OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alice Pataxó

Alice Maciel de Souza, coneguda popularment com a Alice Pataxó (Prado, 7 de juny de 2001), és una activista i comunicadora brasilera, que pertany al poble pataxó.

## Biografia

Va néixer en un poblat de l'ètnia pataxó, al terme municipal de Prado, sud de Bahia. El seu nom indígena, en llengua patxôhã, és Nuhé.
Cursa la doble llicenciatura d'Humanitats i Dret a la Universitat Federal del Sud de Bahia. Tot i la seva curta edat, ha esdevingut una important veu en l'activisme pels drets dels pobles indígenes del Brasil i publica columnes d'opinió en diversos mitjans especialitzats. També desenvolupa la seva activitat a través de les xarxes socials, on també ha fet campanya parlant sobre la conservació de l'Amazònia, racisme o diversitat sexual –un assumpte que, segons manifesta, segueix sent un tabú entre la població ameríndia.
Ha estat la primera indígena a esdevenir ambaixadora brasilera de la WWF. El novembre de 2021 va guanyar repercussió internacional en participar en la COP26 de Glasgow, com a portaveu en defensa del medi ambient i dels drets indígenes.

## Premis

El desembre de 2022 es va publicar la llista 100 Women que anualment emet la BBC. Tres brasileres van ser incloses: Erika Hilton, Simone Tebet i Alice Pataxó. La nominació de Pataxó va ser proposada per la premi Nobel Malala Yousafzai.

## Referències

* 1 2 Altino, Lucas. «Alice Pataxó, que encantou Malala com discurso na COY16, diz que foi à conferência desmentir Bolsonaro: 'Eles ficam dizendo que está tudo bem no Brasil, são absurdos'» (en portuguès brasiler). O Globo, 08-11-2021. Arxivat de l'original el 2022-10-16. [Consulta: 20 abril 2022].
* 1 2 Campuzano, Flávia. «Retratos da pandemia no Brasil distante das metrópoles» (en portuguès brasiler). Projeto Colabora, 01-12-2020. Arxivat de l'original el 2022-11-12. [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ «Indígenachella: ativista pataxó indica produções sobre luta indígena» (en portuguès brasiler). Glamurama. UOL, 20-04-2022. Arxivat de l'original el 2022-08-12. [Consulta: 13 desembre 2022].
* ↑ Caixeta, Izabella. «Alice Pataxó indicada como uma das mulheres mais influentes do mundo» (en portuguès brasiler). Estado de Minas, 12-12-2022. Arxivat de l'original el 2023-01-03. [Consulta: 3 gener 2023].
* ↑ «Alice Pataxó: quem é a jovem que está na COP26 e foi indicada por Malala» (en portuguès brasiler). Universa. UOL, 02-11-2021. Arxivat de l'original el 2022-04-26. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ Ferreira, Yuri. «Erika Hilton, Simone Tebet e Alice Pataxó estão na lista das 100 mulheres mais inspiradoras da BBC» (en portuguès brasiler). MSN, 08-12-2022. Arxivat de l'original el 2022-12-08. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ «BBC 100 Women 2022: quem está na lista das mulheres mais inspiradoras do mundo deste ano? - BBC News Brasil» (en portuguès brasiler). BBC News, 06-12-2022. Arxivat de l'original el 2022-12-09. [Consulta: 9 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Santos, Graucianna. «Conheça Alice Pataxó, influenciadora indígena que todo mundo deveria seguir» (en portuguès brasiler). Steal the look, 21-05-2021. Arxivat de l'original el 2022-09-21.

## Vegeu també

* Fundação Nacional do Índio
* Dia de l'Indi
# Angry Birds (saga)

Angry Birds és una franquícia de mitjans d'acció finlandesa creada per Rovio Entertainment. La sèrie de jocs se centra en un estol d'ocells anomenats amb el mateix nom que intenten salvar els seus ous dels porcs de color verd. Inspirat en el joc Crush the Castle, el joc ha estat elogiat per la seva exitosa combinació de joc divertit, estil còmic i baix preu. La seva popularitat va portar a molts spin-off; versions d' Angry Birds creades per a ordinadors i consoles de videojocs, un mercat de mercaderies amb els seus personatges, Angry Birds Toons, una sèrie d'animació televisiva i dues pel·lícules; Angry Birds: La pel·lícula i la seva seqüela Angry Birds 2: La pel·lícula. Al gener de 2014, s'havien produït més de 2.000 milions de descàrregues a totes les plataformes, incloses les edicions regulars i especials.

