OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfons Cornella

Alfons Cornella (Barcelona, 1958) és fundador l'any 2000 d'Infonomia, empresa de serveis d'innovació, i de Institute of Next.
Ha publicat 36 llibres sobre ciència, tecnologia i innovació, així com més de 1.000 articles sobre el paper de les tecnologies en la transformació de les empreses. Ha estat consultor d'algunes de les companyies més grans de l'Estat espanyol i comparteix les seves idees i experiències a través de conferències i seminaris sobre la innovació davant d'unes 15.000 persones cada any.

## Referències

* ↑ «Alfons Cornella». Saül Gordillo, 25-02-2015.
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Primera edició. Arenys de Mar: Crea't Edicions, Juny de 2014, p. 44, 98 i 180. ISBN 978-84-942772-0-7 [Consulta: 11 abril 2015]. Arxivat 2015-03-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Twitter: @acornella
* Alfons Cornella
# Boiro

Boiro és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la comarca d'A Barbanza.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 8.953 | 10.505 | 12.570 | 17.288 | 18.302 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Abanqueiro
* Bealo
* Boiro
* Castro
* Cespón
* Cures
* Lampón
* Macenda

## Personatges il·lustres

* Ramón Sampedro va morir a Boiro.
* Antonio Seoane Sánchez, lluitador antifranquista.

## Vegeu també

* Comoxo
* Club Deportivo Boiro
# Mysore

«Mysore» té aquests significats:
* Mysore (ciutat)
* Districte de Mysore, divisió administrativa de Karnataka amb capital a la ciutat de Mysore
* Regne de Mysore, antic principat de l'Índia Britànica, que forma actualment part de l'estat de Karnataka
* Guerres de Mysore, sèrie de guerres lluitades a l'Índia durant les tres darreres dècades del segle xviii entre Mysore i la Companyia Britànica de les Índies Orientals
* Primera guerra de Mysore (1767-1769), guerra a l'Índia entre el sultanat de Mysore i la Companyia Britànica de les Índies Orientals
* Segona guerra de Mysore (1780-1784), conflicte a l'Índia entre el Regne de Mysore i la Companyia Britànica de les Índies Orientals
* Tercera guerra de Mysore (1789 -1792), conflicte armat al sud del subcontinent indi entre el sultanat de Mysore i de la Companyia Britànica de les Índies Orientals
* Quarta guerra de Mysore (1798–1799), conflicte bèl·lic al sud de l'Índia, entre el regne de Mysore i la Companyia Britànica de les Índies Orientals
# Maine i Loira

Maine i Loira (49) (en francès Maine-et-Loire) és un departament francès situat a la regió de País del Loira.

## Història

El departament de Maine i Loira va ser creat durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790, i correspon a l'antiga província d'Anjou. Originàriament, el departament es digué Mayenne i Loira. El 12 de desembre de 1791 adoptà la denominació actual.

## Vegeu també

* Llista de municipis de Maine i Loira
* Llista dels Cantons de Maine i Loira

## Enllaços externs

* Prefectura Arxivat 1999-10-05 a Wayback Machine. (en francès)
* Consell General de Maine i Loira (en francès)
* Comitè departamental de turisme (en anglès i francès)
# Jamyang Phuntsok

Jamyang Phuntsok (tibetà: འཇམ་དབྱངས་ཕུན་ཚོགས, transliterat 'jam dbyangs phun tshogs; Chauntra, 1984) és un físic, poeta i il·lustrador tibetà, sobretot avesat a dibuixar còmic.

