OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Torres y Portugal

Fernando Torres y Portugal (Jaén, Regne de Castella, ? - ?, ?), comte de Villar Dompardo, va ser un dels virreis del Perú (1584-1589), en l'època del rei Felip II. Entre les seves principals actuacions destaquen la fortificació del port del Callao i la renovació de la seva flota, així com la reorganització de la hisenda reial, de tal manera que va poder enviar grans tributs a la corona espanyola. Va haver d'afrontar la gran destrucció provocada pel terratrèmol de 1586 i les incursions del pirata anglès Sir Thomas Cavendish, qui va saquejar i incendiar Paita, Arica i Pisco (1587).

## Vegeu també

* Història del Perú
* Història d'Espanya
* Llista de virreis del Perú
# Eye in the Sky

Eye in the Sky fou el sisè àlbum de The Alan Parsons Project. Va ésser publicat el 1982. L'ull d'horus inclòs a la portada d'aquest treball s'ha convertit en un dels símbols més famosos del grup.
Algunes revistes consideren aquest treball com el més venut de la carrera de The Alan Parsons Project, mentre que d'altres consideren que és Ammonia Avenue el que té aquest honor.
Com a cantants hi van participar Eric Woolfson, David Paton, Chris Rainbow, Lenny Zakatek, Elmer Gantry i Colin Blunstone.
Eye in the Sky conté la cançó més reeixida del grup, del mateix nom, cantada per Eric Woolfson i que va assolir la posició número #3 a la llista Billboard.
Aquest àlbum també conté la peça instrumental "Sirius" que ha estat àmpliament utilitzada en esdeveniments esportius als Estats Units. Cal destacar que el tema servia per presentar els jugadors dels Chicago Bulls, durant l'era liderada per Michael Jordan, quan entraven a la pista. També l'utilitzaven com a entrada els Nebraska Cornhuskers, l'equip de futbol americà de la Universitat de Nebraska, i Ricky "The Dragon" Steamboat, un professional llegendari de lluita lliure.
L'any 2007 es va tornar a publicar amb una millora del so de 3 cançons: "Sirius", "Old and Wise" i "Silence and I"; i amb 3 cançons inèdites ("Any other day", "The Naked Eye" i "Eye Pieces").

## Llista de cançons

* "Sirius" (instrumental) – 1:54
* "Eye in the Sky" – 4:36 (Ull en el cel)
* "Children of the Moon" – 4:51 (Nens de la lluna)
* "Gemini" – 2:11
* "Silence and I" – 7:19 (Silenci i jo)
* "You're Gonna Get Your Fingers Burned" – 4:22 (Et cremaràs els dits)
* "Psychobabble" – 4:51
* "Mammagamma" (instrumental) – 3:34
* "Step By Step" – 3:54 (Pas a pas)
* "Old And Wise" – 4:55 (Vell i sabi)
    Temes addicionals a la versió del 2007:
* "Sirius" (demo) – 1:56
* "Old And Wise" (veu d'Eric Woolfsonl) – 4:43 (Vell i savi)
* "Any Other Day" (studio demo) – 1:42 (Qualsevol altre dia)
* "Silence And I" (veu d'Eric Woolfson) – 7:33 (Silenci i jo)
* "The Naked Eye" – 10:49 (L'ull nu)
* "Eye Pieces" – 7:51 (Trosos d'ull)
# Filologia gallega

La filologia gallega és la branca de la filologia que s'ocupa de l'estudi de la llengua gallega i la literatura gallega. Aquest grau ofereix una formació literària i lingüística relacionada amb la història gallega i el seu context. S'imparteix a Galícia (a les Universitats de la Corunya, Santiago de Compostel·la i Vigo). També hi ha una oferta de llengua gallega, mínors i titulacions d'estudis gallecs en universitats estatals i internacionals. Està molt relacionada amb la filologia portuguesa.

