OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Teixeira Vitienes

* «Teixeira Vitienes» redirigeix aquí. Vegeu-ne altres significats a «José Antonio Teixeira Vitienes».
Fernando Teixeira Vitienes (Santander, Cantàbria, 28 de juliol de 1971), conegut com a Teixeira Vitienes I, és un àrbitre de futbol de la Primera Divisió espanyola de futbol, que pertany al Comitè d'Àrbitres de Cantàbria. És germà del també àrbitre José Antonio Teixeira Vitienes.

## Trajectòria

Fernando Teixeira va jugar a les categories inferiors de l'equip del seu barri, el San Joaquín. Amb 14 anys va començar en l'arbitratge després que l'hi animés el seu oncle Andrés, que també va ser àrbitre. Va debutar a la primera divisió el 2 de setembre de 2003 al partit entre la Reial Societat de Futbol contra el Reial Club Celta de Vigo (1-1).
Va dirigir el partit de tornada de la Supercopa d'Espanya de 2010 entre el Futbol Club Barcelona i el Sevilla FC (4-0). Un any després seria l'encarregat d'arbitrar el partit d'anada de la Supercopa d'Espanya de 2011 entre el Reial Madrid Club de Futbol i el Futbol Club Barcelona (2 - 2).

## Internacional

L'1 de gener de 2009 va estrenar internacionalitat, i va lluir l'escarapela FIFA per primera vegada en partit internacional en un encontre amistós entre seleccions Sub-21, celebrat a Cork, el 10 de febrer de 2009 entre Irlanda i Alemanya (1-1). Posteriorment va ser el representant espanyol com a àrbitre als Jocs del Mediterrani de 2009. Com a internacional en partit de clubs va debutar el 16 de juliol de 2009, a Kumanovo (actual Macedònia del Nord), en el partit de segona ronda classificatòria d'Europa League, entre el Milano Kumanovo i el Slaven Belupo Koprivnica (0-4).

## Referències

* ↑ «Es un partido trampa para Teixeira Vitienes I» (en castellà). As, 25-01-2012.
* ↑ Diari El Mundo. «Fernando Teixeira Vitienes», Liga 2004-2005.
* ↑ As. «Partido ida Supercopa de España 2011», 2011.
* ↑ Marca. «Teixeira Vitienes y Clos Gómez, nuevos árbitros internacionales», 25 de setembre de 2008. (castellà)
* ↑ «Teixeira Vitienes recibe la escarapela de internacional» (en castellà). El Diario Montañés, 09-01-2009.
* ↑ enaf-cta.com. «Teixera Vitienes designado para los Juegos del Mediterraneo», 20 d'abril de 2009. Arxivat de l'original el 2010-12-15. [Consulta: 17 juliol 2013]. (castellà)
* ↑ Diario Sur. «Será cuarto árbitro hoy en Macedonia», 16 de juliol de 2009. (castellà)
# Lindbergella

Lindbergella és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies. La seva única espècie: Lindbergella sintenisii (H.Lindb.) Bor, és originària de Xipre.

## Descripció

És una planta anual amb culms herbacis. Les fulles no auriculades. Làmines foliares estretes, sense nervadura transversals. Lígula una membrana no truncada de 2-3 mm de llarg. Plantes bisexuals, amb espiguetes bisexuals I flors hermafrodites. Les espiguetes totes iguals en la sexualitat. Inflorescència paniculada; oberta; sense rametss conspícuament divaricades. Les espiguetes fèrtils en eixos persistents. Espiguetes femenines fèrtils de 3-4.5 mm de llarg, comprimides lateralment, desarticulant-se per sobre de les glumes. Raquilla perllongada més enllà del floret femení fèrtil superior. L'extensió de la raquilla, amb flors incompletes amb calls peluts absents. Glumes dos, molt desiguals a més o menys iguals; més curtes que els lemes adjacents; sense arestes; carinades; similar. Gluma inferior 3 nervada. La gluma superior amb 3, o 5 nervis. Espiguetes amb flòsculs incomplets.

## Taxonomia

Lindbergella sintenisii va ser descrita per (H.Lindb.) Bor i publicada a Flora of Cyprus 63: 368. 1969.

### Sinonímia

* Lindbergia sintenisii (H.Lindb.) Bor
* Poa sintenisii H.Lindb.