## Biografia

Jamyang Phuntsok va estudiar la secundària a l'escola central per als tibetans de Mussoorie. Després, va estudiar un grau i un mestratge en ciències a la Universitat Hindú de Delhi i a la Universitat Jawaharlal Nehru a Delhi (Índia). Durant el transcurs dels següents cinc anys, va estudiar els raigs còsmics a una energia ultra elevada dins del marc dels seus estudis en física d'astropartícules a la Universitat Estatal de Pennsilvània als Estats Units.
També és dibuixant de còmic. Va començar a ser-ho el 2011. Del novembre del 2017 al setembre del 2018, va publicar una vinyeta humorística setmanal a la revista Tibetan Review. Alguns dels temes recurrents de la seva obra són la política del Tibet i la religió budista.
A més a més, del novembre del 2018 ençà, és el locutor del podcast en anglès Khyeltam, conjuntament amb el també tibetà Ugyan Choedup. En va parlar a la Conferència de Visió Global per a Jóvens Tibetans del 2020, com també de la seva passió innata per llegir història, poesia i literatura. Hi van assistir també Tenzin Namdon i Lharong, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Dakpa, Tenzing. «Tibetan Art Collective @Kunzum 6th July» (en anglès). Vimeo, 07-07-2011. Arxivat de l'original el 8 de maig 2022. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «"World Tibet Day in New Delhi"» (en anglès). Friends of Tibet, 06-07-2011. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «Jamyang Phuntsok: Phd Candidate in Astrophysics at Penn State University» (en anglès). Voice of America. Arxivat de l'original el 13 de maig 2017. [Consulta: 10 maig 2017].
* ↑ Dharpo, Tenzin. «Mercedes-Benz apologizes for using Dalai Lama quote» (en anglès). Phayul.com. Arxivat de l'original el 8 de febrer 2018. [Consulta: 7 febrer 2018].
* 1 2 Phuntsok, Jamyang. «SKETCHING TIBETAN CARTOONS» (en anglès). Lhakar Diaries, 25-11-2015. [Consulta: 8 maig 2022].
* 1 2 «Tag: Jamyang Phuntsok» (en anglès). Tibetan Review. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «Khyeltam འཁྱལ་གཏམ།». Spotify. [Consulta: 8 maig 2022].
* ↑ «A Brief Report on Global Vision for Young Tibetans Conference 2020» (en anglès). Empowering the Vision Project, 31-01-2020. [Consulta: 8 maig 2022].
# Mysateles meridionalis

Mysateles meridionalis és una espècie de mamífer rosegador de la família de les huties. És endèmica de l'illa de la Juventud (Cuba), on es refugia entre plantes enfiladisses. El seu hàbitat natural són els boscos de plana. Està amenaçada per la caça il·legal i la presència d'espècies introduïdes com ara gats i rates.
El seu nom específic, meridionalis, significa «meridional».

## Referències

* ↑ Soy, J.; Borroto, R.; Silva, G. Mysateles meridionalis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 gener 2014.
# Manicur

El manicur (en femení manicura) és la persona que té com a ofici la cura i l'embelliment de les mans i, en especial, la cura i la pintura de les ungles, ocupació coneguda amb el nom de manicura.
Els qui s'hi dediquen treballen en establiments destinats a l'embelliment de les persones com els centres d'estètica i/o de perruqueria. Entre les seves ocupacions es troben el tall, la neteja i el poliment de les ungles dels clients, tant les de les mans com les dels peus. Per a això, primer retiren, si és el cas, la pintura anterior utilitzant acetona o un líquid similar. Després, tallen i perfilen la forma de les ungles amb les tisores i una llima. Per estovar les cutícules de l'ungla s'ajuden d'aigua i oli, i per netejar-les d'asprors i retallar-les utilitzen ganivets i tisores especials.
Altres activitats dels manicurs i les manicures consisteixen a emblanquir l'interior de les ungles utilitzant pasta blanca, i també polir i abrillantar les ungles dels clients.
Si els clients o clientes es volen pintar les ungles, els manicurs els assessoraran sobre el color, segons la seva tipologia i personalitat i el que desitgin expressar amb les mans. Finalment, els manicurs s'encarreguen de col·locar pròtesis d'ungles de tota mena: aerògraf, gel amb calci, porcellana, etc.

## Vegeu també

* Tallaungles
* Llima d'ungles
* Perruqueria

## Referències

* ↑ GEC. Manicur [Consulta: 26 agost 2013].
* ↑ Descripció de l'ofici del manicur. (anglès)
* ↑ Manicura amb aerògraf. Arxivat 2014-10-19 a Wayback Machine. (castellà)
# René Adler

René Adler (Leipzig, 15 de gener de 1985) és un futbolista alemany que actualment juga de porter al primer equip del Hamburger SV i a la Selecció d'Alemanya.
Adler és fill de l'ex internacional d'Alemanya de l'Est Jens Adler. El seu cosí és el jugador de lacrosse professional israelià-nord-americà Max Adler.