## Ensenyament a Galícia

Fins a la dècada de 1980, els estudis de filologia gallega estaven assignats com una secció de filologia hispànica anomenada especialitat de filologia gallego-portuguesa, però més tard van ser segregats com una carrera separada. Actualment s'estudia filologia gallega als campus de Santiago, La Corunya i Vigo. En l'ensenyament universitari gallec, les filologies s'han centrat tradicionalment en la universitat i el campus de Santiago de Compostel·la, encara que amb la segregació de les universitats de la Corunya i Vigo es van posar en funcionament centres i facultats en diversos campus.
La distribució de les diferents filologies als campus gallecs és la següent:
| Universitat de Santiago de Compostel·la | Campus de Santiago | Filologies gallega, hispànica, anglesa, francesa, italiana, alemanya, portuguesa, romànica, italiana i clàssica |
| Universitat de Santiago de Compostel·la | Campus de Lugo | Filologia hispànica |
| Universitat de la Corunya | Campus de la Corunya | Filologies gallega, hispànica i anglesa |
| Universitat de la Corunya | Campus de Ferrol | no hi ha filologies |
| Universitat de Vigo | Campus de Vigo | Filologies gallega, hispànica i anglesa |
| Universitat de Vigo | Campus de Pontevedra | no hi ha filologies |
| Universitat de Vigo | Campus d'Ourense | no hi ha filologies |

## Referències

* ↑ «Artes e Humanidades | Universidade de Santiago de Compostela» (en gallec). [Consulta: 21 gener 2022].
* ↑ Filoloxía galega, hispánica e inglesa
* ↑ «Estudos de grao | Universidade de Vigo» (en gallec). [Consulta: 21 gener 2022].
# Filomel

Filomel (grec antic: Φιλόμηλος) va ser un general dels foceus, nascut a Ledon. Va iniciar la Tercera Guerra Sagrada (356 aC-346 aC).
Filomel va aixecar els seus conciutadans contra l'Amfictionia de Delfos que els havia condemnat per haver llaurat un camp dedicat a Apol·lo. Amb l'ajuda d'Esparta, va organitzar com a Estrateg autocràtor un exèrcit de mercenaris i va aconseguir de derrotar els locris. Va obligar a la pítia a admetre que com a ocupant de l'oracle podia fer la seva voluntat. Va saquejar el temple de Delfos i va enderrocar diverses columnes sagrades. Va robar els tresors del temple i totes les ofrenes més valuoses dedicades al déu i els va utilitzar per formar un cos d'exèrcit addicional de 10.000 mercenaris. Amb el suport d'Esparta, Atenes i Corint, va tornar a fer campanya contra els locris i els tessalis, però finalment va ser derrotat l'any 354 aC pels beocis i es va suïcidar llançant-se des d'un penya-segat. El seu germà Onomarc va agafar el comandament de les forces mercenàries.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Ledon». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, X, 2, 2-5
* ↑ Smith, William (ed.). «Onomarchus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 20 desembre 2022].
# Fira Medieval (Eivissa)

La fira medieval, se celebra al mes de maig per commemorar la declaració de Dalt Vila com a Patrimoni de la Humanitat; un esdeveniment lúdic i cultural que cada any congrega més de 100.000 visitants al llarg dels tres dies que dura la festa. Els carrers de Dalt Vila es converteixen en un gran teatre a l'aire lliure poblat de joglars, artistes, domadors d'aus, artesans, orfebres, mercaders d'espècies, ballarines o fabricants de xocolates que converteixen Dalt Vila, en un vibrant espectacle i en una fascinant barreja de colors, olors i sabors arribats de diversos continents.
Els seus accessos donen la benvinguda als visitants i es converteixen en l'escenari de concerts, representacions i un ampli programa d'actes que es desenvolupen al llarg de tot el cap de setmana, des del matí fins a la nit. Nens i ancians, turistes i residents, amics i famílies acudeixen puntualment a aquesta cita en la que tothom té l'oportunitat de gaudir d'un ambient molt alegre, d'un bon temps, de meravelloses vistes al mar i del port a més de la música, que sempre acompanya la celebració.
Les activitats més destacades són el teatre medieval, la falconeria, el tir amb arc o les danses àrabs. En aquesta festa participen uns 200 llocs de venda artesana i un centenar d'artistes. Els venedors d'Eivissa tendran possibilitat de participar, sempre que compleixin els requisits establerts i hi hagi places disponibles per les seves parades. El període per sol·licitar les parades de venda s'obre anualment i es publica a la web de l'Ajuntament i als diaris locals a mitjans del mes de març.
El recorregut per Dalt Vila durant la Fira Medieval ens transporta al passat i ens recorda que Eivissa ha sabut integrar l'arribada de moltes cultures diferents i alhora mantenir vives les seves costums i tradicions.

