OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yuan Hua

Yuan Hua –en xinès, 袁华– (Liaoyang, 16 d'abril de 1974) és una esportista xinesa que va competir en judo.
Va participar en els Jocs Olímpics de Sydney 2000, obtenint una medalla d'or en la categoria de +78 kg. Als Jocs Asiàtics de 1998 va aconseguir una medalla d'or.
Va guanyar tres medalles al Campionat Mundial de Judo entre els anys 1997 i 2001, i quatre medalles al Campionat Asiàtic de Judo els anys 1996 i 2007.

## Palmarès internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2000 | Sydney ( Austràlia) | 1 | +78 kg |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1997 | París ( França) | 3 | Oberta |
| 1999 | Birmingham ( Regne Unit) | 2 | +78 kg |
| 2001 | Múnic ( Alemanya) | 1 | +78 kg |
| Jocs Asiàtics ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1998 | Bangkok ( Tailàndia) | 1 | +78 kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 1996 | Ho Chi Minh ( Vietnam) | 1 | +72 kg |
| 1996 | Ho Chi Minh ( Vietnam) | 1 | Oberta |
| 2007 | Kuwait ( Kuwait) | 1 | Oberta |
| 2007 | Kuwait ( Kuwait) | 3 | +78 kg |

## Referències

* 1 2 Yuan Hua Arxivat 2010-01-15 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* 1 2 Yuan Hua en Judoinside.com (anglès)
# Cocó de la Gralla

Les pintures rupestres del Cocó de la Gralla estan situades al al barranc de Montpou, al municipi de Mas de Barberans (Montsià), dins el Parc Natural dels Ports i compta amb figures que no havien estat documentades a Catalunya fins al 2018.

## Descobriment

Van ser descobertes per un veí de Santa Bàrbara. El 2014, es va informar de la seva existència al Servei d'Arqueologia i Paleontologia del Departament de Cultura, que va confirmar la seva autenticitat i va iniciar la redacció del pla integral de recuperació del conjunt pictòric.

## Estil i característiques de l'abric

El conjunt de pintures està format per 69 figures d'estil llevantí; és a dir un "art figuratiu" que no naturalista com erròniament es qualifica. Entre restes d´imatges es poden observar 27 arquers, 4 figures humanes o 3 cabres; algunes porten ornaments, com ara plomes. En destaquen dues fileres d'arquers a la carrera, així com diversos animals i petjades, que formen una possible escena de cacera. Aquestes figures fan d'aquest conjunt un dels més excepcionals que es conserven a Catalunya. Aquesta expressió artística-credencial correspon cultural-cronològicamente al Epipaleolitic-Mesolític, ara fa 10.000-7.000 anys.

## Referències

* 1 2 «Pintures rupestres de Cocó de la Gralla | Patrimoni Cultural. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 12 desembre 2018].
* ↑ alforjastark. «Nou conjunt de pintures rupestres a la zona del Cocó de la Gralla, al Montsià», 23-11-2017. [Consulta: 12 desembre 2018].
# TramBages

Projecte línia TramBages :
El TramBages o Tramvia del Bages és un projecte ferroviari que planteja construir un tramvia o tren-tram a la comarca del Bages.

## Característiques

El tren tramvia és un mitjà de transport que funciona com a tren entre poblacions i com a tramvia dins del nucli urbà. El projecte de tramvia del Bages inclou un tren-tram de dos ramals que s'inicia a Manresa i es bifurca cap a Súria i Sallent. Connectarà també amb l'estació d'autobusos, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya i Rodalies de Catalunya.
El traçat aprofita les dues línies de ferrocarrils de FGC que serveixen per al transport de potassa des de les mines de Súria i Sallent cap a Manresa, que antigament havien servit també a passatgers.

## Referències

* 1 2 3 «Tramvia del Bages». A: Institut d'Estudis Catalans. Anuari territorial de Catalunya 2009.

