Balaguer, hom començà a reconstruir la nova fàbrica del Monestir de Santa Clara.
A la capella del cor baix del santuari del Sant Crist es conserva la imatge de la Mare de Déu d'Almatà, talla de fusta policromada del segle XIV, que la tradició diu que era portada pels comtes d'Urgell a les batalles.

## Referències

* 1 2 3 «Convent de les Germanes Clarisses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
* ↑ «Santa Clara de Balaguer - Monestirs». [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ «[WEB OFICIAL Hotel Santuari · Balaguer]». [Consulta: 30 gener 2022].
* ↑ MCS, Delegació. «La imatge original de Sta. Maria d’Almatà (Balaguer) restaurada, torna a la veneració dels fidels» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2023-06-16. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ Alós Trepat, Carme; Solé, Ramon «La Marededéu d’Almatà de Balaguer. Restauració i conservació d’una imatge gòtica». Taüll, Juny-juliol 2014, pàg. 28-30.
# Convent de les Germanes Vetlladores (Girona)

El Convent de les Germanes Vetlladores és un convent amb església del municipi de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Pertany a la congregació de les Germanes de Sant Josep de Girona, fundades per la venerable Maria Gay i Tibau.
Hi ha plànol de l'entrada i façana de la Capella, obra de Francesc Salvat mestre d'obres, que porten la data d'abril-juliol de 1893. En ell hi consta el títol: "Plano de Fachada de la Capilla que las Rdas. Hermanas de San José desean construir en la casa 10 que poseen en la calle Portal Nou de esta ciudad".

## Referències

* ↑ «Convent de les Germanes Vetlladores». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Creu de terme de Santa Maria (Montblanc)

Creu de terme de Santa Maria és una obra de Montblanc (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu metàl·lica sobre base de pedra gravada amb diversos motius difícilment discernibles degut a l'estat de desgast de la figura. Tanmateix, l'estil sembla clarament gòtic.

## Història

No s'ha trobat la data exacta de la seva realització.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Creu de terme de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Consell Comarcal Conca de Barberà.
# Craterocephalus eyresii

Craterocephalus eyresii és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima.

## Reproducció

Té lloc del gener al març i, també, durant les inundacions.

## Alimentació

Menja microcrustacis.

## Depredadors

És important en la dieta de moltes aus aquàtiques (com ara, agrons, corbs marins i pelicans).

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i salabrosa, bentopelàgic i de clima temperat (24 °C-30 °C; 23°S-36°S), el qual habita les aigües tèrboles i netes de pantans, fonts, llacs salats i d'aigua dolça, pous artificials, estanys, rius, rierols i llacunes. Cerca refugi en forats i pous d'aigua semipermanents durant les sequeres.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia: la conca del llac Eyre (Austràlia Meridional).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 FishBase (anglès)
* ↑ Grant, E.M., 1965. Guide to fishes. 1a edició. Department of Harbours and Marine, Queensland. 280 p.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* UICN, 1994. 1994 IUCN red list of threatened animals. International Union for Conservation of Nature and Natural Resources, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Copa del Món de Futbol de 1970 - Grup 3

El Grup 3 de la Copa del Món de Futbol 1970, disputada a Mèxic, estava compost per quatre equips, que s'enfrontaren entre ells amb un total de 6 partits. Els dos millors classificats passaren a jugar la segona fase, els quarts de final.

## Integrants

El grup 3 està integrat per les seleccions següents:
| Brasil | Anglaterra | Romania | Txecoslovàquia |

## Classificació

| Pos | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | DG | Pts | Classificació |
| 1 | Brasil | 3 | 3 | 0 | 0 | 8 | 3 | +5 | 6 | Avança a la segona fase |
| 2 | Anglaterra | 3 | 2 | 0 | 1 | 2 | 1 | +1 | 4 | Avança a la segona fase |
| 3 | Romania | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 5 | −1 | 2 | |
| 4 | Txecoslovàquia | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 7 | −5 | 0 | |

## Partits
### Anglaterra vs Romania

| Anglaterra | 1–0 | Romania |
| Hurst 65' | Informe | |

### Brasil vs Txecoslovàquia

| Brasil | 4–1 | Txecoslovàquia |
| Rivelino 24' Pelé 59' Jairzinho 61', 83' | Informe | Petráš 11' |