## Videojocs

* Angry Birds (2009)
* Angry Birds Seasons (2010)
* Angry Birds Rio (2011)
* Angry Birds Friends (2012)
* Angry Birds Space (2012)
* Bad Piggies (2012)
* Angry Birds Star Wars (2012)
* Angry Birds Star Wars II (2013)
* Angry Birds Go! (2013)
* Angry Birds Epic (2014)
* Angry Birds Stella (2014)
* Angry Birds Transformers (2014)
* Angry Birds POP! (2014)
* Angry Birds Fight! (2015)
* Angry Birds 2 (2015)
* Angry Birds Action! (2016)
* Angry Birds Blast (2016)
* Angry Birds Evolution (2017)
* Angry Birds Match (2017)
* Angry Birds Champions (2018)
* Angry Birds Dream Blast (2019)
* Angry Birds VR: Isle of Pigs (2019)
* Angry Birds POP Blast (2019)
* Angry Birds Explore (2019)
* The Angry Birds Movie 2 VR: Under Pressure (2019)
* Angry Birds Reloaded (2021)
* Angry Birds: Bird Island (2021)
* Angry Birds Journey (2022)

## Sèrie de televisió

* Angry Birds Toons (2013–2016)
* Piggy Tales (2014–2019)
* Angry Birds Stella (2014–2016)
* Angry Birds Blues (2017)
* Angry Birds on the Run (2018–2020)
* Angry Birds MakerSpace (2019–2020)
* Angry Birds Slingshot Stories (2020–present)
* Angry Birds Bubble Trouble (2020–2021)
* Angry Birds: Summer Madness (2022–present)

## Pel·lícules

* Angry Birds: La pel·lícula (2016)
* Angry Birds 2: La pel·lícula (2019)

## Enllaços externs

* Angry Birds - Lloc web oficial
# Amalyara

Amalyara a Amliyara fou un antic principat de l'agència de Mahi Kantha, al Gujarat, Presidència de Bombai. La seva situació era entre els 22 graus 59 minuts i els 23 graus 2 minuts nord i els 72 graus 44 minuts i 73 graus 14 minuts est. Bon productor de cereals. Administrativament formava part de la subdivisió de Vatrak Kantha del territori de Mahi-Kantha. A finals del segle xix disposava de només dues escoles amb 64 alumnes. Els sobirans tenien el títol de takhurs i eren hindús de la casta khant koli; no els fou concedit sanad d'adopció; la successió seguia la regla de la primogenitura. Pagava tribut al gaikowar de Baroda (31 lliures el 1881). Podria ser un nom alternatiu de l'estat també identificat com Ambliara.
La població s'estimava el 1881 en 12.437 persones. La capital era el poblet d'Amalyara (23° 13′ N, 73° 05′ E﻿ / ﻿23.217°N,73.083°E﻿ / 23.217; 73.083) de 1474 habitants el 1901. A aquesta vila hi havia un temple dedicat a Xiva, una tomba musulmana i les ruïnes d'una antiga vila.

## Referències

* Imperial Gazetteer of India i Imperial Gazetter of India, 1885
# Ambrosio Valero

Ambrosio Valero (Granada, 21 juny de 1984) és un pianista andalús. Va ser nomenat a Viena«embaixador Bösendorfer».
La seva carrera com a intèrpret l'ha portat a col·laborar amb diferents agrupacions i artistes com el violoncellista Alberto Martos, el violinista i deixeble de Pinchas Zukerman, Guy Braunstein, Concertino de la Filharmònica de Berlín i el violista Paul Neubauer. També ha col·laborat en diferents produccions amb els directors d'orquestra Enrique García Asensio i Josep Vicent.
Ha estat guardonat pel Institut Cervantes i en diferents competicions com el Concurs Internacional de piano "Rotary Rotaract", el Concurs Internacional de Piano Frechilla-Zuloaga i ha obtingut Medalla, Premi Especial a la interpretació de l'obra de Mompou i medalla en el Concurs Internacional de Piano «Maria Canals» de Barcelona.
Ha tocat en escenaris com l'Auditori Nacional de Madrid, el Palau de la Música Catalana de Barcelona, l'Auditori Nacional de Sofia (Bulgària), el Acropolium de Cartago a Tunísia. o el Festival Internacional de Música y Danza de Granada.
El seu disc Impresiones Íntimas amb el segell discogràfic IBS Classical va estar situat al Parade de la Revista Ritmo.