## Vegeu també

* Línia Llobregat-Anoia
* ATM Comarques Centrals
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# José María Laredo Laredo

José María Laredo Laredo (Pamplona, 28 de desembre de 1947) fou un futbolista espanyol de la dècada de 1970.

## Trajectòria

De petit es traslladà a Barcelona, on començà a jugar a futbol a l'equip CARSA (Club d'Aprenents de la RENFE de Sant Andreu). Després de jugar al CD Montcada fitxà pel FC Barcelona, on jugà als seus equips filials (Atlètic Catalunya, CD Comtal, Barcelona Atlètic) fou cedit a la UE Sant Andreu. El gener de 1972 retornà al FC Barcelona i el 1974 fitxà pel Reial Múrcia, on acabà la seva carrera.

## Referències

* ↑ «Suplement Diari dels jugadors, Número 67, Maig 2016». Agrupació Barça Jugadors, 01-05-2016. Arxivat de l'original el 2017-01-04. [Consulta: 1r gener 2017].
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Superdominant

La superdominant és el sisè grau d'una escala musical, i és també l'acord que es forma sobre aquest grau. Es troba a una distància o bé d'una sexta menor o bé d'una sexta major de la tònica. En el primer cas es tracta d'una escala menor, mentre que en el segon es tracta d'una escala major. És per aquesta raó, pel fet que de la seva posició en depèn el mode que es considera que la superdominant és un grau modal.
L'acord de superdominant en les escales menors és major, i en les escales majors és menor. Pot fer funcions d'acord de subdominant.
# Ramon Guillamet i Coma

Ramon Guillamet i Coma (Olot, 1856 - Barcelona, 1926) fou un religiós català, bisbe de Lleó, Còrdova i Barcelona.

## Formació

Guillamet va néixer a Olot el 23 de març de 1856. El seu pare era fuster i la família no disposava de gaires recursos. Ben aviat va demostrar grans aptituds per a l'estudi. Va ingressar als nou anys al Seminari de Girona i va destacar ràpidament per les seves qualificacions. El 1871 va obtenir el batxillerat a l'Institut de Figueres. Aquest mateix any es va fer càrrec com a professor substitut de l'assignatura de Teologia Moral al Seminari, tot i que es donava la paradoxa que n'era alumne i, més en concret, el més jove.
La seva joventut no li va permetre ordenar-se juntament amb els seus companys d'estudis, pel fet de no arribar a l'edat canònica permesa. Va haver d'esperar al 21 de desembre de 1873 per a ésser ordenat prevere per Tomàs Sivilla, bisbe de Girona.
Va continuar els seus estudis al Seminari de València el 1882, on es va llicenciar i doctorar en teologia. Més tard, el 1887 acabà la carrera de dret a la Universitat de Barcelona.

## Carrera eclesiàstica

El bisbe Sivilla el va fer el seu secretari particular el 1883. El 1885 va obtenir el càrrec de canonge doctoral de la Catedral Metropolitana de Tarragona. Allà va anar assumint les dedicacions de secretari del Capítol, fiscal eclesiàstic, provisor, vicari general i jutge metropolità.
El 1907 fou nomenat mestrescola de la Seu de Tarragona i impartí en el Seminari les assignatures de Sagrada Escriptura, Institucions canòniques, Dret Romà i Civil i Pràctica Forense. Va desenvolupar-hi aquest treball durant vint-i-dos cursos.
Exercí també de degà del Col·legi de Doctors de la Facultat de Dret Canònic del Seminari i de president de les comissions diocesanes de Música sagrada, Acció social catòlica i de l'Obra de Propaganda de la Fe.

