OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Brucourt

Brucourt és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 131 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Brucourt era de 131 persones. Hi havia 50 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 21 parelles sense fills, 13 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 70 habitatges, 49 eren l'habitatge principal de la família, 19 eren segones residències i 2 estaven desocupats. Tots els 69 habitatges eren cases. Dels 49 habitatges principals, 41 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 1 en tenia dues, 5 en tenien tres, 14 en tenien quatre i 28 en tenien cinc o més. 49 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 19 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Brucourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 12 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 12 |
| 12 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 51 eren actives i 27 eren inactives. De les 51 persones actives 46 estaven ocupades (27 homes i 19 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 27 persones inactives 8 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Brucourt hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Brucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Brucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Premi Princesa d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica

El Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica serà concedit a la persona, persones, equip de treball o institució els descobriments o la tasca d'investigació del qual sigui considerada una contribució rellevant per al progrés de la Humanitat en els camps de les matemàtiques, física, química, biologia, medicina, ciències de la Terra i ciències de l'espai, així com tècniques i tecnologies relacionades amb elles.

## Llista de guardonats

* 2017 Rainer Weiss, Kip Thorne, Barry Barish i l'observatori LIGO
* 2016 Hugh Herr
* 2015 Emmanuelle Charpentier i Jennifer Doudna
* 2014 Avelino Corma, Mark E. Davis i Galen D. Stucky
* 2013 Peter Higgs, François Englert i el CERN
* 2012 Gregory Winter i Richard A. Lerner
* 2011 Joseph Altman, Arturo Álvarez-Buylla i Giacomo Rizzolatti
* 2010 David Julius, Linda Watkins i Baruch Minke
* 2009 Martin Cooper i Raymond Samuel Tomlinson
* 2008 Sumio Iijima, Shūji Nakamura, Robert Langer, George Whitesides i Tobin Marks
* 2007 Ginés Morata Pérez i Peter Lawrence
* 2006 Juan Ignacio Cirac Sasturain
* 2005 Antonio Damasio
* 2004 Judah Folkman, Tony Hunter, Joan Massagué, Bert Vogelstein i Robert Weinberg
* 2003 Jane Goodall
* 2002 Lawrence Roberts, Robert Kahn, Vinton Cerf i Tim Berners-Lee
* 2001 Jean Weissenbach, Craig Venter, John Sulston, Francis Collins i Hamilton Smith
* 2000 Luc Montagnier i Robert Gallo
* 1999 Ricardo Miledi i Enrique Moreno González
* 1998 Pedro Miguel Etxenike Landiríbar i Emilio Méndez Pérez
* 1997 Equip Investigador del Jaciment arqueològic d'Atapuerca
* 1996 Valentí Fuster Carulla
* 1995 Instituto Nacional de Biodiversidad de Costa Rica i Manuel Losada Villasante
* 1994 Manuel Elkin Patarroyo
* 1993 Amable Liñán
* 1992 Federico García Moliner
* 1991 Francisco Bolívar Zapata
* 1990 Salvador Moncada i Santiago Grisolía
* 1989 Guido Münch
* 1988 Manuel Cardona i Marcos Moshinsky
* 1987 Pablo Rudomín Zevnovaty i Jacinto Convit
* 1986 Antonio González González
* 1985 David Vázquez Martínez i Emilio Rosenblueth
* 1984 Antonio García Bellido
* 1983 Lluís Antoni Santaló i Sors
* 1982 Manuel Ballester Boix
* 1981 Alberto Sols García

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries - Premi d'Investigació Científica i Tècnica

## Referències

* ↑ «Rainer Weiss, Kip S. Thorne y Barry C. Barish y la Colaboración Científica LIGO Premio Princesa de Asturias de Investigación Científica y Técnica 2017». fpa.es, 14-06-2017 [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «Hugh Herr Premio Princesa de Asturias de Investigación Científica y Técnica 2016». fpa.es, 01-06-2016 [Consulta: 5 juny 2016].
* ↑ «Les bioquímiques Charpentier i Doudna, premi Princesa d'Astúries d'investigació». 324.cat, 28-05-2015 [Consulta: 29 maig 2015].
* ↑ «Els químics Corma, Davis i Stucky, premis Príncep d'Astúries d'investigació 2014». 324.cat, 28-05-2014 [Consulta: 18 juny 2014].
# Planta reviviscent