## Referències

* ↑ «Unterschrift gesetzt: Adler ist Mainzer» (en alemany), 22-06-2017.
* ↑ «René Adler beendet seine Karriere» (en alemany), 01-05-2019.
* ↑ «Rene Adler ist der geerdete Fußball-Star» (en alemany). Hamburger Abendblatt, 14-12-2013.
* ↑ «Max Adler» (en anglès).
# Turquoise (cràter)

Turquoise és un cràter sobre la superfície de (2867) Šteins, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques -31.6 ° de latitud nord i 113.4 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.47 km. El nom va ser fet oficial per la UAI el nou de maig de 2012 i fa referència a la turquesa, mineral de color blau verdós pertanyent al sistema triclínic.

## Referències

* ↑ "Turquoise (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Busbey III, Arthur B.; Coenraads, Robert R.; Willis, Paul; Roots, David. Time Life Books. The Nature Company Guides: Rocks and Fossils (en (anglès)), 1996.
# Oficina d'Estudis Jurídics

L'Oficina d'Estudis Jurídics va ser constituïda el juliol de 1918 per un acord de l'Assemblea de la Mancomunitat de 28 de maig. Havia estat projectada per Enric Prat de la Riba però no fou establerta efectivament fins al mandat de Josep Puig i Cadafalch, amb l'encàrrec de codificar “les regles de dret integrants del règim jurídic català”. El seu cap fou Francesc de Paula Maspons i Anglasell i en foren membres Martí Esteve i Guau, Ramon Coll i Rodés, Ferran Valls i Taberner, Ramon d'Abadal i de Vinyals, Rafael Closas i Cendra i Tomàs Roig i Llop.
Aquesta Oficina dugué a terme una tasca destacable, especialment en l'àmbit del dret civil català, i fou també l'òrgan de consulta del President i del Consell de la Mancomunitat. Fins que fou extingida el juliol de 1924, a conseqüència del cop d'estat del general Primo de Rivera, emeté una diversitat de dictàmens jurídics.
El seu primer treball fou dedicat a La codificació i el dret català, en què estudià la situació jurídica de Catalunya. Seguidament va publicar un treball monogràfic a la institució dels Parafernals i al dret comparat dels països que coneixen institucions similars. Finalment, va endinsar-se en la redacció seriada del Costumari català, que va començar amb un volum referent a la manera de menar els boscos i les arbredes, i als tractes de bosc i fusta. En el segon volum aplegà els costums relatius als termenals, els camins i les aigües. Mentre el tercer fou dedicat a l'edificació urbana. Finalment, l'Oficina va continuar la publicació de Textos de Dret Català, amb un volum referent als privilegis i ordinacions de les Valls Pirenenques.

## Referències

* ↑ «Història de la Comissió Jurídica Assessora».
* ↑ Mancomunitat de Catalunya. L'obra realitzada. 1923a ed., p. 104-108.
# Mysateles prehensilis

Mysateles prehensilis és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família dels capròmids. És endèmic de Cuba. No passa de mig metre de llarg, té una coloració vermella i abundant pèl.
# Manicomi (pel·lícula de 1974)

Manicomi (títol original: Madhouse ) és un pel·lícula de terror britànica dirigida per Jim Clark i estrenada el 1974. Ha estat doblada al català. Inspirada lliurement en un novel·la d'Angus Hall, Devilday, publicada el 1969, que serè, arran de l'estrena de la pel·lícula, reeditada amb el títol Madhouse per beneficiar-se de la publicitat.

## Argument

El famós actor de cinema de terror, Paul Toombes, conegut sobretot per a la seva interpretació del Dr. Death, és colpit per una depressió ansiosa mentre va a Anglaterra per al rodatge d'una nova sèrie. I aleshores, els diferents actors i membres de l'equip tècnic d'aquesta sèrie comencen a morir, d'una manera molt anàloga a de què morien els personatges de les pel·lícules del Dr. Death.