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2007-11-18. [Consulta: 5 març 2010].
* ↑ «Lindbergella». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 20 gener 2014].
* ↑ Lindbergella en PlantList
* ↑ «Lindbergella en». World Checklist of Selected Plant Families.

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (2006 d'ara endavant). Lindbergella. En: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Lourdes de Orduña

Lourdes de Orduña (Madrid, 30 de març de 1953) és una dissenyadora de roba i complements espanyola, nominada tres cops al Goya al millor disseny de vestuari.
És neboda del director de cinema Juan de Orduña. Apassionada per l'art, va començar com a interiorista i va acabar en el disseny de moda, destacant en el disseny de barrets i complements; resideix a Madrid. És casada amb el jutge i antic fiscal general de l'estat Eduardo Torres-Dulce Lifante, amb qui té dos fills.
Des de 1991 col·labora en el disseny de vestuari a les pel·lícules de José Luis Garci, amic personal seu, i començà professionalment al cinema com a ajudant de vestuari de Gumersindo Andrés a El abuelo (1998), en la que es va fer icònic el disseny del barret que lluïa Cayetana Guillén Cuervo. Després debutà com a dissenyadora de vestuari a You're the One (Una historia de entonces) (2000) de Garci i ha estat nominada al Goya al millor disseny de vestuari pels seus treballs a Tiovivo c. 1950 (2005), Luz de domingo (2007), Sangre de mayo (2008) i Holmes & Watson, Madrid days (2013), totes elles amb José Luis Garci.

## Filmografia

* El abuelo (1998)
* You're the One (Una historia de entonces) (2000)
* Hotel Danubio (2003)
* Tiovivo c. 1950 (2004)
* Ninette (2005)
* Luz de domingo (2007)
* Sangre de mayo (2008)
* Holmes & Watson, Madrid days (2012)

## Referències

* ↑ La diseñadora Lourdes de Orduña, Expansión, 20 de març de 2015
* ↑ Con la estrella en la solapa, El Mundo, 23 de novembre de 2014
* ↑ Grandes diseñadoras de vestuario: entrevista a Lourdes de Orduña, stylelovely.com, 28 de juliol de 2013
* ↑ Lourdes de Orduña: 'El sombrero es un guiño a la belleza de la mujer', cosasdehoyo.com, 12 de novembre de 2013
* ↑ Tiovivo c. 1950 al web dels Goya
* ↑ Luz de domingo al web dels Goya
* ↑ Holmes & Watson, Madrid days al web dels Goya
* ↑ La figurinista Lourdes de Orduña, varias veces nominada a los ‘Goya’, hablará en el MEH sobre el vestuario en el cine, burgostv, 25 de gener de 2017
# Stredné Plachtince

Stredné Plachtince és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1473.
# Tizi N'Test

Tizi N'Test (en àrab تيزي نتاست, Tīzī Ntāst; en amazic ⵜⵉⵣⵉ ⵏ ⵜⴰⵙⵜ) és una comuna rural de la província de Taroudant, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.182 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Johannes Christiaan Karel Klinkenberg

Johannes Christiaan Karel Klinkenberg (La Haia, 1852 – 1924) fou un pintor neerlandès del segle xix. Fou deixeble de Christoffel Bisschop (1828 – 1904) i Louis Meijer i va esdevenir membre del Pulchri Studio. En honor seu s'anomenà un carrer de la barriada d'Overtoomse Veld-Noord d'Amsterdam.
* Venècia
* Meppel
* Kolkje Amsterdam

## Referències

* ↑ Johannes Christiaan Karel Klinkenberg a l'RKD

## Enllaços externs

* «Johannes Christiaan Karel Klinkenberg». Biografisch Portaal.
* Johannes Christiaan Karel Klinkenberg a artnet
# Eye of the Devil

Eye of the Devil és una pel·lícula britànica dirigida per J. Lee Thompson i estrenada l'any 1966.

