OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bakary Gassama

Bakary Papa Gassama (nascut el 10 de febrer de 1979) és un àrbitre de futbol gambià., que va esdevenir internacional FIFA el 2007.
Ha arbitrat partits als Jocs Olímpics d'estiu de 2012, competició en la qual fou el quart àrbitre al partit final per la medalla d'or entre la selecció de Mèxic i la selecció brasilera. També va arbitrar a la Copa d'Àfrica de Nacions 2012 i la Copa d'Àfrica de Nacions 2013, així com a la Classificació de la Copa del Món de futbol 2014-CAF.
El març de 2013, la FIFA el va incloure en la llista de 52 àrbitres candidats per la Copa del Món de Futbol de 2014 al Brasil. El gener de 2014, la FIFA el va incloure a la llista definitiva d'àrbitres pel mundial.

## Referències

* ↑ World Referee
* ↑ FIFA. "Gambia: Referees" Arxivat 2013-06-09 a Wayback Machine.. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ FIFA. "Men's Olympic Football Tournament: Referees" Arxivat 2013-07-28 a Wayback Machine.. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ FIFA. "Men's Olympic Football Tournament: Brazil 1:2 (0:1) Mexico" Arxivat 2013-06-30 a Wayback Machine.. 11 agost 2012. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ Confederation of African Football. "Match Gabon vs. Morocco 01-27-2012". 27 gener 2012. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ Morrison, Neil. "African Nations Cup 2013". RSSSF, 22 febrer 2013. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ FIFA. "Match Report - Congo - Gabon 1:0 (0:0)" Arxivat 2013-07-09 a Wayback Machine.. 23 març 2013. Consulta= 22 abril 2013.
* ↑ «Open list of prospective referees & assistant referees for the 2014 FIFA World Cup», 07-03-2013. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 18 juny 2014].
* ↑ «Referees & Assistant referees for the 2014 FIFA World Cup™». FIFA.com, 14-01-2014. Arxivat de l'original el 16 de gener 2014. [Consulta: 22 juny 2014].
# Barranc de Monevui

El barranc de Monevui és un barranc dels termes municipals del Pont de Suert, de l'Alta Ribagorça (antic terme de Viu de Llevata), i de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà.
Es forma a Monevui, al sud del Tossal de Prat d'Hort, des d'on davalla cap al sud-oest, per abocar-se en el barranc de les Salanques a llevant de la Serreta de Vilarrua.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Barranc de Morrano

El Barranc de Morrano és un barranc que discorre dins del terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«Possiblement el nom és l'equivalent ibero-aquità del romànic morro».
És afluent per l'esquerra del Riu de Sant Nicolau. Té el naixement a uns 2.710 metres, en les pales que lliscan cap al nord des de la carena que uneix el Pic i la Collada de Morrano. El barranc segueix l'eix, que direcció nord-oest vertebra la banda esquerra, la més baixa, de la vall. A menys d'un kilòmetre del seu naixement, el barranc travessa l'allargat Estany de la Ribera (de Morrano), continua després travessant Aigüestortes de Morrano, per a desaiguar finalment al Riu de Sant Nicolau, a través de la Baürta d'Aigüestortes.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Morrano. [Consulta: 31/10/2013]

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 21 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc de Morrano (naixement). [Consulta: 31/10/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Barranc de Mur

El Barranc de Mur és un barranc del terme de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, tot i que entra un tros en l'antic terme de Guàrdia de Tremp.
Es forma al sud-oest de Miravet, i va davallant cap a llevant, fins a passar pel nord de la masia de Cal Benet, on gira cap al sud-est, direcció que ja segueix la resta del seu curt recorregut. Passa per sota i al sud-oest del Castell de Mur i de la col·legiata de Santa Maria de Mur, així com pel sud del poble de Collmorter.
En el seu tram final rep les aigües primer de la Font de Carme i després de la Roca de Janoi, sota el Cingle del Castell, entre la Solana del Castell (nord) i la partida dels Seixos, moment en què entra dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp. Al cap de poc arriba al límit nord de la partida de Peremartell, on hi ha la Bassa de Peremartell. Just quan és sota i al sud del Castell de Guàrdia, es transforma en el barranc de Fonteté.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Segment A