## Referències

* ↑ «Bösendorfer & Friends» (en anglès). Bösendorfer. [Consulta: 25 juliol 2019].
* ↑ «Guy Braunstein de gira por Andalucía» (en castellà). Digital Melómano, 23-02-2017. [Consulta: 25 juliol 2019].
* ↑ «Programa de mà Festival Malaga Clàssica».
* ↑ «Article a La Vanguardia sobre el concert al Palau de la Música de Barcelona.».
* ↑ «Concert Institut Cervantes Bulgària». [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «relació de guardonats Premio Internacional de Piano ‘Frechilla-Zuloaga’ 2009 organitzat per la diputació de Valladolid». Arxivat de l'original el 2019-07-24. [Consulta: 23 febrer 2022].
* ↑ «Concierto De Ambrosio Valero En El "Ateneu Barcelonès"». Arxivat de l'original el 22 de març 2019. [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «La Hispanian Sympnony Orchestra presenta Concert in Jeans en el Auditorio Nacional».
* ↑ «Acropolium (Cartago) concert amb Institut Cervantes». [Consulta: 24 juliol 2019].
* ↑ «Revista L'Art de la Fuga. Reportatge sobre Impressions Íntimes d'Ambrosio Valero».

## Vegeu també

* Concurs Internacional de Música Maria Canals
* Ignasi Cambra
* Frederic Mompou i Dencausse

## Enllaços externs

* Ambrosio Valero - Lloc web oficial
# Can Metge Cendra

Can Metge Cendra és un immoble del municipi d'Anglès que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'un immoble de planta baixa i dos pisos, entre mitgeres i cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. Està ubicat al costat dret de la plaça de la vila.

## Descripció

La planta baixa consta de dues obertures rectangulars, com són el portal d'accés i la finestra, i presenta la imitació d'un fals aparell encoixinat de pedra. Al marge d'això també cal destacar que aquest espai es troba coronat per una franja o faixa que conté una sèrie de gravats ornamentals que abraça tota l'amplada de la planta baixa i que també es reprodueix, tot i que amb altres formes, en el primer pis.
Pel que fa al primer i segon pis, la separació dels quals es marca mitjançant la mateixa faixa de gravats ornamentals, aquests han estat resolts sobre la base del mateix plantejament de dues obertures rectangulars per pis emmarcades em pedra o rajol. Es diferencien pel fet que les dues obertures del primer pis són projectades com una balconada contínua i correguda, mentre que les del pis superior han estat plantejades com dues balconades independents i individuals. Ambdós pisos compten amb una important barana de ferro forjat.
L'edifici està coronat per una cornisa sostentada per set mènsules de tall vegetal amb un fris molt deteriorat i descompost.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Metge Cendra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Cantó de Plouguenast

El cantó de Plouguenast (bretó Kanton Plougonwaz) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Gwalc'hion | Gausson | Gauczon |
| Lanwal | Langast | Langau |
| Plevig | Plémy | Plémic |
| Plesala | Plessala | --- |
| Plougonwaz | Plouguenast | Ploegenas |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Guy Le Helloco | PS |
| 2008- | Ange Le Helloco | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Can Roig (Pineda de Mar)

Can Roig és una masia a l'oest del nucli antic de Pineda de Mar (el Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. La importància i interès de la masia és de caràcter arqueològic, doncs fou edificada sobre les runes d'una vil·la romana. És darrere aquesta casa on es trobava el lacus o safareig on arribava l'aigua de l'aqüeducte romà.

## Arquitectura

Masia de planta baixa i dos pisos, amb tres cossos perpendiculars a la façana principal. Amb dos cossos adossats a les façanes laterals i un cos a la façana posterior. Teulada a dues vessants amb espadanya al vèrtex. Porta d'entrada i finestres de forma rectangular amb la llinda recta i rodejades de motllura. Conserva els embigats, dues sitges situades a l'entrada de la casa i l'antic celler. Al davant de la façana té el pati encerclat per una paret. Davant, l'era de batre. El seu interior es troba en estat de ruïna total.