Una planta reviviscent és qualsevol planta poiquilohídrica que pot sobreviure a nivells mínims d'aigua durant mesos o anys.
Alguns exemples en són:
* Anastatica hierochuntuca, també coneguda com a rosa de Jericó.
* Asteriscus.
* Boea hygrometrica.
* Haberlea rhodopensis.
* Mesembryanthemum.
* Tillandsia (clavellina d'aire).
* Myrothamnus flabellifolius.
* Ramonda serbica, una espècie de la família Gesneriaceae.
* Selaginella lepidophylla.
* Els líquens, una simbiosi que pot sobreviure a la dessecació extrema.
Algunes plantes reviviscents, les venen en estat sec, com a curiositats. Aquest costum ha estat notable d'ençà el segle xix.

## Vegeu també

* Deshidratació.
* Criptobiosi.
* Pleopeltis polypodioides, falguera reviviscent.

## Referències

* 1 2 Liberty Hyde Bailey. The Standard Cyclopedia of Horticulture. 5. The Macmillan company, 1916, p. 2920–2921; 3639.
* ↑ Zhang; Fang; Wang; Deng; Zhang «The Complete Chloroplast and Mitochondrial Genome Sequences of Boea hygrometrica: Insights into the Evolution of Plant Organellar Genomes». PLoS ONE. Badger. DOI: 10.1371/journal.pone.0030531. PMC: 3264610. PMID: 22291979.
# Plan B

Plan B fou un duet porto-riqueny de reggaeton conformat pels cosins Orlando Javier Valle Vega (Chencho o Chencho Corleone) (Guayama, Puerto Rico; 19 de febrer de 1979) i Edwin Vásquez Vega (Maldy) (Guayama, Puerto Rico; 14 de març de 1982).

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 2010: House Of Pleasure
* 2014: Love and Sex
Àlbums recopilatori
* 2002: El mundo del plan B

## Referències

* ↑ Univision. «El dúo Plan B siguen abriendo camino para la nueva generación de artistas urbanos» (en castellà). [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Plan B se mantiene fiel al reggaetón» (en castellà). [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ elmundo.sv. «59ª. Carnaval con la calidad internacional de“Plan B”» (en castellà), 27-11-2017. Arxivat de l'original el 2019-02-23. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Plan B publica su nuevo disco de reguetón Love and sex» (en anglès), 09-09-2014. [Consulta: 23 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Plan B canal a YouTube
# Platja d'en Balleu

La platja d'en Balleu és una platja del municipi del Port de la Selva (Alt Empordà), situada en una zona urbanitzada, a tocar de la punta de s'Arenella, on hi ha el Far de s'Arenella. Té una longitud de 32 m i una amplada mitjana de 14 m, formada per graves i còdols.
El nom de la platja és degut als antics propietaris dels de terrenys contigus, on es conreava la vinya.

## Referències

* ↑ «Platja d'en Balleu». Ajuntament del Port de la Selva.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «(E12 – GR 92) Port de la Selva – Llançà». Oficina Intermunicipal de Turisme del Pirineu Mediterrani.
# Port de Cabús

El port de Cabús és un coll que travessa els Pirineus a 2.302 m sobre el nivell del mar. Està situat en la frontera entre Andorra i Espanya, entre la parròquia de La Massana i el municipi d'Alins. Només es troba asfaltat el vessant andorrà.