### Romania vs Txecoslovàquia

| Romania | 2–1 | Txecoslovàquia |
| Neagu 52' Dumitrache 75' (p.) | Informe | Petráš 5' |

### Brasil vs Anglaterra

| Brasil | 1–0 | Anglaterra |
| Jairzinho 59' | Informe | |

### Brasil vs Romania

| Brasil | 3–2 | Romania |
| Pelé 19', 67' Jairzinho 22' | Informe | Dumitrache 34' Dembrovschi 84' |

### Anglaterra vs Txecoslovàquia

| Anglaterra | 1–0 | Txecoslovàquia |
| Clarke 50' (p.) | Informe | |
# Cors valents

Cors valents (originalment en francès, Cœurs vaillants) és una pel·lícula francesa del 2022 dirigida per Mona Achache. S'ha doblat al català i va arribar als cinemes el 30 de setembre de 2022.
El rodatge va començar a finals de juliol de 2020 i va acabar el 21 de setembre, i va tenir lloc principalment a Chambord i el seu castell. El rodatge es va realitzar seguint el protocol sanitari vinculat a la pandèmia de la COVID-19.
Amb 11.488 entrades en la primera setmana, la pel·lícula es va considerar un fracàs comercial.

## Sinopsi

Els nens jueus s'amaguen al castell de Chambord, enmig d'obres d'art amagades del Louvre, entre les quals La Gioconda. El títol fa referència a la revista juvenil Cœurs vaillants.

## Repartiment

* Camille Cottin: Rose
* Swann Arlaud: el conservador
* Patrick d'Assumçao: el capellà
* Anne-Lise Heimburger: l'oficial alemany
* Maé Roudet--Rubens: Hannah
* Léo Riehl: Jacques
* Ferdinand Redouloux: Josef
* Lilas-Rose Gilberti: Clara
* Asia Suissa-Fuller: Henriette
* Luka Haggège: Léon
* Félix Nicolas: Paul
* Franck Beckmann: el guarda de joc
* Laurent Hautot: un soldat alemany

## Referències

* ↑ https://www.lanouvellerepublique.fr/loir-et-cher/commune/chambord/la-bande-annonce-de-coeurs-vaillants-film-tourne-a-chambord-est-sortie
* ↑ «Cors valents». ésAdir. [Consulta: 1r octubre 2022].
* ↑ https://www.lanouvellerepublique.fr/loir-et-cher/video-a-chambord-le-tournage-du-film-coeurs-vaillants-s-adapte-a-la-crise-sanitaire
* ↑ https://www.allocine.fr/film/fichefilm-285572/box-office/
* ↑ https://www.lanouvellerepublique.fr/loir-et-cher/commune/chambord/clap-de-fin-a-chambord-pour-le-film-coeurs-vaillants
* ↑ https://www.lanouvellerepublique.fr/loir-et-cher/commune/chambord/tournage-de-film-a-chambord-quand-le-chateau-a-accueilli-des-oeuvres-du-louvre

## Enllaços externs

* Tràiler en català
* Cors valents a Goita què fan, ara!
# Corts de Montsó (1510)

Les Corts de Montsó de 1510 són convocades per Ferran el Catòlic amb la finalitat de finançar les campanyes africanes i se celebraren entre maig i setembre de 1510. Entre 1505 i 1510 a les campanyes africanes de la corona s'havia conquerit Mers el-Kebir, Orà, Bugia i Trípoli. El rei demanava suport econòmic per continuar i mantenir els territoris conquerits. Les corts li concediren 500.000 lliures, de les quals 208.000 foren aportades pels catalans amb la contrapartida de tenir lliure comerç al nord d'Àfrica.
Altres temes d'importància política tractats varen ser:
* S'encarregà un cens dels focs valencians.
* Ferran el Catòlic, el 31 d'agost del 1510, expedí un privilegi en el qual declarava que, atès que havia donat entrada als militars en el govern de la ciutat de Barcelona, d'igual forma reconeixia als seus ciutadans honrats llurs antics privilegis militars i havien de formar part a les corts, on entraven i votaven pel braç reial.
* Es garantia que els moros valencians no serien «foragitats» ni obligats a fer-se cristians, en contra de l'edicte de 1502, que posava els moros en la disjuntiva de batejar-se o de ser expulsats. A Aragó, i sobretot al País Valencià, l'economia agrària descansava sobre la mà d'obra musulmana. La noblesa territorial en treia el millor profit, ja que la majoria dels moros li eren vassalls.
Es tractaren també temes d'ordre intern com els criteris de documentació i arxiu, indicant que: "tots els documents expedits per les Corts van sagellats i firmats pels presidents dels tres Brassos. Els processos ó actas generals se guardaran en l'Arxiu de la Corona d'Aragó; els del Bras Eclessiastich en l'Arquebisbat de Tarragona, els del Militar en el de la Diputació General de Catalunya, i els del Popular en el del Consell de Cent de Barcelona, ab el ben entés de que els escrivans no serán pagats ab renumeració alguna fins á que hagin posats els dits Processos en els seus llochs corresponents". També es determinà les responsabilitats dels funcionaris públics i algutzils si cometien abusos de poder, castigant-los amb una multa i la inhabilitació del càrrec.

