OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Solnhofen

Solnhofen és un municipi del districte de Weißenburg-Gunzenhausen a la regió de Francònia a Baviera, Alemanya. Es troba a la Vall Altmühl, a una altitud de 408 m. L'any 2013 tenia 1.693 habitants.
La Basílica Sola data del període carolingi.
La zona té renom en geologia per la pedra de Solnhofen. Que és una pedra calcària de grau molt fi del període Juràssic que es va usar des de les primeres litografies inventades per Alois Senefelder el 1798. Entre els fòssils de la zona preservats en aquest tipus de pedra es troben els d'Archaeopteryx
A Solnhofen també hi ha una estàtua que commemora Alois Senefelder.
El Bürgermeister Müller Museum de Solnhofen mostra la història de la litografia, les pedreres de pedra calcària i els fòssils de la zona incloent els espècimens trobats més recents dels Archaeopteryx.

## Enllaços externs

* Solnhofen municipality
* Solnhofen fossils
* Bürgermeister Müller Museum
# Punta del Sagar

La Punta del Sagar és un cap de la costa de la Marenda del terme comunal de Portvendres, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord). Està situada a la zona nord del terme de Portvendres, en el mateix Port de Portvendres, al costat oriental, on hi ha el Fortí de Biarra, entre els Tamarius i el Pla de Portvendres.

## Referències

* ↑ La Punta de la Mare de Déu en els ortofotomapes de l'IGN
# Harpiola isodon

Harpiola isodon és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Taiwan. El seu hàbitat natural són els boscos de coníferes i planifòlies amb un cobricel més o menys tancat. Està amenaçat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Harpiola isodon. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 agost 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Richtolsheim

Richtolsheim (en alsacià Reegelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2004 tenia 342 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 245 | 277 | 266 | 235 | 243 | 302 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Schwab | |
# Garbilazda

Garbilazda (en rus: Гарбилазда) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 16 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Joya de Cerén

Joia de Cerén és un jaciment arqueològic a 25 km de San Salvador, prop de San Juan de Opico i de Las Flores Departament de La Libertad, al centre-oest del Salvador. Descobert el 1976, es va registrar el 1993 a la Llista del Patrimoni Mundial de la Humanitat per la UNESCO.
Va ser habitat per un poble agrícola des de l'any 400, sent tributari de San Andrés, i després abandonat l'any 600 per causa de l'erupció de la Laguna Caldera. Aquest lloc permet conèixer la vida quotidiana d'un poble maia pagès de fa 1400 anys (segle VII), i l'únic conegut al Salvador.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Joya de Cerén Archaeological Site» (en anglès). [Consulta: 10 març 2021].

## Enllaços externs

* UNESCO: Joya de Cerén
* Historia precolombina de El Salvador: Joya de Ceren
* Fundar: Joya de Cerén Arxivat 2007-02-25 a Wayback Machine.
# Sòfanes

Sòfanes (grec antic: Σωφάνης, llatí: Sophanes) fou un militar atenès nadiu del dem de Decèlia.
En la guerra entre Atenes i Egina, just abans de la invasió persa l'any 490 aC, va matar en combat singular l'argiu Euríbates, que abans havia matat tres atenencs en altres combats. A la batalla de Platea (479 aC) es va destacar pel seu valor sobre tots els seus paisans. L'any 465 aC es va unir a Leagre en el comandament de deu mil atenesos que van assajar de colonitzar Amfípolis, i va morir a Dàton en una batalla contra els edons, nadius de la zona. Heròdot explica una anècdota que no considera creïble: durant la batalla, Sòfanes portava una àncora de ferro que havia lligat al seu cinturó, i la clavava a terra per detenir l'avenç dels enemics. Segons una altra versió, l'àncora la portava a l'escut i la feia girar per defensar-se. Tucídides i Pausànias també l'esmenten.

## Referències

* ↑ Sophanes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 865
# Progreso y Futuro de Ceuta

Progreso y Futuro de Ceuta és un partit polític d'àmbit ceutí de centre i progressista format el 22 de setembre de 1994.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 662. ISBN 84-930048-0-4.