## Bisbe

El 20 de gener de 1909 fou nomenat bisbe i proposat per a ocupar la seu de Lleó. En fou consagrat el 10 d'octubre i hi romangué per espai de tres anys.
El 18 de juliol de 1913 fou promogut al bisbat de Còrdova. En prendria possessió el 29 de novembre i el seu mandat es perllongaria per espai de set anys, quan seria cridat per a anar a Barcelona a substituir Enric Reig i Casanova que se n'anava a la seu de València.
El 22 d'abril de 1920 fou designat i el 28 de juny en prengué possessió. Al cap de cinc anys al capdavant del bisbat va emmalaltir greument i es designà un bisbe coadjutor en la persona de Josep Miralles i Sbert, que el 8 de juliol de 1925 es feu càrrec de la gestió dels afers del bisbat per la incapacitat del titular.
Després d'un llarg procés, el doctor Ramon Guillamet moria el 14 d'abril de 1926, succeint-lo de ple dret el bisbe coadjutor.
El bisbe Guillamet fou enterrat el 16 d'abril a la cripta de la catedral de Barcelona.

## Enllaços externs

* Nota necrològica a La Vanguàrdia. (castellà)
# Yuan Shikai

Yuan Shikai (xinès tradicional: 袁世凱, xinès simplificat: 袁世凯, pinyin: Yuán Shìkǎi, Wade-Giles: Yüan Shih-k'ai) (16 de setembre de 1859 – 6 de juny de 1916) fou un oficial militar i polític xinès durant el final de la dinastia Qing i la primera època de la República de la Xina.
El seu nom de cortesia zì (字) era Weiting (慰亭, sovint escrit també com 慰廷 o 尉亭). El seu pseudònim hào (號) fou Rong'an (容庵).
Va néixer en la ciutat de Zhangying, en la província de Henan. Va destacar en la Primera Guerra Sinojaponesa en la qual va participar com comandant de les forces xineses estacionades a Corea. El 1902, l'emperadriu Cixi el va nomenar Ministre de Beiyang, zona que comprenia les actuals províncies de Hebei, Liaoning i Shandong. Es va convertir en President de la República de la Xina l'any 1912, després de negociar amb Sun Yat-sen, i va imposar un govern de caràcter autoritari, arribant a autoproclamar-se emperador el 12 de desembre de 1915, amb el nom de regnat de Hongxian ("Abundància constitucional"). Enfrontat a una forta oposició, que no acceptava la restauració d'un règim monàrquic, es va veure obligat a abandonar el tron el 22 de març de 1916, encara que va conservar el càrrec de President. Va morir d'una afecció renal uns mesos després.

## Referències

* ↑ «Yuan Shikai». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Paulès, Xavier (1973-....).. La République de Chine : 1912-1949. ISBN 978-2-251-44945-6.
# Compost d'inclusió

Un compost d'inclusió és un complex en el qual un component (l'amfitrió) forma una cavitat o, en el cas d'un cristall, una xarxa cristal·lina que conté espais en forma de llargs túnels o canals en els quals es troben entitats moleculars d'una segona espècie química (l'hoste).
No hi ha vincle covalent entre hoste i amfitrió, l'atracció es deu generalment a les forces de van der Waals. Si els espais de la gelosia de l'amfitrió estan tancats per tots els costats de manera que l'espècie convidada quedi «atrapada» com en una gàbia, aquests compostos es coneixen com a clatrats o «compostos de gàbia».

## Referències

* ↑ IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2a ed. ("The Gold Book") (1997). Versió corregida en línia: (2006–) "inclusion compound (inclusion complex)" (en anglès).
# Albert Costa i Balboa

Albert Costa i Balboa (Barcelona, 2 de maig de 1990) és un pilot català de Renault Megane Trophy, que milita a l'Oregon Team.

## Monoplaces

El 2007 fa el salt a la British F3 National Class amb l'equip Team Raikkonen però va haver d'abandonar la competició per falta de pressupost. El 2008 passa a participar amb Epsilon Euskadi en la Fórmula Renault 2.0 WEC quedant en cinquena posició i la Fórmula Renault 2.0 Eurocup quedant en la vuitena posició en el seu any de debut, l'any següent va tornar a participar en les dues competicions i es va proclamar campió de les dues. El 2010 participa en la Fórmula Renault 3.5 Series amb Epsilon Euskadi, el mateix equip amb el qual va guanyar la categoria inferior, quedant en cinquena posició, i el 2011 torna a participar en la competició quedant en quarta posició, amb una cursa guanyada.

