OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diomede

Diomede és una població dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2007 tenia 147 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Diomede tenia 146 habitants, 43 habitatges, i 31 famílies La densitat de població era de 19,8 habitants/km².
Dels 43 habitatges en un 37,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 20,9% hi vivien parelles casades, en un 32,6% dones solteres, i en un 27,9% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 43,8% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 6,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones hi havia 114,7 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 121,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 24.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.250 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 9.944 $. Aproximadament el 41,4% de les famílies i el 35,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Diomede». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Diomede». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Diepflingen

Diepflingen és un municipi del cantó de Basilea-Camp (Suïssa), situat al districte de Sissach.

## Enllaços externs

* Diepflingen en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
* Web oficial del municipi
# Districte de Le Havre

El Districte de Le Havre és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès del Sena Marítim, a la regió de la Normandia. Té 20 cantons i 176 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Le Havre.

## Cantons

cantó de Bolbec - cantó de Criquetot-l'Esneval - cantó de Fauville-en-Caux - cantó de Fécamp - cantó de Goderville - cantó de Gonfreville-l'Orcher - cantó de Le Havre-1 - cantó de Le Havre-2 - cantó de Le Havre-3 - cantó de Le Havre-4 - cantó de Le Havre-5 - cantó de Le Havre-6 - cantó de Le Havre-7 - cantó de Le Havre-8 - cantó de Le Havre-9 - cantó de Lillebonne - cantó de Montivilliers - cantó d'Ourville-en-Caux - cantó de Saint-Romain-de-Colbosc - cantó de Valmont

## Vegeu també

* Cantons del Sena Marítim
# Districte de Lausanne

El Districte de Lausanne és un districte suís del cantó de Vaud que té 137769 habitants (cens de 2005) en una superfície de 65,15 km². El cap del districte també és la capital del cantó, Lausana. El districte compta actualment amb sis municipis, ja que amb la reforma de 2008 va perdre Belmont-sur-Lausanne, Paudex i Pully a favor del nou districte de Lavaux-Oron i Crissier, Prilly i Renens que van passar al nou districte de l'Ouest lausannois.

## Municipis

* Cheseaux-sur-Lausanne
* Epalinges
* Jouxtens-Mézery
* Lausana
* Le Mont-sur-Lausanne
* Romanel-sur-Lausanne

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Vaud
# Districte de Lavaux-Oron

El Districte de Lavaux-Oron és un dels deu districtes actuals del cantó suís de Vaud. Compta amb 52987habitants (cens del 2005) i 134,57 km². Està format per 32 municipis i el cap del districte és Cully. Aquest districte va aparèixer en la reforma de 2008 a partir de tots els municipis de l'antic districte de Lavaux, a més dels del districte d'Oron, excepte Carrouge, Corcelles-le-Jorat, Ropraz et Vulliens que van passar al districte de Broye-Vully i Peney-le-Jorat, que es va unir al districte del Gros-de-Vaud, de la mateixa manera que els municipis de Belmont-sur-Lausanne, Paudex i Pully que van passar al districte de Lausanne.

## Municipis

* Belmont-sur-Lausanne
* Bussigny-sur-Oron
* Châtillens
* Chesalles-sur-Oron
* Chexbres
* Les Cullayes
* Cully
* Ecoteaux
* Epesses
* Essertes
* Ferlens
* Forel (Lavaux)
* Grandvaux
* Lutry
* Maracon
* Mézières
* Montpreveyres
* Oron-la-Ville
* Oron-le-Châtel
* Palézieux
* Paudex
* Puidoux
* Pully
* Riex
* Rivaz
* Saint-Saphorin (Lavaux)
* Savigny
* Servion
* Les Tavernes
* Les Thioleyres
* Villette (Lavaux)
* Vuibroye

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Vaud
# Districte de Laufen

El districte de Laufen (en francès Laufon) és un dels cinc districtes del cantó suís de Basilea-Camp. Té una població de 18855 habitants (cens de 2007) i una superfície de 89.55 km². Està compost per 13 municipis i el cap del districte és Laufen.
Aquest districte va formar part de 1815 a 1994 del Cantó de Berna. Amb la independència del Cantó de Jura el 1978 aquest districte es va voler mantenir lligat a Berna i va esdevenir un enclavament. Finalment, el 1994 es va acordar unir-lo al cantó de Basilea-Camp.

