OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Teorema d'Abel

En anàlisi matemàtica, el teorema d'Abel és un resultat que assegura la convergència uniforme d'una sèrie de potències en un segment tancat.

### Enunciat

Sigui $\displaystyle {\sum _{n=0}^{\infty }}a_{n}x^{n}$ una sèrie de potències convergent per a $x=L\in \mathbb {R}$. Aleshores, $\displaystyle {\sum _{n=0}^{\infty }}a_{n}x^{n}$ convergeix uniformement en el segment tancat $[0,L]$.

### Demostració

Qualsevol punt del segment $[0,L]$ pot ser expressat com $\lambda L$ per a cert $\lambda \in [0,1]$.

## Referències

* ↑ «Abel, teorema di in "Enciclopedia della Matematica"» (en italià). [Consulta: 7 març 2022].
* ↑ Abel's Convergence Theorem. MathWorld (anglès)
* ↑ «Abel summability». [Consulta: 9 abril 2022].

## Vegeu també

* Radi de convergència
# Dioscúrias

* Aquest article parla de la ciutat de la Còlquida. Per la festivitat dedicada als Dioscurs, vegeu Dioscúries.
Dioscúrias o Dioscuríada (en grec antic: Διοσκουριάς, llatí: Dioscurias) era una colònia grega de Milet situada a la costa oriental de l'Euxí, a la desembocadura del riu Antemos, i al nord de Còlquida, segons que diuen Flavi Arrià i Plini el Vell. Estava situada a 790 estadis de Fasis. Era un important centre de comerç.
Les tribus de l'interior parlaven llengües diferents i no s'entenien entre elles. Els grecs van romandre tan sorpresos davant de la multiplicitat de llengües i sense intèrprets per a entendre's que van creure que en aquesta zona es parlaven unes setanta llengües diferents, segons diu Estrabó. L'almirall i historiador Timòstenes, exagerant, eleva el nombre de llengües parlades a 300, però Plini el Vell diu que els comerciants necessitaven 130 intèrprets per les seves compres a la ciutat.
L'any 66 aC hi va passar l'hivern el rei Mitridates VI Eupator del Pont quan fugia de la persecució de Gneu Pompeu, segons Apià. Allí va reunir tropes i una petita flota. Els romans van construir en algun lloc a prop Sebastòpolis, que va romandre deserta en temps de Plini el Vell, però va ser recolonitzada per Justinià, que hi va establir una guarnició. És possible que en aquell temps portés el nom de Soteriòpolis.
La tradició deia que en aquest lloc Leda va donar a llum als Dioscurs, i d'ells la ciutat en va prendre el nom. Amb el temps, el nom de la ciutat esdevengué Isksúria, i correspon a la moderna Sukhumi, capital d'Abkhàzia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dioscurias». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 13 gener 2021].
# The Song of Lunch

The Song of Lunch és una adaptació televisiva de 2010 del poema del mateix nom escrit per Christopher Reid. Va ser dirigida per Niall MacCormick i protagonitzada per Alan Rickman i Emma Thompson. Emesa eñ 9 d'octubre de 2010, en el marc del Mes Nacional de la Poesia, aquesta producció és poc usual pels pocs diàlegs parlats, centrant-se l'acció en un seguit d'esdeveniments descrits segons un monòleg poètic realitzat pel personatge masculí.
L'argument explica la història d'una reunió entre dos antics amants en un restaurant italià del Soho. El personatge de Rickman, 'he' o 'ell', en català, és un editor londinenc que escriu poesia en el seu poc temps lliure (de manera poc exitosa). El personatge de Thompson, 'she' o 'ella', en català, és una antiga amanat que el va deixar per casar-se amb un novel·lista d'èxit quinze anys abans.
La producció té una durada de 50 minuts i és una coproducció de la BBC i Masterpiece; va ser rodada en format anamòrfic de 2.35:1.

## Referències

* ↑ Thompson and Rickman to star in Reid poem adaptation, 30 June 2010
* ↑ Christopher Reid: The Song of Lunch
* ↑ The Song of Lunch, bbc.co.uk
* ↑ Review in The Guardian
* ↑ Damien Love, The Song Of Lunch Arxivat 2012-10-06 a Wayback Machine., 4 October 2010
# Dossenheim-Kochersberg

Dossenheim-Kochersberg (en alsacià Doosne) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 180 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Kochersberg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 122 | 126 | 143 | 134 | 146 | 180 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Paul Ulrich | |
# Dossenheim-sur-Zinsel