## Referències

* 1 2 «Masia Can Roig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Cantó de Vesoul-Est

El cantó de Vesoul-Est és un cantó francès del departament de l'Alt Saona, situat al districte de Vesoul. Té 12 municipis i part del de Vesoul.

## Municipis

* Colombier
* Comberjon
* Coulevon
* Frotey-lès-Vesoul
* Montcey
* Navenne
* Quincey
* Varogne
* Vellefrie
* Vesoul (part)
* La Villeneuve-Bellenoye-et-la-Maize
* Villeparois
* Vilory

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Robert Depoulain | PCF |
| 1951-1958 | Marcellin Carraud | Divers droite |
| 1958-19.. | M. Renet | Radical |
| 19..-1964 | M. Karcher | Radical |
| 1964-1976 | Pierre Renet | Radical, després CNIP |
| 1976-1982 | Guy Batlogg | PS |
| 1982-1988 | Bernard Ferry | UDF |
| 1988-1994 | Loïc Niepceron | PS |
| 1994- | Jean-Claude Ayala | RPR, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Vesenòbre

El cantó de Vesenòbre és un cantó del departament francès del Gard, situat al districte d'Alès. Té 17 municipis i el cap cantonal és Vesenòbre.

## Municipis

* Brinhon
* Broset d'Alèst
* Castèlnòu e Valença
* Cruvièrs e las Corts
* Dèus
* Euset
* Martinhargues
* Montelhs
* Nèrç
* Sent Cesari de Grasinhan
* Sent Estève de l'Ome
* Sent Ipolit de Caton
* Sent Jan de Ceirargues
* Sent Just e Vaquièiras
* Sent Maurici de Casasvièlhas
* Sèina
* Vesenòbre
# Cantó de Raon-l'Étape

El cantó de Raon-l'Étape és un cantó francès del departament dels Vosges, situat al districte de Saint-Dié-des-Vosges. Té 9 municipis i el cap és Raon-l'Étape.

## Municipis

* Allarmont
* Celles-sur-Plaine
* Étival-Clairefontaine
* Luvigny
* Nompatelize
* Raon-l'Étape
* Raon-sur-Plaine
* Saint-Remy
* Vexaincourt

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Charles Karcher | Divers gauche |
| 1951-1969 | Maurice Lemaire | UNR |
| 1969-1982 | Roger Chambet | UDR, després RPR |
| 1982- | Michel Humbert | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 12.419 | 12.348 | 12.382 | 11.616 | 11.474 | 11.617 | 11.729 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Candy Mountain

Candy Mountain és una pel·lícula de 1988 dirigida per Robert Frank i Rudy Wurlitzer i coproduïda entre França, Suïssa i Canadà. Va guanyar la Conquilla de Plata al Festival de Cinema de Sant Sebastià. Candy Mountain, pel·lícula en la qual fan una aparició especial Arto Lindsay, Joe Strummer i Tom Waits. És una road movie sense pretensions, divertida i càustica, que ens relata la recerca, per part de Julius Brooke, del famós guitarrer Elmore Silk.

## Argument

Julius, un jove novaiorquès, ha anat a investigar el més gran fabricant de guitarres dels Estats Units.

## Repartiment

* Kevin J. O'Connor: Julius
* Harris Yulin: Elmore Silk
* Tom Waits: Al Silk
* Bulle Ogier: Cornelia
* Roberts Blossom: Archie
* Leon Redbone: Leon
* Joe Strummer: Mario
* Laurie Metcalf: Alice
* David Margulies: advocat
* Dr. John: Henry
* Wayne Robson: Buddy Burke
* Jim Jarmusch (no surt als crèdits)

## Referències

* ↑ Premis, a IMDb
* ↑ «Candy Mountain». The New York Times.

## Enllaços externs

* Candy Mountain a Fotogramas (castellà)
# Candy Crush Saga

Candy Crush Saga és un videojoc per a telèfons intel·ligents (Android i iOS) i per a Facebook llançat el 14 de novembre de 2012 i desenvolupat per King. El març de 2013, Candy Crush Saga va superar FarmVille 2 com el joc més popular a Facebook, amb 45,6 milions d'usuaris mensuals mitjana. També va ser l'aplicació mòbil gratuïta més descarregada des de dispositius Apple el 2013. És una variació del seu navegador joc Candy Crush.

