OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mason

«Mason» té aquests significats:
* Geografia:
** Mason (Illinois)
** Mason (Nova Hampshire)
** Mason (Ohio)
** Mason (Tennessee)
** Mason (Texas)
** Mason (Virgínia de l'Oest)
** Mason (Wisconsin)
** Mason City, diversos indrets.
* Biografies:
** Mason Adams (1919 – 2005), actor estatunidenc.
** Desmond Mason (1977, Waxahachie, Texas), jugador de bàsquet estatunidenc.
** Herbert Louis Mason (Fond du Lac, Wisconsin, 1896 - 1994), professor i botànic estatunidenc.
** James Mason (1909, Huddersfield, Yorkshire - 1984, Lausana, Suïssa), actor de teatre i cinema anglès.
** Marie Mason Potts (Big Meadows, Califòrnia, 1895 - 1978), activista i escriptora maidu.
** Nick Mason (1944, Birmingham), bateria anglès
** Paul Mason (Leigh, 1960), periodista britànic
* Miscel·lània:
** Afer Mason i Slidell, incident diplomàtic internacional que va tenir lloc durant la Guerra Civil dels EUA.
** Legg Mason Tennis Classic, torneig de tennis professional que es disputa anualment.
# Leonard Gyllenhaal

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «Gyllenhaal».
Leonard Gyllenhaal (Älvsborgs län, Suècia, 3 de desembre del 1752 – Skaraborgs län, Suècia, 28 de maig del 1840) fou un entomòleg i militar suec. Va començar estudiar botànica i entomologia a la Universitat d'Uppsala el 1769 sota Carl von Linné i Carl Peter Thunberg. Per manca de finances va abandonar els estudis i optar per a una carrera militar. El 1799 va acomiadar-se de l'exèrcit amb el grau de major el 1798. Mai no va abandonar la seva ambició científica, i després de jubilar-se va dedicar-se a l'entomologia, principalment l'estudi dels coleòpters.
Va col·laborar amb l'entomòleg Carl Johan Schönherr i escriure una gran quantitat de tàxons als Genera et species curculionidum d'aquest entomòleg.

## Referències

* ↑ «Gyllenhaal». A: Nordisk familjebok (en suec). Estocolm: Nordisk familjeboks förlags aktiebolag, 1909, p. 757-758.
# Buena Vista (San José)

Buena Vista (literalment "bona vista" en castellà) és una barriada de la conurbació de San José al comtat de Santa Clara, Califòrnia. Antigament no estava incorporada a la ciutat i administrativament rebia la consideració de lloc designat pel cens (census designated place, CDP). Segons el cens del 2000 tenia 1.704 habitants.
Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units el CDP té una àrea total de 0.1 milles quadrades (0.3 km$^2$), tot conformat per terra ferma.

## Demografia

Segons el cens del 2000 el CDP tenia 1.704 habitants, 539 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 24.099,1 habitants per milla quadrada (9.398,8/km²). Hi havia 557 unitats d'habitatge amb una densitat mitjana de 7.877,5 per milla quadrada (3.072,3/km $^2$). La composició racial del CDP era 45,36% blancs, 5,28% afroamericans, 0,82% nadius americans, 3,46% asiàtics, 0,41% illencs del Pacífic, 38,38% d'altres races i 6,28% de dues o més races. Els hispans o llatins de qualsevol raça eren el 65,90% de la població.
Dels 539 habitatges en un 38,4% hi vivien menors de 18 anys, en un 34,1% hi vivien parelles casades, en un 17,6% dones solteres, i un 40,4% no eren unitats familiars. En el 28,0% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponien a persones de 65 anys o més vivint-hi soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,83.
Per franges d'edat la població es repartia al CDP: un 30,0% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 38,7% entre 25 i 44, un 15,5% entre 45 i 60 i un 3,8% 65 anys o més vell. La mitjana d'edat era de 29 anys. Per cada 100 dones hi havia 114,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.449 $ i la renda mediana per família de 27.727 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.393 $ mentre que les dones 21.940 $. La renda per capita de del CDP era d'11.134 $. Al voltant del 26,9% de les famílies i el 26,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa, incloent el 30,7% dels menors de 18 anys i cap dels 65 o més.