## Referències

* ↑ Maig, el mes d'Eivissa Medieval Arxivat 2018-08-04 a Wayback Machine. a Regió7
* ↑ article d'Eivissa travel
* ↑ Fiesta Medieval de Ibiza 2012 Arxivat 2012-04-30 a Wayback Machine. a Welcome to Ibiza (castellà)

## Enllaços externs

* Lloc web de l'Ajuntament
# Feignies

Feignies és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2005 tenia 7.202 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 6.469 | 6.666 | 7.147 | 6.910 | 7.269 | 7.183 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Història

Feignies formava part del territori dels nervis. Fou possessió dels reis francs sota el regnat de Clodoveu I i fou adscrit al regne d'Austràsia. Al segle ix, les invasions dels normands sembraren la desolació a la regió. Després formà part del comtat d'Hainaut (senyories d'Oudenaarde i Rozoit), fins que en el segle xiv fou entregada al comtat de Flandes.
Passà a poder de Carles V del Sacre Imperi Romanogermànic, qui la va donar al senyor de Senzeilles, virrei de Nàpols, i el 1545 el duc d'Aarschot. Després passà al duc de Croÿ i d'Orléans. Pel Tractat de Nimega (1678) fou entregada al Regne de França amb tot el comtat d'Hainaut. El 1790 fou capital del districte de Quesnoy i finalment adscrita al cantó de Bavay.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977- | Jean Jarosz | PCF |

## Agermanaments

* Bernissart
* Keyworth
# Federació Andorrana de Rugbi

La Federació Andorrana de Rugbi es va crear l'any 1986 amb la intenció inicial de participar en competicions internacionals. Es va afiliar a World Rugby l'any 1991. Actualment, té com a objectiu promoure el rugbi a Andorra tant pel que fa a la preparació de la selecció nacional (Júniors –Sèniors –Femenines), la formació de la base i l'organització d'esdeveniments esportius.

## Referències

* ↑ «L'andorranitat» p. 34. Societat Andorrana de Ciències, 23-08-2008. Arxivat de l'original el 29 de gener de 2021. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ world.rugby. «World Rugby». [Consulta: 29 gener 2021].
# Felipe Mario López Blanco

Felipe Mario López Blanco va ser un arquitecte espanyol. Referent dins de l'estil modernista a Madrid. Va presentar en 1904 juntament amb l'arquitecte Luis Montesinos un projecte per a la construcció del que serà el futur Palau de Correus i Telègrafs a Madrid. Sent els guanyadors del concurs el tàndem Palacios-Otamendi. En 1900 impartia docència i va ser secretari de l'Escola de la Llotja.

## Obres

Entre els edificis de Madrid es troba el del carrer Almagro (nº28), el del carrer Motalbán nº 7. És autor de la Casa Morella i de la Colònia de la Premsa, tots dos datats al començament del segle xx.

## Referències

* ↑ Ricardo Muñoz Fajardo, (2007), Madrid modernista: guía de arquitectura,Editorial Tebar, Madrid, pág. 28-29
* ↑ Ramón Hidalgo Monteagudo, Rosalía Ramos Guarido, Fidel Revilla González, (1990), Madrid del siglo XIX: el ensanche, La Librería, Madrid. pág. 83
# Felipe Martínez Marzoa

Felipe Martínez Marzoa (Vigo, 1943) és un filòsof i professor gallec de la Universitat de Barcelona.
L'any 1982 presentà una tesi doctoral sobre "La teoría del valor de Marx en la filosofía moderna", dirigida per Jacobo Muñoz Veiga, a la Universidad Complutense de Madrid. L'estudi i la influència de Martin Heidegger, reconeguda en indrets de la seva obra, el menaran, seguint a aquest autor, a allunyar-se de l'anàlisi dels seus textos per a centrar-se, definitivament, en l'hermenèutica en dos àmbits de la història de la filosofia: el grec i el modern.