## Bibliografia

* Márquez Cruz, Guillermo. La Formación de gobierno y la práctica coalicional en las ciudades autónomas de Ceuta y Melilla (1979-2007). Barcelona: Institut de Ciències Polítiques i Socials, 2003.
* Rontomé Romero, Carlos. «Populismo durante la era Aznar: el GIL en Ceuta». A: España en democracia: Actas del IV Congreso de Historia de Nuestro Tiempo. Universidad de La Rioja, 2014, p. 315-320. ISBN 978-84-617-1203-8.
# Liparis zonatus

Liparis zonatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i bentopelàgic que viu entre 58 i 910 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar Groc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., D. L. Stein & A. P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae Scopoli, 1777 -- snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes Núm. 31: 1-72.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rosa Caracciolo

Rosa Caracciolo, pseudònim de Rosza Tassi (29 de juny de 1972), és una actriu porno hongaresa naturalitzada italiana.

## Biografia

Caracciolo va ser Miss Hongria el 1990. Es va casar amb el famós actor pornogràfic Rocco Siffredi, i poc després va entrar en el negoci de les pel·lícules porno.
En la seva època d'actriu Rosa Caracciolo va gravar exclusivament amb el seu marit, amb qui va tenir dos fills. Va protagonitzar al costat de Siffredi la pel·lícula La història sexual de Tarzan (1994), dirigida per Joe D'Amato a Mèxic, que en cartellera es va anomenar Tarzan el rei de les mones o Tarzan la vinguda. El 2007 va protagonitzar un conegut anunci comercial per a televisió. Després de la dècada de 1990 es va retirar de la indústria del porno.

## Filmografia

* (V) = es va gravar directe per vídeo
* aka (also known as) = també coneguda com a
* Rock and Roll. Rocco Part II (1997) (V)
* Rocco e le storie tese (1997) (V)
* Rocco the Italian Stallion 2 (1997)
* Le combat des chefs (1996) (V)... aka The Boxer 2 (USA: títol per DVD)... aka The Stallion 2 (USA)
* Rock and Roll. Rocco Part I (1996) (V)
* The Last Fight (1996) (V)... aka Rocco the Last Fight (Itàlia: títol complet)
* The Bodyguard (1995) (V)
* Hamlet: For the Love of Ophelia (1995) (V)... aka Amleto - per amore di Ofelia (Italy)... aka Le peccanti avventure erotiche di Amleto (Italy)... aka X Hamlet (USA: DVD title)
* Tarzhard: Il ritorno (1995) (V) ... Jane ... aka Tarzan 2 - Il ritorno del figlio della giungla (Italy)... aka Tarzhard - The Return (International: English title)... aka Tharzan 2 (Italy)
* Marquis de Sade (1994) ... Renee De Montreuil... aka Il marchése De Sade - Oltre ogni perversione (Italy)... aka Il marchese de Sade (Italy: alternative title)
* Tarzan, il figlio de la jungla (1994) (V) ... Jane ... aka Jungle Heat (USA: video title) (USA)... aka Avventure erotiche nella giungla (Italy: soft porn version)... aka Jane: The Sexual Adventures of a Jungle Girl (USA: video catalogue title)... aka Tarzan X... aka Tarzan-X: Shame of Jane (USA)... aka Tarzhard... aka Tharzan
* Anal Delinquent (1993) (V) (como Rossa)
* County Line (1993) (V)
* Deep Cheeks IV (1993) (V) (como Rossa)
* Guardaspalle (1993)

## Referències

* ↑ Torres, Marta. «Rocco Siffredi: ´Los cuatro años y medio sin porno han sido los peores de mi vida´» (en castellà). laopinioncoruna.es, 18-08-2010. [Consulta: 9 gener 2015].
* ↑ http://www.hoycinema.com/biografia/Rosa-Caracciolo.htm Arxivat 2014-01-01 a Wayback Machine.
# Frederic Cristià II de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg

Frederic Cristià II de Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg (en alemany Friedrich Christian II von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg) va néixer a Augustenburg el 28 de setembre de 1765 i va morir a la mateixa ciutat el 14 de juny de 1814. Era el fill gran del duc Frederic Cristià I (1721-1794) i de la seva cosina la princesa Carlota de Holstein-Plön (1744-1770).