## Referències

* 1 2 «Candy Crush Saga, líder també entre les aplicacions d'Apple». Ara, 23-12-2013, p. 38.
# Cantó de Semiac

El cantó de Semiac és un cantó francès del departament dels Alts Pirineus, situat al districte de Tarba. Té 10 municipis i el cap cantonal és Semiac.

## Municipis

* Alièr
* Angòs
* Barbadan Devath
* Bernac Devath
* Bernac Dessús
* Montinhac
* Sarrolhas
* Semiac
* Vièla d'Ador
* Salas d'Ador

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1988- | Guy Dufaure | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.021 | 7.718 | 8.627 | 10.572 | 10.549 | 11.018 | 11.449 |
# Cantó de Masevaux

El cantó de Masevaux (alsacià kanton Màsminschter) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est.

## Composició

El cantó aplega 15 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| d Ài | Lauw | Aue |
| Dollere | Dolleren | Dollern |
| Ewerburbàch | Bourbach-le-Haut | Burbach |
| Ewersulzbàch | Soppe-le-Haut | Obersulzbach |
| Kírechbarg | Kirchberg | Kirchberg |
| Màsmínschter | Masevaux | Masmünster |
| Morzwiller | Mortzwiller | Morzweiler |
| Needersulzbàch | Soppe-le-Bas | Niedersulzbach |
| Níderbrucke | Niederbruck | Niederbruck |
| Owerbrucke | Oberbruck | Oberbruck |
| Rímbàch | Rimbach-près-Masevaux | Rimbach |
| Sante | Sentheim | Sentheim |
| Seekert | Sickert | Sickert |
| Seewe | Sewen | Sewen |
| Wagschaid | Wegscheid | Wegscheid |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 1998-2014: Jean Luc Reitzer, alcalde de Niederbruck

## Enllaços externs

* Cantó de Masevaux al web del consell general Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Carapana

El carapana (karapanã, carapana-tapuya o möxdöá) és una llengua que pertany al grup oriental de les llengües tucanes, parlada pel poble karapanã a l'Amazònia colombiana al departament de Vaupés, per grups dispersos al llarg dels rius Tí, Piraparaná, Papurí i Vaupés.

## Fonologia
### Vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| Tancada | i i | ɨ ɨ | u u |
| Mitjana | e e | | o o |
| Oberta | | a a | |

### Consonants

| | | Bilabial | Dental | Palatal | Velar | Glotal |
| Oclusives | Sordes | p p | t t | | k k | |
| Oclusives | Sonores | b b | d d | | g g | |
| Fricatives | Fricatives | | s s | | | h h |
| Liquides | Liquides | | r r | | | |
| Semivocals | Semivocals | w w | | y y | | |

## Referències

* ↑ Huber i Reed, 1992
* ↑ Metzger, Ronald G. and Lois Metzger. «Fonología del carapana». A: Sistemas fonológicos de idiomas colombianos 2. Editorial Townsend, 1973, p. 126.

## Bibliografia

* (anglès) Aikhenvald, Alexandra Y., Areal Diffusion in Northwest Amazonia: The Case of Tariana, Anthropological Linguistics, 38:1, 1996.
* (castellà) Huber, Randall Q.; et Reed, Robert B.; Vocabulario comparativo. Palabras selectas de lenguas indígenas de Colombia, Bogota, Instituto Lingüístico de Verano, 1992, ISBN 958-21-0037-0
# Carapebus

Carapebus és un municipi situat a l'estat brasiler de Rio de Janeiro. La seva població era de 10.170 habitants l'any 2005 i la seva superfície de 306 km².

## Toponímia

"Carapebus" és un terme d'origen tupí. Significa «riu dels carapebas» (carapeba, nom vulgar de Moharra rhombea)", a través de la unió dels mots aka'ra (acarà), peb (aplanat) i 'y (aigua, riu).

## Esports

Carapebus Esporte Clube i Associação Atlética Carapebus són els clubs de futbol del municipi.

