OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lapidació

La lapidació és un mitjà d'execució arrelada des de l'antiguitat en la tradició jueva, consistent que els assistents llancin pedres contra el reu fins a matar-lo. Com que una persona pot suportar cops forts sense perdre el coneixement, la lapidació pot produir una mort molt lenta.
Això provoca un major sofriment en el condemnat, i per aquest motiu és una forma d'execució que es va abandonar progressivament a mesura que s'anaven reconeixent els drets humans, juntament amb mesures com la tortura.
El llibre Deuteronomi de la Bíblia, l'esmenta com a pena per al delicte d'apostasia i d'adulteri. A l'Alcorà ans al contrari, no s'esmenten les lapidacions. Però va ser aplicada ja pel segon califa de l'Islam, Úmar ibn al-Khattab, i va romandre incorporada a la jurisprudència musulmana posterior. Actualment, aquest procediment encara és vigent a l'Aràbia Saudita, el Pakistan, Sudan, l'Iran, el Iemen, els Emirats Àrabs Units, Brunei i alguns estats de Nigèria tots ells de majoria musulmana, especialment per castigar les dones que mantenen relacions sexuals il·legals. Criticat pel Parlament Europeu, el govern de Brunei ha demanat «respecte, tolerància i comprensió» per les seves «tradicions».
L'execució per lapidació sol portar-se a terme estant el reu enterrat fins al coll o lligat d'alguna manera mentre una multitud de gent hi llença pedres.

## Referències

* ↑ «Lapidació». Història de la pena de mort. Amnistia Internacional. [Consulta: 1r gener 2021].
* 1 2 «Lapidació». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Deuteronomi (Dt. 13,6-11)». A: Traducció dels monjos de Montserrat. Bíblia. «Si el teu germà, fill de la teva mare o del teu pare, el teu fill o la teva filla, l'esposa que conviu amb tu o l'amic que és com la teva vida, t'inciten, en secret, dient-te: «Anem a donar culte als déus estrangers», […], no hi consentis ni l'escoltis. […] tens el deure de condemnar-lo a mort. La teva mà serà la primera de tirar contra ell, i després tirarà tot el poble. L'has d'apedregar fins que mori, per haver intentat d'apartar-te de Jahvè, el teu Déu»
* ↑ «Deuteronomi (Dt. 22,23-24)». A: Traducció dels monjos de Montserrat. Bíblia. «Si una noia verge és promesa a un home, i un altre home la troba a la ciutat i jeu amb ella,que siguin conduïts tots dos a la porta d'aquella ciutat i que els apedreguin fins que morin: la noia perquè no cridava auxili a la ciutat, i l'home perquè ha desflorat la promesa del seu proïsme.»
* ↑ Ayats, Martí «La lapidació». El Punt, 17-07-2010, pàg. 26.
* ↑ «Mort per lapidació als qui practiquin sexe gai o adulteri». El Punt Avui (ed. Girona), 29-03-2019, pàg. 39.
* ↑ Handley, Paul «Islamic countries under pressure over stoning» (en anglès). AFP, 11-09-2010 [Consulta: 1r juny 2013].
* ↑ «Brunei envia una carta a la UE per justificar la lapidació d'homosexuals». Ara, 23-04-2019.

## Enllaços externs

* «Internationa Society for Human Rights» (en anglès).
Viccionari
# Larinia

Larinia és un gènere d'aranyes de la família Araneidae.

## Referències

* ↑ «Larinia». [Consulta: 9 agost 2017].
# Lapònia Finlandesa

* Aquest article tracta sobre la província històrica. Vegeu-ne altres significats a «Lapònia (desambiguació)».
Lapònia Finlandesa o Lapònia (finès: Lappi) és una província històrica de Finlàndia, que ocupava la part septentrional de l'actual província de Lapònia, comprenent els actuals municipis d'Enontekiö, Inari, Kittilä, Muonio, Pelkosenniemi, Savukoski, Sodankylä i Utsjoki.
Abans de la Pau de Hamina (1809), per la qual el Gran Ducat de Finlàndia fou integrat en l'Imperi Rus, la Lapònia històrica pertanyia al comtat de Västerbotten suec i va formar part de la província de la Lapònia Sueca. Per contra, l'actual província de Lapònia finlandesa aplega el sud de l'Ostrobòtnia, regió coneguda com a Peräpohjola.
Quan Finlàndia fou separada de Suècia per a unir-se a l'Imperi Rus i formar el Gran Ducat de Finlàndia, l'antiga Lapònia Sueca fou dividida. Posteriorment, la Lapònia finlandesa fou integrada a la província d'Oulu, fins que el 1938 es va crear la província de Lapònia. Tant Petsamo com Lapònia for reconegudes com a part de Finlàndia per la Unió Soviètica durant el període que va del Tractat de Tartu de 1920 i fins a l'armistici de Moscou de 1944.
# Larraia

