OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tantita

La tantita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom pel seu contingut en tàntal.

## Característiques

La tantita és un òxid de fórmula química Ta₂O₅. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1982. Cristal·litza en el sistema triclínic. És un mineral incolor de lluïssor adamantina. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tantita pertany a «04.EA: Òxids i hidròxids amb proporció Metall:Oxigen =< 1:2".

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al Mont Vasin-Myl'k, a la península de Kola, dins l'óblast de Múrmansk (Districte Federal del Nord-oest, Rússia). També ha estat descrita en altres tres indrets: a les pegmatites de Dawn View, al comtat de Coolgardie (Austràlia Occidental); a la mina Afton, a la localitat de Kamloops, situada a la Colúmbia Britànica (Canadà); i a les pegmatites d'Animikie Red Ace, a la localitat de Fern, a l'estat de Wisconsin (Estats Units).

## Referències

* ↑ «Tantite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 febrer 2018].
# Bulava

La bulava (en polonès: buława; en rus: булава) era una maça cerimonial portada pel Hetman, un oficial del màxim rang militar (el Gran Hetman o el Hetman de Camp de Polònia, la Confederació de Polònia i Lituània i el Cap Otomà d'Ucraïna) o el màxim cap militar d'un estat cosac.
Als idiomes eslaus, la bulawa es refereix a una maça tant en sentit cerimonial com armamentística. Els Hetmans habitualment afegien la imatge d'una bulava als seus escuts d'armes. Actualment, la bulava apareix a la insígnia de rang de Mariscal de Polònia. A l'època de la República Popular d'Ucraïna el Cap de l'Estat Major General de l'Exèrcit Ucraïnès era anomenat General Bulawa. La bulava és també un símbol oficial del President d'Ucraïna.

## Galeria

* Hetman Jan Zamoyski vestit amb una dèlia vermella i un żupan de seda blava. A la mà dreta porta la buława de hetman.
* Edward Rydz-Śmigły (dreta) rep la buława de Mariscal de mans del President polonès Ignacy Mościcki, Varsòvia, 10 de novembre de 1936.
* Escut heràldic de Hetmans polonesos
* Bulawa del Hetman Marcin Kalinowski
# Oceà de Tetis

L'oceà de Tetis va ser un oceà que va obrir-se d'est a oest entre el Lopingià i el Juràssic mitjà. Va durar fins ben entrat el Miocè i el mar Mediterrani és un dels seus vestigis. Durant el Mesozoic, va separar Gondwana al sud i Lauràsia al nord. El límit occidental d'aquest oceà era les actuals Europa meridional i Àfrica septentrional.

## Evolució

Fa entre 65 i 55 milions d'anys, un fragment de Gondwana es va separar per a formar la placa tectònica que acabaria esdevenint l'Índia. Aquest fragment, després de derivar, acabar col·lidint amb Euràsia, i tancà la major part de l'oceà de Tetis.
A més del Mediterrani, altres vestigis de l'oceà de Tetis són la mar Càspia, la mar d'Aral o el mar Negre.

## Vegeu també

* Pantalassa
* Paleotetis
* Pangea
* Alps
* Himàlaia
# Robert Körner

Robert Körner (21 d'agost de 1924 - 22 de juny de 1989) fou un futbolista austríac de les dècades del 1940 i 1950.
La seva etapa com a jugador transcorregué de forma íntegra al SK Rapid Wien. Posteriorment fou entrenador del club vienès en diverses ocasions. També entrenà als clubs alemanys SV Waldhof Mannheim (entrenador) i 1. FC Nuremberg (co-entrenador).
Pel que fa a la selecció austríaca, hi debutà el novembre de 1948 davant Suècia. Participà en la Copa del Món de Futbol de 1954 al costat del seu germà petit Alfred. En total fou 16 cops internacional, on marcà un gol.

