OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uta del riu Herbert

L'uta del riu Herbert (Pseudochirulus herbertensis) és una espècie de pòssum que viu al nord-est de Queensland (Austràlia). Té una coloració que va del marró fosc al negre i a vegades té el ventre blanc.
Durant molt de temps es considerà que pertanyia a la mateixa espècie que l'uta cendrós (P. cinereus), malgrat el fet que tenen un aspecte molt diferent. Tanmateix, són els únics membres d'aquest gènere centrat a Nova Guinea que viuen a Austràlia. L'uta del riu Herbert està limitat a la selva pluvial, entre el Mt. Lee, a l'oest d'Ingham, fins a la serralada Lamb, a l'oest de Cairns.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 52. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
* ↑ Menkhorst, Peter. A Field Guide to the Mammals of Australia. Oxford University Press, 2001, p. 98.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Porta de soroll

Una porta de soroll, comporta de soroll o Noise Gate és un processador dinàmic de senyal dissenyat per a eliminar els sorolls durant les pauses, però també ofereix un efecte d'escombratge de volum automàtic. És a dir; la funció d'una porta de soroll és tallar el pas de tot senyal que no superi un llindar prefixat. A un estudi d'enregistrament la porta de soroll s'utilitza perquè no entri soroll quan el bateria per exemple deixi de tocar; o perquè no entrin tant els plats pel micròfon de la caixa. En directe s'utilitza menys que als estudis, ja que principalment s'usa per evitar l'entrada d'altres instruments per micròfons aliens; o per tancar el soroll de l'escenari quan ningú toca ni parla.
Entre alguns dels paràmetres dinàmics de les comportes trobem el temps d'atac i el temps de relaxació, que s'encarreguen de controlar amb quina rapidesa reaccionarà la comporta de soroll davant un augment del senyal respecte el nivell de llindar. El temps d'atac (mil·lisegons) ha de ser generalment molt més curt que el temps de relaxació (diversos mil·lisegons).
Ajustar una comporta de soroll requereix una gran quantitat de controls per evitar que la comporta s'obri en fals. Aquests controls són: llindar, ràtio, atac, hold i release.

## Control i ajust

* Llindar (threshold): quan el senyal no sobrepassa el llindar, la porta de soroll no s'obre; quan el senyal el sobrepassa s'obre. Quan el senyal és alt i baixa fins a passar el llindar la porta de soroll actua i impedeix el seu pas.
* Temps d'atac (attack time): és el temps que triga a actuar la porta de soroll, és a dir, a obrir-se la porta de soroll des que el senyal sobrepassa el llindar. Segons el seu ús es fixa un determinat temps d'atac: per exemple, per a una caixa el temps d'atac ha de ser més petit perquè l'atac en copejar és més ràpid; no obstant això, per a un instrument de vent es podria posar un temps d'atac més lent, ja que el so no comença de cop, sinó que comença de forma més progressiva.
* Temps de relaxació (release time/ decay time): és el temps que triga a tancar-se la porta des que el senyal és inferior al llindar. Els temps de relaxació o alliberament són més grans; és a dir, se sol posar més lent el release per evitar tallar la cua al so, ja que sinó quedaria un so molt sintetitzat; encara que si es posa un release molt gran pot disminuir el seu efecte.
* Bypass: generalment és un botó que permet comparar el senyal sense l'actuació de la porta de soroll; és a dir, comparar el senyal original amb el senyal processat amb la porta de soroll activada.