## Municipis

| Municipi | Habitants (Dez. 2007) | Superfície en km² | No OFS |
| Blauen | 678 | 7.13 | 2781 |
| Brislach | 1570 | 9.39 | 2782 |
| Burg im Leimental | 224 | 2.83 | 2783 |
| Dittingen | 709 | 6.75 | 2784 |
| Duggingen | 1378 | 5.86 | 2785 |
| Grellingen | 1711 | 3.31 | 2786 |
| Laufen | 5222 | 11.37 | 2787 |
| Liesberg | 1197 | 12.49 | 2788 |
| Nenzlingen | 406 | 3.66 | 2789 |
| Roggenburg | 285 | 6.65 | 2790 |
| Röschenz | 1796 | 10.07 | 2791 |
| Wahlen | 1359 | 5.42 | 2792 |
| Zwingen | 2135 | 4.62 | 2793 |
| Total (13) | 18'670 | 89.55 | 1302 |

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Basilea-Camp
# Direcció general per a Amèrica del Nord, Àsia i Pacífic

La Direcció general per a Amèrica del Nord, Àsia i Pacífic va ser un òrgan de gestió de la Secretaria d'Estat d'Afers Exteriors del Ministeri d'Afers Exteriors, Unió Europea i Cooperació d'Espanya. Va ser dissolta en 2018.

## Funcions

Les funcions de la Direcció general es regulaven en l'article 5 del Reial decret 768/2017:
* La proposta i execució de la política exterior d'Espanya a Amèrica del Nord, Àsia i el Pacífic.
* L'impuls de les relacions bilaterals amb els països que engloba.
* El seguiment de les iniciatives i fòrums multilaterals de l'àrea geogràfica de la seva competència.
* L'impuls a les Fundacions Consell Espanya-Estats Units; Espanya-Xina; Espanya-Japó, Espanya-índia i Espanya-Austràlia.

## Estructura

De la Direcció general depenien els següents òrgans:
* Subdirecció General d'Amèrica del Nord.
* Subdirecció General d'Àsia Meridional i Oriental.
* Subdirecció General de Pacífic, Sud-est Asiàtic i Filipines.

## Directors generals

* Fidel Sendagorta Gómez del Campillo (2015-2018)
* Ernesto de Zulueta Habsburgo-Lorena (2012-2015)
* Francisco Elías de Tejada Lozano (2011-2012)
* Luis Felipe Fernández de la Peña (2008-2011)
* José María Pons Irazazábal (2004-2008)
* Gerardo Ángel Bugallo Ottone (2002-2004)
* Miguel Aguirre de Cárcer y García del Arenal (2000-2002)
* Manuel de la Cámara Hermoso (1998-2000)
* Leopoldo Stampa Piñeiro (1994-1996)
* José Rodríguez-Spiteri Palazuelo (1990-1994)
* Eudaldo Mirapeix y Martínez (1985-1990)
* Máximo Cajal López (1985)
* José Manuel Allendesalazar Valdés (1982-1985)
* Jorge del Pino y Moreno (1979-1982)
* Juan Durán-Loriga y Rodrigáñez (1976-1979)

## Referències

* ↑ «Real Decreto 595/2018, de 22 de junio, por el que se establece la estructura orgánica básica de los departamentos ministeriales.» (en castellà). [Consulta: 24 juny 2018].
* ↑ «Real Decreto 768/2017, de 28 de julio, por el que se desarrolla la estructura orgánica básica del Ministerio de Asuntos Exteriores y de Cooperación y se modifica el Real Decreto 424/2016, de 11 de noviembre, por el que se establece la estructura orgánica básica de los departamentos ministeriales.» (en castellà). [Consulta: 6 octubre 2017].
* ↑ «Fidel Sendagorta Gómez del Campillo, Director general de América del Norte, Asia y Pacífico». Arxivat de l'original el 2017-11-12. [Consulta: 21 juliol 2018].
# Diògenes de Sició

Diògenes de Sició (en llatí Diogenes, en grec antic Διογένης) fou un filòsof grec que menciona Diògenes Laerci i diu que va escriure una obra sobre la regió del Peloponès.

## Referències

* ↑ Diògenes Laerci. Vides i opinions de filòsofs eminents VI, 81
# Dolors Canal Vilarrasa

Dolors Canal Vilarrasa (Sant Privat d'en Bas, 2 d'octubre de 1933 - Barcelona, 5 de novembre de 2015) fou una religiosa de la Institució Xaveriana i educadora. Tingué una àmplia trajectòria en l'àmbit educatiu i, singularment, en la Formació Professional. Va ser professora i directora de l'Escola Tècnico-Professional Xavier, de Barcelona, i es vinculà a importants instàncies educatives inspirades en l'humanisme cristià. Va fer una tasca pionera en la promoció professional de la dona. El Govern de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi el 2012.