## Palmarès

Jugador
* Lliga austríaca de futbol (7):
** 1946, 1948, 1951, 1952, 1954, 1956, 1957
* Copa austríaca de futbol (1):
** 1946
* Copa Zentropa (1):
** 1951
Entrenador
* Lliga austríaca de futbol (2):
** 1960, 1964
* Copa austríaca de futbol (3):
** 1961, 1972, 1976

## Enllaços externs

* Perfil a Rapid Archive
* UEFA On This Day
* Perfil a National Football Teams
# Suze

«Suze» té aquests significats:
* Cantó de La Suze-sur-Sarthe, cantó francès al districte de La Flèche (departament de Sarthe)
* Suze-la-Rousse, municipi francès al departament de la Droma
* Suze-sur-Crest, municipi francès al departament de la Droma (regió de Roine-Alps)
* La Suze-sur-Sarthe, municipi francès al departament del Sarthe
# Guy Smet

Guy Smet (Beveren-Waas, 4 de febrer de 1972) és un ciclista belga, que ha passat la major part de la seva carrera en equips no professionals.

## Palmarès

* 2007
** Vencedor d'una etapa al Tour de Faso
* 2008
** 1r al Tour de Faso i vencedor de 2 etapes
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Tour de Ruanda
* 2012
** Vencedor de 3 etapes al Tour de Madagascar
* 2013
** 1r al Tour de Madagascar i vencedor d'una etapa

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Sit bigotut

El sit bigotut (Emberiza cioides) és una espècie d'ocell de la família dels emberízids (Emberizidae) que habita vessants rocosos, amb herba, matolls i ciutats del nord del Kazakhstan, sud de Sibèria, Sakhalín, sud de les Kurils, Xina, Corea i Japó.

## Referències

* ↑ «Sit bigotut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 2/12/2021 (català)
# Francesc de Sojo i Batlle

Francesc de Sojo Batlle (Valls, 1850 - Barcelona, 1935) fou un metge català.
Fill d'Eusebi de Sojo i Ravella advocat natural de Valls i de Maria Concepció Batlle i Ribot també de Valls. Fou el primer que practicà amb èxit una laparotomia a Espanya. Guanyà l'oposició per a professor clínic de la Facultat de Medicina. Ingressà com a metge titular a l'Hospital de la Santa Creu. Fou un dels més destacats promotors de l'antisèpsia a la Clínica d'Obstetrícia. Quan sorgí la càtedra d'otorrinolaringologia també li fou atorgada. Afeccionat a la pintura, es relacionà amb artistes de l'època i fou gran amic de Narcís Oller i de Josep Yxart. Actualment existeix un premi en l'especialitat d'otorrinolaringologia, concedit per l'Acadèmia de Medicina, que porta el seu nom. Era cosí de Maria del Carme de Sojo i Ballester.

## Referències

* ↑ «Baptismes (1845-1851). Pàg. 660. imatge 665». A.H.A.T. Valls, Parròquia de Sant Joan Baptista, 31-03-1850. [Consulta: 23 setembre 2020].
* ↑ Mendoza 1995: 201

## Bibliografia

* Mendoza, Cristina. Ramon Casas, Retrats al carbó. Sabadell: Editorial AUSA, 1995, p. 282pp. (catàleg). ISBN 84-8043-009-5.

## Enllaços externs

* Francesc de Sojo i Batlle | Galeria de Metges Catalans
# Cabella Ligure

Cabella Ligure és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Albera Ligure, Carrega Ligure, Fabbrica Curone, Mongiardino Ligure, Ottone, Rocchetta Ligure i Zerba.
Pertanyen al municipi les frazioni de Capanne di Cosola, Casella, Centrassi, Cornareto, Cosola, Cremonte, Dova Inferiore, Dovanelli, Dova Superiore, Guazzolo, La Colonia, Malga di Costa Rivazza, Piancereto, Pobbio Inferiore, Pobbio Superiore, Piuzzo, Rosano, Selvagnassi, Serasso i Teo.