Larraia és una localitat i un consell de Navarra pertanyent al municipi de la Zizur Zendea. Està situada a la Merindad de Pamplona, a la Cuenca de Pamplona i a 13 km de la capital de la comunitat, Pamplona. La seva població el 2014 va ser de 64 habitants (INE).

## Geografia física
### Situació

La localitat de Larraia està situada a la part més occidental de la Zizur Zendea, situada al seu torn en la part central de Navarra i al Sud-oest de la Cuenca de Pamplona. El seu terme comunal té una superfície de 9,1 km² i limita al nord amb el municipi de Etxauri, al sud amb el consell d'Undiano, a l'est amb el de Muru-Astráin i a l'oest amb Ubari.
| | Nord: Echauri | |
| Oest: Ubani | | Est: Muru-Astráin |
| | Sud: Undiano | |

## Toponímia

El significat de Larraia, terme d'origen basc, es tradueix per "era". Prové de la veu basca larrain, que significa "era".

## Història

Se sap que el 1094 ja hi havia aquí un monestir i les seves nombroses cases blasonades confirmen el notable influx històric que la localitat ha tingut en el conjunt de la Cendea. El 1603 la població, que acollia a 68 habitants, tenia deutes pendents amb la Col·legiata de Roncesvalls, una de les antigues propietàries de terres i heredats de la localitat.

## Demografia
### Evolució de la població

* Gràfica d'evolució demográfica de Larraia entre 2000 i 2010

## Art, monuments i llocs d'interès
### Monuments civils

Encara avui es pot contemplar el palau de Cap d'Armeria que existia en la localitat. El més destacat del conjunt és la porta de mig punt i la majestuosa torre defensiva. El 1723 pertanyia a Francisco de Ezpeleta i Beaumont, també senyor d'Otazu..

### Monuments religiosos

El temple parroquial, de nau única dedicat a Sant Romà és romànic (principis del segle XIII) i és de les poques esglésies romàniques amb pòrtic lateral. Les festes patronals se celebren el primer cap de setmana de juny.

## Comunicacions

Eskualdeko Hiri Garraioa/Transport Urbà Comarcal :
| Taxi Iruñerria |||
| Zona | B |
| Estaciones | |

## Referències

* ↑ Municipio de Cizur en la página web del Gobierno de Navarra
* ↑ Localidades del municipio de Cizur en la página web del Ayuntamiento
* ↑ «Euskaltzaindia - Larraia». [Consulta: 4 setembre 2016].
* ↑ «Artículo de Larraya». Gran Enciclopedia Navarra. [Consulta: 17 agost 2011].
* ↑ «Archivo del patrimonio inmaterial de Navarra - Onomástica». Arxivat de l'original el 16 de setembre de 2016. [Consulta: 4 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Larraia ¨Govern de Navarresa - Informació i dades d'entitats locals de Navarra.
# La musa

La musa (títol original en anglès: The Muse) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Albert Brooks i estrenada l'any 1999. Ha estat doblada al català.

## Argument

Steven Phillips és un guionista sense èxit, malgrat una cert reconeixement. Totalment desesperat després que el seu nou guió hagi estat rebutjat per tots els estudis, demana consell al seu fidel amic Jack Warrick. Aquest li descobreix la clau del seu èxit: una musa de nom Sarah. Primer incrèdul, Steven accepta la companyia d'aquesta egèria per trobar la seva inspiració.