## Argument

A la Dordonya, la família de llinatge aristocràtic dels Montfaucon és propietària d'una gran explotació vitícola. Però, des de fa generacions, els seus descendents mascles semblen estar perseguits per una terrible maledicció. Moren tots de mort violenta, pel bé del poble. Catherine de Montfaucon intenta dissuadir Philippe, el seu espòs, de perpetuar aquesta destí. La sortida serà fatal, però el seu molt jove fill sembla decidit a mantenir la tradició…

## Repartiment

* Deborah Kerr: Catherine de Montfaucon
* David Niven: Philippe de Montfaucon
* Donald Pleasence: el pare Dominique
* Edward Mulhare: Jean-Claude Ibert
* Flora Robson: la comtessa Estelle
* Emlyn Williams: Alain de Montfaucon
* Sharon Tate: Odile de Caray
* David Hemmings: Christian de Caray
* John El Mesurier: el metge Monnet
* Suky Appleby: Antoinette
* Donald Bisset: Rennard
* Robert Duncan: Jacques
* Michael Miller: Grandec

## Producció
### Càsting

Kim Novak, que va ser inicialment contractada pel paper de Catherine, ha de renunciar al seu paper, oficialment com a resultat d'una mala caiguda de cavall. Segons David Hemmings tanmateix, va ser acomiadada del rodatge per un violent altercat amb el productor Martin Ransohoff (algunes fonts parlen de gelosia cap a la seva jove companya que hauria mantingut una relació amb Ransohoff). Va ser reemplaçada a començaments de desembre 1965 per Deborah Kerr a instàncies de David Niven.

### Rodatge

El rodatge va començar el 20 de setembre de 1965 al castell de Hautefort (Dordonya) pels exteriors, i als estudis de Elstree (Regne Unit).

## Referències

* ↑ Segons IMDb et l'AFI és un film britànic, segons BFI és un film americano-britànic.
* ↑ «Eye of the Devil». ‘‘The New York Times'’.
* ↑ Michelangelo Capua, Deborah Kerr: A Biography, éd.

## Enllaços externs

* Eye of the Devil a American Pel·lícula Institute
* Eye of the Devil Arxivat 2015-11-20 a Wayback Machine. a British Film Institute
* Eye of the Devil a Ciné-ressources (Cinémathèque francesa)
# Belén Cabanes i Altés

Belén Cabanes i Altés (Vilanova i la Geltrú, 4 de gener de 1969) és una ballarina catalana que destaca per combinar les castanyoles i el flamenc amb el ball contemporani.
Nascuda a Vilanova i la Geltrú, inicià els seus estudis de dansa a l'escola de José de la Vega de Barcelona. El 1991 va obtenir el títol de ballarina pel Reial Conservatori Professional de Dansa de Madrid i acaba els estudis de castanyola. La seva carrera professional inclou la participació a la Companyia de Dansa Espanyola de Barcelona (1988-1991), la Companyia Ballet Teatro Español de Rafael Aguilar (1991-1995), realitzant gires arreu del món. Ha estat companya artística del ballarí i coreògraf José de Udaeta (1998-2007) i ha participat en diferents companyies de flamenc, com Flamenco Camerata, 2D1 o Talent Danza.
Compagina els espectacles de flamenc i castanyoles amb la docència. Ha donat classes a França i Alemanya i des del 2003 ho fa a l'Institut del Teatre.
El 2018 fou convidada pel ministeri de Cultura, Esports i Turisme de Corea del Sud a participar en els actes d'inauguració dels Jocs Olímpics de Pyeongchang.
Durant la seva carrera artística ha rebut nombrosos premis i reconeixements: el 1997 va guanyar el primer premi en el "VI Certamen de coreografía de Danza Española y Flamenco" (Madrid) amb coreografia de Carmen Luque; el 2000 va rebre el segon premi en el "IX Certamen de coreografía de Danza Española y Flamenco", amb la coreografia Costumbre de Juan Carlos Lérida i el "Premio a la bailarina Sobresaliente"; i el 2004 guanyà el “Premio de la crítica” amb l'espectacle El Secreto de la castañuela al Festival de Jerez.

## Referències

* 1 2 3 Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 66. ISBN 84-85960-83-1.
* 1 2 3 Teatre, Institut del. «Cabanes, Belén». [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «La vilanovina Belén Cabanes, convidada als Jocs Olímpics d'Hivern de Corea del Sud». [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «VI CERTAMEN DE COREOGRAFÍA DE DANZA ESPAÑOLA Y FLAMENCO | Certamen de Danza Española y Flamenco». Arxivat de l'original el 2020-08-09. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «IX CERTAMEN DE COREOGRAFÍA DE DANZA ESPAÑOLA Y FLAMENCO | Certamen de Danza Española y Flamenco». Arxivat de l'original el 2020-08-09. [Consulta: 29 abril 2020].
# Palmera de Palmira

La palmera de Palmira o palmera de Cambodja (Borassus flabellifer) és una espècie de palmera robusta que pot viure 100 anys o més i proporciona un fruit tropical. El seu tronc sembla el del cocoter.