## Referències

* 1 2 Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. 2a edició. Història de Catalunya, 1963, p.879.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0884-0.
* Constitucions fetes per lo illustrissimo e catholich princep rey e senyor don Ferrando rey de Argao e de les dos Sicilias, etc.
# Coturnix

Coturnix és un gènere d'ocells de la subfamília dels perdicins (Perdicinae), dins la família dels fasiànids (Phasianidae). Aquestes guatlles viuen en praderies i zones obertes d'Euràsia, Àfrica i, a través d'Indonèsia, fins a Austràlia i Tasmània. Una espècie extinta habitava Nova Zelanda.

## Llistat d'espècies

S'han descrit cinc espècies vives dins aquest gènere:
* Guatlla coromandèlica (Coturnix coromandelica).
* Guatlla comuna (Coturnix coturnix).
* Guatlla arlequí (Coturnix delegorguei).
* Guatlla del Japó (Coturnix japonica).
* Guatlla cara-roja (Coturnix pectoralis).
Molts autors inclouen les dues espècies del gènere Excalfactoria, dins Coturnix.
La guatlla de Nova Zelanda (Coturnix novaezelandiae), es va extingir en la segona meitat del segle xix.

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
* ↑ Classificació de Clements 6ª edició (2009)Rev. 18-07-2010 (anglès)
* ↑ Coturnix novaezelandiae a BIRDLIFE Arxivat 2009-01-05 a Wayback Machine. Rev. 18-07-2010 (anglès)
# Cotxa bicolor

La cotxa bicolor (Phoenicurus bicolor) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) És endèmica de les Filipines i es troba fonamentalment a l'illa de Luzon. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits, tant a les terres baixes com a l'estatge montà, i les ribes fluvials.. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «cotxa bicolor». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 708. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Luzon Water-redstart. Phoenicurus bicolor» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 10 juliol 2022].
# Cristòfol Triay Humbert

Cristòfol Triay i Humbert (Alaior, Menorca, 1948) és un polític i empresari menorquí. Fou president, pel Partit Popular, del Consell Insular de Menorca entre els anys 1995 i 1999.
Fundà l'associació empresarial de la Petita i Mitjana Empresa de Menorca el 1977, i en fou president entre 1989 i 1991. Entre 1979 i 1983 fou batlle d'Alaior i conseller del Consell de Menorca per la UCD i entre el 1983 i el 1987 ho fou per la Candidatura Independent de Menorca. El 1991 ingressà al Partit Popular i fou designat conseller de Comerç i Indústria del Govern Balear al Govern de Gabriel Cañellas (1991-1995). Entre 1995 i 1999, ocupà la presidència del Consell de Menorca.
Baix la seva direcció, la Conselleria de Comerç i Indústria del Govern Balear, el 1994 va aprovar la Llei 2/1994, de 18 de maig, d'infraccions en materia de calendari i d'horaris comercials.