## Referències

* ↑ «La Vall d’en Bas vol retre homenatge i recordar la figura de Dolors Canal Vilarrasa». El Garrotxí, 08-03-2016 [Consulta: 10 desembre 2021].
* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 25 personalitats i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 2012.
# Domenico Pino

Domenico Pino (8 de setembre de 1760, Milà – 29 de març de 1826, Como) fou un militar llombard que serví com a general de divisió en la Grande Armée de Napoleó.
Va nàixer a Milà, en el si d'una família distingida. Va anar al col·legi a Como. S'enrolà a l'exèrcit del Ducat de Parma, on va arribar a capità de cavalleria. El 1796, durant la Guerra de la Primera Coalició s'uní a la Legió Llombarda, formada per Napoleó. Un mes després ja era coronel i un any més tard general de brigada.
El gener de 1802, Napoleó rebatejà la República Cisalpina com a República d'Itàlia i el general Pino esdevingué el seu Ministre de la Guerra el 1804, i va continuar essent-ho quan es convertí en el Regne d'Itàlia. Entre el setembre del 1808 i el 1810, Pino va ser destinat com a cap de la Segona Divisió Italiana del VII cos de l'exèrcit d'Espanya comandat per Laurent Gouvion Saint-Cyr. El 6 de novembre del 1808 la seva divisió junt amb la de Reille encetaren el setge de Roses. Un cop presa la vila, durant la seva marxa cap a Barcelona, derrotaren al general Redding en la batalla de Llinars.
El 1809 la divisió italiana fou destinada a Vic i poc després els italians prengueren part en diverses accions durant el setge de Girona. El general Pino fou l'encarregat de portar davant Napoleó les banderes preses als patriotes. El 1810, les seves tropes, comandades per un dels seus subordinats, el general de brigada Luigi Mazzuchelli, s'encarregaren d'encerclar Hostalric. Durant la seva estada a Catalunya va escriure les seves impressions sobre el país i la població. A les ordres d'Eugeni de Beauharnais, participà amb les tropes italianes a la campanya de Rússia del 1812. A la batalla de Maloyaroslavets, comandà la seva divisió, després d'aquesta batalla, Napoleó va decidir retirar-se de Rússia. Del 27.000 italians que hi començaren, tan sols tornaren 1.000.
El 1814, quan el nord d'Itàlia retornà a Àustria, l'emperador austríac oferí al general Pino el càrrec de mariscal de camp, però, el va refusar.
Es va retirar a Cernobbio, prop del llac de Como, on va morir el 1826.
# Donvidas

Donvidas és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 86 | 70 | 68 | 70 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Dubovec

Dubovec és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1260.
# Duboistown

Duboistown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.280 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Duboistown tenia 1.280 habitants, 540 habitatges, i 372 famílies. La densitat de població era de 882,5 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 540 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.132 $ i la renda mediana per família de 41.450 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.172 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 17.348 $. Entorn del 4% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Duboistown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Duboistown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dubovi (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Dubovi».
Dubovi - Дубовый (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 19 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Dubonnet

El Dubonnet és un aperitiu dolç amb base de vi. Es prepara amb una barreja de vi fort, herbes i espècies, incloent una molt petita dosi de quinina. la fermentació s'atura afegint alcohol.
Va ser creat el 1846 per Joseph Dubonnet durant una competició organitzada pel Govern francès per trobar una manera de persuadir els legionaris francesos al Nord d'Àfrica a beure quinina, ja que serveix per combatre la malària, però té un fort gust amarg. El gintònic és una beguda creada amb la mateixa intenció.

## Referències

* 1 2 Geoghegan, Tom «UK | Magazine | Who still drinks Dubonnet?». BBC News, 20-07-2009 [Consulta: 25 novembre 2011].
# Ebeliakh

Ebeliakh (en rus: Эбелях) és un poble de la república de Sakhà, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 36 habitants, pertany al districte de Saskilakh.

## Referències

* ↑ Перечень населенных пунктов, входящих в состав сельских и городских поселений Республики Саха (Якутия) Arxivat 2013-07-27 a Wayback Machine.Plantilla:Недоступная ссылка
# Volta a Llombardia 1947

La Volta a Llombardia 1947 fou la 41a edició de la Volta a Llombardia. Aquesta cursa ciclista organitzada per La Gazzetta dello Sport es va disputar el 26 d'octubre de 1947 amb sortida i arribada a Milà després d'un recorregut de 222 km.
L'italià Fausto Coppi (Bianchi) repeteix victòria en imposar-se clarament als seus compatriotes Gino Bartali (Legnano) i Italo de Zan (Lygie).