## Fruit

El fruit, Coco "Palmyra" és rodó amb els extrems aplanats. No es difícil d'extreure de la pell que el cobreix. Al seu interior hi ha una polpa blanca amb tres llavors i una mica d'aigua, depenent del grau de maduració. Mesura de 10 a 17,5 cm de diàmetre, té una closca negra i apareix de manera agrupada. S'ha de tallar la part superior del fruit per veure la part dolça i gelatinosa de color blanc pàl·lid similar a la del litxi, però amb un gust més suau i sense pinyol.
De la saba d'aquesta palmera s'obté un suc anomenat vi de palma i, fermentat, se'n fa la beguda alcohòlica anomenada arrack, o es concentra per fer sucre de palmira sense refinar.

### Brots

Als estats de l'Índia d'Andhra Pradesh i Tamil Nadu i a Jaffna, Sri Lanka, es fan germinar les llavors i les tiges flexibles que apareixen per sota de la superfície; es bullen i mengen (reben el nom tàmil de Panai Kizhangu o Panamkizhangu, i en idioma telugu Thegalu).
A Indonèsia, les fulles es fan servir com a paper, que rep el nom de lontar.
La palmera de Palmira és l'arbre oficial de Tamil Nadu.

## Enllaços externs

* The Hindu: Delicious Summer Fruit Arxivat 2004-09-11 a Wayback Machine..
* The Hindu: Slurp! It's Nungu season Arxivat 2004-05-07 a Wayback Machine..
* Nungu for sale.
* Tamil Nadu Palm Products Development Board.
* Tropical fruits: Asian Palmyra Palm Arxivat 2012-10-04 a Wayback Machine..
# Stéphane Dalmat

Stéphane Dalmat (Joué-lès-Tours, 16 de febrer de 1979) és un exfutbolista professional francès, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera professional al Châteauroux, d'on passa al RC Lens el 1998 per 3.800.000 euros. L'any següent recala a l'Olympique de Marsella i el 2000, al Paris Saint-Germain FC.
Al mercat d'hivern de la temporada 00/01 marxa a l'Inter de Milà, on en dues temporades i mitja no va poder assolir la titularitat. La temporada 03/04 va ser cedit al Tottenham Hotspur FC, on va estar afectat per les lesions. L'estiu del 2004 torna a estar cedit, ara al Toulouse FC. Al mes d'octubre, en un amistós contra el Nantes, pateix una nova lesió, una fractura òssia.
El juliol del 2005 fitxa pel Racing de Santander, junt al seu germà Wilfried. Tan sols hi juga 13 partits a la primera divisió espanyola. La temporada 06/07, hi retorna al seu país per jugar amb el Bordeus. A l'any següent, s'incorpora al FC Sochaux.

## Títols

* Copa de la Lliga: 1999

## Referències

* ↑ «18». Football Club Sochaux-Montbéliard. [Consulta: 2009].

## Enllaços externs

* Estadístiques a transfermarkt.de (alemany)
# Tizguine

Tizguine (en àrab تيزكين, Tīzgīn; en amazic ⵜⵉⵣⴳⵉⵏ) és una comuna rural de la província d'Al Haouz, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 4.899 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Johannes Cornelisz Verspronck

Johannes Cornelisz. Verspronck (Haarlem, entre 1600 i 1603 - enterrat a Haarlem el 30 de juny de 1662) va ser un destacat retratista de l'Edat d'Or Holandesa.
Era fill del pintor Cornelis Engelsz de Gouda (Països Baixos), qui el va ensenyar a pintar retrats. El 1632 es convertia en un membre del Gremi de Sant Lluc de Haarlem i començava una carrera reeixida com a retratista de models, principalment catòlics a Haarlem. Pot haver estat alumne de Frans Hals, qui el va influir fortament, especialment en les seves expressions naturals i poses relaxades. És més conegut per la seva precisió pictòrica en els detalls com joies i peces d'encaix, que el varen fer força popular entre models femenines. Més notablement, va obtenir un encàrrec lucratiu el 1642 per a un retrat de grup de les regentes del Saint Elisabeth Gasthuis, la institució de caritat més rica de Haarlem. Això ho va guanyar en contra de Frans Hals qui havia pintat els regents del St. Elisabeth Gasthuis el 1641 i estava segur que guanyaria l'encàrrec per a les dones.
* Retrat d'un Home Jove, Palais des Beaux-Arts de Lille, 1634
* Retrat de Maria Strijp, Rijksmuseum Amsterdam, 1652
* Retrat de les Regentes de Heilige gasthuis, 1642, Frans Hals Museum