## Turismes

Després de no aconseguir finançament per seguir competint en la Fórmula Renault 3.5 Series. El 2012 participa en la Renault Megane Trophy amb l'equip Oregon Team. Acaba proclamant-se campió de la competició.

## Palmarès
### Monoplaces

* Campió Fórmula Renault 2.0 Eurocup (2009)
* Campió Fórmula Renault 2.0 WEC (2009)

### Turismes

* Campió Eurocup Mégane Trophy (2012)

### Kàrting

* Campió del Campionat de Karting d'Espanya (2006)
* Campió del Campionat de Karting d'Espanya, categoria cadet (2002)
* Campió del Campionat de Karting de Catalunya, categoria cadet (2002)

## Resultats

| Temporada | Competició | Equip | Curses | Victories | Poles | Voltes rápides | Podis | Punts | Posició |
| 2007 | British F3 National Class | Räikkönen Robertson Racing | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 33 | 11è |
| 2008 | Formula Renault 2.0 Eurocup | Epsilon Euskadi | 14 | 0 | 0 | 1 | 0 | 35 | 8è |
| 2008 | Formula Renault 2.0 WEC | Epsilon Euskadi | 15 | 0 | 1 | 0 | 4 | 85 | 5è |
| 2009 | Formula Renault 2.0 Eurocup | Epsilon Euskadi | 14 | 5 | 6 | 6 | 10 | 138 | 1r |
| 2009 | Formula Renault 2.0 WEC | Epsilon Euskadi | 14 | 8 | 8 | 10 | 9 | 172 | 1r |
| 2010 | Formula Renault 3.5 Series | Epsilon Euskadi | 17 | 0 | 0 | 0 | 3 | 78 | 5è |
| 2011 | Formula Renault 3.5 Series | EPIC Racing | 17 | 1 | 1 | 1 | 4 | 151 | 4t |
| 2012 | Eurocup Mégane Trophy | Oregon Team | 14 | 7 | 8 | 6 | 10 | 251 | 1r |

## Referències

* ↑ «Costa champion!». renault-sport.com. Renault Sport, 25-10-2009 [Consulta: 5 gener 2010].
* 1 2 «Albert Costa» (en anglès). World Series by Renault. Arxivat de l'original el 2013-04-04. [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ «Albert Costa correrá la Renault Megane Trophy 2012». Marca, 12-02-2022. [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ «palmarès» (en castellà). albertgofast.com. Arxivat de l'original el 2013-04-10. [Consulta: 7 juliol 2011].
# Håkon Eiriksson

Håkon Eiriksson (m. 1029-1030) va ser Jarl de Lade i rei vassall de Noruega sota el govern del rei danès Canut el Gran.
Håkon Eiriksson pertanyia a una dinastia de nobles noruecs a l'est de Trondheim, al costat de la frontera de Trondheimsfjord. Håkon era fill de Eirik Håkonsson, col · regent de Noruega i jarl de Northumbria, Anglaterra. La seva mare és acceptada i identificada entre els historiadors com Gytha, germanastra del rei Canut i filla de Svend I de Dinamarca i Sigrid l'Altiva. Després de la batalla de Svolder, Eirik Håkonson, juntament amb Sveinn Hákonarson, es van convertir en reis subjugats de Noruega sota el domini de Svend I. Cap 1014 o 1015 Eirik Håkonson va deixar Noruega per unir-se a l'exèrcit de Canó en la seva campanya de conquesta a Anglaterra. Canó li va atorgar el títol de jarl de Northumbria quan va prendre control del nord, títol que va conservar fins a la seva mort entre 1023 i 1033.
Com successor del seu pare a Noruega, Håkon Eiriksson va governar com a vassall dels danesos des 1012 fins a 1015, juntament amb Einar Tambarskjelve i Sveinn Hákonarson, mantenint algunes àrees com a vassall suec. Després d'alguns anys d'absència a Anglaterra lluitant amb els danesos, Olaf II va tornar a Noruega l'any 1015 i es va proclamar rei, rebent el suport dels cabdills de Oppland. L'any 1016, Olaf va derrotar Sveinn Hákonarson a la batalla de Nesjar. Després de la victòria d'Olaf, Håkon escapà a Anglaterra a on fou rebut pel rei Canut i el nomenà comte de Worcester. Després de la batalla de Helgeå, els nobles noruecs s'uniren a Canut. L'any 1028, Håkon Eiriksson tornà com a governant de Noruega i vassall de Canut. Håkon morí en un naufragi a Pentland Firth, entre les Illes Òrcades i la costa escocesa, a finals de 1029 o principis de 1030.