El segment A és la primera categoria del sistema de classificació de turismes definit per la Comissió Europea. S'utilitza per a cotxes urbans, la categoria més petita de turismes definida. Se situa per sobre dels microcotxes i per sota del segment B. Actualment aquests vehicles mesuren aproximadament entre 3,30 m i 3,70 m de llarg, i generalment tenen espai suficient per a quatre adults, a diferència d'un microcotxe que només té lloc per a dues persones.
Excepte escasses excepcions, la carrosseria és pràcticament sempre de cotxe amb porta posterior o monovolum, en aquest últim cas se'ls denomina també "micromonovolum". Els motors tenen com a molt quatre cilindres i rares vegades superen els 1,6 litres de cilindrada.
Al Japó hi ha una categoria fiscal per aquests automòbils anomenada kei car, que determina entre altres aspectes una longitud menor a 3,40 m i una cilindrada inferior a 660 cc.
Les vendes del segment A varen representar aproximadament el 7-8% del mercat durant la dècada de 2010.

## Referències

* ↑ «European classification for vehicle category, based in UNECE standards». European Alternative Fuels Observatory. Arxivat de l'original el 12 December 2019. [Consulta: 10 març 2019].
* ↑ «AUTOS ON MONDAY/Design; Little Cars in the Big Apple: Still Only a Good Idea». , 28-03-2005. «In Europe, the "city car" is a well-understood concept»
* ↑ Ruppert, James «Motoring: The City car to be seen in». . «(City cars) are meant to be cheap, small, easy to park and yet practical, with good manners on the open road»
* ↑ «European sales 2018 Minicars». www.carsalesbase.com, 01-02-2019. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «European sales 2019 Minicars». www.carsalesbase.com, 01-02-2020. [Consulta: 15 juliol 2020].
* ↑ «European sales 2020 Minicars». www.carsalesbase.com, 01-02-2021. [Consulta: 24 febrer 2021].
# Babsk

Babsk és un poble de Polònia amb una població de 690 habitants entre Varsòvia i Łódź sobre el riu. És al centre del país, a uns 150 metres damunt el nivell de la mar i dins del municipi (en polonès gmina) de Biała Rawska i el districte (en polonès powiat) Rawa Mazowiecka, que és una subdivisió administrativa del Voivodat de Łódź. Existeix com a població des de segle xiv. Per arribar al poble es pot seguir la carretera europea E67.

## Enllaços externs

* Plànol Arxivat 2011-08-07 a Wayback Machine.
# Barygenys

Barygenys és un gènere de granotes de la família Microhylidae que es troba a Papua Nova Guinea i, possiblement també, a Indonèsia.

## Taxonomia

* Barygenys atra (Günther, 1896)
* Barygenys cheesmanae (Parker, 1936)
* Barygenys exsul (Zweifel, 1963)
* Barygenys flavigularis (Zweifel, 1972)
* Barygenys maculata (Menzies & Tyler, 1977)
* Barygenys nana (Zweifel, 1972)
* Barygenys parvula (Zweifel, 1981)

## Referències

* IUCN (anglès)
# Çò des de Guilhem

El Çò des de Guilhem és un edifici destinat a habitatge de Vilamòs, situat dins el nucli urbà de la localitat, en el municipi del mateix nom, a la Vall d'Aran, i inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Çò des de Guilhèm, situat entre els carrers Sant Josep i Sant Miquèu, és una casa aranesa del segle xix a quatre vents, que conserva l'estructura de l'antic habitatge amb tres pisos —planta baixa, pis i humarau—, amb la casa situada en primer terme, separada de Çò de Jacinto per un «carís».
La façana, paral·lela a la capièra orientada a migdia, presenta obertures de fusta sota arcs de descàrrega en les dues plantes, amb la particularitat que a la banda esquerra hi ha un cos sobresortint amb una galeria que aixopluga un petit cos adossat en planta baixa. La coberta, de dues vessants, presenta l'estructura de fusta i la teulada feta de peces de pissarra. Al capdamunt de l'humarau hi han dues llucanes. La porta de fàbrica rectangular i de pedra treballada amb pedres de diferents mides, té una llinda amb la inscripció: Año 1836/ Jaime Rella.

## Referències

* 1 2 3 «Çò des de Guilhem». Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2016].
* 1 2 3 «Pla especial del Patrimoni Històric, Arquitectònic i Paisatgístic de Vilamòs». Patrimoni. Ajuntament de Vilamòs. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2016. [Consulta: 12 octubre 2016].
# Singularitat de Prandtl-Glauert

La singularitat de Prandtl-Glauert és un cas de singularitat matemàtica en aerodinàmica. Si hi ha molta humitat a l'aire, quan un objecte assoleix la velocitat del so, es produeix una variació extrema de la pressió, que pot produir la condensació del vapor d'aigua que hi ha a l'aire.
Així, quan un avió travessa la barrera del so, es produeix la singularitat de Prandtl-Glauert, per la baixada sobtada de la pressió de l'aire, la qual causa un núvol de condensació visible.