## Referències

* 1 2 2407919 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Buena Vista (San José) (en anglès)
* 1 2 «U.S. Census website». United States Census Bureau. [Consulta: 31 gener 2008].
37° 19′ 17″ N, 121° 55′ 00″ O﻿ / ﻿37.32139°N,121.91667°O﻿ / 37.32139; -121.91667
# Història de Catalunya amb cançons

Història de Catalunya amb Cançons és una cantata "per a solistes, cor infantil, narradors i orquestra simfònica" enregistrada i editada el 1971 per Edigsa. Antoni Ros-Marbà en compongué la música a partir dels textos realitzats per l'escriptor Jaume Picas. Aquesta obra permeté, d'una manera lúdica, fer arribar la història de Catalunya als infants en un període de censura cultural, tot posant música i veu a algunes etapes històriques clau, com la llegenda de Guifré el Pilós o la Renaixença literària. 43 anys després se'n va fer una versió ampliada.

## Primera versió

Presentat com si es tractés d'un conte, l'actriu Àngels Moll n'era la narradora i les cançons eren interpretades per la cantautora Guillermina Motta, els membres de La Trinca Josep Maria Mainat i Toni Cruz, i un cor infantil de les Escoles Virtèlia. Aquest primer àlbum constava d'una funda amb les lletres de les cançons i amb il·lustracions de Llucià Navarro.

## Segona versió

El 2014 es va publicar una nova versió del disc on, ara ja sense censura, s'hi van afegir certs fets històrics omesos en la versió de l'any 1971, com ara la guerra civil i la diada de l'onze de setembre. Així, la Història de Catalunya amb Cançons fou completada amb 6 noves cançons, s'allargà la narració que les enllaça i s'aprofità per reorquestrar algunes de les cançons ja existents. Els nous textos són de l'escriptor Miquel Desclot; Antoni Ros-Marbà va tornar a compondre la música; els narradors van ser Lloll Bertran i Lluís Soler, i la interpretació musical es va fer a càrrec de l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, el Cor Infantil Amics de la Unió (dirigit per Josep Vila i Jover), i les veus de Nina, Daniel Anglès, Josep Maria Mainat i Toni Cruz.
Amb l'obra ja acabada, se'n va editar la partitura (veu i piano, materials d'orquestra i partitura general) i s'enregistrà un disc compacte.
L'obra s'estrenà el 16 d'agost de 2014 al Festival de Peralada.

## Cançons
### De la primera edició

01. Els avantpassats 02. El comte Guifré el pilós 03. Catalunya i Aragó 04. Jaume I 05. Els Almogàvers 07. El compromís de Casp 08. L'emperador Carles V 09. El tractat dels Pirineus 10. La Guerra de Successió 11. La Renaixença Literària

### Afegides el 2014

06. Terra de creadors 12. El drac modernista 13. Les normes ortogràfiques 14. El President Macià 15. La Guerra Civil 16. L'Onze de setembre del 1977 + (versió no censurada de La Guerra de Successió)

## Referències

* 1 2 «Partitura - Història de Catalunya amb cançons 2014». blanquerna.url.edu/calaix-de-music. [Consulta: 8 març 2018].
* 1 2 «Història de Catalunya (amb cançons)» (en català). [Consulta: 12 novembre 2015].
* 1 2 «Història de Catalunya amb cançons». Web. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 agost 2014].
* ↑ «Festa de la Música. HISTORIA DE CATALUNYA AMB CANÇONS» (en català). Festival de Peralada. [Consulta: 12 novembre 2014].
* ↑ «Història de Catalunya amb cançons». Enderrock. [Consulta: 8 març 2018].
# Serra de Sant Mateu

La Serra de Sant Mateu és una alineació muntanyosa de la Serralada de Marina, part de la Serralada Litoral Catalana. El punt més alt és el Sant Mateu de 500m.
La serra de Sant Mateu és una petita serra que es troba dins del terme municipal de Premià de Dalt, Maresme. Els cims de la serra són el Turó de Lledó (496 m), el Turó d'en Baldiri (426 m), el Turó de Pedrells (426 m) i el Turó d'en Cases (381 m).