## Vegeu també

* Carretera de Tor

## Referències

* ↑ Xavier Basora, Jordi Romero, Xavier Sabaté «Muntanya de Tor». Societat Catalana d'Ordenació del Territori, 31-12-2005 [Consulta: 20 juliol 2012]. Arxivat 19 October 2021$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Rutes Ciclistes d'Andorra - Ruta 9, Erts-Port de Cabús
* Servidor de mapes del Govern d'Andorra
# Plectorhinchus gibbosus

Plectorhinchus gibbosus és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a KwaZulu-Natal (Sud-àfrica), Madagascar, les Comores, Reunió, Golf d'Aden, Golf Pèrsic, Samoa, les Illes Ryukyu, Austràlia, les Illes Carolines i les Illes Mariannes.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lacepède, B. G. E. 1802. Histoire naturelle des poissons. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. v. 4: i-xliv + 1-728, Pl. 1-16.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plectorhinchus lessonii

Plectorhinchus lessonii és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 40 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Malàisia fins a Melanèsia i Japó.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes 1830. Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. v. 5: i-xxviii + 1-499 + 4 pp., Pls. 100-140.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1997. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. Second Edition. Revised and expanded edition. Crawford House Publishing Pty Ltd. Bathurst, NSW, Australia. 557 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Portacomaro

Portacomaro, (Portacomé en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Asti, Calliano, Castagnole Monferrato i Scurzolengo.
Pertany al municipi la frazione de Migliandolo.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
# Polirrènia

Polirrènia (en llatí Polyrrhenia, en grec Πολυρρηνία) era una ciutat del nord-oest de Creta. El seu territori ocupava tota la part més occidental de l'illa de nord a sud.
Estrabó diu que era a l'oest de Cidònia i a uns 5 o 6 km de la mar, i que el seu port era Falasarna. També diu que la ciutat tenia un temple de Dictina, probablement Àrtemis o potser Britomartis, i afegeix que els habitants de Polirrènia abans vivien en poblets disseminats i que els aqueus i els lacedemonis els van reunir a tots en aquell lloc.
A les guerres civils de Creta en temps de la Lliga Aquea, cap a l'any 219 aC la ciutat, que era aliada de Cnossos, va sortir de l'aliança i es va posar al costat de Lictos (Lyctos). També va ajudar la Lliga Aquea perquè Cnossos havia donat suport a la Lliga Etòlia.
Les seves ruïnes són dalt d'un turó al costat de l'actual poblet de Polyrinia, al municipi de Kíssamos, i consisteixen principalment en les restes de les muralles.

## Referències

* ↑ «Polyrrinia or Polyrrhenia, the village and the Acropolis of Polyrrinia». [Consulta: 14 octubre 2018].
* ↑ Smith, William (ed.). «Polyrrhenia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 gener 2021].
# Policía

Policía fou una pel·lícula estrenada en 1987, protagonitzada per Emilio Aragón Álvarez i Ana Obregón i dirigida per Álvaro Sáenz de Heredia, que va comptar amb una nominació als Premis Goya a la millor direcció de producció

## Argument

Gumer (Emilio Aragón Álvarez), és animat pel seu oncle, ex-policia, a ingressar a l'Acadèmia de policia malgrat no tenir vocació, i al final accepta. No obstant això quan ha de fer front a baralles i delictes li agafa gust a la professió.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Emilio Aragón Álvarez | Gumersindo 'Gumer' |
| Ana Obregón | Luisa |
| Agustín González | Cabo López |
| Juan Luis Galiardo | Maxi |
| José Guardiola | Don Ramón |
| Pilar Alcón | Pepa |
| Jack Taylor | Inspector Ferrara |
| Adriano Domínguez | Comisario Jefe |
| Vicky Lagos | Manoli |
| Bruno Vella | Tomás |
* Emilio Aragón interpreta a Gumer
* Ana Obregón interpreta a Luisa

## Notes

* ↑ «Policía (1987)». [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ Policía al web dels Premis Goya
* ↑ Policía a Fotogramas
# Hugo Alberto Morales

Hugo Alberto Morales (Buenos Aires, 30 de juliol de 1974) és un futbolista argentí, que ocupa la posició de migcampista.
Després d'iniciar-se a l'Huracán, es consagra al Lanús, on seria un dels jugadors més destacats del seu equip. El 1999 marxa a la competició espanyola al fitxar pel CD Tenerife, amb qui aconsegueix pujar a la màxima categoria, precisament gràcies a un gol del mateix Morales. El 2002 finalitza la seua etapa canària i retorna al seu país, al Lanús i a l'Independiente. Posteriorment provaria sort a la lliga colombiana, primer a Atlético Nacional i després a Millonarios. Va romandre breument a Xile, on no va poder destacar a causa de les lesions. El 2008 retorna de nou al seu país, per jugar a Talleres de Córdoba.