## Referències

* 1 2 «Puertas de ruido (noise gates)» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2018].
* 1 2 «Procesadores de dinámica. Introducción» (en castellà). [Consulta: 10 desembre 2018].
# Sistema acotat

Un sistema acotat consisteix a referir els problemes de l'espai en un únic pla de projecció. Una altra definició, és que és un sistema de projecció en el qual s'utilitza una única projecció (projecció horitzontal) i la falta de l'altra es resol anotant la coordenada al costat d'aquesta projecció.
Té el seu origen a la representació de terrenys, i aquesta continua sent avui en dia la seva major aplicació. Aquest sistema només utilitza un pla de projecció, completant-lo amb les cotes o altures de punts o línies.
El seu principal avantatge sobre els altres sistemes és la possibilitat de representar superfícies de formes molt irregulars, com les d'un terreny. Només s'utilitza en un pla de projecció, però, pràcticament sempre s'acaba complementant amb una segona projecció de perfil. Gràcies a aquesta projecció auxiliar és possible representar o determinar elements que amb només una projecció seria molt complicat o impossible.

## Referències

* http://trazoide.com/introduccion-5.html Arxivat 2012-06-14 a Wayback Machine.
* http://www.slideshare.net/carolinatua/sistema-acotado Arxivat 2012-09-07 a Wayback Machine.
# Valentín Sergio Pachón Mosquero

Sergio Pachón (Madrid, 5 de febrer de 1977) és un futbolista madrileny, que ocupa la posició de davanter.

## Trajectòria

Després de passar per diversos clubs de la regió de Madrid, el 1998 arriba a la disciplina del CD Leganés, que jugava a la Segona Divisió. Hi destaca la temporada 99/00, en la qual marca 12 gols en 40 partits, la qual cosa li val el fitxatge pel Reial Valladolid, de la primera divisió.
Amb els val·lisoletans hi juga durant quatre anys a la màxima categoria, la majoria com a suplent (només hi té un mínim de continuïtat la temporada 00/01 i 02/03). Amb la temporada 03/04 començada marxa al Getafe CF. Al conjunt madrileny hi culmina una bona temporada: marca 10 gols en 24 partits, que contribueixen al fet que el seu equip puge a la primera divisió per primer cop a la història.
Perd la titularitat quan el Getafe és a la màxima categoria, sent un dels recanvis habituals. El 2007 recala al Rayo Vallecano, amb qui assoleix pujar a la Segona Divisió a l'any següent. La temporada 08/09, marca 9 gols en 38 partits amb els vallecans a la categoria d'argent.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Alà-ad-Din Massud-Xah

Alà-ad-Din Massud-Xah (1242-1246) fou sultà de la dinastia esclava de Delhi. Era fill de Rukn al-Din Firuz Shah (sultà el 1236).
El seu oncle Muizz al-Din Bahram Shah fou assassinat per l'exèrcit el 15 de maig de 1242 i els caps militars principals van elegir a Massud com a nou sultà, si bé fou un simple titella en mans del Chihalganis (els principals caps militars) i no va tenir influència en el govern. En canvi fou notable per les seves borratxeres. A mesura que va reclamar més poder va molestar els caps militars que el van empresonar i el van substituir per Nàssir-ad-Din Mahmud-Xah, un oncle, fill d'Iltutmix.

## Referències

* Genealogia
* Resum del regnat

## Bibliografia

* Michelguglielmo Torri, Storia dell'India, Roma-Bari, Laterza, 2000, ISBN 9788842082835.
* Stanley Wolpert, Storia dell'India, Milano, Bompiani, 1998 (5ª ed., 2004), ISBN 8845246361.
# Mataharis

Mataharis és una pel·lícula espanyola dirigida per Icíar Bollaín. Rodada entre Guadalajara, Madrid i Peníscola (Castelló).