## Obra escrita
### Llibres

* Muestras de Platón, Madrid, 2007
* El decir griego, Madrid, 2006
* El saber de la comedia, Madrid, 2005.
* Lingüística fenomenológica, Madrid, 2001
* Lengua y tiempo, Madrid, 1999.
* Heidegger y su tiempo, Barcelona, 1999.
* Ser y diálogo: leer a Platón, Madrid, 1996.
* Hölderlin y la lógica hegeliana, Madrid, 1995.
* Historia de la filosofía antigua, Barcelona, 1995.
* Historia de la filosofía (vólumenes 1 y 2) Nueva edición revisada, Madrid, 1994.
* De Kant a Hölderlin, Madrid, 1992.
* Cálculo y ser: (aproximación a Leibniz), Madrid, 1991.
* De Grecia y la Filosofía, Murcia, 1990.
* Releer a Kant, Barcelona, 1989.
* Desconocida raíz común: (estudio sobre la teoría kantiana de lo bello), Madrid, 1987.
* Heráclito-Parménides (Bases para una lectura). Publicaciones de la Univ., Murcia, 1987.
* El sentido y lo no-pensado: apuntes para el tema "Heidegger y los griegos", Murcia, 1985.
* La filosofía de "El capital" de Marx, Madrid, 1983.
* (Re)introducción o marxismo, Vigo, 1980.
* Revolución e ideología, Barcelona, 1979.
* Ensaios marxistas, A Coruña, 1978.
* De la revolución, Madrid, 1976.
* Iniciación a la Filosofía, Madrid, 1974
* Historia de la Filosofía. Filosofía antigua y medieval, Madrid, 1973.
* Historia de la Filosofía. Filosofía moderna y contemporánea, Madrid, 1973.

## Notes

* ↑ «Martínez Marzoa, Felipe». Universitat de Barcelona. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ "In den Beiträgen von F. Martínez Marzoa finden sich Überlegungen, bei denen es ihm nicht prinzipiell um eine Exegese der Werke Heideggers geht, sondern um eine davon ausgehende streng durchdachte Überlegung über die Geschichte der Philosophie als den eigentlichen Vollzug der philosophischen Tätigkeit." J. L. Vermal: "Über die spanische Rezeption von Heideggers Nietzsche", en: A. Denker i cols. (eds.): Heidegger und Nietzsche (Heidegger-Jahrbuch, vol. II), Freiburg/München 2005.
* ↑ «Vicente Luis Mora. Diario de Lecturas». Arxivat de l'original el 2008-05-15. [Consulta: 24 agost 2008].
* ↑ vid. recensión de A. I. Hdez. Naranjo a Logos. Anales del Seminario de Metafísica, agost de 2013
# Oxford Shul

La sinagoga Oxford Shul es troba a Riviera, Johannesburg, Sud-àfrica prop dels suburbis de Saxonwold, Houghton i Killarney. Ha existit per més de 60 anys. La sinagoga ofereix serveis regulars, al matí i a la nit (set dies a la setmana). És un lloc utilitzat per casaments, Bar mitsvà i altres cerimònies del cicle de vida jueu. La sinagoga també ofereix educació per adults i serveis especials pels nens, joves i ancians, a més de les activitats culturals i socials. El lideratge espiritual és oferit pel rabí Yossi Chaikin, que ha prestat serveis a la congregació des de 2000.En el centre s'ofereixen sermons i classes de religió.

## Referències

* ↑ http://oxfordshul.com/newsletters Arxivat 2013-04-09 a Wayback Machine.
* ↑ http://oxfordshul.com/the-rabbi Arxivat 2015-07-31 a Wayback Machine.
# Parque del Plata

Parque del Plata és un municipi i un balneari del sud de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones. Forma part de la Costa de Oro.

## Geografia

Es troba al sud del departament de Canelones, a la Costa de Oro. És un balneari tradicional i històric, localitzat a 49 km de la capital del país, la ciutat de Montevideo. Limita a l'oest amb Las Toscas i a l'est amb el rierol Solís Chico.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Parque del Plata tenia una població aproximada de 5.900 habitants. No obstant això, aquest nombre varia estacionalment, es fa constar que durant l'estiu amb massa freqüència es va triplicar.

## Govern

L'alcalde de Parque del Plata és Julio López.