## Vegeu també

* Ermita de Sant Mateu del Bosc

## Enllaços externs

* Ermita de Sant Mateu (Premià de Dalt - Maresme)
# Trilogia I: To Livadi pu dakrizi

* "Eleni (pel·lícula de 2004)" redirigeix aquí. Per a altres significats, vegeu Eleni.
Trilogia I: To Livadi pu dakrizi és una pel·lícula coproduïda entre Alemanya, França, Grècia, i Itàlia, dirigida per Theo Angelópulos el 2004, i protagonitzada per Alexandra Aidini, Nikos Poursanidis, Giorgos Armenis, Vasilis Kolovós. També ha estat comercialitzada amb el títol Eleni.

## Argument

En 1919, a causa de la invasió d'Odessa per part de l'Exèrcit Roig, alguns refugiats grecs tornen a Tessalònica on aixequen un petit poble al costat d'un riu. Entre ells es troba Eleni, una nena òrfena que és acollida per la família d'Alexis. Ambdós creixen junts i amb el pas del temps s'enamoren però la seva vida no serà un camí de roses. La seva relació es posarà a prova quan les circumstàncies els separin: Alexis no és el marit que han elegit per a Eleni. El seu pare adoptiu es vol casar amb ella, per la qual cosa els dos joves han de fugir, recorrent el país convulsionat per la Guerra Civil Russa, sentint sempre a l'esquena l'alè del pare, un home madur i despitat, que els segueix allà on van, intentant recuperar la que havia de ser la seva esposa.

## Repartiment

* Alexandra Aidini: Eleni
* Nikos Poursanidis: Alexis
* Giorgos Armenis: Nikos
* Vasilis Kolovós: Spyros
* Eva Kotamanidou: Cassandra
* Toula Stathopoulou: la dona al cafè
* Mihalis Giannatos: Zissis, el que toca el clarinet
* Thalia Argiriou: Danae
* Grigoris Evangelatos: el professor

## Comentaris

Eleni és una pel·lícula plantejada pel seu director com la primera part d'una trilogia. El realitzador grec Theo Angelópulos pensa en aquest film com una suma poètica del segle xx, un amor que desafia mentre estableix una mirada visionària i que permet un vincle amb l'actualitat. Tot això amb la figura d'una dona que passa d'adolescent a mare com a element central de la pel·lícula. Alexandra Aidini interpreta Eleni, la protagonista, l'Elena del mite que reivindica l'amor absolut, i Nikos Poursanidis és Alexis.

## Premis i nominacions
### Premis

* 2004. Fipresci a la millor pel·lícula de l'any. Premis de l'Acadèmia del Cinema Europeu

### Nominacions

* 2004. Os d'Or al Festival Internacional de Cinema de Berlín per Theodoros Angelópulos

## Notes

* ↑ Aquest títol coincideix amb el de la pel·lícula de 1985 de Peter Yates.

## Referències

* 1 2 «ELENI, de Theo Angelopoulos. El drama de un siglo» (en castellà). Miradas de Cine N.37 (Críticas), abril 2005. Arxivat de l'original el 4 febrer 2012.
# Llar d'Infants la Linera

Llar d'Infants La Linera és una obra de Parets del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular compost de tres cossos composts simètricament de planta baixa i pis. L'edificació es distribueix en planta baixa els cossos laterals i planta baixa i pis el cos central. Aquest, més alt, es cobreix amb teula àrab a quatre vessants, i els laterals a tres vessants, les quals estan acabades amb un ràfec recolzat en mènsules. Els buits són de proporció vertical i estan emmarcats. Les façanes estan estucades i recolzades en un sòcol de pedra.