## Galeria

* Església de S.Llorenç
# Oli de pinyolada

L'oli de pinyolada d’oliva o oli de sansa és l'oli que s’extreu de la pinyolada de les olives després de la primera premsada.
Una vegada que s’ha completat l'extracció de l’oli d’oliva roman, aproximadament, un 5-8% de l’oli en la pinyolada dins les llavors que cal extreure amb l’ajuda de solvents químics. Aquest oli extret amb solvents ja no es pot anomenar legalment “oli d’oliva”, ja que el Consell Oleícola Internacional (International Olive Oil Council) defineix l'oli d’oliva com “l’oli obtingut únicament del fruit de l’olivera, excloent-ne els olis obtinguts amb solvents o processos de reesterificació”
Químicament l’oli de pinyolada és similar a l’oli d’oliva en la seva composició d’àcids i té efectes igualment saludables quan es fa servir per coure o fregir.

## Categories

Segons el Consell Oleícola Internacional:
* Oli de pinyolada cru (Crude Olive Pomace Oil): obtingut directament del procés industrial i que cal refinar per al consum humà.
* Oli de pinyolada refinat(Refined Olive Pomace Oil): obtingut per refinació de l’oli de pinyolada cru: la seva acidesa lliure, expressada com àcid oleic, serà menor de 0,3 grams per 100 grams.
* Oli de pinyolada d’oliva (Olive Pomace Oil): És una mescla de l’oli de pinyolada refinat i oli verge d'oliva preparat ja per al consum humà. Tindrà una acidesa lliure expressada en àcid oleic menor d’1 gram per 100 grams

## Dades nutritives per 100 ml

* 824 Kcal / 100 ml
* Greix total : 100 ml
* Greix saturat: 14 ml
* Greix insaturat:: 7 ml
* Greix monoinsaturat:: 79 ml
* Colesterol, proteïnes, sucres i sodi: 0

## Referències

* 1 2 http://www.internationaloliveoil.org/downloads/Convenio03eng.pdf Arxivat 2010-05-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* «International Olive Council Standards for Olive Oil». Arxivat de l'original el 2011-09-28. [Consulta: 21 setembre 2011].
# Rudolf Karl Bultmann

Rudolf Karl Bultmann (Wiefelstede, Oldenburg, 20 d'agost de 1884 - †30 de juliol de 1976) va ser un teòleg protestant alemany.
L'autor més important de l'última etapa de la denominada "antiga recerca del Jesús històric". Va protagonitzar l'escepticisme històric que marcà el final d'aquesta etapa. Alguns autors anomenaren a aquesta època d'escepticisme, que abastà quasi tota la primera meitat del segle xx, "la no-recerca" ("no-quest").
Després de ser rebutjades com a fonts d'accés al Jesús històric els evangelis de Joan (per Strauss), Mateu i Lluc (per Weisse i Wilke), i, finalment, Marc (per Wrede i Schmidt), Bultmann reprèn la idea de Kähler de renunciar al Jesús històric com algú del passat, sense importància, al que no es pot accedir, i centrar-se en el Crist de la fe, que, segons Bultmann, és l'única cosa que importa.
Seguint la idea proposada per diversos autors de l'Escola de la història de les religions, com Hans-Joachim Schoeps, defensa la teoria de l'hel·lenització del judeocristianisme primitiu, que Pau de Tars realitza per influència de les religions mistèriques i el gnosticisme.

## Obra

* Die Geschichte der synoptischen Tradition. (Göttingen, 1921)
* Jesus (Berlín, 1926)
* Das Verhältnis der urchristlichen Chirstusbotschaft zu historischen Jesus (Heidelberg, 1960)
«Rudolf Karl Bultmann» (en castellà). Enciclopedia Libre Universal. «El contingut d'aquest article incorpora material adaptat d'una entrada de la Enciclopedia Libre Universal, publicada sota llicència GFDL.»