## Argument

Inés, Eva i Carmen treballen com a detectius privats en una agència de Madrid. Inés (María Vázquez), infiltrada entre els empleats d'una companyia multinacional, ha arribat al moll d'una intriga laboral gràcies a la col·laboració de Manuel. Investiga a Manuel (Diego Martín), un directiu de l'empresa. La recerca la col·loca davant un complicat dilema sentimental i ètic.
Eva (Najwa Nimri), que acaba de reincorporar-se a l'agència després d'una baixa maternal, compagina com pot el treball amb la vida familiar quan descobreix que la seva parella Iñaki li ha ocultat alguna cosa fonamental per al futur de la seva relació. Carmen (Nuria González), la més experimentada de les tres i amb un gris matrimoni, observa i grava el naufragi conjugal de Sergio (Antonio de la Torre). Des de l'agència de Valbuena, per qui treballen, aquestes tres professionals de la vigilància traspassen sovint les fronteres de la intimitat aliena, però ningú els ha preparat per enfrontar-se als seus propis secrets.
# Claude-Henri de Rouvroy

Claude-Henri de Rouvroy, sovint citat simplement com a Saint-Simon (París, 17 d'octubre 1760-19 de maig de 1825), fou comte de Saint-Simon i un pensador socialista utòpic francès, i un dels precursors de la sociologia contemporània, considerat mestre i col·laborador d'Auguste Comte. Les seves idees van donar lloc a un moviment sorgit després de la seva mort conegut com a sansimonisme.
Hom el considera prototip d'esperit il·lustrat creatiu i visionari. Pot considerar-se com el primer teòric de la societat industrial, cosa que li ha valgut que alguns li atribuïssin el títol de fundador del socialisme francès, i fins i tot de primer iniciador de la sociologia. Era un intel·lectual plenament immers en l'ambient de la seva època, que va viure intensament. Friedrich Engels va arribar a dir d'ell que era, amb Hegel, la ment més enciclopèdica de la nostra època, i que gairebé totes les idees del socialisme posterior estaven contingudes en la seva obra. També el positivisme està en els seus escrits, però, encara que va proclamar la necessitat de l'estudi científic de la societat, de la política i de la moral, els seus propis escrits eren totalment allunyats de la recerca científica tal com ara comunament s'entén.
Quan es produí la Revolució francesa renuncià el seu títol nobiliari; lluità per la independència dels Estats Units, i la seva vida bohèmia el portà a dependre econòmicament, de vegades, dels seus propis criats. Fou un dels primers a estudiar la industrialització. La veia positivament (abundància) i creia que podia comportar un nou model social. Havia d'existir la propietat privada, però només si era merescuda; per això, defensava l'abolició del dret a l'herència. Es mostrà contrari als comerciants. Afirmava que hi havia dues classes d'individus: els productors (treballadors, empresaris...) i els no productors (comerciants, nobles, clergues, militars, ganduls...). La industrialització era bona, però s'havia de reorganitzar la societat, i la funció de l'estat fóra la de facilitar aquesta transformació, i els treballadors haurien de cobrar segons la seva productivitat.
Ha estat l'autor més influent sobre els primers socialistes, i també va influir molt en els romàntics, en la sociologia de Comte, John Stuart Mill i, fins i tot, sobre Lluís Napoleó. També la seva influència arriba a Karl Marx, car Marx també compartirà aquest optimisme científic i la fe en el rol tecnològic.

## Obres

* Lettres d'un habitant de Genève à ses contemporains (1803)
* L'industrie, ou discussions politiques, morales et philosophiques (1817)
* L'organisateur (1819-1820)
* Du système industriel (1821)
* Catéchisme des industrielles (1823)
* Le nouveau christianisme (1825)

## Bibliografia

* SAINT-SIMON, Claude-Henri de: De la reorganización de la sociedad europea. Madrid: Círculo de Bellas Artes, 2011

## Enllaços externs

* Saint-Simon and Saint-Simonism Catholic Encyclopedia.
* Arthur John Booth Saint-Simon and Saint-Simonism: A Chapter in the History of Socialism in France by.
* Caspar Hewett Henri de Saint-Simon: The Great Synthesist.
* New Christianity, 1825, Henri de Saint-Simon.
# Trague

El trague o tragus és una petita prominència del pavelló auricular situada a prop del conducte auditiu extern. El terme prové de l'ètim grec tragos ("cabra"), en referència a la semblança del pèl que en cobreix la part inferior amb una barba de cabra.
En els humans, aquesta part del cos no es pot moure per si sola. En altres animals, com en alguns ratpenats és més funcional i pot servir per tapar i protegir el conducte auditiu.
El trague també és una part habitual per posar-hi un pírcing.