## Títols

* Conmebol 1996
* Apertura (Colòmbia) 2005

## Selecció

Hugo Morales ha estat 9 vegades internacional amb l'Argentina, tot marcant dos gols. Amb la selecció Olímpica hi va guanyar la medalla d'argent als Jocs Olímpics d'Atlanta 1996. Un any abans, amb el combinat del seu país va conquerir l'or als Jocs Panamericans.

## Referències

* ↑ Hugo Alberto Morales a BDFutbol
* ↑ Hugo Alberto Morales a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Argentine League statistics (castellà)
* ↑ Hugo Alberto Morales Fitxa i estadístiques a la FIFA
# Horicon

Horicon és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 3.775 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Horicon tenia 3.775 habitants, 1.474 habitatges, i 1.037 famílies. La densitat de població era de 435,1 habitants per km².
Dels 1.474 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 29,6% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.577 $ i la renda mediana per família de 58.393 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.008 $ mentre que les dones 26.278 $. La renda per capita de la població era de 21.690 $. Aproximadament el 0,6% de les famílies i el 2,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Horicon» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Horicon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hostília Quarta

Hostília Quarta (en llatí Hostilia Quarta) va ser una dama romana, pertanyent a la gens Hostília, una gens romana d'origen plebeu, que va viure al segle ii aC.
Es va casar en primeres noces amb Gneu Fulvi Flac amb el que va tenir un fill de nom Quint Fulvi Flac.
Després es va casar de segones amb Gai Calpurni Pisó, cònsol l'any 180 aC. Mort Pisó, Hostília va ser acusada d'enverinar al seu marit per intentar que el seu fill, del primer matrimoni, el pogués succeir en la magistratura de cònsol.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/540?rgn=full+text;view=image;q1=HostiliaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 530. ]
# Hypsiboas raniceps

Hypsiboas raniceps és una espècie de granota que viu a l'Argentina, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Guaiana Francesa, el Paraguai i, possiblement també, Perú.

## Referències

* La Marca, E., Azevedo-Ramos, C., Silvano, D., Scott, N., Aquino, L. & Faivovich, J. 2004. Hypsiboas raniceps. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# III Premis Barcelona de Cinema

Els III Premis Barcelona de Cinema foren els tercers Premis Barcelona de Cinema, predecessors dels Premis Gaudí, atorgats pel Col·legi de Directors de Cinema de Catalunya. L'entrega es va celebrar el 18 de febrer de 2005 al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. Fou emesa parcialment per TV3 en el marc del programa Cinema 3.
La llista de les produccions que se sotmeten a votació ha estat proporcionada per l'Institut Català d'Indústries Culturals (ICIC) el 15 de febrer de 2005 entre un total de 34 pel·lícules estrenades el 2004 seleccionada per un jurat format per professionals del món del cinema que operen a Catalunya. La pel·lícula amb més nominacions i gran triomfadora fou Inconscients de Joaquim Oristrell. Per contra, la gran derrotada va ser Iris de Rosa Vergés.