Dossenheim-sur-Zinsel (en alsacià Duusne; en alamànic Dossenheim an der Zinsel) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.069 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 951 | 954 | 1.057 | 1.094 | 1.098 | 1.069 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Bastian | |
# Tengèl·lids

Els tengèl·lids (Tengellidae) és una antiga família d'aranyes araneomorfes que havia format també l'antiga superfamília dels tengel·loïdeus (Tengelloidea). Actualment s'ha integrat dins dels zoròpsids (Zoropsidae).
Els gèneres d'aquesta antiga família que han passat als zoròpsids són:
* Anachemmis Chamberlin, 1919
* Austrotengella Raven, 2012
* Ciniflella Mello-Leitão, 1921
* Lauricius Simon, 1888
* Liocranoides Keyserling, 1881
* Socalchemmis Platnick & Ubick, 2001
* Tengella Dahl, 1901
* Titiotus Simon, 1897
* Wiltona Koçak & Kemal, 2008

## Referències

* ↑ Polotow, Daniele; Carmichael, Anthea; Griswold, Charles E. «Total evidence analysis of the phylogenetic relationships of Lycosoidea spiders (Araneae, Entelegynae)». Invertebrate Systematics, 29, 2, 2015, p. 124–163. DOI: 10.1071/IS14041.
* ↑ «Family: Zoropsidae Bertkau, 1882». World Spider Catalog. [Consulta: 6 novembre 2015].

## Vegeu també

* Llista d'espècies de tengèl·lids
* Classificació de les aranyes
# Teretina

La tribu Teretina va ser una de les 35 tribus romanes amb dret de vot a l'Assemblea Tribal Romana. El seu nom derivava probablement d'un lloc al Camp de Mart, prop del Capitoli, anomenat Terentus, o potser del riu Teres/Trerus, a la Campània.

## Referències

* ↑ «http://thedioscuricollection.com/gens_ca.php». [Consulta: 30 setembre 2018].
* ↑ Volkmann, H. "Tribus". A: Der kleine Pauly Bd. 5. Schaf - Zythos, Nachträge. Múnic: Deutscher Taschenbuch-Verlag 1979, col. 980. ISBN 9783423059633
# Diccionario dialectal del Valle de Hecho

Diccionario dialectal del Vall de Hecho és el títol original d'un diccionari de lèxic de l'Alt Aragó publicat per l'Estació d'Estudis Pirinencs (actual Institut Pirinenc d'Ecologia) del Consell Superior d'Investigacions Científiques d'Espanya el 1944. L'autora´és Hortensia Buisán Bernad (Saragossa, 1920 - ídem, 1994), filla d'emigrants sobrarbencs a la capital aragonesa, i —en donen fe els qui la van conèixer— profundament entesa en el vocabulari de la comarca natural dels seus pares, més que no en el de la Jacetània; malgrat que per haver nascut a Saragossa i haver-s'hi criat ells li haurien trasmès principalment el castellà.
El diccionari ha estat reeditat a tall de facsímil per l'editorial saragossana Gara d'Edizions el 2005, amb pròleg de l'editor i la introducció de Pascual Miguel i Chesús Casaus. El títol de la reedició és «Diccionario Dialectal Altoaragonés» perquè, segons els seus promotors, les prop de set-centes paraules recollides corresponen més aviat a una àrea ampla de l'Alt Aragó que no pas solament a la vall d'Echo.

## Particularitats

Hortensia Buisán Bernad va presentar el vocabulari recollit la primavera del 1944 com a resposta a una convocatòria de concurs per un premi de 1.000 pessetes feta pública a la premsa en la secció de filologia del CSIC, tot firmant-hi com a «Hortensia B. Bernad». Les bases del concurs establien que el vocabulari havia de ser de la vall d'Echo. Tanmateix, com Chesús Casaus i Pascual Miguel indiquen en la seva introducció a l'edició del 2005, això segurament es degué al desconeixement dels convocadors del concurs de l'existència d'altres variants vives de l'aragonès, pensament comú entre els intel·lectuals aragonesos de la primera meitat del segle XX.
No obstant això, com també assenyalen Miguel i Casaus, és força probable que Buisán conegués per experiència personal com és de profusa la distribució del lèxic «dialectal» de l'aragonès en la realitat, atès que pels seus fills se sap que de jove acostumava a estiuejar a casa del seu pare a Oto (vall de Broto, Sobrarb) i que també tenia molt de contacte amb casa de la seva mare a Nerín (vall de Vio, Sobrarb). Per tot això, i perquè els investigadors Miguel i Casaus van aprofitar el vocabulari d'Hortensia per a fer qüestionaris a les dites viles, suggereixen que tal vegada el vocabulari no era tan propi de la vall d'Echo com hom pensaria per les condicions de convocatòria i pel mateix títol que Buisán li va posar.