## Referències

* ↑ «Trague». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «tragus». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Bibliografia

* Herbert Lippert: Anatomie: Text und Atlas. 5a edició. Urban und Schwarzenberg, 1989. (alemany)
Viccionari
# Viviana Díaz

Viviana Elisa Díaz Car (Santiago de Xile, 26 d'octubre de 1950) és una activista pels drets humans xilena. Va ser una de les fundadores, i després la segona presidenta, de l'Agrupació de Familiars de Detinguts Desapareguts. És filla de Víctor Díaz López, exdirigent del Partit Comunista de Xile, detingut i desaparegut durant el règim militar d'Augusto Pinochet.

## Biografia

Filla d'un destacat dirigent comunista xilè que desaparegué durant la dictadura, és membre de l'Agrupación de Familiares de Detenidos Desaparecidos (AFDD) des de l'any 1976, on ha exercit, entre altres càrrecs, de presidenta. Arran de la desaparició del seu pare, s'ha involucrat personalment i políticament en la causa de les víctimes de desaparicions forçoses durant la dictadura. Durant quatre anys ha estat la responsable de coordinar les agrupacions de familiars detinguts desapareguts de Xile. També ha estat membre i portaveu de les relacions internacionals del Comité Ejecutivo de la Federación Latinoamericana de Asociaciones de Familiares de Detenidos Desaparecidos (FEDEFAM). Actualment, i des de fa cinc anys, és la responsable del projecte «Reconstruyendo Memoria – AFDD Chile», el qual fou reconegut l'any 2003 per la UNESCO com a part del Registre de la Memòria del Món. El seu treball com a defensora dels drets humans i la seva lluita per reivindicar la justícia social li han permès participar en destacats actes institucionals i li han valgut el reconeixement internacional.

## Bibliografia

* García, Mireya. Agrupación de Familiares de Detenidos Desaparecidos. Santiago. 2002.
* Caso Víctor Díaz

## Referències

* ↑ «Viviana Díaz». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Riu Hayes

El riu Hayes (en anglès Hayes River) és un riu canadenc que discorre per la Regió Nord de la província de Manitoba, des del llac Molson fins a la badia de Hudson, on desguassa a York Factory. La seva llargada és de 483 km i drena una conca de 108.000 km², amb un cabal mitjà de 694 m³/s. Històricament ha estat un riu important pel desenvolupament del Canadà, i des del 2006 el riu forma part del sistema de rius del patrimoni canadenc gràcies al fet que no ha estat alterat en cap punt.

## Història

Abans de l'arribada dels europeus a la zona, les Primeres Nacions de Manitoba ja empraven la regió del riu Hayes per establir-hi alguns campaments. El riu travessa el territori tradicional de quatre de les Primeres Nacions: Norway House Cree Nation, Bunibonibee Cree Nation, Shamattawa First Nation i York Factory Cree Nation. El riu continua sent una important font de recursos d'aquestes col·letivitats.
Amb l'arribada dels europeus, el riu es convertí en un punt important en el desenvolupament del Canadà. El 1684 se li posà nom en honor de Sir James Hayes, fundador de la Companyia de la Badia de Hudson (HBC) i secretari del Príncep Robert del Palatinat, pel comerciant/explorador francès Pierre-Esprit Radisson. A la seva desembocadura l'HBC va instal·lar, el 1684, York Factory, que serví de seu a la companyia a Amèrica del Nord fins al 1957. El riu Hayes fou la ruta principal entre York Factory i Norway House, a l'interior del continent, per exploradors, comerciants de pells, viatgers i colonitzadors europeus des de 1670 fins al 1870. Per arribar des del Hayes fins a Norway House calia un curt viatge descendint el riu Nelson, per després entrar al riu Echimamish i remuntar-lo fins a Painted Stone Portage, un petit tram de 10 metres de pedra que separa les conques hidrogràfiques dels rius Hayes i Nelson. Aquesta ruta era el darrer tram de la York Factory Express, una vegada es va establir a començaments del segle xix, i que connectava la seu de l'HBC del districte de Colúmbia, a Fort Vancouver, amb York Factory.