## Matrimoni i fills

El 27 de maig de 1786 es va casar al Palau de Christiansborg, a Copenhaguen, amb Lluïsa Augusta de Dinamarca (1771-1843) princesa de la casa reial danesa d'Oldenburg, com ell mateix. Oficialment, Lluïsa Augusta era filla del rei Cristià VII de Dinamarca (1749-1808) i de Carolina Matilde de Hannover (1751-1775), però el pare biològic seria Johann Friedrich Struensee, metge de la Cort i persona molt influent en els afers d'estat, tenint en compte els problemes de salut del Rei. Amb aquest casament concertat s'assegurava que si alguns dels seus descendents havia d'ascendir al tron seria realment de sang reial danesa, unint les dues branques de la casa reial, la d'Oldenburg i la d'Augustenborg, i evitant a la vegada l'enllaç matrimonial de la princesa amb la família reial sueca. El matrimoni va tenir tres fills:
* Carolina Amàlia (1796-1881), casada el 1815 amb el futur rei Cristià VIII de Dinamarca.
* Cristià August (1798-1869), duc de Holstein-Sondenburg-Augustenburg, casat el 1820 amb Lluïsa Sofia Danneskjold-Samsøe (1797-1867).
* Federic Emili August, príncep de Noer (1800-1865), casat el 1829 amb Enriqueta Danneskjold-Samsøe (1806-1858).

## Enllaços externs

* genealogy.euweb.cz
* Herzog von Augustenburg Arxivat 2010-04-05 a Wayback Machine.
* Ducal House of Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg Arxivat 2008-09-19 a Wayback Machine.
* Royal House of Denmark
# Kafr al-Sheikh

Kafr al-Sheikh (àrab: كفر الشيخ, Kafr ax-Xayẖ) és una ciutat egípcia, capital de la governació homònima, a uns 134 quilòmetres al nord del Caire, al delta del Nil. El novembre de 2006 tenia 147.380 habitants. D'entre els elements de la seva economia destaquen els molins i les empreses relacionades amb l'arròs i el farratge per les aus de corral.

## Referències

* ↑ Central Agency for Public Mobilization and Statistics, Egypten. Consulta 11 de novembre de 2006.
* 1 2 Kafr Elsheikh Governrate Arxivat 2007-10-23 a Wayback Machine. sic
# Teresa Morris

Teresa Morris és una escriptora índia tuscarora, és professora a l'institut de Croatan (Carolina del Nord-EUA) a O-neh-weh-yuh-ka, nom que rebia en tuscarora, i on havia fundat el Tuscarora Center. Ha escrit Families of the Neuse: story of two friends.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Talmi-Teixub

Talmi-Teixub va ser el "tatara-tatara-tatara-nét de Subiluliuma I" i virrei a Carquemix a Síria sota Subiluliuma II. Era fill d'Ini-Tesub.
S'han trobat fragments d'un tractat entre Subiluliuma II i Talmi-Teixub, que no són suficients per saber quines atribucions tenia com a virrei, però sembla que disposava de gran autonomia d'actuació, o era gairebé independent a Síria. Va supervisar un divorci entre una filla del rei hitita i Ammurapi, rei d'Ugarit, però no es coneixen les circumstàncies de la separació.
D'acord amb els segells reials trobats a Lidar Höyük el 1985 a la riba est del riu Eufrates, Talmi-Teixub va ser succeït pel seu fill, Kuzi-Teixub.

## Referències

* ↑ Trevor R. Bryce, The Kingdom of the Hittites, Oxford University Press, 1998. p.384
* ↑ Bryce, op. cit., p.384
# Liparis tunicatiformis

Liparis tunicatiformis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 27,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 8 i 33 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar del Japó i el sud de l'estret de Kuril.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Krasyukova, Z. V., 1984. Eight new species of sea-snails (Scorpaeniformes, Liparidae), described by Prof. P. Yu. Schmidt on the materials of the Kurilo-Sakhalin expeditions of the Zoological Institute of the Academy of Sciences of the USSR, 1947-1949. Trudy Zoologicheskogo Instituta, Akademii Nauk SSSR = Travaux de l'Institut zoologique de l'Académie des sciences de l'URSS / Akademiia nauk Soiuza Sovetskikh Sotsialisticheskikh Respublik. v. 127: 5-16.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., 1998. Catalogue of the type specimens of snailfish (Liparidae, Scorpaeniformes) in the Zoological Institute of the Russian Academy of Sciences. J. Ichthyol. 38(9):730-746.
* ↑ Kido, K., 1988. Phylogeny of the family Liparididae, with the taxonomy of the species found around Japan. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. (35)2:125-256.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hetereleotris sticta