## Referències

* ↑ «Hortensia Buisán Bernad» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2022].
* 1 2 Buisán Bernad, Hortensia. Diccionario Dialectal Altoaragonés. Ed. facsímil de l'original de 1944. Saragossa: Gara d'Edizions, 2005. ISBN 84-8094-055-7 [Consulta: 27 febrer 2022].

## Enllaços externs

* Colección «Documenta» en a pachina de Gara d'Edizions
# Diccionario Griego-Español

El Diccionario Griego-Español (DGE) és un diccionari bilingüe grec antic - castellà en procés d'elaboració al CSIC (Madrid) sota la direcció de Francisco R. Adrados i Juan Rodríguez Somolinos. Segons el lloc web oficial, "aspira a convertir-se en el diccionari de grec antic més complet i actualitzat, utilitzant mètodes lexicogràfics moderns per estructurar-ne internament els articles". Pretén cobrir el lèxic més important de tots els textos (tant literaris com documentals) des de l'època micènica fins al final de l'antiguitat (cap al 600 dC).
L'objectiu inicial era simplement adaptar al castellà els millors diccionaris grecs existents amb algunes correccions i ampliacions, però aviat es va veure la necessitat de redactar un nou diccionari de grec antic a una llengua moderna, degut als avenços que s'havien fet en la filologia clàssica i a les mancances del diccionari de referència, A Greek-English Lexicon.
Es va establir que calia incorporar al lèxic el vocabulari micènic, el cristià, els noms propis i les paraules de textos descoberts recentment. També es va decidir incloure els resultats de les investigacions en lingüística indoeuropea sobre l'etimologia de les paraules gregues. Finalment, les entrades del diccionari havien de seguir uns principis lexicogràfics moderns, basant-se en la semàntica del castellà.
El diccionari, amb una extensió final estimada del triple que la de A Greek-English Lexicon, és disponible en dos formats:
* La versió en paper, en diversos volums.
* La versió digital, codificada en XML TEI P5, és consultable en línia i distribuïble segons la llicència Creative Commons "Reconeixement - NoComercial - CompartirIgual" (by-nc-sa).
En una ressenya sobre el quart volum del diccionari, el filòleg clàssic anglès John Chadwick, conegut per haver contribuït a desxifrar l'escriptura lineal B junt amb Michael Ventris, va escriure que "podríem envejar els nostres successors per la possessió d'aquesta eina, ja que és sens dubte una gran millora respecte a la novena edició del Greek Lexicon de Liddell i Scott (LSJ)", però va destacar el "problema" que les definicions estan escrites en castellà i per la seva brevetat no proporcionen el context necessari perquè un angloparlant les entengui.

## Vegeu també

* Diccionari Grec-Català

## Referències

* ↑ «Proyecto Diccionario Griego-Español» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2016].
* 1 2 3 4 «Presentación» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ «DGE en línea» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ Chadwick, John «DGE» (en anglès). The Classical Review. Oxford University Press, 45, 2, 01-10-1995, pàg. 307-308. DOI: 10.1017/S0009840X00293918 [Consulta: 26 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Diccionario Griego-Español - Lloc web oficial
* «DGE en línea» (en castellà). [Consulta: 28 agost 2016]. Versió en línia del diccionari
# Diccionario de voces aragonesas, precedido de una introducción filológico-histórica

El Diccionario de voces aragonesas, subtitulat precedido de una Introducción filológico-histórica, és un diccionari bilingüe monodireccional aragonès-castellà escrit pel catedràtic aragonès de llengua espanyola Gerónimo Borao i publicat el 1859. Conté 2.959 lemes en aragonès i castellà de l'Aragó que eren d'ús regular a l'època, amb les seves correspondències en castellà estàndard.
El diccionari conté també una llarga introducció, que abasta 99 de les 268 pàgines que té l'obra, en la qual l'autor divaga sobre la història de l'Aragó i Navarra i sobre la situació lingüística que aquests territoris, i especialment l'Aragó, tenen dins del conjunt de les llengües d'Espanya. La dita introducció, a més, manifesta els motius de l'autor per a confeccionar el diccionari, entre els quals destaca la necessitat de preservar les paraules d'un parlar que ja aleshores Borao pensa que està condemnat a perdre's.