## Referències

* ↑ «Olav den Hellige - Norges evige konge». Arxivat de l'original el 2010-04-08. [Consulta: 12 novembre 2012].
* ↑ «Trøndelag (D4DR Media)». Arxivat de l'original el 2011-07-16. [Consulta: 12 novembre 2012].

## Bibliografia

* Forte, A. Viking Empires (Cambridge, Nova York: Cambridge University Press, 2005)
* Christiansen, Eric The Norsemen in the Viking Age (Blackwell Publishing. 2002)
# Kleve (Dithmarschen)

* Per a altres significats, vegeu «Kleve».
Kleve (en baix alemany Kleev bi Hennsteed) és un municipi de l'amt de Kirchspielslandgemeinden Eider al districte de Dithmarschen a Slesvig-Holstein a Alemanya. El 31 de desembre de 2011 tenia 415 habitants sobre una superfície de 12,75 km².
El poble es troba a la confluència del Broklandsau i de l'Eider, al terme del geest sorrós, entre Friedrichstadt 10 km més al nord i Heide 14 km al sud.
El primer esment de Kleve data del 1447, però nombroses troballes arqueològiques del neolític i enllà proven la presència d'un assentament permanent molt més antic. El seu nom prové de la seva posició relativament elevada (12 msnn) al penya-segat (baix alemany Kleef, anglès cliff) del geest, un lloc d'estament en altitud antigament preferit com que era protegit de les aigües altes de l'Eider, que fins a la construcció dels primers dics el 1937 i la resclosa a la boca del riu a Weselburenkoog era sotmès als moviments de la marea. Tot i que els camps de conreu més fèrtils es troben avall als barris de Westermoor, Hehm i Nordfield, per causa del risc d'aigua alta, aquests van poblar-se molt més tard. L'ona blanca a l'escut és un símbol de la posició travessera entre el geest superior i el maresme. No hi passa cap carretera major.

## Llocs d'interès

* L'antic molí Reimersch (ara una casa privada)
* La resclosa de l'Eider al barri de Nordfeld
* El turisme rural i els senders per a vianants lents al marge de l'Eider i al Dithsmarscher Geest
* Carrer Major
* Monument a les víctimes de les dues guerres mondials
* Antiga escola
* Quarter dels bombers

## Persones de Kleve

* Johann Frahm (1901-1946), SS-Unterscharführer del Camp de concentració de Neuengamme i vice-comandant de l'extensió del camp a l'Escola del Bullenhuser Damm a la qual va mater l'abril 1945 20 nens jueus, un dels crims de la fase final més atroços.

## Fonts

* ↑ «K» Arxivat 2016-03-29 a Wayback Machine., Oortsnaams vun Sleswig-Holsteen, Molfsee, Schleswig-Holsteinische Heimatbund, (en català: Topònims d'Eslesvig-Holstein)
* ↑ «Bevölkerung in Schleswig-Holstein am 31.12.2011 nach Gemeinden und Kreisen», Statistikamt Nord, 19 de juliol 2012, (en català: Població dels municipis i dels districtes el 31 de desembre de 2011)
* ↑ Hanswilhelm Haefs, Die Ortsnamen und Ortsgeschichten von Schleswig-Holstein: zunebst dem reichhaltigen slawischen Ortsnamenmaterial und den dänischen Einflüssen auf Fehmarn und Lauenburg, Helgoland und Nordfriesland. Woraus sich Anmerkungen zur Landesgeschichte ergeben, Norderstedt, Books on Demand, 2004, pàgina 147, ISBN 9783833405099
* ↑ «Gemeinde Kleve», web oficial de l'amt Kirchspielslandgemeinden Eider
* ↑ «Gemeinde Kleve, Kreis Dithmarschen», Kommunale Wappenrolle Schleswig-Holstein, Arxiu de l'estat de Slesvig-Holstein)
# Els morts del llac Constança: Un secret de família