Hetereleotris sticta és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Pitcairn.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hoese, D.F. i H.K. Larson 2005. Description of two new species of Hetereleotris (Gobiidae) from the south Pacific, with a revised key to species and synonymization of the genus Pascua with Hetereleotris. Zootaxa 1096:1-16.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Riera de la Devesa

La Riera de la Devesa és un afluent per l'esquerra del Torrent de l'Arç.
Neix al terme de Sant Pere Sallavinera, entra al terme de la Molsosa i, en un bon tram abans de la seva desembocadura al torrent de l'Arç, és fronterer entre els termes de la Mososa i Calonge de Segarra.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Françoise Balibar

Françoise Balibar (nascuda com a Françoise Dumesnil, França, 1941) és una física francesa i historiadora de la ciència, professora emèrita a Universitat Denis Diderot de París. Ha publicat moltes obres d'Albert Einstein, sobre la teoria de relativitat, i sobre la història i epistemologia de la física.
Va estudiar a l'École Normale Supérieure des del 1960 al 1964. Ha escrit força articles en revistes nacionals i internacionals i va liderar un equip de recerca al CNRS que es va encarregar de l'edició francesa d'algunes de les obres d'Einstein. És també l'autora de diversos llibres, incloent The Science of Crystals i Einstein: Decoding the Universe. Ha aparegut en dues pel·lícules: Mange ta soupe el 1997 i Modern Life en 2000.

## Publicacions seleccionades

* Co-autora amb Jean-Marc Lévy-Leblond, Quantics: Rudiments of Quantum Physics, North-Holland, 1990
* Co-autora amb Jean-Pierre Maury, How Things Fly, Barron's Educational Series, 1990
* The Science of Crystals, McGraw-Hill Companies, 1992
* Einstein: La joie de la pensée, collection «Découvertes Gallimard» (nº 193), série Sciences et techniques. Éditions Gallimard, 1993 (new edition in 2011)
** US edition – Einstein: Decoding the Universe, “Abrams Discoveries” series. Harry N. Abrams, 2001
** UK edition – Einstein: Decoding the Universe, ‘New Horizons’ series. Thames & Hudson, 2005
* Marie Curie: Femme savante ou Sainte Vierge de la science?, collection «Découvertes Gallimard» (nº 497), série Sciences et techniques. Éditions Gallimard, 2006

## Referències

* 1 2 «Françoise Balibar» (en francès). France Culture. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Françoise Balibar (Babelio)» (en francès). Babelio. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Françoise Balibar, Actress». IMDB. [Consulta: 8 febrer 2022].
* ↑ «Einstein : La joie de la pensée, collection Découvertes Gallimard (n° 193)» (en francès). Éditions Gallimard. [Consulta: 8 febrer 2018].
# Kafutchi (cràter)

Kafutchi és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 7,1 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim bantu, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Kafutchi». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# TNT

TNT té els següents significats:
* Química: acrònim del compost trinitrotoluè.
* Comunicació:
** acrònim del canal de televisió estatunidenc Turner Network Television.
** cadena de televisió de Rússia TNT (Rússia).
** TNT (programa de televisió)
** TNT España
* Música: TNT (grup de música), grup de música danès
# Talmassons

Talmassons (friülà Talmassons) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 4.196 habitants. Limita amb els municipis de Bertiolo, Castions di Strada, Lestizza, Mortegliano, Pocenia i Rivignano. Comprèn les particions de Flambro (Flambri), Flumignano (Flumignan) i Sant'Andrat (Sant Andrât).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Anna Maria Toneatto | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Pacifico Valussi, geògraf.
# Ptolemeu de Nàucratis

Ptolemeu de Nàucratis (grec antic: Πτολεμαῖος), anomenat Marató, fou un sofista de l'antiga Grècia, deixeble i oient d'Herodes Àtic, imitador de Polemó Antoni i oponent d'Heraclides de Lícia. És conegut gràcies a les referències de Filòstrat.