## Referències

* ↑ «Diccionario de voces aragonesas (1884)» (en castellà). Biblioteca virtual de Aragón. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ «Borao y Clemente, Jerónimo» (en castellà). Gran Enciclopedia Aragonesa. Arxivat de l'original el 2017-12-13. [Consulta: 15 març 2023].
* ↑ Alvar Ezquerra, Manuel «Los aragonesismos en los primeros diccionarios académicos». Archivo de filología aragonesa, 46, 1991, pàg. 61. ISSN: 0210-5624.

## Enllaços externs

* Borao, Gerónimo; Sancho y Gil, Faustino; Coll y Altabás, Benito; López Puyoles, Luis V.; Valenzuela La Rosa, José Diccionario de voces aragonesas precedido de una introducción filológico-histórica. Zaragoza, Imprenta del Hospicio provincial, 1908.
# Districte de Lamu

El districte de Lamu (Lamu District) és una divisió administrativa de segon nivell de Kenya, dins la província Costanera. La capital és la ciutat de Lamu a l'illa de Lamu. L'arxipèlag de Lamu forma part del districte junt amb una franja de terra continental. La superfície és de 6.167 km² i la població de 72.686 habitants (1999)
Subdivisions administratives del districte :
| Divisió | Població* | Població urbana* | Capital |
| Amu | 17.310 | 12,839 | Lamu |
| Faza | 7.474 | 0 | Faza |
| Hindi | 7.072 | 1.335 | |
| Kiunga | 3.310 | 0 | Kiunga |
| Kizingitini | 6.010 | 0 | Kizingitini |
| Mpeketoni | 25.530 | 773 | Mpeketoni |
| Witu | 5.980 | 1.322 | Witu |
| Total | 72.686 | 16.269 | - |
| * Cens 1999. ||||

## Notes

* ↑ http://www.cck.go.ke/html/final_annex1_cover_status.pdf
* ↑ http://www.ilri.cgiar.org/html/Urban%20Poverty%20all%20Kenya%20Province%20through%20Location%20Final.xls

## Enllaços externs

* Districte de Lamu: Descripció Arxivat 2005-02-14 a Wayback Machine.
* Recull de dades estadístiques a statoids
# Thames & Hudson

Thames & Hudson (també conegutcom Thames and Hudson o T&H) és una editorial especialitzada en art i llibres il·lustrats, fundada el 1949 per Walter i Eva Neurath.
El nom va ser triat en honor dels rius Tàmesi a Londres i Hudson a Nova York. Segueix sent una editorial familiar independent. L'editorial publica llibres sobre arqueologia, arquitectura, art, disseny, història, fotografia i religió. També publica llibres per a nens.

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial
# Terror al mar

Terror al mar (títol original: Shark Zone ) és un telefilm estatunidenc dirigit per Danny Lerner, estrenat l'any 2003. La més gran part de les escenes d'atac dels taurons són tretes dels tres films precedents. Ha estat doblada al català.

## Argument

Es tracta del quart i últim telefilm de la saga Shark Attack.Un molt valuós tresor es troba en el fons de l'oceà, custodiat per uns enormes i letals taurons. Mentre uns experts bussejadors intenten donar amb el botí, els taurons amenacen amb organitzar una massacre a la platja més propera. Tan sols un home, coneixedor del perill, podrà evitar la matança, però necessita que algú cregui en ell.

## Repartiment

* Dean Cochran: Jimmy Wagner / Jove Jimmy Wagner
* lan Austin: Major John Cortell / Andrew Wagner
* Brandi Sherwood: Carrie Wagner
* Velizar Binev: Volkoff
* Luke Leavitt: Danny Wagner
* Plamen Zahov: Boris
* Alexander Petrov: Nikolas
* Boiko Boyanov: Vlad
* Dimitar Dimitrov: Ilya
* Svilena Vlangova: Riley
* Julian Vergov: Billy
* Vessela Neinski: Melissa

## Referències

* ↑ S.A., (ASI) Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals,. «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Terror al mar». [Consulta: 29 octubre 2018].
* ↑ «Shark Zone» (en anglès). [Consulta: 29 octubre 2018].
# Terror a Whitechapel

Terror a Whitechapel (títol original en anglès: A Study in Terror) és una pel·lícula britànica dirigida per James H. Hill i estrenada el 1965. John Neville encarna Sherlock Holmes, i Donald Houston el Doctor Watson.
La pel·lícula ha estat rodada als estudis de Shepperton a Londres, i algunes escenes a Osterley House (també a Londres).
El guió de la pel·lícula està inspirat en una història escrita per Adrian Conan Doyle (fill d'Arthur Conan Doyle) titulada «Fog». Adrian Conan Doyle ha estat d'altra banda coproductor de la pel·lícula amb la societat Sir Nigel Films.
Ha estat doblada al català.