## Repartiment

* Vincent Price: Paul Toombes
* Peter Cushing: Herbert Flay
* Robert Quarry: Oliver Quayle
* Adrienne Corri: Faye Carstairs Flay
* Natasha Pyne: Julia Wilson
* Michael Parkinson: el periodista de la tele
* Linda Hayden: Elizabeth Peters
* Barry Dennen: Gerry Blount
* John Garrie: inspector Harper
* Jenny Lee-Wright: Carol Clayton
* Peter Halliday: el psiquiatre

## Premis i nominacions
### Nominacions

* Saturn Award 2008: Premi Saturn a la millor col·lecció DVD

## Referències

* ↑ esadir.cat. Manicomi. esadir.cat.
* ↑ «Madhouse». The New York Times.
Viccionari
# René-Pierre Quentin

René-Pierre Quentin (Collombey-Muraz, 5 d'agost de 1943) és un exfutbolista suís de la dècada de 1960.
Fou 34 cops internacional amb la selecció de futbol de Suïssa, amb la qual participà a la Copa del Món de futbol de 1966.
Pel que fa a clubs, destacà a FC Sion i FC Zürich.
És oncle del també futbolista Yvan Quentin, també internacional amb Suïssa.

## Referències

* ↑ ; Mamrud, Roberto«Switzerland - Record International Players». RSSSF, 17-09-2010.
* ↑ René-Pierre Quentin Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ René-Pierre Quentin a National-Football-Teams.com (anglès)
# Chokier

Chokier (en való Tchôkire) és un nucli del municipi de Flémalle, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica. Fins al 26 de març de 1969 era un municipi independent. Es troba al marge esquerre del Mosa.

## Història

El primer esment escrit Calcaria data del 1086 que significa molt probablement calciner. La senyoria de Chokier era un feu de la procura del comtat d'Haspengouw. Després de l'ocàs de la viticultura, al segle xix, el poble s'industrialitza una mica, però molt menys que els pobles miners dels entorns. Es comença una mina d'alum, uns calciners nous, una fàbrica de pipes i una fàbrica de midó. A poc a poc, aquestes indústries van desaparèixer al segle XX i el poble va esdevenir residencial i turístic.

## La viticultura a Chokier

Durant l'alta edat mitjana, Chokier era un centre important de viticultura, com que el terra és poc idoni per a la cultura del blat. També, els ritus cristians que expandeixen a la regió necessiten el vi. A l'acte de venda, que forma el primer esment de Chokier es parla d'un bescanvi de parcel·la entre la col·legiata de Sant Pere i l'abadia de Sant Jaume de Lieja per a la cultura del vi.
Al segle xv, la viticultura va patir d'un refredament climàtic. Nogensmenys, s'inventarien encara 22 contractes referent a la vinya entre 1522 o 1531. La meitat de la població de Chokier es definia com viticultors. Hi havia un premsa comunal al peu del Mont Michy. Un inventari del 1682 enumera encara 12 vinyes. A l'església de Chokier es conserva una relíquia de San Vicenç, patró dels viticultors.
Durant l'ocupació francesa, l'administració revolucionària va voler protegir el monopoli del vi als territoris francesos i es va prohibir la cultura del vi als territoris annexionats. Des d'alguns anys, ajudat pel canvi de clima, una primera explotació vitícola ha tornat al lloc dit Dame Palate al vessant del Trokay.

## Monuments i curiositats

* El nucli antic de Chokier, dominat pel castell des de dalt d'un penya-segat, és considerat com un dels pobles més macos de la Valònia. És un recer de pau que contrasta amb els entorns industrials.
* El castell de Chokier
* El pati «Clos de Chokier» en estil d'un tradicional hort de cura

## Fills predilectes de Chokier

* Henri Loison (Damvillers 1771-Chokier 1816), general de l'exèrcit napoleonenc
* Lily Portugaels (1934-…) periodista i escriptora

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Chokier
* Web del poble En francès
* Web del castell de Chokier
# Turre

Turre és una localitat de la província d'Almeria. L'any 2005 tenia 2.884 habitants. La seva extensió superficial és de 108 km² i té una densitat de 26,7 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 09′ N, 1° 53′ O. Està situada a una altitud de 53 metres i a 85 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 2.157 | 2.151 | 2.233 | 2.331 | 2.365 | 2.453 | 2.547 | 2.656 | 2.884 | 3.045 |
# Nycticebus kayan

Nycticebus kayan és un primat estrepsirrí i una espècie de loris lent originària de l'illa de Borneo, a Indonèsia. Al principi es cregué que era una espècie sinònima del loris de Borneo (N. menagensis), però el 2012 un estudi d'espècimens de museu i fotografies revelà una sèrie de marcatges facials diferents que indicaven que es tractava d'una espècie distinta.