## Referències

* ↑ Diccionario de Filosofía (en castellà). Barcelona: SPES Editorial (edició especial per a RBA Editoriales), 2003, p. 27 (Biblioteca de Consulta Larousse). ISBN 84-8332-398-2.
# Telefèric de pulsió

Un telefèric de pulsió és un remuntador que consisteix en un sol cable d'on pengen cabines fixes de funcionament interromput, és a dir, no és continu sinó que va a base de "pulsions", cosa que n'explica el nom.
És de fet un híbrid entre un telecabina i un telefèric. Les cabines són exactament iguals a les del primer (o a vegades són substituïdes per cistelles obertes), i també fan voltes completes. Ara bé, com en el cas del telefèric, s'ha d'aturar tot el sistema per a permetre que algú hi pugi o en baixi. Per tal que això passi el mínim nombre de vegades, les cabines estan agrupades, sovint de 4 en 4, deixant entre grup i grup llargs trams de cable buit. Quan un d'ells arriba a una estació, tot el sistema s'atura. El que es fa en general però, és col·locar-hi alguna estació intermèdia, equidistant de les extremes, de manera que tots els grups arribin simultàniament a alguna estació. S'acostumen a utilitzar a les zones urbanes de les estacions d'esquí, com a sistema de transport intern, especialment quan ja han tancat les pistes.

## Referències

* ↑ «Termcat». Arxivat de l'original el 2007-11-09. [Consulta: 21 desembre 2008].

## Vegeu també

* Telecabina de la Coma del Clot, a la Vall de Núria.
# Conflict Archive on the Internet

El Conflict Archive on the Internet (CAIN) és una base de dades que conté informació sobre el conflicte d'Irlanda del Nord des del 1968 fins a l'actualitat. El projecte es va iniciar el 1996, i va disposar d'un web des del 1997, amb seu al campus de Magee de la Universitat de l'Ulster. El nom és una al·lusió al Caín bíblic, que va assassinar el seu germà Abel.
CAIN està afiliat a l'Arxiu Social i Polític d'Irlanda del Nord (ARK), que consisteix en diversos llocs web dedicats a proporcionar material informatiu relacionat amb el procés polític i la història d'Irlanda del Nord. A més de la Universitat d'Ulster, també participa en el projecte la Universitat Queen's de Belfast, de manera concertada amb la Biblioteca Linen Hall. Altres contribuents importants a la creació i desenvolupament de CAIN van ser el Centre for the Study of Conflict, Educational Services i l'INCORE (Initiative on Conflict Resolution and Ethnicity).
L'arxiu inclou l'índex de defuncions de Sutton, que conté informació sobre totes les defuncions produïdes com a conseqüència del conflicte. La informació està extreta del llibre de Malcolm Sutton Bear in Mind These Dead, [1] el títol del qual és extret d'un poema de John Hewitt. El llibre original de Sutton enumera les defuncions des del 1969 fins al 1993, des de l'actualització fins al 2001. La informació es pot veure cronològicament, alfabèticament i s'inclou una funcionalitat de cerca completa. La informació també es pot calcular entre l'estatus de la víctima, l'organització responsable i altres variables. També inclou el programa Visualising the Conflict, un espai educatiu virtual on es poden trobar recreacions de murals i altres memorials del conflicte a Irlanda del Nord (Memorial Street).

## Referències

* ↑ «Introduction to the CAIN Web Site» (en anglès). CAIN. [Consulta: 6 desembre 2020].
* ↑ «Recomanem. Visualising the Conflict.». Per la Pau. Institut Català Internacional per la Pau, 13, Juny-Juliol 2012. ISSN: 2013-5777.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Shimotsuke

Shimotsuke (下野市, Shimotsuke-shi) és una ciutat i municipi de la prefectura de Tochigi, a la regió de Kanto, Japó. La ciutat, una de les més recents de la prefectura, pren el seu nom de l'antiga província de Shimotsuke, antecessora de la prefectura de Tochigi.

## Geografia

El municipi de Shimotsuke està situat al sud-est de la prefectura de Tochigi. El terme municipal de Shimotsuke limita amb els d'Utsunomiya al nord; amb Mibu i Tochigi a l'oest; amb Oyama al sud i amb Mooka i Kaminokawa a l'est.