## Repartiment

* Albert Brooks: Steven Phillips
* Sharon Stone: Sarah Little
* Andie MacDowell: Laura Phillips
* Jeff Bridges: Jack Warrick
* Cybill Shepherd: Cybill Shepherd
* Monica Mikala: Julie Phillips
* Jamie Alexis: Mary Phillips
* Marnie Shelton: Jennifer
* Catherine MacNeal: Anne
* Mark Feuerstein: Josh Martin
* Lorenzo Lamas: Lorenzo Lamas
* Jennifer Tilly: ella mateixa
* Bradley Whitford: Hal
* Skip O'Brien: guàrdia de la Universal Studio
* Aude Charles: Secretària d'Spielberg

## Rebuda

* Pressupost: $15,000,000
* Recaptació: $11,614,236 (EUA) (14 de novembre de 1999) (total)
* £29,555: (UK) (12 de desembre de 1999) (total)
* Premis 1999: Globus d'or: Nominada Millor actriu musical o còmica (Sharon Stone)
* Crítica "Reiterativa i previsible comèdia" Amb molts cameos d'amics d'Albert Brooks.

## Referències

* ↑ «La musa». Ésadir.cat. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «La musa». Base de dades del cinema en català. Gencat.cat. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «'The Muse': The Price of Success» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 20 març 2018].
* ↑ Torres, Augusto M. «La musa». El País.
# Lepidocephalus macrochir

Lepidocephalus macrochir és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia, Malàisia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. (Over de geslachten der Cobitinen.) Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 16. 302-304.
* ↑ Biolib (anglès)
* ↑ «Cobitidae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lepidochelys

Lepidochelys és un gènere de tortugues marines format per dues espècies.

## Taxonomia

* Tortuga bec de lloro (Lepidochelys kempii)
* Tortuga olivàcia (Lepidochelys olivacea)

## Referències

Dundee, Harold A. (2001). «The Etymological Riddle of the Ridley Sea Turtle». Marine Turtle Newsletter 58: pp. 10–12. http://www.seaturtle.org/mtn/archives/mtn58/mtn58p10b.shtml.

## Enllaços externs

* NY State Website - endangered species Arxivat 2007-02-05 a Wayback Machine.
# Larissa Mikhaltsova

Larissa Mikhaltsova (Ucraïna, 1952) és una mestra d'acordió i model ucraïnesa des dels 63 anys. Viu a la vila de Kalionvka, a la regió de Mikolaiv. Durant 40 anys es va dedicar a ensenyar a tocar l'acordió a joves i a l'escola de música. Però un representant d'una revista local la va veure en un restaurant i la va convidar a participar en una sessió fotogràfica amb 63 anys. Va aparèixer a la portada d'una revista de perruqueries anomenada Dolores. El 2018 va ser escollida una de les 100 dones més inspiradores per la BBC.

## Referències

* ↑ EC, Redacción. «Arlette Contreras en la lista de las 100 Mujeres del 2018 de la BBC» (en castellà), 19-11-2018. [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ «66-year-old Ukrainian girl entered Top-100 most influential and inspiring women in the world | The Siver Week» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-01-19. [Consulta: 19 gener 2019].
* ↑ «'I became a fashion model in my 60s'» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2019].
# Clementine Pellegrini

Clementine Pellegrini (Múnic, 8 d'octubre de 1797 - 7 de juliol de 1845) va ser una cantant d'òpera alemanya.
Nascuda a Múnic, es va formar allà i va treballar com a cantant de cort i cambra ja el 1817. El 1820 es va convertir en membre de l'òpera italiana i el 1826 va anar a l'òpera alemanya amb el seu marit Julius Pellegrini (casat el 1824). Va treballar per al mateix fins al 1843. Era un excel·lent contralt amb una veu preciosa i una presentació educada i animada. Els seus èxits a l'escenari no van ser insignificants, però la van valorar encara més com a cantant d'esglésies i concerts. L'artista va morir el juliol de 1845 a Múnic.
Els seus pares eren el músic Adam Moralt (1748-1811) i Maria Anna Kramer. Tenia almenys vuit germans.
La tomba de Klementine Pellegrini es troba a l'antic cementiri sud de Múnic (camp de la tomba 16 - fila 12 - lloc 12/13).