Els morts del llac Constança: Un secret de família (títol original en alemany, Die Toten vom Bodensee – Familiengeheimnis) és un telefilm germanoaustríac emès per ORF i ZDF i dirigit per Andreas Linke del 2015. És la segona part de la sèrie de pel·lícules de crims Els morts del llac Constança. La primera emissió va tenir lloc a l'ORF el 4 de març de 2015 i a ZDF el 16 de març de 2015. S'ha doblat al català.

## Producció

El rodatge va tenir lloc a partir del 16 de setembre fins al 16 d'octubre de 2014 a Vorarlberg i Baviera. La pel·lícula va ser produïda per Graf Filmproduktion GmbH i Rowboat Film- und Fernsehenproduktion, hi van participar Österreichischer Rundfunk i ZDF, i va comptar amb el suport del Fernsehfonds Austria i l' estat de Vorarlberg. Michael Wollmann va ser el responsable del so, Christine Egger del decorat i Brigitta Fink del disseny de vestuari.

## Referències

* ↑ Volker Bergmeister: Reihe „Die Toten vom Bodensee – Familiengeheimnisse“ bei tittelbach.tv, abgerufen am 22. Juni 2017.
* 1 2 Graf Filmproduktion GmbH – Die Toten vom Bodensee – Familiengeheimnis. Abgerufen am 22. Juni 2017.
* ↑ «Els morts del llac Constança: Un secret de família». ésAdir. [Consulta: 26 setembre 2023].
# Ramon II

Ramon II és el nom dels següents personatges:
* Ramon II de Bigorra (? - 1080), comte de Bigorra de 1077 a 1080
* Ramon II de Pallars-Ribagorça (~860 - ~920), comtes de Pallars i Ribagorça
* Ramon II de Roergue (905 –961), comte de Roergue, amb drets indivisos sobre els comtats d'Albi i Nimes i a Septimània, i drets feudals nominals al Carcí
* Ramon II de Tolosa (861-923), comte de Tolosa, de Carcí, Nimes i l'Albí, i temporalment comte de Rouergue
* Ramon II de Tortosa (?, 1188 - Portopí, Mallorca, 1229), Senyor de Tortosa i participant en la Conquesta de Mallorca
* Ramon Trencavell II (~1204 - ~1267), membre de la Casa Trencavell
* Ramon II d'Urtx (segle XIII - 1297), noble del llinatge dels Urtx
* Ramon Roger II de Pallars Sobirà (1302-1350), Comte de Pallars Sobirà i Senyor d'Urtx (1343-1350)
# ZZ Top

ZZ Top és un grup de blues rock i boogie rock amb tocs de rock dur i southern rock. Es va formar en 1969 a Houston (Texas, EUA). Els membres del grup són Billy Gibbons (veu i guitarra), Dusty Hill (baix i segona veu) i Frank Beard (bateria).
Aquesta banda és anomenada manyagosament pels seus admiradors "The Little Old Band from Texas" i té el mèrit de ser un dels pocs grups de rock que encara conserva els membres originals després de 40 anys, a més de tenir el mateix 'manager' i productor, Bill Ham.
Van aconseguir el cim del seu èxit comercial entre els anys 70 i 80, però encara continuen fent girades i publicant discs. ZZ Top va entrar en el Rock and Roll Hall of Fame el 15 de març de 2004.
Gibbons i Hill també són famosos per les seves particulars guitarres, moltes codissenyades amb el mestre luthier John Bolin.