## Referències

* 1 2 Marsh, James. «Hayes River». The Canadian Encyclopedia. The Historica Dominion Institute. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2014. [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «Hayes River - Facts». Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «Builders». Our history - People. Hudson's Bay Company. [Consulta: 26 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Canadian Heritage Rivers System - Hayes River Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. (anglès)(francès)
# Alli

Alli és una localitat navarresa pertanyent al municipi de Larraun, a la comarca de Leitzaldea de la Merindad de Pamplona. Es troba a 35 km de Pamplona.
La població era de 35 habitants l'any 2014, amb una densitat de població de 10,06 hab/km² i una superfície de 3,48 km².

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopedia de Navarra | ALLI». [Consulta: 14 desembre 2020].
# Claude-Joseph Drioux

Claude-Joseph Drioux (Bourdons (Alt Marne), 17 de febrer del 1820 – Lanty, 13 de maig del 1898) va ser un sacerdot francès, educador popular, cartògraf, geògraf, historiador, escriptor i religiós.

## Biografia

S'ordenà sacerdot i fou professor al seminari de Langres. Posteriorment fou fet canonge i esdevingué vicari general de la diòcesi.
Drioux era l'"autor estrella" de l'editorial Belin. Els 51 llibres de text escolars de l'abbé Drioux van tenir un gran auge a França durant més de trenta anys i d'alguns van fer-se fins a 30 edicions, "quasi tenien el monopoli de l'educació dels xiquets d'ambdós sexes en les institucions lliures primàries i secundàries del nostre país". El nombre total de llibres venuts va superar el milió. Aquest autor obtenia un ingrés fix de Belin, cosa que li va permetre adquirir el castell de Lanty (Nièvre), a la Borgonya, antiga propietat de la Marquesa de Coligny, on va morir el 1898.
Com a escriptor religiós i educador popular, Drioux va influir no només en xiquets en edat escolar, sinó també en els adults en portar les conclusions dels estudiosos alemanys a l'audiència francesa popular. La seua pictòrica Bíblia (1864) i la Història de Roma (1876) contenen moltes interpretacions evidentment procedents de fonts alemanyes contemporànies, i també de fonts del Renaixement, com Menochius. Ell retrata els "cinc germans" com els fills d'Annàs, i Caifàs com l'"Home ric" de la paràbola de Llàtzer a l'evangeli de Lluc, 16.
Com a geògraf Drioux va treballar principalment amb el cartògraf Charles Leroy. Com a editor d'obres teològiques llatines treballà amb una sèrie de coeditors.

## Referències

* ↑ La Légion d'Honneur en Haute-Marne: juny de 2009
* ↑ Mollier, Jean-Yves. "Le manuel scolaire et la bibliothèque du peuple", Romantisme - revue du dix-neuvième siècle, 23, 80(1993):79-93. 1993, p. 83
* ↑ Didier, J.C. "Drioux, Claude-Joseph", Roman D'Amat et R. Limouzin-Lamothe, Dictionnaire de biographie française - Tome onzième - Des Planches-Duguet (Paris, Librairie Letouzey et Ané, 1967) p780-782

## Enllaços externs

* Bibliografia i notes (francès)
# Tragopan de Temminck

El tragopan de Temminck (Tragopan temminckii) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita boscos mixtes i bambú a les muntanyes del sud-est del Tibet, centre de la Xina, nord del Vietnam, nord-oest de Myanmar i zona adjacent de l'Índia.