## Vegeu també

* Moralt (família de músics)

## Bibliografia

* Ludwig Eisenberg: Clementine Pellegrini. A: Gran lèxic biogràfic de l'etapa alemanya del segle XIX. Llista de Pau, Leipzig 1903, P.757//
https://daten.digitale-sammlungen.de/0006/bsb00067974/images/index.html?fip=193.174.98.30&id=00067974&seite=773

## Enllaços externs

* Bayerisches Musiker-Lexikon Online (BMLO)
# Linouse Desravine

Linouse Desravine (Cap Haitià, 10 de febrer de 1991) és una esportista haitiana que va competir en judo, guanyadora d'una medalla de plata al Campionat Panamericà de Judo de 2011 en la categoria de –52 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Panamericà :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | Guadalajara ( Mèxic) | 2 | –52 kg |

## Referències

* ↑ Linouse Desravine Arxivat 2012-12-14 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (anglès)
* ↑ Linouse Desravine en Judoinside.com (anglès)
# Teatre romà de Màlaga

El teatre romà de Màlaga es troba al peu del mont de l'alcassaba, al carrer Alcazabilla. Va ser descobert el 1951 després de romandre enterrat durant segles, quan s'estaven realitzant uns treballs per la Casa de la Cultura, descobrint-se que estava construïda damunt d'aquest. El 1994, la casa de la cultura va ser demolida, descobrint-se tot el teatre.

## Història

El teatre romà de Màlaga té els seus orígens al segle i aC, a l'època romana, quan Màlaga formà part de la província romana d'Hispània Ulterior. Va ser construït a l'època d'August, utilitzant-se fins al segle iii.
Durant l'època musulmana, va ser utilitzat com pedrera per a la reestructuració de l'Alcassaba, utilitzant capitells i fustos de les columnes per la subjecció dels arcs de ferradura de les portes de l'Alcassaba.

## Edifici

S'hi distingeixen les següents parts:

### Grades

Part del teatre per al seient dels espectadors. Té 31 m de radi per 16 m d'alt. És de planta semicircular i es divideix per les escales en seccions de cercle. Als seients, des de baix i concèntrics, es troba l'inma càvea, la media càvea i la sunma càvea, separades per corredors (praccinctiones). Els accessos a les diferents zones es realitzava per portes voltades o corredors (vomitoria).

### Orchestra

Espai semicircular, de 15 m situat entre les grades i l'escena. Està format per unes grades més baixes, en la que es col·locaven els personatges il·lustres de la ciutat.

### Proscenium (escenari)

Es troba darrere l'orchestra, distingint-se:
* Pulpitum: lloc de representació entarimat de fusta. Es troba elevat a sobre de l'orchestra, per a facilitar la visió dels personatges il·lustres.
* Frons scaena (front de l'escena): mur, que serveix de protecció i compleix una funció acústica. Tenia la mateixa altura que el punt més alt de les grades.

## Enllaços externs

* Màlaga virtual Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (castellà)
* Informació sobre el teatre a Escuela Internacional Arxivat 2008-02-20 a Wayback Machine. (castellà)
* El teatre romà a Google maps (castellà)
# Claudio Corioni

Claudio Corioni (Chiari, 26 de desembre de 1982) és un ciclista italià que va ser professional des del 2005 fins al 2012.

## Palmarès

* 2003
** 1r a la Milà-Busseto
* 2004
** 1r al Trofeu Ciutat de Brescia
** 1r al Giro del Belvedere
** 1r a la Piccola Coppa Agostoni
* 2005
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Catalana i classificació per punts
* 2011
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Internacional de Coppi i Bartali

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2011. 149è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 107è de la classificació general
* 2007. 118è de la classificació general
* 2008. 97è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2005. Abandona
* 2007. 126è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Henri Meck

Henri Meck (Saverne, 31 de juliol de 1897 – Estrasburg, 25 de desembre de 1966) fou un sindicalista i polític alsacià. De família modesta, treballà en la implantació de la Confederació Francesa dels Treballadors Cristians (CFTC) a les mines d'hulla de Lorena. El 1922 fou nomenat secretari general de la Federació dels Sindicats Cristians d'Alsàcia i Lorena i de la secció minaire del CFTC. Entre 1932 i 1940 fou president de la Federació Internacional dels Sindicats Cristians de Minaires.
Paral·lelament, milità a la Unió Popular Republicana, i en fou candidat per Molsheim a les eleccions legislatives franceses de 1928 dins les llistes del Partit Demòcrata Popular. Fou reelegit el 1932, i el 1933 fou nomenat alcalde de Molsheim i conseller general del cantó de Benfeld el 1934. Reelegit novament diputat el 1936, es va unir als Independents d'Acció Popular, agrupació de diputats cristians i autonomistes.
Decidit opositor al nazisme, va votar en contra de la concessió de plens poders al mariscal Philippe Pétain el 10 de juliol de 1940. El 1942 fou expulsat d'Alsàcia per les autoritats alemanyes, es va establir al sud-oest de França i col·laborà amb la Resistència Francesa. En acabar la Segona Guerra Mundial va tornar a Alsàcia i continuà com a cap regional de la CFTC. El 1945 participà en la refundació de la UPR i altres grups en el Moviment Republicà Popular, del que en formà part del comitè director. Continuà com a alcalde de Molsheim i el 1960 fou nomenat Conseller general del Baix Rin fins a la seva mort.