## Referències

* ↑ Engelsz al Netherlands Institute for Art History
* ↑ Johannes Cornelisz Verspronck Arxivat 2015-05-20 a Wayback Machine. al Netherlands Institute for Art History
* ↑ Retrat de grup de Verspronck al Netherlands Institute for Art History
# Eye for an Eye

«Eye for an Eye o An Eye for an Eye» té aquests significats:

## Cinema

* Eye for Eye (pel·lícula), pel·lícula muda estatunidenca de 1918 dirigida per Albert Capellani
* An Eye for an Eye (pel·lícula de 1966), pel·lícula estatunidenca dirigida per Mickey Moore
* An Eye for an Eye (pel·lícula de 1973), pel·lícula estatunidenca interpretada per John Ashton
* An Eye for an Eye (títol en català: Ull per ull), pel·lícula estatunidenca dirigida per Steve Carver
* Eye for an Eye (pel·lícula de 1996), pel·lícula estatunidenca dirigida per John Schlesinger
* Eye for an Eye (pel·lícula de 2008), pel·lícula sud-coreana interpretada per Han Suk-kyu
* An Eye for an Eye (pel·lícula de 2016), documental estatunidenc dirigit per Ilan Ziv
* An Eye for an Eye (pel·lícula de 2019) (títol internacional de The Poison Rose), pel·lícula estatunidenca dirigida per George Gallo i Francesco Cinquemani
# Live in Cambridge

Live In Cambridge és DVD llançat al mercat el novembre del 2001 per la cantant i compositora islandesa Björk. El director és en David Barnard. Aquest DVD està format per 14 cançons que foren interpretades en un concert en Cambridge que va tenir lloc el 2 de desembre de 1998.

## Relació de cançons

* Hunter
* Come To Me
* All Neon Like
* You've Been Flirting Again
* Isobel
* Immature
* Play Dead
* Alarm Call
* Human Behaviour
* Bachelorette
* Hyperballad
* Pluto
* The Anchor Song
* Jóga
# Belén Blanco

Belén Blanco (Casbas, Buenos Aires, Argentina) és una actriu argentina de cinema, televisió i teatre, directora i productora de cinema independent.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Personatge | Director |
| 2016 | La Naturaleza | - | Belén Blanco |
| 1993 | El caso María Soledad | Fernanda | Héctor Olivera |
| 1996 | Picado fino | Ana | Esteban Sapir |
| 1997 | El impostor | Teresita | Alejandro Maci |
| 1998 | La sonámbula | Carolina | Fernando Spiner |
| 2000 | Bajar es lo peor | Carolina | Leyla Grumberg |
| 2003 | Lisboa | Victoria | Néstor Lescovich |
| 2003 | La vida por Perón | Norma | Sergio Bellotti |
| 2004 | La puta y la ballena | Matilde | Luis Puenzo |
| 2004 | La monja | Julia | Luis de la Madrid |
| 2006 | Las manos | Silvia | Alejandro Doria |
| 2009 | Pastora, el enigma del monte albornoz | - | Alfredo Salinas |
| 2011 | Graba | María | Sergio Mazza |
| 2012 | Zuga | Hoki | Eduardo López López |
| 2013 | El gurí | - | Sergio Mazza |