## Distribució

Té una distribució extremadament gran. Tot i que sembla que la tendència de la població està a la baixa, no es creu que la disminució sigui prou ràpida per apropar-se als llindars de vulnerable.

## Referències

* ↑ «tragopan de Temminck». A: TERMCAT. Diccionari dels ocells del món, 2017-2022 (Diccionaris en Línia) [Consulta: 23 desembre 2022].
* ↑ Madge, Steve. Pheasants, partidges and grouse : a guide to the pheasants, partridges, quails, grouse, guineafowl, buttonquails and sandgrouse of the world (en anglès). Londres: Christopher Helm, 2002. ISBN 978-1-4081-3565-5.
* ↑ BirdLife International. «Temminck's Tragopan Tragopan temminckii» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2016. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22679169A92805480.en.
# Còlit formiguer de Rüppell

El còlit formiguer de Rüppell (Myrmecocichla melaena) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) pròpia de la banya d'Àfrica Es troba a les muntanyes del nord d'Etiòpia i Eritrea, entre els 1.800 i els 2.700 m d'altitud. Habita els roquissars. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic de Rüppell fa referència a Eduard Rüppell, zoòleg alemany que explorà al nord-est d'Àfrica i al Pròxim Orient al segle xix.

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «còlit formiguer de Rüppell». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 711. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Rüppell's Chat. Myrmecocichla melaena» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 30 gener 2021].
# Porta de separació de la Vila de Dins i la Vila de Fora

La Porta de separació de la Vila de Dins i la Vila de Fora és una obra d'Ascó (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

S'hi accedeix pel carrer de Baix, des d'on descendeixen unes antigues escales de pedra de dos trams, que porten a Cal Cavaller. Pany de paret amb un portal d'arc angular de pedra carejada. El mur és fet de pedra irregular lligada amb morter, i es troba rematat amb una filera de teula ceràmica.

## Història

Separava la Vila de Dins, morisca, de la Vila de Fora, cristiana, on estava situada Cal Cavaller.
La Vila d'Ascó tenia dos comunitats, la de Dins (moriscs) i la de Fora (cristians vells). L'any 1595 s'uniren les dues i formaren un cos amb una única universitat [referència: 20 d'octubre de 1595, Capbreu 3, p.7]. A la Vila de Dins hi vivien els moriscs, amb els privilegis donats per Ramon Berenguer IV i conservats fins al 1529 oficialment, en què els fou presa la mesquita.
El 14 de gener de 1594, Fra Jaume de Montcada, Comanador d'Ascó, redactà uns Capítols per ajuntar la "Vila de Dins" amb la "Vila de Fora" d'Ascó, o sigui els moriscos i els cristians: "Mes lo portal de la molinera se haya de mudar y posar a hont convinga y murar tot lo poble que no hage diversitat de dins ni de fora".

## Referències

* 1 2 3 4 «Porta de separació de la Vila de Dins i la Vila de Fora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].
# Anatoli Iegórov

Anatoli Iegórov (6 de maig de 1933) fou un atleta rus, especialista en marxa atlètica, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1950.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en els 10 quilòmetres marxa del Campionat d'Europa d'atletisme de 1954, rere Josef Doležal, i el campionat soviètic dels 10 quilòmetres marxa de 1954 i el dels 50 quilòmetres marxa de 1955. Va establir els rècords del món de les dues hores, 30 quilòmetres i 50 quilòmetres marxa.

## Referències

* 1 2 DD.AA. Лёгкая Aтлетика: энциклопедия А-Я в 2-х томах. T. 1: А–Н. Moscou: Txelovek, 2012, p. 266. ISBN 978-5-904885-80-9.
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 26 abril 2020].
* ↑ Progression of IAAF World Records. 2015 Edition. IAAF, 2015, p. 386, 394, 403.
# Alliance

«Alliance» té aquests significats:
* Alliance (Carolina del Nord)
* Alliance (Nebraska)
* Alliance (Nova Zelanda)
* Alliance (Ohio)