## Fonts

* Jean Jolly (dir.), Dictionnaire des parlementaires français, notices biographiques sur les ministres, sénateurs et députés français de 1889 à 1940, Paris, PUF, 1960.
| Precedit per: Pierre Pflimlin | Conseller General del Baix Rin 1960 - 1966 | Succeït per: André Bord |
# Orriols

«Orriols» té aquests significats:
* Els Orriols, barri de la ciutat de València
* Orriols (Bàscara), localitat de l'alt empordà vinculat administrativament al municipi de Bàscara
* Orriols (Navès)
* Parc Municipal d'Orriols, parc públic de València situat al nord de la ciutat, al barri d'Orriols i a prop del de Sant Llorenç
* Maria Dolors Orriols i Monset (Vic, 1914 – Barcelona, 2008), escriptora catalana
* Esteve Orriols i Sendra (Vilanova i la Geltrú, Garraf, 1953), advocat i polític català
* Francesc Orriols, doctor en teologia i paborde de Castellterçol
* Francesc Orriols i Basany, regidor del segon ajuntament republicà a Manresa (1934)
* Josep Orriols i Pons (Barcelona, ? – 1936), ceramista modernista
* Maria Lluïsa Orriols i Vidal (Vilanova i la Geltrú, 1946 - 2011), historiadora local, especialista en història medieval i arxivera
* Sílvia Orriols, política catalana
# Qala-e Naw

Qala-i Naw o Qala-e Naw (قلعه نو) és una ciutat de l'Afganistan capital de la província de Badghis i del districte de Qala-i-Naw. El districte té 56.867 habitants (2006) i la ciutat uns 13.945 habitants (estimació 2009). Té un petit aeroport i prop d'aquest la base que hi va establir l'estat espanyol el 2010, la qual té un perímetre de 60 km (unes 70 hectàrees) i va costar prop de 50 milions d'euros.

## Clima

Tabla climàtica de Qala-i Naw :
| | Gen | Feb | Mar | Abr | Mai | Jun | Jul | Ago | Set | Oct | Nov | Dec | Any |
| Temperatura mitjana màxima (°C) | 10 | 11 | 15 | 23 | 29 | 35 | 37 | 35 | 30 | 24 | 18 | 12 | 23,25 |
| Temperatura mitjana mínima (°C) | 0 | 1 | 5 | 10 | 13 | 17 | 20 | 18 | 12 | 7 | 4 | 1 | 9 |
| Precipitacions mitjanes mensuals (cm) | 3,2 | 2,96 | 4,69 | 2,4 | 1,07 | 0,03 | 0 | 0 | 0,04 | 0,46 | 0,97 | 2,97 | 1,32 |
| Font: MSN Weather ||||||||||||||

## Referències

* Base militar

## Notes

* ↑ MSN Weather. «Qal‘eh-ye Now, AFG - Records i Pro-mitjos» (en castellà). [Consulta: 14 abril 2009].
# Saint-Germain-Langot

Saint-Germain-Langot és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2017 tenia 319 habitants.

## Demografia

El 2007 tenia 294 persones, 104 famílies i 134 habitatges.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 186 persones, 132 eren actives. Hi havia quatre empreses. L'any 2000 hi havia dotze explotacions agrícoles que conreaven un total de 360 hectàrees.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Saint-Georges (Charente)

Saint-Georges és un municipi francès situat al departament del Charente i a la regió de la Nova Aquitània. L'any 2007 tenia 56 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Georges era de 56 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 6 estaven desocupats. 33 eren cases i 1 era un apartament. Dels 25 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 3 tenien tres cambres, 1 en tenia quatre i 21 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 9 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Georges el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 29 persones, 19 eren actives i 10 eren inactives. De les 19 persones actives 17 estaven ocupades (10 homes i 7 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Georges hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Georges a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Georges a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.