## Referències

* 1 2 3 4 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 17. Palma: Promomallorca, p. 312. ISBN 84-8661702-2.
* 1 2 Història del Consell Insular de Menorca
* ↑ «Cristòfol Triay Humbert». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Llei 2/1994, de 18 de maig, d'infraccions en materia de calendari i d'horaris comercials PDF
# Crisi addisoniana

Una crisi addisoniana és una afecció mèdica potencialment mortal que requereix tractament d'emergència immediat. És una constel·lació de signes i símptomes que indiquen una insuficiència suprarenal severa causada per nivells insuficients de l'hormona cortisol. Això pot ser el resultat de la malaltia d'Addison no diagnosticada prèviament o no tractada, un procés de malaltia que afecta sobtadament la funció suprarenal (com ara el sagnat de les glàndules suprarenals en la síndrome de Waterhouse-Friderichsen), aturant sobtadament la ingesta de glucocorticoides o un problema intercurrent (per exemple, infecció, trauma, de fet qualsevol forma d'estrès físic o mental) en algú conegut per tenir la malaltia d'Addison, hiperplàsia suprarenal congènita o una altra forma d'insuficiència suprarenal primària.

## Referències

* ↑ «Acute adrenal crisis (Addisonian crisis)». A: Endocrine Surgery Encyclopedia. UCLA Health System [Consulta: 14 agost 2013].
# Ctenosaura acanthura

Ctenosaura acanthura és una espècie de sauròpsid (rèptil) escatós de la família dels iguànids que viu a l'est de Mèxic i nord de Guatemala.

## Referències

* ↑ The Reptile Database - Ctenosaura acanthura
# Cucut terrestre d'Indoxina

El cucut terrestre d'Indoxina (Carpococcyx renauldi) és una espècie d'ocell de la família dels cucúlids (Cuculidae) que habita la selva humida, bosc i matoll del Sud-est asiàtic.
# Cyanidioschyzon merolae

Cyanidioschyzon merolae és una alga vermella unicel·lular que viu en ambients àcids. Aquesta alga té un únic cloroplast i un únic mitocondri, però no té ni vacúol ni paret cel·lular. El genoma ha estat el primer a ser seqüenciat el 2004; El seu plastidi fou seqüenciat entre 2000 i 2003, i el seu mitocondri el 1998. L'organisme és una de les algues vermelles més antigues.

## Referències

* 1 2 Robert Edward Lee. Phycology. Cambridge University Press, 1999.
* ↑ Matsuzaki, M., et al. «Genome sequence of the ultrasmall unicellular red alga Cyanidioschyzon merolae 10D». Nature, 2004.
* ↑ Barbier, Guillaume, et al. «Comparative Genomics of Two Closely Related Unicellular Thermo-Acidophilic Red Algae, Galdieria sulphuraria and Cyanidioschyzon merolae, Reveals the Molecular Basis of the Metabolic Flexibility of Galdieria sulphuraria and Significant Differences in Carbohydrate Metabolism of Both Algae». Plant Physiology, 137, 2, pàg. 460–474.
# Bessatsu Shōnen Magazine

Bessatsu Shōnen Magazine (別冊少年マガジン Bessatsu Shōnen Magajin) és una revista mensual japonesa de gènere shōnen publicada per l'editorial Kōdansha. La revista va llançar-se al mercat el 10 de setembre de 2009 com a extensió d'una altra revista, la Weekly Shōnen Magazine. És la segona revista mensual d'aquest gènere de l'editorial, després de la Monthly Shōnen Magazine.

## Mangues

Els mangues que es publiquen o s'han publicat en aquesta revista són els següents:
| Dōbutsu no Kuni Arashi no Densetsu Shingeki no Kyojin Chōjin Gakuen Countrouble Aku no Hana Grigori Half & Half Arslan Senki Hōrai Girls Joshiraku Kami-sama no iu toori Katsuke Kami Datta Kemono-tachi e Kirikiri Koi Shinobu | Loveplus Rinko Days Mardock Scramble Mibu Gishiden Negiho Neko-ane Pochi Poor Poor? Roman Sanjūsō Sankarea: Undying Love Sonna Mirai wa Uso de Aru Suzunari! - Ayanishi Jinkichi Kibunroku Tenshi no Tobito Vanilla Spider Wizardry ZEO |

## Referències

* ↑ «Bessatsu Shōnen Magazine to Launch in September» (en anglès). Anime News Network, 24-09-2009 [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Bessatsu Shōnen Magazine» (en anglès). Anime News Network, 24-09-2009.
# Chlorospingus