## Referències

* ↑ «Primate species: new slow loris found in Borneo» (en anglès). BBC News, 13-12-2012 [Consulta: 15 desembre 2012].
# Línia evolutiva de Tarountula

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Tarountula i Spidops.

## Tarountula

Tarountula és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus bitxo i evoluciona a Spidops.
Durant el joc es pot pujar de nivell per a evolucionar-lo una vegada arriba al nivell 15.

### Als videojocs

Va fer el seu debut en el joc Pokèmon Escarlata i Púrpura, per tant va aparèixer per primera vegada en un joc el 18 de novembre de 2022, data de llançament d'aquest videojoc.

### Formes

La seua forma brillant transforma el seu cos de color blanc a color roig.

## Spidops

Spidops és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus bitxo. Evoluciona de Tarountula.

### Als videojocs

Va fer el seu debut en el joc Pokèmon Escarlata i Púrpura, per tant va aparèixer per primera vegada en un joc el 18 de novembre de 2022, data de llançament d'aquest videojoc.

## Referències

* ↑ Comments, Theo Dwyer |. «Cards Of Pokémon TCG: Scarlet & Violet Part 42: Tarountula Illustration» (en anglès), 24-07-2023. [Consulta: 27 juliol 2023].
* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Pokémon Scarlet & Violet: How to Evolve Tarountula into Spidops» (en anglès), 03-01-2023. [Consulta: 27 juliol 2023].
* ↑ «10 Best Shiny Pokémon In Scarlet & Violet» (en anglès), 20-05-2023. [Consulta: 27 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
Espècies de Pokémon :
# Chojnów

Chojnów és una petita ciutat de Polònia. Es troba a la vora del riu Skora, al voivodat de Baixa Silèsia.

## Història

La primera referència de Chojnów data del 1272. El 1288 ja és qualificat com a ciutat en documents del Príncep de Legnica, Henryk V Gruby, i el 1333 rep els privilegis de ciutat.
L'economia del municipi es basa en la indústria i en l'agricultura, sobretot en la producció de paper i derivats, maquinària agrícola, cadenes, mobiliari de metall per a hospitals, equipaments per a les indústries càrnia, de cervesa, de vi, cuir i tèxtil.
A més a més té diversos monuments d'interès, com el castell del Principat de Legnica, del segle xiii, avui dia rehabilitat com un museu, dues esglésies antigues, la Baszta Tkaczy i fragments del mur de la ciutat medieval.

## Galeria d'imatges

* Estació de tren
* Museu de Chojnów
* Ajuntament de Chojnów

## Ciutats agermanades

* Alemanya, Egelsbach
* França, Commentry
# Alt Palatinat

L'Alt Palatinat (en alemany Oberpfalz) és una de les set regions administratives en què està dividit el land alemany de Baviera. La capital és Ratisbona (Regensburg). Se subdivideix en dues regions (Planungsverband) - Oberpfalz-Nord i Ratisbona.

## Història

La regió és anomenada per primer cop a principis del segle xvi, perquè pel Tractat de Pavia era una de les porcions principals del territori de l'Elector del Palatinat de Wittelsbach, qui també governava el Baix Palatinat a la Renània, que ara rep el nom oficial de Palatinat, o Pfalz. La capital de l'Alt Palatinat era Amberg. Les branques menors del Wittelsbach també governaven els territoris de Neuburg i Sulzbach.
Com a resultat de l'infructuós intent de l'Elector Palatí Frederic V de reclamar el tron del Regne de Bohèmia el 1619-20, l'Alt Palatinat, junt amb la resta de les seves terres, fou declarat proscrit per l'Emperador i, junt amb el títol Electoral, donat al Duc de Baviera. Encara que retornà el Baix Palatinat al fill de Frederic per la Pau de Westfàlia del 1648, l'Alt Palatinat va romandre sota l'Elector de Baviera, i ha format part de Baviera des d'aleshores. Els territoris més petits de Sulzbach i Neuburg passaren a Baviera el 1742, mentre que la ciutat de Ratisbona, que era una Ciutat Lliure Imperial, no es va unir a la resta de la regió fins al final del Sacre Imperi Romà el 1806.