## Història

L'edifici actual és fruit de la reforma i l'ampliació del que havia estat la Casa Cuna, construïda com a llar d'infants dins el recinte de l'antiga fàbrica tèxtil La Linera per acollir els fills i filles de les treballadores de la indústria, des de l'any 1942 fins al 1967, quan va tancar la fàbrica. La Casa Cuna va ser construïda pels germans Lloveras i és actualment, amb el nom de La Cuna, una de les tres escoles bressol municipals del Patronat Municipal d'Ensenyament de Parets.

## Referències

* ↑ «Llar d'Infants la Linera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].
* 1 2 «Llar d'Infants La Linera». Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya.. [Consulta: octubre 2020].
* ↑ «L'escola bressol La Cuna de Parets celebra 30 anys amb una exposició». El9nou, 09-02-2015. [Consulta: 23 octubre 2020].
* ↑ A.R. «La Cuna, la guardería más antigua de Parets del Vallès, cumple 'oficialmente' 30 años» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 10-09-2019. [Consulta: 23 octubre 2020].
# Massaguet

Massaguet (en àrab: مساقط, Masāqiṭ) és una ciutat de la regió d'Hadjer-Lamis, en la part occidental de Txad. És la capital del departament d'Haraze Al Biar. Una autopista de 86,6 km (87 km) acabada en 1969 connecta Massaguet amb N'Djamena.
# Zante (Califòrnia)

Zante és una comunitat no incorporada a la vall de San Joaquin, dins del comtat de Tulare, al centre de Califòrnia. Zante es troba a 5,6 km (3,5 milles) al nord-nord-oest de Porterville. El poble rep el nom de la pansa de Corint (zante currants en anglès), una mena de pansa petita que es conrea a la zona.

## Notes

* ↑ 253008 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Zante (Califòrnia) (en anglès)
# Buenache de Alarcón

Buenache de Alarcón és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Està situat entre Hontecillas i Olmedilla de Alarcón.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Alejo Laserna García | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Francisco Cuesta | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Francisco Cuesta | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Segundo Escobar Ruescas | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Segundo Escobar Ruescas | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Llocs d'interès

El monument més important del poble és l'església, dedicada a Sant Pere. Conserva un absis del segle xiii, una arqueria gòtica del segle xiv i un enteixinat mudèjar del segle XV-XVI. L'edifici, de tres naus, pren la seva fesomia actual als segles XVII-XVIII, quan se'n fa el retaule major barroc i les capelles laterals.
A dos kilòmetres cap al nord, hi ha l'ermita de la Virgen de la Estrella, patrona del poble. Es va construir als anys cinquanta del segle xx, en un estil neoclàssic, amb nau i campanar, per a substituir l'antiga ermita que era a la riba del Xúquer i que va quedar anegada en fer l'embassament d'Alarcón. Al maig s'hi fa una romeria que porta la imatge de la Marededéu des de l'ermita nova al lloc on hi havia l'antiga.

## Fills il·lustres

* Juan de Rojas y Ausa (1622 – León (Nicaragua), 1685), frare mercedari i escriptor místic, bisbe de León (Nicaragua).
* Andrés Marcos Burriel y López (1719 - Conca, 1762), jesuïta, historiador, epigrafista i escriptor il·lustrat.
* Pedro Andrés Burriel (1720?-179-), jurista.
* Julián Escobar Ruescas (1933-2017), filòsof, psicòleg i escriptor.
* Francisco Valladolid Carretero (1953-), pintor.
* El Fary, el cantant Raúl (Raúl Fuentes Cuenca) i l'actor Antonio Hortelano són fills o nets de gent nascuda a Buenache.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Una atra pàgina sobre el municipi Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine.
# Iberis umbellata