## Televisió
### Sèries

| Any | títol | Canal |
| 1993 | Socorro, sobrinos | Canal 7 |
| 1993/1995 | Alta Comedia | Canal 9 |
| 1993 | Mi mamá me ama | Canal 9 |
| 1994 | Para toda la vida | Telefe |
| 1994/1995 | Sin condena | Canal 9 |
| 1994 | Nueve lunas | Canal 13 |
| 1994 | Dónde estás, amor de mi vida? | Canal 13 |
| 1996 | De poeta y de loco | Canal 13 |
| 1998 | El Rafa | Telefe |
| 1998 | Lo dijo papá | Canal 9 |
| 1999 | Mamitas | Canal 9 |
| 1999 | Vulnerables | Canal 13 |
| 2001 | El Hacker 2001 | Telefe |
| 2002 | Tumberos | América TV |
| 2003 | Disputas | Telefe |
| 2006 | El tiempo no para | Canal 9 |
| 2010 | La Riera (sèrie) | TV3 |
| 2015 | Los siete locos y los lanzallamas | Canal 7 |

## Teatre

* Los invertidos (1991/1992)
* Roberto Zucco (1994)
* El amor (1995)
* Don Juan (1998)
* A propósito de la duda (Teatro por la identidad) (2001)
* Los murmullos (2002)
* Kleines Helnwein (2000/2004)
* 300 Millones (2007)
* Aniquilados (2007)
* Cara de fuego (2008)
* Cash (2009)
* Querido Ibsen: Soy Nora (2013/2014)
* El don (2015)
* La señorita Julia (2016)

## Referències

* ↑ http://www.imdb.com/name/nm0087234/
# Palmera de Xile

La palmera de Xile (Jubaea chilensis) és l'única espècie del gènere Jubaea dins la família de les palmeres (Arecaceae). És nativa del sud-oest d'Amèrica del Sud, d'on és endèmica a una petita part del centre de Xile entre les latituds 32°S a 35°S al sud de les regions de Coquimbo, Valparaíso, Santiago metropolitana, O'Higgins i nord de la de Maule.
El gènere rep el nom de Juba II, un rei berber i botànic. Aquesta palmera arriba a amidar 25 m d'alt amb un diàmetre de tronc d'1,3 m. És un arbre monoic de fulla perenne amb un tronc cilíndric, llis i amb una inflorescència en forma de plomall. Les seves fulles fan de 3 a 5 m de llarg i són pinnades. Li cal hiverns temperats però tolera gelades de fins -15 °C, i també estius relativament frescos, fent-la una de les palmeres més resistents al fred d'entre les de fulles pinnades. En el seu hàbitat natural creix fins als 1.400 msnm. Se'n fa vi de palma i mel de palma. Produeix uns fruits comestibles, molt dolços, similars als cocos, però molt més petits.
Al contrari que en altres palmeres on es fan incisions per recollir-ne la saba cal tallar tot l'arbre i això el posa en perill d'extinció. Per produir el vi cal sagnar l'única gemma apical de la palmera, la qual cosa provoca l'exsudació de litres de saba molt rica en sucres. La fermentació d'aquesta saba produeix el vi, però comporta també la mort de la planta. A causa d'aquesta explotació, actualment és una espècie protegida, i la producció de vi està regulada. Les seves poblacions s'han reduït molt i en l'actualitat només ocupa petites extensions al fons d'algunes valls de la zona central.

## Referències

* ↑ «Jubaea chilensis» a EOL. Data consulta: 10 de gener de 2014.

## Bibliografia

* C. Donoso (2005) Árboles nativos de Chile. Guía de reconocimiento. 4a Edició. Marisa Cuneo Ediciones, Valdivia, Chile. 136p
* Information from Encyclopedia of Chilean Flora
* C. Michael Hogan (2008) Chilean Wine Palm: Jubaea chilensis, GlobalTwitcher.com, ed. Nicklas Stromberg Arxivat 2012-10-17 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Floridata: Jubaea chilensis; description and places in Europe where it has been introduced
Gèneres d'Arecàcies :
Regne: Plantae  • Divisió: Magnoliophyta  • Classe: Liliopsida  • Ordre: Arecales :
Subfamília Arecoideae :
Subfamilia Calamoideae :
Subfamilia Ceroxyloideae :
Subfamilia Coryphoideae :
Subfamilies Nypoideae i Phytelephantoideae :
# Stéphane Guay

Stéphane Guay (Le Mans, 3 d'abril de 1961) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1986 i 1991. Va aconseguir algunes victòries d'etapa en curses d'una setmana.

## Palmarès

* 1982
** 1r a la París-Évreux
* 1985
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Andalusia
* 1987
** Vencedor d'una etapa del Tour de la CEE

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1989. 136è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès cyclebase.nl
* Palmarès museociclismo.it