## Divisió administrativa

| Landkreise (districte rurals) | Kreisfreie Städte (districtes-urbans lliures) |
| Districte d'Amberg-Sulzbach Districte de Cham Districte de Neumarkt in der Oberpfalz Districte de Neustadt an der Waldnaab Districte de Ratisbona Districte de Schwandorf Districte de Tirschenreuth | Amberg Ratisbona Weiden in der Oberpfalz |

### Població

Població històrica de l'Alt Palatinat:
* 1900: 553.841
* 1910: 600.284
* 1939: 694.742
* 1950: 906.822
* 1961: 898.580
* 1970: 963.833
* 1987: 969.868
* 2002: 1.088.929
* 2005: 1.089.543

## Bibliografia

* Bedeutende Oberpfälzer von Sigfried Färber, Verlag Pustet 1981 ISBN 3-7917-0723-X

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (alemany)
* Pàgina oficial del govern (alemany) (anglès) (txec)
* wiki-en.genealogy.net Arxivat 2008-05-24 a Wayback Machine.
* Informació per a ciutadans americans que viuen a l'Alt Palatinat Arxivat 2019-08-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Nova Biscaia

La Nova Biscaia (en castellà: Nueva Vizcaya o Bizcaya) era una de les divisions administratives del virregnat de la Nova Espanya que abastava els estats mexicans de Chihuahua, Durango i seccions de l'estat estatunidenc de Nou Mèxic. L'exploració espanyola va començar el 1531 amb l'expedició de Nuño Beltrán de Guzmán. Durant les següents dècades, especialment sota el lideratge de Francisco de Ibarra, es van fundar assentaments en regions més remotes del territori i encara més al nord de la ciutat de Zacatecas, en descobrir-s'hi jaciments de plata. Ibarra va nomenar aquesta nova àrea com Nova Biscaia en honor de la seva terra natal.. La regió estava sota la jurisdicció judicial de la Real Audiència de Guadalajara, així com la seva administració.
El 1562, Luis de Velasco, virrei de Mèxic, va nomenar Francisco de Ibarra, com a governador i capità general de qualsevol terra que descobrís més enllà de les mines de Avino i San Martín. En uns pocs anys Ibarra i els seus homes es van ensenyorir de terres, o almenys es van estendre a la major part del que va constituir el Govern de la Nova Biscaia, incloent-hi, al principi la província de Chiametla. Però des del primer moment van tenir problemes de jurisdicció amb Nova Galícia. La província d'Avino, per exemple, va romandre com a part d'aquesta última fins a mitjan segle xvii, moment en què va ser transferida a Nova Biscaia. A l'est, els homes de Francisco de Ibarra van ocupar els futurs llocs de Monterrey, Cerralvo i Monclova. Un altre problema de límits va sorgir en aquesta àrea. Luis de Carvajal i els seus homes van prendre el control de places com El Saltillo, en l'última quart del segle xvi, i les van annexionar per uns quants anys al Nou Regne de Lleó. El 1596 es van establir els límits territorials entre El Saltillo de Nova Biscaia i Monterrey del Nou Regne de Lleó, però la província de Coahuila seria zona de discòrdia durant alguns anys. Pel nord, Nou Mèxic es va constituir en un govern separat el 1598, i a l'oest, les províncies de Sinaloa i Sonora van ser finalment separades de Nova Biscaia el 1733, formant la Nova Navarra. Posteriorment els canvis de límits van ser menors. La regió important de Las Parras del Saltillo va ser transferida al govern de Coahuila el 1787, al mateix temps que Nova Biscaia passava a ser una Intendència de Durango, a la qual va ser annexionada. Els governadors van residir a la província de Chiametla, a San Sebastián fins al 1583, moment en què la capital va ser traslladada a Durango, i posteriorment els governadors van retornar al sud a la província de Guadiana o Durango.

## Notes

* ↑ Handbook of Texas Online (àngles)
* ↑ History Of The North Mexican States And Texas. Vol. II 1801-1889, San Francisco, The History Company, Publishers,1889, Chapter 24

## Vegeu també

* Evolució territorial de Mèxic