Iberis umbellata és una espècie nativa de la regió mediterrània. És una planta anual de 15 a 30 cm d'alt amb les fulles lanceolades i inflorescència en panícula racemosa. El calze és de color viola i la corol·la està composta de quatre pètals blancs, roses o porpres. Els pètals són arrodonits a l'àpex, amb els perifèrics que formen un gran vexillum de 8-10 mm de llargada. El període de florida va de maig a juny. Les flors són hermafrodites i es pol·linitzen per abelles i lepidòpters. El fruit és una síliqua de 7 a 10 mm de llargada.

## Referències

* 1 2 Pignatti S. - Flora d'Italia – Edagricole – 1982. Vol. I, pag. 454
# Serrano

«Serrano» té aquests significats:
* Serrano (tribu ameríndia), tribu ameríndia dels Estats Units de parla uto-asteca, una de les branques dels xoixons a Califòrnia
* Serrano (llengua), llengua de les llengües takic de la família lingüística uto-asteca parlada pels serrano, poble d'amerindis dels Estats Units
* Los Serrano (2003- 2008), sèrie de televisió produïda per Globomedia i emesa originalment per la cadena espanyola Telecinco durant vuit temporades
* Toponímia:
** Cal Serrano, edifici al Carrer Major de la Seu d'Urgell
** Mas de Serrano, mas al municipi d'Aldover, a la comarca del Baix Ebre
** Puerto Serrano, localitat de la província de Cadis (Andalusia, Espanya)
* Biografies:
** Amparo Serrano Iglesias, política aranesa
** Bernardino Serrano Mori (Antromero, 1963), futbolista i entrenador asturià que jugava de defensa
** Bixente Serrano Izko (Sarasa, 1948), historiador navarrès
** Carlos Serrano de Osma (Madrid, 1916 − Alacant, 1984), crític, guionista i director de cinema
** David Serrano i Blanquer (Sabadell, 1966), filòleg català
** Domingo Serrano Gil (El Cerro de Andévalo, 1967), futbolista i entrenador aragonès
** Emilio Serrano Ruiz (Vitòria, 1850 - Madrid, 1939), compositor i pianista basc
** Francisco Serrano Domínguez (San Fernando, Cadis, 1810 - Madrid, 1885), Duc de la Torre, militar i polític espanyol, president del consell de ministres (1868, 1871 i 1872); i president del govern espanyol (1874), durant la Primera República Espanyola
** Germanes Serrano, Josefina i Amparo Serrano, pioneres del disc català
** Inma Serrano (Alacant, 1968), cantautora espanyola
** Ismael Serrano (Madrid, 1974), cantautor espanyol
** Jesús María Serrano Eugui (Pamplona, 1973), futbolista i entrenador de futbol navarrès
** Jorge Antonio Serrano Elías (Ciutat de Guatemala, 1945), president de Guatemala (1991 -1993)
** José Antonio Serrano Ramos (Madrid, 1984), futbolista madrileny que ocupa la posició de defensa
** Josep Serrano i Simeón (Sueca, Ribera Baixa, 1873 - Madrid, 1941), compositor valencià
** Julieta Serrano i Romero (Barcelona, 1933), actriu catalana de cinema i teatre
** Manuel Serrano Pulido (El Masnou, 1972), futbolista català que ocupava la posició de davanter
** Marcos Antonio Serrano Rodríguez (Redondela, Pontevedra, 1972), ciclista espanyol
** Miguel Serrano Larraz (Saragossa, 1977), novel·lista, poeta, filòleg i traductor
** Òscar Serrano i Rodríguez (Blanes, 1981), futbolista català
** Pablo Serrano Aguilar (Crivillén, Aragó, 1908 - Madrid, 1985), escultor espanyol
** Ramón Serrano Suñer (Cartagena, 1901 - Madrid, 2003), advocat i polític espanyol
** Ricardo Serrano González
** Rosa Serrano i Llàcer(Paiporta, 1945), escriptora de narrativa infantil, traductora i editora valenciana
** Sebastià Serrano Farrera (Bellvís, Pla d'Urgell, 1944), lingüista català
** Víctor Serrano Ródenas (València, 1975), pilotari valencià d'escala i corda
** Víctor Alfonso Serrano Mosquera (Valladolid, 1970), futbolista castellanolleonès que ocupava la posició de migcampista
# Torre de Moros (Castellfollit del Boix)