## Argument

Londres, 1888. Sherlock Holmes decideix investigar sobre diversos homicidis comesos al barri londinenc de Whitechapel per un criminal que es fa anomenar « Jack l'Esbudellador ».

## Repartiment

* John Neville: Sherlock Holmes
* Donald Houston: Doctor Watson
* John Fraser: Lord Carfax
* Anthony Quayle: Dr.. Murray
* Adrienne Corri: Angela Osborne
* Frank Finlay: Inspector Lestrade
* Judi Dench: Sally Young
* Charles Régnier: Joseph Beck
* Cecil Parker: el Primer Ministre
* Barry Jones: Duc de Shires
* Robert Morley: Mycroft Holmes
* Dudley Forster: el Secretari d'Estat d'interior
* Kay Walsh: Cathy Eddowes

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 383 (anglès)
* Sight and Sound, hivern 1965-1966, p. 44 (anglès)
* Cahiers du cinéma, Número 187, febrer 1967 (francès)
* Positif, Número 83, abril 1967 (francès)

## Referències

* ↑ Thierry Saint-Joanis, Ironmongers Daily News n°7048, 2 maig de 2012, Societat Sherlock Holmes de França
* ↑ esadir.cat. Terror a Whitechapel. esadir.cat.
* ↑ «A Study in Terror». ‘‘The New York Times'’.
# Thornton (Colorado)

Thornton és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2009 tenia 117.003 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Thornton tenia 82.384 habitants, 28.882 habitatges, i 21.517 famílies. La densitat de població era de 1.184,2 habitants per km².
Dels 28.882 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 36% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 5,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.445 $ i la renda mediana per família de 58.742 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.098 $ mentre que les dones 29.982 $. La renda per capita de la població era de 21.471 $. Entorn del 4% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Thornton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Thornton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Thornetsi

Els Thornetsi van ser una família de nakharark d'Armènia que van posseir terres hereditàries al Djahan, en el territori de Vaspurakan.
El seu representant més conegut és Sembat Thornetsi, que va viure cap a l'any 975.

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie des origines à 1071. París: Payot, 1973, p. 421.
# Duson

Duson és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.672 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Duson tenia 1.672 habitants, 644 habitatges, i 452 famílies. La densitat de població era de 251,2 habitants/km².
Dels 644 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,6% hi vivien parelles casades, en un 20,5% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 25,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 19,6% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.071 $ i la renda mediana per família de 24.886 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 15.476 $. La renda per capita de la població era de 10.520 $. Entorn del 27,5% de les famílies i el 31,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Duson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Duson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dívka na koštěti

Dívka na koštěti (en txec la noia de l'escombra) és una pel·lícula de comèdia fantàstica txecoslovaca del 1972 dirigida per Václav Vorlíček.

## Argument

Narra la història d'una bruixa adolescent, Saxana (interpretada per Petra Černocká) que, davant de 300 anys de detenció per fracassar les classes, s'escapa al món humà amb l'ajuda d'un conserge de l'escola. Un cop al món humà, coneix a Honza, un adolescent, que la porta amb ell a l'escola. A l'escola, la Saxana coneix tres dels adolescents delinqüents de les escoles, que la convencen de convertir la facultat en conills mentint i prometent-li que l'ajudaran en la seva recerca de romandre en el món humà. El tema principal, 'Saxana', cantat per Petra Černocká, apareix als crèdits inicials i finals. El 2011 es va estrenar una seqüela que segueix la filla de Saxana.

## Repartiment

* Petra Černocká – Saxana
* Jan Hrušínský – Honza Bláha
* Jan Kraus – Miky Rousek
* František Filipovský – Rousek
* Vladimír Menšík – Vmpir
* Vlastimil Zavřel – Bohouš Adámek
* Michal Hejný – Čenda Bujnoch
* Stella Zázvorková – Vondráčková
* Míla Myslíková – Bláhová
* Josef Bláha – Cap de l'escola de bruixeria
* Jiří Lír – Mestre de botànica
* Jaromír Spal – Bláha

## Premis

Va guanyar la Medalla de plata als millors efectes especials al VI Festival Internacional de Cinema Fantàstic i de Terror de Sitges.

## Referències

* ↑ «Dívka na koštěti». csfd.cz.
* ↑ «Dívka na koštěti». filmovyprehled.cz.
* ↑ «Das Mädchen auf dem Besenstiel». filmdienst.de.
* ↑ El primer premio para el filme francés «Au rendex-vous de la mort joyeuse», La Vanguardia, 6 d'octubre de 1973

## Enllaços externs

* Dívka na koštěti a YouTube