## Premis i nominats per categoria

| Millor pel·lícula | Millor director |
| Inconscients El Lobo Iris El maquinista | Joaquim Oristrell per Inconscients Gracia Querejeta per Héctor Rosa Vergés per Iris Felipe Vega per Núvols d'estiu |
| Millor actor | Millor actriu |
| Juanjo Puigcorbé per Inconscients Eduardo Noriega per El Lobo Luis Tosar per Inconscients | Aitana Sánchez-Gijón per El maquinista Leonor Watling per Inconscients Ana Torrent per Iris |
| Millor muntatge | Millor fotografia |
| Luis de la Madrid per El maquinista Carmen Frías per Las voces de la noche David Gallart per Romasanta | Xavi Giménez per El maquinista Julián Elizalde per Cambra obscura Jaume Peracaula per Inconscients |
| Millor pel·lícula documental | Millor director novell |
| De nens de Joaquim Jordà Salvador Allende de Patricio Guzmán 200 km. de Tània Balló, Núria Campadabal, Ricard Carbonell, Oscar Martinez Chamorro, Roger Comella, Aymar del Amo, Nora B. González, Marco Iglesias, David Linares, Elisa Martínez | Pau Freixas per Cambra obscura Gracia Querejeta per Héctor David Carreras Solé per Hipnos Paco Plaza per Romasanta |
| Millor guió | Millor música |
| Joaquín Oristrell, Teresa de Pelegrí Dominic Harari per Inconscients Pau Freixas i Héctor Claramunt per Cambra obscura Jorge Sánchez-Cabezudo per La noche de los girasoles Rosa Vergés i Jordi Barrachina per Iris | Eduardo Polonio per The Tulse Luper Suitcases Francesc Gener per El Lobo Sergio Moure per Inconscients |
| Millor pel·lícula d'animació | Premi Carles Duran de la crítica |
| Pinotxo 3000 | Joaquim Romaguera i Ramió pel Diccionari del cinema català |

## Referències

* ↑ 'Inconscientes', de Joaquim Oristrell, triomfa en els Premis Barcelona de cinema que lliuren els directors catalans, vilaweb, 18 de febrer de 2005
* ↑ "El lobo", "Inconscientes" i "Cámara oscura", favorites als premis Barcelona de cinema, ccma.cat, 1 de febrer de 2005
* ↑ 'Inconscients' de Joaquim Oristrell encapçala la llista de nominats per als Premis Barcelona de cinema, vilaweb, 15 de febrer de 2005
* ↑ 'Inconscientes' de Oristrell triunfa en los Premios de Cine de Barcelona, EL Mundo, 19 de febrer de 2005

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 2004
* 49a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* XIX Premis Goya
* XIV Premis Turia
# Huracà de les Bahames de 1932

Huracà de les Bahames de 1932 va saer un poderós huracà de categoria 5 que va colpejar les Bahames en la seva màxima intensitat. La tempesta mai va arribar a recalar als Estats Units, però els seus efectes es van sentir en el nord-est dels Estats Units i les Bahames, especialment a les illes Abaco on les destrosses de l'huracà van ser molt importants.

## Referències

* 1 2 Monthly Weather Review, 1932. «1932 Monthly Weather Review». [Consulta: 21 octubre 2006].
# Idrio Bui

Idrio Bui (Viareggio, Toscana, 14 de juny de 1932 - Sinalunga, 15 de desembre de 2022) va ser un ciclista italià, que fou professional entre 1957 i 1964.

## Palmarès

* 1954
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Úmbria
* 1956
** 1r a la Coppa Sabatini
* 1958
** 1r a la Coppa Cicogna
* 1960
** Vencedor d'una etapa al Giro de Sicília

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1959. 57è de la classificació general
* 1960. 42è de la classificació general
* 1961. 42è de la classificació general
* 1963. 45è de la classificació general
* 1964. 56è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1959. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Biografia a museociclismo.it
# Hypsiboas semilineatus

Hypsiboas semilineatus és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Van Sluys, M. &da Rocha, C.F. 2004. Hypsiboas semilineatus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas secedens

Hypsiboas secedens és una espècie de granota que viu al Brasil.

## Referències

* Gonçalves da Cruz, C.A., Potsch de Carvalho-e-Silva, S. & Peixoto, O.L. 2004. Hypsiboas secedens. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Hypsiboas rosenbergi

Hypsiboas rosenbergi és una espècie de granota que viu a Colòmbia, Costa Rica, Equador i Panamà.

## Referències

* Solís, F., Ibáñez, R., Chaves, G., Savage, J., Jaramillo, C., Fuenmayor, Q., Lynch, J., Jungfer, K.-H. & Morales, M. 2004. Hypsiboas rosenbergi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.