La Torre de Moros és una obra del municipi de Castellfollit del Boix (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una torre de forma troncocònica feta amb carreus irregulars. La coberta està esfondrada. A l'interior hi ha restes d'escales obertes al mur i els forats dels encaixos de bigues. Segurament tenia dos o més pisos. Hi ha dues portes i una finestra petita al capdamunt. Les obertures tenen carreus més grossos i polits.

## Història

Aquesta torre, entre habitants de la zona, és coneguda com el molí del vent, o de Can Regordosa. Segons la informació obtinguda podria haver estat un molí de vent utilitzat com a torre de vigia.

## Referències

* 1 2 «Torre de Moros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
* ↑ «Torre dels moros – Castellfollit del Boix / Bages». Catalunya Medieval. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Lightning Ridge

Lightning Ridge és un poble de Nova Gal·les del Sud en Austràlia que tenia 2.284 habitants el 2016. Està situat a 590 km al nord-oest de Sydney, a 6 km de Castlereagh Highway a la frontera amb Queensland. El poble té unes de les reserves d'òpal negre més grans del món. Es necessita una llicència per buscar-ne.
Lightning Ridge és un jaciment paleontològic important. S'hi han trobat fòssils del Cretaci. Els descobriments més importants inclouen Kollikodon ritchiei i Steropodon galmani. El juny del 2019, una nova espècie de dinosaure, Fostoria dhimbangunmal, va ser descrita a base de fòssils trobats a Lightning Ridge. És el fòssil de dinosaure més complet que s'ha trobat preservat com a òpal.
L'actor, productor i guionista Paul Hogan va néixer a Lightning Ridge el 8 d'octubre del 1939.

## Galeria

* Foto aèria de Lightning Ridge i mines properes
* Mines d'òpal
* Amigo's Castle
* El museu de la mina

## Referències

* ↑ «2016 Census QuickStats» (en anglès). Oficina Australiana d'Estadística, 2016. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2019. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Lightning Ridge fossil site». Fossil sites of Australia. Australian Museum, 22-09-2009. [Consulta: 8 març 2011].
* ↑ «Exclusive: Gem-like fossils reveal stunning new dinosaur species», 03-06-2019.
# Mas Quelat

Mas Quelat és una masia catalogada com a monument del municipi de Sant Gregori (Gironès) i declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Antiga masia amb diversos cossos afegits i una torre de defensa a l'angle Nord-oest. El volum principal, de planta rectangular, es desenvolupa en planta baixa i un pis i està coberta amb teula àrab a dues vessants, acabada amb un ràfec de combinació diversa de tres fileres de rajol, el del mig en punta. Les parets portants són de maçoneria amb carreus ben tallats a les cantonades. La façana principal presenta una porta dovellada descentrada, en el primer pis la finestra central és biforada amb arquets trilobats i les dues laterals presenten carreus bisellats amb llinda plana i trencaaigües motllurat. La torre, més alta que el mas, és de planta quadrada i coberta de teula àrab a una vessant. Les parets portants són de maçoneria amb carreus a les cantonades, a la façana de ponent hi ha una finestra gòtica amb arquets trilobats.

## Història

A la llinda de les dues finestres laterals del primer pis hi ha cisellat l'any 1662.

## Referències

* 1 2 «Mas Quelat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 desembre 2012].