## Vegeu també

* Nombre de Mach.
* Avió supersònic.
* Velocitat del so.
* Bell X-1.
# Adélia Josefina de Castro Fonseca

Adélia Josefina de Castro Fonseca (Salvador, 24 de novembre de 1827—Rio de Janeiro, 9 de desembre de 1920) fou una poeta brasilera.
Era filla de Justiniano de Castro Rebello i Adriana de Castro Rebello, i es casà amb l'almirall Inácio Joaquim da Fonseca.
Publicava els seus poemes en diaris i llibres, i fou assídua col·laboradora de l'Almanac de lembranças lusitanobrasiler.
Cap al final de la seua vida, ingressa al convent de Santa Teresa, a Rio de Janeiro, i adopta el nom de mare Maria José de Jesús.

## Obres

* Echos de minha alma: poesias. Dedicada a S. M. Imperatriz. Bahia, ix, 208 pp. 1865 en línea

## Referències

* ↑ EpochTimes. «USP disponibiliza obras de literatura em homenagem às mulheres» (en portugués), 08-03-2013. [Consulta: l'1 juny 2013].
* ↑ josé aurélio saraiva Câmara. 1969. Capistrano de Abreu. Vol. 136 de Coleção Documentos brasileiros. Editor Livr. José. Olympio Ed. 234 pp.
* ↑ augusto victorino alves sacramento Blake. Diccionario Bibliographico Brazileiro. 1. Rio de Janeiro: Typographia Nacional, 1883, p. 5-6.
* ↑ Memorial da vida de madre Maria José de Jesus, carmelita descalça, filha de Capistrano de Abreu. Editor Convento Santa Teresa. [Rio de Janeiro.] 351 pp. 1968 pp.
* Coletânea de poetas Bahianos. Ed. Aloysio de Carvalho i Editora Minverva, 272 pàgs., 1951.

## Enllaços externs

* El seu òbit Arxivat 2016-03-13 a Wayback Machine. en Ponteiro.br.
* Un dels seus sonets en Blocoson.br.
# Bühler (Appenzell Ausser-Rhoden)

Bühler és un municipi del cantó d'Appenzell Ausser-Rhoden (Suïssa).

## Enllaços externs

* Web oficial
* Article sobre Bühler al Diccionari històric de Suïssa: en alemany, en francès i en italià
# Nemacheilus keralensis

Nemacheilus keralensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als Ghats Occidentals de Kerala (l'Índia).

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* 1 2 Rita, S. D., Banarescu, P. & Nalbant, T. T., 1978. Oreonectes (Indoreonectes) keralensis a new subgenus and species of loach from Kerala, India (Pisces, Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 19: 185-188.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K. 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Rita, S. D., Banarescu, P. & Nalbant, T. T. 1978. Oreonectes (Indoreonectes) keralensis a new subgenus and species of loach from Kerala, India (Pisces, Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 19: 185-188.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Eddy Verstraeten

Eddy Verstraeten (Lovaina, 15 de setembre de 1948 - Booischot, 7 de desembre de 2005) va ser un ciclista belga, que fou professional entre 1970 i 1981. Durant la seva carrera esportiva aconseguí més de 30 victòries, sent el seu principal èxit una victòria d'etapa al Tour de França de 1973.

## Palmarès

* 1970
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Bèlgica amateur
* 1973
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1975
** 1r al Gran Premi Pino Cerami
* 1976
** 1r al Circuit de Waasland
** 1r al Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken
* 1978
** 1r al Tour del Nord-oest
* 1979
** 1r del Premi d'Heist-op-den-Berg
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Bèlgica

### Resultats al Tour de França

* 1972. 67è de la classificació general
* 1973. Abandona (8a etapa). Vencedor d'una etapa
* 1981. 108è de la classificació general

## Referències

* ↑ Sports+, DH Les. «Ils nous ont quittés en cette année 2005» (en francès), 29-12-2005. [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «VERSTRAETEN Edouard "Eddy"». [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Eddy VERSTRAETEN» (en italià). [Consulta: 14 novembre 2022].
* ↑ «Palmarès d'Edouard "Eddy" Verstraeten (Bel)». [Consulta: 14 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Eddy Verstraeten a sitiodeciclismo.net
# A Woman of Affairs

A Woman of Affairs és una pel·lícula estatunidenca de Clarence Brown estrenada el 1928.

