OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tinton Falls

Tinton Falls és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 19.158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tinton Falls tenia 15.053 habitants, 5.883 habitatges, i 3.976 famílies. La densitat de població era de 372,8 habitants/km².
Dels 5.883 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 32,4% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 36,4% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 68.697 $ i la renda mediana per família de 79.773 $. Els homes tenien una renda mediana de 58.098 $ mentre que les dones 37.857 $. La renda per capita de la població era de 31.520 $. Aproximadament el 2,6% de les famílies i el 3,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tinton Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tinton Falls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tractat de Kurukove

El Tractat de Kurukove (en ucraïnès: Куруківський Договір) va ser un acord entre el hetman Stanisław Koniecpolski de la Confederació de Polònia i Lituània i Mikhailo Doroixenko per part dels cosacs zaporoges. Després de quatre dies de negociacions, va ser signat el 5 de novembre de 1625 a prop del llac Kurukove al territori que actualment és Krementxuk. El tractat era una resposta a la revolta de Markó Jmàilo, i va proveir un compromís pel qual les llibertats dels cosacs es van ampliar, malgrat que no totes les exigències van ser atorgades, per la qual cosa el tractat va conduir a més tensió.

## Termes

* Amnistia per als rebels que van participar en les expedicions contra els territoris turcs, contra les finques de la noblesa ucraïnesa mitjana i baixa, o contra les terres de la Corona, «amb la condició que d'allà en endavant hi hagués obediència i respecte al starosty i als oficials».
* El dret dels cosacs a escollir els seus propis hetmans, sota la confirmació del rei polonès.
* El cosacs registrats es van veure incrementats fins als 6.000 homes, i als del registre de Polònia, se'ls pagaria un sou anual – es va incrementar fins a 8.000 homes en el Tractat del Pereiàslav–.
* Es van prohibir les campanyes independents cosaques contra l'Imperi Otomà.
* Els cosacs no tindrien relacions amb altres països, «no es faran aliances amb cap altre país veí, ni es rebrà cap delegació, ni hi haurà comunicacions mitjançant enviats, ni es farà res al servei d'un altre país».
* Si aquestes condicions eren trencades, «la Mancomunitat procedirà de la mateixa manera que si fossin enemics».

## Referències

* Harvard Ukrainian Studies Volum II, número 1, març 1978 Arxivat 2006-09-03 a Wayback Machine.
* Tractat de Kurukove a Encyclopedia of Ukraine
* Krypyakevych, Ivan. Історія України. Shkilna Rada, 1961, p. 63.
* Ihor Pidkova (editor), Roman Shust (editor), Dovidnyk z istorii Ukrainy Arxivat 2009-04-10 a Wayback Machine., 3 Volums, (t. 3) Arxivat 2012-01-21 a Wayback Machine., Kiev, 1993-1999, ISBN 5-7707-5190-8 (t. 1), ISBN 5-7707-8552-7 (t. 2), ISBN 966-504-237-8 (t. 3).
# Tractat de Lisboa

Tractat de Lisboa té aquests significats:
* Tractat de Lisboa (1661), signat entre el Regne de Portugal i Regne d'Anglaterra
* Tractat de Lisboa (1668), signat entre Espanya i el Regne de Portugal pel qual es va reconèixer la independència de Portugal
* Tractat de Lisboa (1859), signat entre Portugal i els Països Baixos que va establir les fronteres al Timor portuguès i les Índies Orientals neerlandeses
* Tractat de Lisboa (1864), signat entre Espanya i Portugal i pel qual es va definir les fronteres, encara vigents, entre els dos estats
* Tractat de Lisboa (2007), acord de la Unió Europea que substitueix la fallida Constitució Europea i reforma els tractats en vigor
# Tribendimidina

La tribendimina és un fàrmac antihelmíntic utilitzat pel tractament d'infeccions causades per tremàtodes. És un derivat semi-sintètic de l'amidantel, que es va desenvolupar pel tractament de les helmintiasis a la Xina a principis dels anys 80.
Un dels seus usos és pel tractament de la infecció causada per Opisthorchis viverrini, tremàtode endèmic del sud-est asiàtic que causa l'opistorquiosi.