Chlorospingus és un dels gèneres d'ocells de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021), aquest gènere conté 8 espècies:
* Chlorospingus flavopectus - tàngara de matollar comuna.
* Chlorospingus tacarcunae - tàngara de matollar del Tacarcuna.
* Chlorospingus inornatus - tàngara de matollar del Pirré.
* Chlorospingus semifuscus - tàngara de matollar cendrosa.
* Chlorospingus pileatus - tàngara de matollar celluda.
* Chlorospingus parvirostris - tàngara de matollar bigotuda.
* Chlorospingus flavigularis - tàngara de matollar gorjagroga.
* Chlorospingus canigularis - tàngara de matollar capgrisa.
La taxonomia i la sistemàtica de la tàngara de matollar comuna estan en revisió; sembla ser una superespècie o fins i tot un complex de superespècies, almenys 5 a Mèxic i l'oest mitjà dels Estats Units i esdevé (provisionalment) C. flavopectus (Lafresnaye, 1840) amb restricció de localitat tipus de C. ophthalmicus a Mèxic. Quan es tracta com una sola espècie (com en aquesta pàgina), C. flavopectus té prioritat sobre C. ophthalmicus (Du Bus de Gisignies, 1847) (SACC 521).

## Referències

* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List v13.1» (en anglès americà). [Consulta: 20 juny 2023].
* ↑ Peterson, A. Townsend «Genetic Variation and Differentiation in Mexican Populations of Common Bush-Tanagers and Chestnut-Capped Brush-Finches» (PDF). The Condor, 94, 1, 01-02-1992, pàg. 244–253. DOI: 10.2307/1368813. ISSN: 1938-5129.
* ↑ García-Moreno, Jaime; Navarro-Sigüenza, Adolfo G.; Peterson, A. Townsend; Sánchez-González, Luis A. «Genetic variation coincides with geographic structure in the common bush-tanager (Chlorospingus ophthalmicus) complex from Mexico» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 33, 1, 01-10-2004, pàg. 186–196. DOI: 10.1016/j.ympev.2004.05.007.
* ↑ «Taxonomy of Chlorospingus ophthalmicus in Mexico and northern Central America» (en anglès). vol. 127 (1) p. 34–49. Bulletin of the British Ornithologists' Club.. Arxivat de l'original el 2008-02-21. [Consulta: 20 juny 2023].
* ↑ «Report: Chlorospingus flavopectus ophthalmicus» (en anglès). ITIS. [Consulta: 20 juny 2023].
* ↑ «Chlorospingus ophthalmicus (Du Bus de Gisignies, 1847)» (en castellà). Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 20 juny 2023].
# Supercopa aràbiga de futbol

La Supercopa aràbiga de futbol fou una competició futbolística que enfrontà en un partit els campions de la Copa aràbiga de futbol i la Recopa aràbiga de futbol. La competició s'inicià el 1992 amb una competició no oficial i es deixà de disputar després de l'edició del 2001 i era disputada pels països membres de la Unió d'Associacions de Futbol Àrabs.

## Historial

Font:
Finals de la Supercopa aràbiga :
| Any | Campió | Resultat | Finalista | Seu | Espectadors |
| 1992 | WAC Casablanca | lligueta | Al-Hilal Al-Riyad | Stade Mohamed V, Casablanca | |
| 1993 | No es disputà | No es disputà | No es disputà | No es disputà | No es disputà |
| 1994 | No es disputà | No es disputà | No es disputà | No es disputà | No es disputà |
| 1995 | Al-Shabab | lligueta | Al-Hilal Al-Riyad | King Fahd International Stadium, Riad | |
| 1996 | Espérance ST | lligueta | Al-Riyadh | Stade El Menzah, Tunis | 30.000 |
| 1997 | Al-Ahly | lligueta | OC Khouribga | Stade Mohamed V, Casablanca | |
| 1998 | Al-Ahly | lligueta | Club Africain | Stade El Menzah, Tunis | |
| 1999 | MC Oran | lligueta | Al-Jaish | Estadi Abbasiyyin, Damasc | 15.000 |
| 2000 | Al-Shabab | lligueta | Al-Faysali | Amman International Stadium, Amman | |
| 2001 | Al-Hilal Al-Riyad | lligueta | Al-Nassr | Estadi Abbasiyyin, Damasc | |

## Referències

* 1 2 RSSSFArxiu