## Argument

Diana, Neville i David són amics d'infantesa de la rica aristocràcia anglesa. Diana i Neville estan enamorats l'un de l'altre però el pare d'aquest s'hi oposa, no aprovant l'estil de vida de la família Merrick. Neville és enviat a Egipte per portar negocis i esdevenir encara més ric. Durant aquest temps, David, que estava igualment enamorat de Diana i que és molt amic del seu germà Jeffry, es casa amb aquesta, després d'esperar en va dos anys la tornada de Neville.
Durant el seu viatge de noces a París i després de l'arribada d'inspectors de policia, David es suïcida sense que se sàpiga realment per què: potser estava molt afectat de l'amor que no rebia en canvi de la seva dona Diana. Aquesta no revela a les famílies concernides les raons de l'acte desgraciat del seu marit. Jeffry, l'afecte del qual cap a David era ambigu, retreu amargament a la seva germana la desaparició del seu amic.
Jeffry s'enfonsa en l'alcohol mentre la seva germana esdevé una de les grans figures de l'Almanac de Gotha europeu, seduint un home rere altre. Diversos anys més tard, Neville torna a Anglaterra i es casarà Constance. Jeffry està molt malalt i Diana i Neville el van a veure. Aquests s'adonen que encara estan enamorats l'un de l'altre i passen una nit junts. Jeffry mor. Neville es casa amb Constance. Passen alguns mesos. Diana cau també malalta i Neville li ret visita. Li declara el seu amor abans d'adonar-se que Constance és present. Rebutja finalment Neville. La raó del suïcidi del seu marit és feta pública: era un lladre i perseguit per la policia. Diana es llança amb el seu cotxe contra un arbre, davant el qual ella i Neville s'havien jurat fidelitat durant la seva joventut, i mor.

## Repartiment

* Greta Garbo: Diana Merrick Furness
* John Gilbert: Neville "Nevs" Holderness
* Lewis Stone: Dr. Hugh Trevelyan
* Johnny Mack Brown: David Furness
* Douglas Fairbanks Jr.: Jeffry Merrick
* Hobart Bosworth: Sir Morton Holderness
* Dorothy Sebastian: Constance

## Nominacions

* Oscar al millor guió original 1930 per Bess Meredyth

## Al voltant de la pel·lícula
### Algunes observacions generals

* El guió de Michael Arlen ha estat nominat als Oscars.

### Greta Garbo

* Es tracta de la 14a pel·lícula de Greta Garbo, que tenia llavors 23 anys, la 7a de la seva carrera hollywoodienca i la seva 3a col·laboració amb John Gilbert després Flesh and the Devil (1926) i Love (1927).

## Referències

* ↑ «A Woman of Affairs».
* ↑ Eames, John Douglas, The MGM Story, 1981
* ↑ Patrick Brion, Garbo, Éditions du Chêne, 1985, p. 88
# 1296
## Esdeveniments

* 20 de gener, Montblanc: La princesa romana d'Orient Eudòxia Lascarina funda el Santuari de la Serra.
* 22 d'abril, Alacant: Jaume el Just conquereix la ciutat als castellans.

## Naixements
### Països Catalans

* Jaume d'Aragó, fill de Jaume II el Just que acabaria renunciant a la corona.

### Resta del món
## Necrològiques
   ### Països Catalans
   ### Resta del món

* 27 de juny, Muiderberg: Florenci V d'Holanda, comte d'Holanda, comte de Zelanda, i comte de Frísia.

## Referències

* ↑ Brood i Delen, 2003, p. 26.

## Bibliografia

* Brood, P.; Delen, K. Het Vaderlandse Geschiedenis Boek (en neerlandès). Uitgeverij Waanders b.v., 2005. ISBN 9040088888.
# Rasa d'Aubals

La Rasa d'Aubals és un torrent afluent per la dreta de la Riera de Navel, al Berguedà.

## Municipis per on passa

La Rasa d'Aubals transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa d'Aubals està integrada per 24 cursos fluvials que sumen una longitud total de 14.433 m.