### Clima

Shimotsuke té un clima continental humid, caracteritzat per estius càlids i hiverns freds i amb fortes nevades. La temperatura mitjana anual és de 13,9 graus. La mitjana anual de precipitacions és de 1.373 mil·límetres, sent el setembre el mes més humid. Les temperatures més altes són a l'agost, amb uns 26,2 graus de mitjana i la temporada més freda és al gener amb 2,4 graus de mitjana.

## Història

La ciutat de Shimotsuke va ser fundada el 10 de gener de 2006 amb la unió de les viles de Minamikawachi, pertanyent al districte de Kawachi i les de Kokubunji i Ishibashi, ambdues pertanyents al districte de Shimotsuga. El nou municipi fruit de la fusió va prendre l'antic nom de la prefectura, quan era la província de Shimotsuke. Com a dada curiosa cal dir que el kokubunji o templa budista principal de la província es trobava a l'antiga vila de Kokubunji i que ara forma part de la ciutat de Shimotsuke.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas concret de Shimotsuke, la llista comença el 2006, quan es fundà la ciutat.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit | Partit |
| Takashi Ōgaki | 2006 | 2006 | | Ind |
| Toshio Hirose | 2006 | - | | PLD |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 20.526 | 23.069 | 24.691 | 33.491 | 32.401 | 36.471 | 43.641 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 46.673 | 57.447 | 59.464 | 59.476 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Koganei - Jichiidai - Ishibashi

### Carretera

* Nacional 4 - Nacional 352

## Agermanaments

* Dietzhölztal, Hessen, Alemanya. (Tractat d'amistat)

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=09216
* ↑ Shimotsuke climate data
* ↑ Va ser alcalde de la vila de Kokubunji de 2001 a 2006
* ↑ Independent de iure
* ↑ Statistics Bureau of Japan
* ↑ Germany Embassy in Japan
# Filó Carpasi

Filó Carpasi o Filó Carpaci (en llatí Philon Carphatius o Philon Carpasius, en grec antic Φίλων) nascut a Carpaci, una illa al nord-est de Creta o més aviat a Carpàsia, una ciutat de Xipre, va ser un eclesiàstic grec bisbe de Carpàsia (d'aquí el seu nom), que va viure al segle v.
Segons la Vida d'Epifani de Salamina, referida a Epifani, bisbe de Constància a Xipre, Filó, en aquell moment un diaca, va ser enviat juntament amb alguns altres per la germana dels emperadors Arcadi i Honori a buscar Epifani per portar-lo a Roma, perquè a través de les seves oracions i de la imposició de les mans pogués curar-se d'una malaltia que l'afectava. Epifani, que admirava la santedat de Filó, el va consagrar bisbe de Carpàsia i li va encarregar l'administració de la seva diòcesi mentre ell fos a Roma.
Filó Carpasi és conegut principalment per uns comentaris sobre el Càntic dels Càntics que és la seva principal obra on tracta el poema de forma al·legòrica. També va escriure comentaris sobre diverses parts de l'Antic i Nou Testament, segons diu l'enciclopèdia Suides. Fabricius l'inclou a la Bibliotheca Graeca.

## Referències

* ↑ 3.Philon Carpathius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 307-308
# Cabells negres