## Referències

* ↑ Robertson, Alan P.; Puttachary, Sreekanth; Buxton, Samuel K.; Martin, Richard J. «Tribendimidine: Mode of Action and nAChR Subtype Selectivity in Ascaris and Oesophagostomum». PLOS Neglected Tropical Diseases, 9, 2, 13-02-2015, pàg. e0003495. DOI: 10.1371/journal.pntd.0003495. ISSN: 1935-2735.
# El retorn a casa

El retorn a casa (original: The Long Voyage Home) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Ford, estrenada el 1940. Ha estat doblada al català.

## Argument

Durant la Segona Guerra Mundial, la vida dels marins en tota la seva duresa: tempestes, atacs aeris, i baralles.

## Al voltant de la pel·lícula

* Rodatge del 18 abril al 27 maig de 1940, o sigui 37 dies de rodatge.
* Cost de producció: 689 495 dòlars.
* Recaptació: 580.129 dòlars.
* Primera producció d'Argosy, societat de producció de Ford.
* « Hem escollit voluntàriament espais estrets, és el que la història demanava. La vida sobre un vaixell és claustrofòbica, però hom s'hi acostuma. Es fa amics i enemics, us empenyeu pel menjar, us empenyeu per a tot. Penso que els marins que no s'empenten per als aliments són marins mediocres». L'aspecte claustrofòbic de la pel·lícula està accentuat per la foto de Gregg Toland.
* La història és transposada en la Segona Guerra Mundial, tot que els Estats Units no han entrat encara en guerra.

## Repartiment

* John Wayne: Ole Olsen
* Thomas Mitchell: Aloysius 'Drisk' Driscoll
* Ian Hunter: Smitty Smith, un àlies de Thomas Fenwick
* Barry Fitzgerald: Cocky
* Wilfrid Lawson: Capità
* John Qualen: Axel Swanson
* Mildred Natwick: Freda
* Ward Bond: Yank
* Arthur Shields: Donkeyman
* Joe Sawyer: Davis
* J.M. Kerrigan: Nick
* Rafaela Ottiano: Bella
* Carmen Morales: l'espanyola
* Jack Pennick: Johnny Bergman
* Bob Perry: Paddy
* Constant Franke: Norway
* David Hughes: Scotty
* Constantine Romanoff: Big Frank Kransky
* Danny Borzage: Tim
* Harry Tenbrook: Max
* Cyril McLaglen: primer tinent
* Douglas Walton: segon tinent
* Wyndham Standing (no surt als crèdits): oficial de marina britànica
* Lionel Pape (no surt als crèdits): M. Clifton

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1940: New York Film Critics Circle Awards al millor director
* 1941: Oscar a la millor pel·lícula
* 1941: Oscar al millor guió adaptat per Dudley Nichols
* 1941: Oscar a la millor fotografia per Gregg Toland
* 1941: Oscar a la millor banda sonora per Richard Hageman
* 1941: Oscar al millor muntatge per Sherman Todd
* 1941: Oscar als millors efectes visuals per R.T. Layton, Ray Binger i Thomas T. Moulton

## Referències

* ↑ «El retorn a casa». Ésadir.cat. [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ «Long voyage home» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ «The Long Voyage Home». Imdb.
* ↑ John Ford de Peter Bogdanovich, 1967.
# El retorn de Falcon