## Referències

* ↑ IBGE - «Archived copy». Arxivat de l'original el 2008-06-11. [Consulta: 11 juny 2008].
* ↑ FERREIRA, A. B. H. Novo Dicionário da Língua Portuguesa. Segunda edição. Rio de Janeiro: Nova Fronteira, 1986. p.348
* ↑ FERREIRA, A. B. H. Novo Dicionário da Língua Portuguesa. Segunda edição. Rio de Janeiro: Nova Fronteira, 1986. p.22
* 1 2 http://www.fflch.usp.br/dlcv/tupi/vocabulario.htm Arxivat 2012-08-09 a Wayback Machine.
# Carapachay

Carapachay és una població del Partit Vicente López a l'Argentina. Forma part de l'aglomeració del Gran Buenos Aires.

## Història

L'any 1909 el Ferrocarril Central de Còrdova, que posteriorment esdevingué el Ferrocarril General Manuel Belgrano, travessà el territori que havia de convertir-se en Carapachay. L'any 1943 el primer tren va fer parada a la Parada Km 18, que va passar a anomenar-se Estación Carapachay l'any 1946. El 1949 es va fundar oficialment el districte, i el 1964 es va reconèixer oficialment el nom de Carapachay.

## Enllaços externs

* Municipal information: Municipal Affairs Federal Institute (IFAM), Municipal Affairs Secretariat, Ministry of Interior, Argentina. (in Spanish)
* (in Spanish) carapa.com
* (in Spanish) Local news website
* (in Spanish) Carapachay Digital
* (in Spanish) Municipalidad de Vicente Lopez - Historia
# Carrodano

Carrodano (en lígur: Carreu, localment Caröa) és un comune (municipi) de la província de La Spezia, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 60 km al sud-est de Gènova i uns 20 km al nord-oest de La Spezia. L'1 de gener de 2018, la seva població era de 488 habitants.
Carrodano limita amb els municipis següents: Borghetto di Vara, Carro, Deiva Marina, Framura, Levanto i Sesta Godano.

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese (en italià). Nuova Editrice Genovese, 1910.
* ↑ «Istat - Popolazione residente al 1° gennaio». [Consulta: 25 gener 2019].
# Carrog

Carrog és un poble de Denbighshire, Gal·les. Anteriorment el seu nom era Llansanffraid-Glyn Dyfrdwy, ja que formava part de la parròquia civil de Llansanffraid Glyndyfrdwy. Agafa el seu nom modern de l'estació de ferrocarril de la Great Western Railway que hi ha a l'altra banda del riu Dee, la qual va prendre el nom de la finca Carrog, que hi ha en aquell costat. Possiblement aquest canvi de nom va ser per evitar confusió amb la següent estació, Glyn Dyfrdwy i amb la de Llansanffraid Glan Conwy.
L'estació de ferrocarril de Carrog forma part de la línia Llangollen Railway i és un lloc de desdoblament de la via per a maniobres. Actualment s'ha fet una extensió fins a Corwen, més enllà del baixador de Bonwm Halt. Un resident notable de Carrog és Peredur Lynch, que es va graduar a la universitat de Bangor i més tard esdevingué un historiador literari especialitzat en poesia gal·lesa. Carrog té un escola primària, Ysgol Carrog, de més de 100 anys d'antiguitat.

## Referències

* ↑ «Take the Carrog Village Trail». Arxivat de l'original el 2016-03-18. [Consulta: 10 febrer 2018].
# Carrer dels Jueus (la Seu d'Urgell)

El carrer dels Jueus és un carrer de la ciutat de la Seu d'Urgell, situat al centre històric a continuació del Passatge de la missió. El carrer connecta aquest últim amb el carrer Major. És un carrer estret i antic.
El carrer, abans dit del Cèsar, hi hagué el call jueu, amb la seva sinagoga. La comunitat hebrea que vivia al carrer no fou molt nombrosa però si rellevant. En el moment àlgid de la seva prosperitat arribà a tenir una vintena de famílies, on devien posseir la seva sinagoga-escola, com la situada a casa dels Bedoz el 1344, ben proveïda amb una trentena de llibres. Als afores, vora unes vinyes, van tenir el seu cementiri fins a la definitiva desaparició de la comunitat cap a mitjan segle xv. Actualment és un carrer comercial, amb alguns comerços i bars. Durant el Mercat Medieval dels Canonges, és un dels carrers que es guarneixen de forma especial per aquesta data.

## Referències

* ↑ L'Enciclopèdia, la Seu d'Urgell: Morfologia urbana.
* ↑ GGCC, la Seu d'Urgell: la història.