## Vegeu també

* Club Deportivo Parque del Plata

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai (INE) (castellà)
* ↑ "Municipis de l'Uruguai" al lloc web del Congrés dels Intendents Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Imatges de Parque del Plata
* Mapa de Parque del Plata (PDF; 167 kB)
# Passeig de la Castellana

El Passeig de la Castellana (Paseo de la Castellana oficialment en castellà) és una de les principals avingudes de Madrid (Espanya), actualment amb sis carrils centrals i quatre laterals, que recorre la ciutat des de la Plaça de Colón, en el centre, fins al Nudo Norte. El seu traçat correspon al d'un antic llit fluvial. Està prevista la seva prolongació cap al nord dins d'un important projecte urbanístic conegut com a Operació Chamartín. L'avinguda creua la important Plaza de Castilla. Junt al Paseo del Prado i el Paseo de Recoletos travessa la ciutat de Madrid de nord a sud. Entorn de la via es troba el complex financer d'AZCA, el més important de la ciutat, i el nou complex en construcció Cuatro Torres Business Area en els terrenys de l'antiga ciutat esportiva del Reial Madrid
Al Passeig de la Castellana es troben, a més, dos intercanviadors de transport (Plaza de Castilla i Nuevos Ministerios) i en els voltants l'estació de Chamartín. A més, a l'altura de la Plaça de Cuzco, en un lateral, es troba el Palau Municipal d'Exposicions i Congressos i, just davant, l'estadi Santiago Bernabéu. També es pot destacar que al passeig es troben la gran majoria dels ministeris, així com les ambaixades dels països més importants (entre Doctor Marañón i Colón).
# Passeig de la Petxina

El passeig de la Petxina és una via urbana de València. Està situat entre el carrer del Nou d'octubre i el carrer de Guillem de Castro. Fita amb l'avinguda de Ferran el Catòlic i corre paral·lel amb el Jardí del Túria, així vorejant els ponts del Nou d'Octubre, de Campanar, d'Ademús i de les Arts.
Serveix els barris de la Petxina, del Botànic i de Nou Moles. Al punt més occidental hi ha un parc i al punt més oriental, el Jardí Botànic i el Museu Arqueològic. A la fita amb Guillem de Castro, es troba l'Institut Valencià d'Art Modern o IVAM.
Té una parada de metro amb el nom de Túria.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Brea

«Brea» té aquests significats:
* Brea (resina) substància enganxosa feta tradicionalment a partir de la resina dels pins.
* Brea (Califòrnia), ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia
* Brea de Tajo, municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid Valdaracete
* Brea de Aragón, municipi d'Aragó a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca d'Aranda
* Ranxo La Brea
* Fernando Brea Vide (Barcelona, 1959), empresari i polític que ocupa el càrrec de Delegat Territorial del Govern de la Generalitat a Barcelona des
# Glogster

Glogster és una plataforma basada en el núvol per a presentacions i ensenyament interactiu. Permet a l'usuari barrejar tota mena de media en un pòster virtual, i accedir a una biblioteca de continguts educatius creats per estudiants i educadors de tot el món.

## Història

Glogster fou creat el 2009, té bases a Praga i a Boston, i es pot usar en txec, anglès i castellà.
Els pòsters sempre han estat una manera de fer que els alumnes s'interessessin per un tema i sintetitzin informació. Ara hi ha noves eines digitals en què el pòster de cartolina es converteix en el pòster digital interactiu, com per exemple Glogster, una eina web 2.0 per crear pòsters digitals. Es poden barrejar imatges, text, enllaços, múltiples dissenys i gràfics animats, música i vídeo i després compartir-ho.
En veure el potencial educatiu d'aquesta eina, Glogster va crear Glogster EDU, especial per a educadors. La pàgina està en anglès. A Glogster EDU el docent es crea un compte i partir d'ell hi pot afegir fins a 200 estudiants. També hi ha una galeria comuna de pòsters d'altres estudiants del món a la pàgina de Glogster EDU.