El retorn de Falcon (títol original en anglès, Falcon Rising) és una pel·lícula d'acció estatunidenca de 2014 dirigida per Ernie Barbarash i protagonitzada per Michael Jai White, Neal McDonough, Laila Ali i Masashi Odate. El retorn de Falcon pretenia ser la primera entrega de la franquícia d'acció Codename: Falcon de Moonstone Entertainment que giraria al voltant de l'antic personatge de la Marina John "Falcon" Chapman, "un antiheroi fosc impulsat per la culpa, que es destruirà a ell mateix tret que se li doni una altra cosa per destruir: una arma útil d'últim recurs per al ministeri d'Afers Exteriors". El retorn de Falcon va tenir una estrena limitada a les sales el 5 de setembre de 2014. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Michael Jai White com a John 'Falcon' Chapman
* Neal McDonough com a Manny Ridley
* Laila Ali com a Cindy Chapman
* Jimmy Navarro com a Thiago Santo
* Millie Ruperto com a Katarina Da' Silva
* Lateef Crowder com a Carlo Bororo
* Masashi Odate com a Hirimoto
* Hazuki Kato com a Tomoe

## Referències

* ↑ Rapold, Nicolas «Down to Rio With a Haunted Avenger». The New York Times, 04-09-2014.
* ↑ «Moonstone Entertainment Online - Falcon Rising (Aka Favela)». Arxivat de l'original el 2014-09-11. [Consulta: 25 setembre 2014].
* ↑ «Michael Jai White's 'Falcon Rising' is Out on VOD Platfor | Shadow and Act». Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 25 setembre 2014].
* ↑ «El retorn de Falcon». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 març 2023].

## Enllaços externs

* El retorn de Falcon - Lloc web oficial
# El Montcau

El Montcau (del llatí “Monte calvo”, muntanya pelada), és el segon cim del massís de Sant Llorenç del Munt i del Vallès Occidental, i té 1.056,7 m d'altitud.
Està situat a la Serralada Prelitoral al nord de la Mola, es troba a cavall entre els termes municipals de Sant Llorenç Savall (Vallès Occidental) i Mura (Bages) i les conques del Llobregat i el Besòs. A la cara sud hi ha l'inici de la riera de les Arenes.
És molt característic l'aspecte rocallós i monolític de la seva piràmide cimera vista des del sud, tot i que el cim és allargassat en sentit nord-sud. Des del Bages i el Moianès també és un punt de referència constant en el paisatge, tot i que pren una forma més arrodonida, molt característica.
De dalt estant hom pot gaudir d'àmplies panoràmiques sobre el Bages i els Pirineus; hi ha una taula d'orientació per tal de facilitar-ne el reconeixement. Als seus peus destaquen els perfils dels Cortins i la Falconera, les coves Simanya i Simanya Petita i la necròpolis que hi ha sobre el coll d'Eres (930 m), vestigis d'una ocupació antiga del territori.
És un cim molt accessible i visitat; la carretera BV-1221 que va de Terrassa a Navarcles, passant prop de Mura i Talamanca passa als seus peus (menys de 15 km des de Terrassa), i arriba fins als 870,4 m d'altitud al coll d'Estenalles, on hi ha àmplies zones d'aparcament i un Centre d'Interpretació del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac.
Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 285112001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ «El Montcau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000
* ↑ «El Montcau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Montcau». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina del Parc Natural de Sant Llorenç del Munt i l'Obac de la Diputació de Barcelona.
* El Montcau a santllorencdelmunt.com - Inventari d'indrets del parc, amb fotografies, coordenades i informació diversa.
# El Verdaguer (Manlleu)

El Verdaguer és una masia de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia orientada migdia, de planta baixa, dos pisos i golfes. A la part dreta hi ha un cos adossat amb galeries sostingudes per pilars que s'obren a nivell del primer i segon pis. A la imposta dels arcs hi ha decoracions amb mosaics.
Formant angle recte amb aquest cos hi ha una nau coberta a un vessant. S'accedeix a l'interior mitjançant una escala i un portal a la part baixa dels porxos. La part posterior presenta diversos cossos.