Els cabells negres, també anomenats cabells bruns, són el color de cabells més fosc i el més comú entre els éssers humans. És el tipus de cabells que conté la major quantitat de eumelanina. Els cabells negres poden variar del límit amb el castany molt fosc (també anomenat bru) arribant fins a un color negre gairebé blau.
El primer color de cabells de l'Homo sapiens va ser molt probablement el negre, per això mateix està difós àmpliament en l'Àfrica negra, a l'àrea del Mediterrani (sud d'Europa, Pròxim Orient i nord d'Àfrica), sud d'Àsia, Extrem orient i entre els indígenes americans.
Es creu que com més negres són els cabells, més brillants són, però en realitat això és una il·lusió òptica perquè en els cabells més foscos s'evidencia millor en la lluentor; la lluentor es deu en realitat a la condició de la cutícula (la capa més externa del cabell) que quan està tancada permet que els cabells brillin. Aquesta condició de la cutícula es dona en els cabells naturals. Quan aquesta textura de cabells és a més negre, la lluentor és més evident. Això es presenta principalment en poblacions asiàtiques de l'extrem orient i en menor grau en poblacions natives d'Amèrica.
Els cabells negres també poden tenir altres textures com arrissat o ondat, perquè això no depèn del color sinó de l'estructura determinada en l'escorça (segona capa dels cabells). Tant el color del pèl com la seva textura depenen de l'herència genètica.
El pèl negre és més gruixut que el ros degut a la major pigmentació que fa augmentar el seu volum a nivell de la cutícula. Per aquesta mateixa raó les persones de pèl negre tenen un menor nombre de cabells que les de pèl ros.

## Imatges

* Nena asiàtica de cabell negre brillant
* Dona san de Botswana
* Model i actriu brasilera Natália Guimarãés.
* Jove circasiana (del Caucas rus)

## Vegeu també

* Cabell
* Pèl-roig

## Referències

* ↑ «Taking care of Black Hair». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ Mayell, Hillary.
# Oli de nou de noguer

L'oli de nous (en anglès:Walnut oil') és un oli extret de les nous del noguer comú (espècie Juglans_regia).
És un oli comestible però força car, té un lleu color i una olor i gust delicat. Generalment no es fa servir per fregir perquè perd part de les seves propietats distintives i més aviat es fa servir en plats freds i salses per amanides. Té propietats antioxidants. La majoria d’aquest oli es produeix a França, però també se'n fa a Austràlia, Nova Zelanda i Califòrnia.
L’oli de nous de noguer és una bona font d'àcids grassos essencials Omega-3.

## En l’art

Durant el Renaixement aquest oli es feia servir en les pintures artístiques, ja que s’asseca ràpid i a més permetia netejar els pinzells. Tanmateix l'oli de lli donava un millor acabat a la preparació de les teles.
També es fa servir en el treball de la fusta que estigui en contacte amb els aliments.
# Roberta Invernizzi

Roberta Invernizzi (Milà, 16 novembre de 1966) és una soprano italiana especialitzada en música barroca.
Considerada una de les més grans intèrprets de música antiga a nivell internacional, va començar a estudiar piano i contrabaix per després dedicar-se al cant, i s'especialitzà en música barroca i del període clàssic. Ha participat en moltes òperes en Itàlia, Europa i Estats Units, especialment del repertori barroc, i ha participat a més de seixanta produccions discogràfiques. La gravació de les Cantates per al Cardenal Pamphili de Haendel li ha valgut el Premi Stanley Sadie de 2007, i novament el 2010 amb un altre disc de Haendel, aquesta vegada amb la cantata Clori, Tirsi e Fileno. A La Scala de Milà va debutar el 1994, mentre que al teatre La Fenice debutà el 1998 en un concert amb tercets i madrigals d'Antonio Lotti, amb Alan Curtis.
Actualment, a més de la seva carrera com a intèrpret, ensenya cant barroc al Conservatori Maderna de Cesena i al Centre de Música Antiga de Nàpols.

## Referències

* ↑ «Roberta Invernizzi (Soprano) - Short Biography» (en anglès). Bach Cantatas Website. [Consulta: 28 setembre 2020].
* ↑ «GFHandel.org». [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «GFHandel.org». [Consulta: 7 març 2019].
* ↑ «Roberta Invernizzi» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-03-08. [Consulta: 7 març 2019].
# Tancat del Galan

El Tancat del Galan és una zona del Vendrell en desenvolupament situada al nord-oest del municipi.

## Referències

* ↑ «Un pipican gegant al Tancat». Baix Penedès Diari, 06-11-2013. [Consulta: 26 novembre 2014].

## Vegeu també

* Mas d'en Gual