## Utilitat

Fonamentalment com a suport de produccions orals, escrites o audiovisuals de l'alumnat:
* Presentació de projectes d'investigació.
* Realització de cartells de divulgació i animació sobre lectures realitzades en qualsevol matèria.
* Anuncis, campanyes publicitàries.
* Guies turístiques.
* Biografies.
* Reportatges.
També el professorat troba en Glogster una eina molt vàlida per presentar els continguts de forma més motivadora o proposar projectes de treball o seqüències didàctiques.
En qualsevol cas, les funcionalitats exposades remeten a una metodologia activa, de treball per projectes, en la qual el desenvolupament de les competències es fa patent: s'aprèn fent.
Després els pòsters que un faci es poden veure en línia i també incrustar en una pàgina, com per exemple en la wiki de la classe, la xarxa wall.fm, el bloc, etc.
Actualment, la plataforma és emprada principalment per educadors i estudiants. Ha crescut fins a abastar una comunitat mundial de més de 19 milions d'usuaris, que han creat més de 25 milions de glogs educatius, d'un total de 45 milions de glogs.

## Enllaços externs

* Glogster - Lloc web oficial
* http://edu.glogster.com
# Gianpiero Combi

Gianpiero Combi (Torí, 20 de novembre de 1902 - Torí, 12 d'agost de 1956) fou un futbolista italià de la dècada de 1920. És considerat un dels millors porters de la història del futbol italià.
Fou 47 cops internacional amb la selecció italiana amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1924, als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 i a la Copa del Món de Futbol de 1934.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de la Juventus FC, on passà tota la seva carrera.

## Palmarès
### Juventus

* Serie A: 1925-26, 1930-31, 1931-32, 1932-33, 1933-34

### Itàlia

* Copa de l'Europa Central de futbol: 1927-30
* Medalla de Bronze als Jocs Olímpics: 1928
* Copa del Món de futbol: 1934

## Referències

* ↑ IFFHS' Century Elections Arxivat 3 March 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. - www.rsssf.com - by Karel Stokkermans, RSSSF.
* ↑ (italià) Statistic Area - All Juventus FC players: Gianpiero Combi - www.juworld.net
* ↑ Special on the Azzurri - the greatest: Gianpiero Combi Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. - www.figc.it
* ↑ «Goalkeepers who belied their size». FIFA, 18-11-2011. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ «Buffon Prende Combi, punta Tacconi Se rinnova può arrivare a Zoff» (en italian). La Gazzetta dello Sport, 19-11-2011. [Consulta: 11 març 2017].
* 1 2 «Gli eroi in bianconero: Giampiero COMBI» (en italian). Tutto Juve, 20-11-2014. [Consulta: 14 agost 2015].
* ↑ «Combi, Giampiero» (en italian). Trecccani: Enciclopedia dello Sport (2002). [Consulta: 14 agost 2015].
# Gianpiero Marini

Gianpiero Marini (Lodi, 25 de febrer de 1951) és un ex jugador i entrenador de futbol italià, que va jugar com a migcampista. Un pivot defensiu fort i treballador, Marini va jugar per a diversos clubs italians al llarg de la seva carrera, en particular, l'Inter de Milà, on va guanyar un títol de Sèrie A i dos títols de Copa d'Itàlia, durant les seves 11 temporades al club. A nivell internacional, va representar Itàlia en 20 ocasions entre 1980 i 1983, i va ser membre de l'equip que va guanyar la Copa del Món de 1982.
# Grant Hill

Grant Henry Hill (nascut el 5 d'octubre de 1972 a Dallas, Texas), és un exjugador de bàsquet professional que va desenvolupar la seva carrera a l'NBA. Va ser un dels millors jugadors de la seva generació, sovint liderant al seu equip en punts, rebots i assistències, però una plaga de lesions el van afeblir notablement a mitjans de la seva carrera professional.
Va ser escollit en el número 3 del draft de l'NBA de l'any 1994 i en la seva primera temporada va ser escollit millor Rookie(debutant) de l'any -guardó compartit amb Jason Kidd-. Al llarg de la seva carrera ha militat als Detroit Pistons, als Orlando Magic, als Phoenix Suns i als Los Angeles Clippers. Ha estat 7 vegades seleccionat per disputar l'All-Star Game i una vegada seleccionat en el millor cinc inicial de la lliga.
El dia 1 de juny de 2013 va anunciar la seva retirada del basquetbol professional després de 19 temporades com a jugador.

## Referències

* ↑ Grant Hill anuncia de manera oficial su retirada de la competición activa Arxivat 2013-08-11 a Wayback Machine.(castellà)

## Enllaços externs

* Grant Hill a NBA.com(anglès)