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Fausto Coppi (ITA) | Bianchi | 6h 15' 00" |
| 2 | Gino Bartali (ITA) | Legnano | + 5' 24" |
| 3 | Italo de Zan (ITA) | Lygie | m. t. |
| 4 | Sergio Pagliazzi (ITA) | Ricci | + 7' 00" |
| 5 | Louis Thiétard (FRA) | Metropole-Dunlop | m. t. |
| 6 | Adolfo Leoni (ITA) | Bianchi | + 8' 45" |
| 7 | Brik Schotte (BEL) | Alcyon-Dunlop | m. t. |
| 8 | Mario Ricci (ITA) | Legnano | m. t. |
| 9 | Egidio Marangoni (ITA) | Wally | m. t. |
| 10 | Fermo Camellini (ITA) | Olmo | m. t. |

## Referències

* ↑ Resultats a Les-Sports.info
* ↑ El Sitio de Ciclismo

## Enllaços externs

* Web oficial de la cursa (italià)
# Pivalat de metil

El pivalat de metil és un compost orgànic amb la fórmula CH ₃ O ₂ CC(CH ₃) ₃. És un líquid incolor, l'èster metílic de l'àcid pivàlic. La substància es presenta com un líquid incolor amb una olor dolça característica. El líquid és altament inflamable. L'èster és ben conegut per ser resistent a la hidròlisi de l'àcid original. La hidròlisi es pot efectuar amb una solució de iodur de trimetilsilil en acetonitril calent seguit d'un tractament aquós.

## Síntesi

Al laboratori, el pivalat de metil es prepara mitjançant l'esterificació d'àcid pivàlic i metanol, amb l'addició d'un catalitzador àcid (normalment àcid sulfúric):
${\ce {(CH3)3CCOOH + CH3OH -> (CH3)3CCOOCH3 + H2O}}$

## Referències

* 1 2 Olah, George A.; Narang, Subhash C.; Gupta, B. G. Balaram; Malhotra, Ripudaman J. Org. Chem., 44, 1979, pàg. 1247–1251. DOI: 10.1021/jo01322a012.
* ↑ «MSDS Methyl trimethylacetate».
# Hosai Ahmadzai

Hosai Ahmadzai (Afganistan) és una presentadora de notícies afganesa. Va ser una de les dues úniques presentadores de notícies a l'Afganistan els dies posteriors a la presa de poder dels talibans. Ahmadzai va ser inclosa a la llista de les 100 dones de la BBC el 2023.

## Biografia

Ahmadzai té formació en dret i ciències polítiques i treballa als mitjans de comunicació des del 2016. Se centra en l'educació de les dones, que els talibans han limitat molt. Com una de les poques presentadores de notícies a l'Afganistan, Ahmadzai va continuar emetent quan els talibans es van fer càrrec del país l'agost del 2021. Malgrat les preocupacions per la seva seguretat i l'oposició social a les dones als mitjans de comunicació, va continuar treballant a Shamshad TV. Des d'aleshores, Ahmadzai ha parlat amb diversos representants talibans, però és limitada en les preguntes que els pot fer. Reconeixent la seva valentia, va ser inclosa a la llista de les 100 dones de la BBC el novembre de 2023.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 23-11-2023.
* ↑ Farivar, Masood «The Afghan Journalists Who Stayed» (en anglès). VOA Special Report.
* ↑ «Under the previous government, I was fearless» (en anglès). Voice of America, 14-04-2022.
# Udjebten

Udjebten o Uedjebten (Wḏb.t n(=j)) va ser una reina egípcia durant la VI dinastia. Era una esposa del faraó Pepi II (ca. 2245–2180 aC).
Udjebten en jeroglífic :
Entre els seus títols hi ha el de "Princesa hereditària" (ỉrỉỉ.t-pˁt), que indica que era de naixement noble.
Tots els altres títols coneguts d'Udjebten estan relacionats amb el seu paper com a dona del rei:
* La que veu Horus i Seth (m33.t-ḥrw-stš)
* Gran del ceptre d'hetes (wr.t-ḥts)
* Dona del Rei. (ḥm.t-nỉswt)
* Dona del Rei estimada de Men-ankh-Neferkare (ḥm.t-nỉswt mrỉỉ.t=f mn-ˁnḫ-nfr-k3-rˁ)
* Assistent d'Horus (ḫt-ḥrw)
* Consort de l'amant de les dues dames (zm3.t mrỉỉ-nb.tỉ).
Cap dels seus títols indica que fos una filla del rei, per la qual cosa potser no era germana del faraó Pepi II com les seves altres dones Neith i Iput II.
Udjebten va ser enterrada en una piràmide a Saqqara. El seu complex funerari incloïa una piràmide, un petit temple funerari i una piràmide de culte. El complex de Udjebten estava envoltat per dos murs perimetrals. Una inscripció trobada al lloc esmenta que la part superior de la piràmide de Udjebten estava coberta d'or. Les parets de la seva cambra funerària estaven revestides amb un conjunt de textos de les piràmides. La piràmide té una longitud lateral de 23,9 m i originalment tenia 25,6 m d'alçada, tot i que avui en dia les seves restes estan molt malmeses.