## Història

El mas està documentat el 1553, al fogatge de la parròquia i terme de Manlleu, habitat per Joan Moreta.
L'arxiu parroquial de Santa Maria de Manlleu esmenta, diverses ocasions,aquesta masia: Joan Verdaguer, i quatre familiars, seus hi viuen el 1575; Jaume Verdaguer, i tres familiars més, hi viuen el 1616; el 1626 hi viuen Bernat Verdaguer i quatre més. Joan Verdaguer es troba entre els pagesos aptes per a la guerra que tenen obligació de presentar-se a Vic l'any 1640. La casa del Verdaguer sol ser present entre els obrers de la parròquia de Santa Maria.
Fou adquirit per J. Pou l'any 1923.
Presenta reformes del segle xvii i XX, moment en què més es transformà l'edificació actual.
Cal remarcar la presència d'un esgrafiat en un mur de llevant on hi figuren unes garbes i segadors; és obra d'Ignasi Mas, mestre d'obres de Manlleu conegut com a Nasi Paleta. Data de 1906.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «El Verdaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
* ↑ Roca, Alexandre. Les masies de Manlleu. Manlleu: El Ter, 1999, p. 120.
# El Verdaguer (Balenyà)

El Verdaguer és una masia de Balenyà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran edificació de molta austeritat. La portalada principal és dovellada i a la dovella central hi ha un escudet de 1557. Les finestres i les cantoneres de la casa són de pedra treballada. La teulada és a dues vessants amb aiguavés a la façana principal. Davant la casa hi ha un edifici destinat a quadres que comunica amb la casa mitjançant un passadís sota el qual hi ha un pou. Afegit a la peça principal hi ha un altre edifici d'alçada superior amb finestres de pedra treballada.

## Història

Es troba citada l'any 1626 en el Cens General, si bé la seva edificació es remunta a mitjans del segle xvi.

## Referències

* 1 2 «El Verdaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Ekiga

Ekiga, anteriorment anomenat GnomeMeeting, és un programa lliure per a fer videoconferències i telefonia per IP per a GNOME. Utilitza el maquinari o programari compatible amb H.323 (com ara Microsoft Netmeeting) i està lliurat amb llicència GPL. A més està disponible per a sistemes Unix i Windows
Permet totes les característiques modernes d'una videoconferència com el suport de proveïdor intel·ligent o trucades de telefonia des de l'ordinador a un telèfon.
Per al seu correcte funcionament s'ha de tenir un compte SIP, que pot crear-se des del lloc ekiga.net. Per altra banda per a poder fer trucades a telèfons convencionals des del PC s'ha de disposar d'un compte amb algú servidor de telefonia per internet VoIP. El mateix programa recomana el proveïdor Diamondcard Worldwide Communication Service, encara que existeixen molt més com ara VoIPBuster. Este darrer servei no és gratuït sinó que s'ha de pagar al proveïdor en funció del lloc de destí i les tarifes del servidor.

## Característiques

Interfície d'usuari
* Llibreta d'adreces i marcador ràpid
* Marcador de URLs i H.323
* Històric de trucades avançat
* Videoconferència a pantalla sencera
* Modes "Contesta automàticament" i "No molesteu"

## Enllaços externs

* GnomeMeeting.org Arxivat 2005-12-04 a Wayback Machine. en anglés.
* Wiki d'Ekiga Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine. en anglés.
# Troià

«Troià» té aquests significats:
* Troià informàtic, programa informàtic maliciós
* Troià, habitant de l'antiga Troia
* Asteroide troià, planeta menor o satèl·lit natural que comparteix òrbita amb un altre planeta o satèl·lit més gran que ell
# Torrent de Fondenills