## Discografia principal

* ZZ Top's First Album (1971)
* Rio Grande Mud (1972)
* Tres Hombres (1973)
* Fandango! (1975)
* Tejas (1976)
* Degüello (1979)
* El Loco (1981)
* Eliminator (1983)
* Afterburner (1985)
* Recycler (1990)
* Antenna (1994)
* Rhythmeen (1996)
* XXX (1999)
* Mescalero (2003)
* La Futura (2012)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de ZZ Top (anglès)
# Concertant

Un concertant, en l'òpera, és una escena de conjunt en què intervenen diversos personatges (entre tres i sis). El terme fa referència tant a la conjunció de parts diferents, creant contrastos, com a la necessitat d'unificar la interpretació, transmetent una sensació d'homogeneïtat i plenitud musical. Cada un dels personatges interpreta una melodia diferent i un text diferent, que, però, és perfectament intel·ligible per al públic. Serveixen, generalment, per finalitzar un acte o l'òpera.
# Koichi Kudo

Koichi Kudo (Prefectura d'Iwate, Japó, 4 de febrer de 1909 - 21 de setembre de 1971) és ser un futbolista i entrenador japonès. Va dirigir la selecció japonesa (1942).

## Referències

* ↑ (japonès)Japan Football Association
* ↑ (japonès)Japan Football Association
* ↑ (japonès)Japan Football Association
# Staatliche Museen

Els Staatliche Museen, o museus estatals de Berlín, són un grup de museus de Berlín, Alemanya, supervisat per la Fundació Patrimoni Cultural Prussià i finançat pel govern federal alemany en col·laboració amb els estats federals d'Alemanya. Els museus estatals de Berlín abasten disset museus en cinc grups, així com la investigació de diverses institucions.

## Museus

Mitte
* Illa dels Museus:
** Museu de Pèrgam (Antikensammlung Berlín, Museu d'art islàmic, museu de l'Antic Orient Pròxim i arxiu central)
** Museu Bode (col·lecció Numismàtica, escultura i museu d'art bizantí)
** Alte Nationalgalerie (antiga Galeria Nacional)
** Altes Museum - Antikensammlung Berlín (antiguitats romanes i gregues clàssiques)
** Neues Museum - (reinaugurat el 2009) Museu Egipci de Berlín, col·lecció Paryrus, Museum für Vor-und Frühgeschichte (Prehistòria i Història Antiga)
* Església de Friedrichswerder (escultures segle XIX)
Tiergarten/ Moabit
* Kulturforum
** Gemäldegalerie (Obres de Vells Mestres)
** Kunstgewerbemuseum (Museu d'art decoratiu)
** Kupferstichkabinett (sala d'impressió de dibuixos)
** Kunstbibliothek (Biblioteca d'Art)
** Neue Nationalgalerie (Nova Galeria Nacional)
* Hamburger Bahnhof - Museum für Gegenwart (Museu d'art contemporani, que inclou la Flick collection)
Charlottenburg
* Museu Berggruen de clàssics de l'art modern
* Museu de la Fotografia / Helmut Newton Fundació
* Museu Scharf-Gerstenberg d'art surrealista
Dahlem
* Museu Etnològic de Berlín (Arqueologia americana, Etnologia musical, els indis nord-americans, Mar del Sud, l'Est d'Àsia, Àfrica, el Museu Junior)
* Museu d'Art Asiàtic (Col·lecció del Sud, Sud-est i l'art de l'Àsia central; Col·lecció d'Art d'Àsia Oriental)
* Museu Europäischer Kulturen (Cultures Europees)
Köpenick
* Palau de Köpenick - Kunstgewerbemuseum (Museu d'art decoratiu)

## Enllaços externs

* Web del Berlin State Museums Arxivat 2006-01-30 a Wayback Machine.
* Museumsportal Berlin: Informació detallada de tots els museus, memorials, castells i col·leccions Arxivat 2010-07-24 a Wayback Machine.