## Referències

* 1 2 Dodson i Hilton, 2004, p. 78.
* ↑ Grajetzki, 2005, p. 25.
* ↑ Verner, 2001.
* ↑ Allen, 1996, p. 1-26.
* ↑ Jéquier, 1928, p. 4.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Allen, James P. «The Pyramid Texts of Queens Ipwt and WDbt-.n.». JARCE, 26, 1996, pàg. 1-26.
* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Grajetzki, Wolfram. Ancient Egyptian Queens: A Hieroglyphic Dictionary (en anglès). Golden House Publications, 2005. ISBN 978-0954721893.
* Jéquier, Gustave. La pyramide d’Oudjebten (= Fouilles à Saqqarah.) (en francès). El Caire: mprimerie de l'Institut français d'archéologie orientale, 1928.
* Verner, Miroslav. The Pyramids: The Mystery, Culture, and Science of Egypt's Great Monuments (en anglès). vol. II. Nova York: Grove Press, 2001. ISBN 0-8021-3935-3.
# Cosmonauta Iuri Gagarin

Cosmonauta Iuri Gagarin (rus: Космона́вт Ю́рий Гага́рин) va ser un vaixell militar soviètic de vigilància i control espacial dedicat a la detecció i recepció de comunicacions per satèl·lit.

## Trajectòria

Amb el nom del cosmonauta Iuri Gagarin, el buc es va enllestir el desembre de 1971 per a donar suport al programa espacial soviètic, així com realitzar investigacions sobre l'atmosfera superior i l'espai exterior. Tenia un aspecte molt característic fruit de les antenes parabòliques que tenia col·locades a la part superior del casc: dues d'elles extremadament grans i dues més de petites.
L'any 1975 va formar part del programa de proves Apollo-Soiuz, realitzat conjuntament entre l'URSS i els EUA. El 1986 va ser el vaixell de comunicacions més gran del món així com el vaixell insígnia d'una flota de vaixells de comunicacions. Aquests vaixells van ampliar molt el rang de rastreig quan les òrbites dels cosmonautes i les missions no tripulades no estaven sobre l'URSS.
Els vaixells de comunicació pertanyien a l'Acadèmia de Ciències de la Unió Soviètica i la part marítima va caure sota la responsabilitat del transport marítim del Mar Bàltic i el mar Negre. Els vaixells tenien ports d'origen a Ucraïna (el Cosmonauta Iuri Gagarin i l'altre vaixell de vigilància, l'Acadèmic Sergei Korolev), de manera que després de la caiguda de la Unió Soviètica van deixar les funcions de suport als vols espacials i van ser transferits a la República d'Ucraïna. L'any 1991, poc després de la ruptura de la Unió Soviètica, es va vendre com a ferralla, juntament amb l'Acadèmic Sergei Korolev.

## Referències

* 1 2 Polmar, Norman; Breyer, Siegfried. Guide to the Soviet Navy (en anglès). 3a edició. Annapolis, Maryland: United States Naval Institute, 1984, p. 309. ISBN 0-87021-239-7.
* ↑ «SP-4209 The Partnership: A History of the Apollo-Soyuz Test Project» (en anglès). NASA.gov. [Consulta: 7 abril 2021].
* ↑ «Tracking sites and ships» (en anglès). Komsmonavtka. Arxivat de l'original el 10 febrer 2007. [Consulta: 7 abril 2021].

## Enllaços externs

* FAS.org - ABM and Space Defense (A. Karpenko, 1999) (anglès)
# Hoscheid-Dickt

Hoscheid-Dickt (en luxemburguès: Houschter-Déckt; alemany: Hoscheid-Dickt) és una vila de la comuna de Parc Hosingen, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Travessa pel seu municipi el riu Blees. Està a uns 40 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Abans de l'1 de gener de 2012, Hoscheid-Dickt formava part de l'antiga comuna de Hosingen, que va ser dissolta per crear la comuna de Parc Hosingen.

## Vegeu també

* Llista de viles de Luxemburg

## Referències

* ↑ «Hoscheid-Dickt». [Consulta: 27 octubre 2015].
* ↑ «Memorial A n° 110 du 30 mai 2011». Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 27 octubre 2015].