El torrent de Fondenills o torrent Gran d'en Fotjà, és un curs d'aigua de la serra de Collserola, al barri d'Horta de Barcelona. En el seu recorregut rep altres noms: torrent de cal Notari, torrent de Morach i torrent de can Cortada.
Neix prop de la carretera d'Horta a Cerdanyola (BV-1415), sota el Portell de Valldaura. A la part alta hi ha les fonts de la Poca Aigua i de la Marquesa. Per l'esquerra recull els torrents d'en Fotjà, o de Gras, i el de Vallhonesta. Abans d'arribar al Centre Educatiu de Justícia Can Llupià, hi ha les restes d'una presa, construïda el 1859, que recollia l'aigua de pluja per canalitzar-la cap al Parc del Laberint d'Horta. Passa pel barri de la Font del Gos, coincidint amb el carrer torrent de Cal Notari. Aquí hi ha el col·lector que recull l'aigua de pluja cap al clavegueram. Després de creuar la Ronda de Dalt, el torrent canviava el nom pel de can Cortada en arribar a les terres d'aquesta antiga masia, per després trobar-se per la dreta amb el torrent dels Garrofers de can Travi, i més avall amb la riera d'en Marcel·lí i el torrent de la Clota, per formar la riera d'Horta.

## Referències

* 1 2 3 Corbera, Joan; Fernández, Juanjo; Giménez, Carlota; Macià, Jaume; Sanz, Carles «Atles de l'aigua d'Horta-Guinardó». El Pou. Grup d'Estudis de la Vall d'Hebron i la Muntanya Pelada, 01-06-2019, pàg. 26. ISSN: 2604-6938.
* ↑ «Obres de millora al torrent de Cal Notari». Televisió d'Horta-Guinardó, 05-06-2019.
# Torrent de Cuiner

El Torrent de Cuiner és un afluent per l'esquerra de la Riera de Mantellí, al Solsonès. Neix a poc més de 500 m. a ponent de la masia de Cal Ponç. Els 1.400 metres inicials els fa seguint la direcció predominant cap a les 11 del rellotge. després tomba per agafar la direcció predominant cap a ponent, direcció que mantindràdurant la resta del seu curs fins a desguassar a la Riera de Mantellí entre les masies de Cuiner (a llevant) i Cuineret (a ponent).

## Municipis per on passa

Des del seu naixement, el Torrent de Cuiner passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de la Molsosa | 1.003 | 18,63% |
| Per l'interior del municipi de Pinós | 4.382 | 81,37% |

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Cuiner està constituïda per 26 cursos fluvials la longitud total dels quals suma 16.202 m.

### Distribució municipal

El conjunt d'aquesta xarxa hidrogràfica transcorre pels següents termes municipals:

### Poblament

A l'interior de la seva conca s'hi troben les masies de Cal Nosa, Marvà, la Caseta, la Cabana de Cuiner, Cuiner i l'església de Santa Llúcia de Cuiner.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa hidrogràfica de la Riera de Mantellí full de càlcul

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Eleccions legislatives romaneses de 1996