## Referències

* ↑ William, Smith. «6.Ptolemaeus». A: A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. III, 1867, p. 567.
* ↑ Filòstrat, Vides dels sofistes, II 15, 26.
# Llista d'unitats de massa d'Assíria

Aquesta és una llista de les unitats de pes emprades a l'antiga Assíria.

## Biltu

Biltu (talent) era una unitat de pes assíria equivalent a 30 kg de metall. Estava dividida en 60 mines i 3.600 sicles.

## Bitqu

Bitqu (tall) era una divisió de la unitat de pes assíria anomenada sicle (1 sicle = 8 bitqu) i era equivalent a 1,04 grams

## Giru

Giru (quirat) era una divisió de la unitat de pes d'origen assiri anomenada sicle (1 sicle = 24 giru) i era equivalent a 0,35 grams.

## Halluru

Halluru (cigró) era una divisió de la unitat de pes d'origen assiri anomenada sicle (1 sicle = 40 halluru) i era equivalent a 0,21 grams.

## Mahat

Mahat (gra) era una divisió de la unitat de pes d'origen assiri anomenada sicle (1 sicle = 12 mahat) i era equivalent a 0,69 grams.

## Manu

Manu (mina) era una unitat de pes de l'Orient Mitjà. A Assíria era equivalent a mig quilo i estava dividida en 60 sicles.

## Sicle

El sicle (de l'hebreu שקל, sheqel, a través del llatí siclus) era una antiga unitat per mesurar els pesos usada a l'Orient Mitjà (Palestina) i a Mesopotàmia (Assíria i Babilònia), que corresponia al dàric persa.

## Uttetu

Uttetu (civada de moresc) era una divisió de la unitat de pes d'origen assiri anomenada sicle (1 sicle = 180 uttetu) i era equivalent a 0,0463 grams.

## Zuzu

Zuzu (paraula que vol dir divisió) era la meitat d'un sicle, unitat de pes assíria i babilònia. Un zuzu equivalia a 4,17 grams.
# Hinglajgarh

Hinglajgarh (hindi: हिंगलाजगढ़ Hinglah Garh o हिंगलाज क़िला Hinglaj Qila) és un antic fort a la vora del poble de Navali al tehsil de Bhanpura, districte de Mandsaur a Madhya Pradesh. És a 165 km de Mandsaur. Disposa de 4 portes: Patanpol, Surajpol, Katrapol i Mandaleshwaripol, les tres primeres a l'est i la darrera a l'oest. El temple de la deessa Hinglaj està situat al sud junt amb altres temples.

## Història

Duu el nom de la deessa Hinglaj la patrona dels kshatriyes. El temple d'Hinglaj està construït en el fort. Els khsatriyes es van traslladar de Balutxistan a l'Índia i van portar el culte de la deessa amb ells. Un temple dedicat a Hinglaj fou fundat pels mauryes i la regió fou coneguda amb el nom de Hinglaj Tekri; després els mauryes van construir el fort anomenat Hinglajgarh. La fortalesa va arribar a la seva màxima importància durant la dinastia paramara; diverses escultures de períodes diferents es conserven a llocs diferents de la fortalesa, especialment dels guptes i paramares, sent les més antigues del segle IV o V. El segle xii el fort fou ocupat per Halu un rajput Hada, i després va passar al clan Chandrawat destacant Gopal Singh. Posteriorment va passar als musulmans. Al segle xviii va passar a Holkar (estava situat a uns 210 km al nord d'Indore) i era considerar inexpugnable però els britànics el van assaltar el 3 de juliol de 1804 per mitjà d'un destacament dirigit pel major Sinclair, que va tenir molt poques baixes.

## Galeria

* Hinglaj Fort Surajkund
* Hinglaj Fort i selva
* Hinglaj Fort Rani Mahal
* Hinglajgarh Tirtham
* Deessa Hinglaj
* Hinglaj Fort Fatehburj
* Hinglaj Fort Darbar Hall

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.