Les eleccions legislatives romaneses de 1996 se celebraren el 3 de novembre de 1996 per a renovar els 345 membres de la Cambra de Diputats i els 140 membres del Senat de Romania. El partit amb més escons fou la coalició Convenció Democràtica Romanesa i el seu cap, Victor Ciorbea fou nomenat primer ministre de Romania en un govern de coalició amb la minoria hongaresa i la Unió Socialdemòcrata.
Resultats de les eleccions de 3 de novembre de 1996 per a renovar la Cambra de Diputats i el Senat de Romania
| Partits i aliances | Partits i aliances | Cambra de Diputats | Cambra de Diputats | Cambra de Diputats | Senat | Senat | Senat |
| Partits i aliances | Partits i aliances | Vots | Escons | Vots % | Vots | Escons | Vots % |
| | Convenció Democràtica Romanesa (Convenţia Democrată Română) | 3.692.321 | 122 | 30,17% | 3.722.084 | 53 | 30,70% |
| | Partit Democràtic Social de Romania (Partidul Democraţiei Sociale din România) | 2.663.860 | 91 | 21,52% | 2.836.011 | 41 | 23,08% |
| | Unió Socialdemòcrata (Uniunea Social Democrată) Partit Demòcrata (Partidul Democrat) Partit Socialdemòcrata Romanès (Partidul Social Democrat Român) | 1.582.231 | 53 | 12,93% | 1.617.394 | 23 | 13,16% |
| | Unió Democràtica dels Hongaresos de Romania (Uniunea Democrată Maghiară din România) | 812.628 | 25 | 6,64% | 837.760 | 11 | 6,82% |
| | Partit de la Gran Romania (Partidul România Mare) | 546.430 | 19 | 4,46% | 558.026 | 8 | 4,54% |
| | Partit d'Unitat Nacional Romanesa (Partidul Unităţii Naţionale Române) | 533.348 | 18 | 4,36% | 518.962 | 7 | 4,22% |
| | Minories ètniques | 209.036 | 18 | 2,6% | — | — | — |
| | Partit Socialista (Partidul Socialist) | 280.364 | — | 2,29% | 277.104 | — | 2,26% |
| | Partit Socialista dels Treballadors (Partidul Socialist al Muncii) | 262.563 | — | 2,15% | 265.659 | — | 2,26% |
| Total vots vàlids (participació 76,01%) | Total vots vàlids (participació 76,01%) | 13.088.388 | 343 | 100,00% | 13.088.388 | 143 | 100,00% |
| Font: Biroul Electoral Central ||||||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions de 1996 Arxivat 2007-06-09 a Wayback Machine.
# Resolució 2367 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2367 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 14 de juliol de 2017. El Consell va ampliar el mandat de la Missió d'Assistència de les Nacions Unides per a l'Iraq (UNAMI) per un any fins al 31 de juliol de 2018.
En una carta dirigida al secretari general António Guterres, el ministre de Relacions Exteriors iraquià, Ibrahim Jaafari, va confirmar la importància de la missió, especialment ara que l'exèrcit iraquià estava a punt de "alliberar l'Iraq del terrorisme i destruir Estat Islàmic d'una vegada per sempre".
La representant estatunidenca, Michele J. Sison, va qualificar la decisió com una fita en la lluita iraquiana contra Estat Islàmic. Per primera vegada, el Secretari General consultaria a tercers sobre com millorar l'eficiència de la missió.

## Contingut

La situació de seguretat a l'Iraq es va mantenir greu a causa de la presència de grups terroristes i de més de 5,3 milions de refugiats. El Consell va cridar als polítics iraquians a superar les diferències i acordar junts una visió per al país. Tots els rangs de la població havien de poder participar en aquest procés polític, incloses les dones.
El govern també havia d'assegurar la protecció de tots els residents afectats, inclosos els de les minories religioses i ètniques. També hauria de permetre que els refugiats dels llocs alliberats d'Estat Islàmic tornessin a les seves llars. S'estima que 820.000 persones havien fugit de la ciutat de Mossul, al nord de l'Iraq després que fou ocupada en 2014. En la primera meitat de 2017, la ciutat va ser rescabalada per l'exèrcit iraquià.
El mandat de la UNAMI es va estendre al 31 de juliol de 2018. La missió aconsellava i ajudava al govern iraquià inclòs l'enfortiment de les institucions de l'Estat, el diàleg polític, la protecció dels refugiats i la promoció dels drets humans. El govern iraquià proporcionava suport i seguretat logístics. Ja que Estat Islàmic havia estat gairebé vençut a l'Iraq, es va decidir revisar el mandat de la UNAMI l'any que ve. Es va demanar al Secretari general, Antonio Guterres, que l'estructura, els recursos, les prioritats i la cooperació amb altres entitats de les Nacions Unides fos avaluada per una part externa per fer la missió el més eficient possible.

## Referències

* ↑ Nacions Unides. «SC extends mandate of UNAMI, unanimously adopting r.2367», 14-07-2017.
* ↑ HLN. «Irak roept overwinning op IS uit in Mosoel», 09-07-2017.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2301 a la 2400 (2016 - 2018)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org