### Distribució per termes municipals

La xarxa transcorre íntegrament pel terme municipal de Montmajor.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Active Cavity Radiometer Irradiance Monitor Satellite

Active Cavity Radiometer Irradiance Monitor Satellite (ACRIMSAT) és un observatori espacial dirigit pel JPL i construït per Orbital Sciences Corporation amb la missió de mesurar la quantitat i variació de la radiació solar en el rang de les 0,2 a les 2 micres.
ACRIMSAT va ser llançat per un coet Taurus el 21 de desembre de 1999 com a càrrega secundària, juntament amb el satèl·lit KOMPSAT. Es dedica a mesurar la quantitat de radiació solar que banya la Terra per augmentar i millorar la comprensió de la influència del Sol al clima terrestre.
L'únic instrument que porta el ACRIMSAT és el ACRIM3 (Active Cavity Radiometer Irradiance Monitor 3), que dona nom al propi satèl·lit. L'instrument té un pes de 13 kg i és capaç de detectar tot l'espectre de llum entre 0,2 i 2 micres. Consumeix 10 watts de potència i deriva d'instruments similars que van volar en altres satèl·lits (com el UARS) i al transbordador espacial.
La missió primària va finalitzar el maig de 2005 i va ser estesa.
ACRIMSAT/ACRIM3 va seguir TSI durant el trànsit de Venus del 2004, i es va mesurar la reducció de 0,1% en la intensitat solar causada per l'ombra del planeta. També ha registrat dades de la Trànsit de Venus de 2012.

## Referències

* Wade, Mark. «ACRIMSAT» (en (anglès)), 2008. [Consulta: 20 agost].
* ↑ Schneider, G.; Pasachoff, J. M.; Willson, Richard C. «The Effect of the Transit of Venus on ACRIM’s Total Solar Irradiance Measurements: Implications for Transit Studies of Extrasolar Planets» (en anglès). The Astrophysical Journal, 641, 1, 10-04-2006, pàg. 565–571. DOI: 10.1086/500427. ISSN: 0004-637X.
* ↑ PIA15820: NASA's ACRIMSAT Observes Venus Transit

## Enllaços externs

* web del ACRIMSAT Arxivat 2007-04-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Resolució 1850 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1850 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 16 de desembre de 2008. Després de reafirmar el suport a les negociacions en la Conferència d'Annapolis de 2007, el Consell va declarar el seu compromís amb les negociacions bilaterals entre Israel i l'Autoritat Nacional Palestina, convidant les parts, els Estats de la regió i les organitzacions internacionals a intensificar esforços de cara a concloure un tractat de pau que solucioni el conflicte israelià-palestí amb la solució de dos estats en convivència pacífica amb els Estats veïns.
La resolució fou aprovada per 14 vots a favor i cap en contra, amb l'abstenció de Líbia, el representant de la qual va considerar que el text era deliberadament ambigu quan a les infraccions del dret internacional per part d'Israel.
El Consell dona la benvinguda a la convocatòria d'una reunió internacional a Moscou en 2009 convocada per Ban Ki-moon, secretari general de les Nacions Unides; Condoleezza Rice, secretària d'estat dels Estats Units; Serguei Lavrov, ministre d'Afers Exteriors de la Federació de Rússia; David Miliband, secretari d'Estat d'Afers Exteriors i del Commonwealth del Regne Unit; i el representant de França, que ocupa la Presidència de la Unió Europea. També al demana a israelians i palestins que compleixin les seves obligacions del full de ruta i que s'abstinguin de mesures que puguin menyscabar la confiança o perjudicar el resultat de les negociacions, alhora que demana als Estats i organitzacions internacionals que contribueixin a un clima propici per a les negociacions i ajudin a l'Autoritat Nacional Palestina.

## Referències

* ↑ «adopting text on middle east conflict, Security Council reaffirms support for annapolis outcomes, declares negotiations ‘irreversible’». United Nations, 16-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Resolució 1854 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1854 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 19 de desembre de 2008. Després d'observar amb satisfacció els esforços del govern de la presidenta de Libèria Ellen Johnson Sirleaf en la reconstrucció del país, el Consell decideix renovar l'embargament d'armes i la prohibició de viatjar a aquells qui amenacen la pau, així com renovar el mandat del Grup d'Experts encarregats de controlar-ne l'aplicació i l'eficàcia de les sancions, fins al 20 de desembre de 2009.
Alhora, encoratja al govern liberià que segueixi implementant les recomanacions del Procés de Kimberley per tal d'impedir l'arribada als mercats dels diamants de sang. També demana al Secretari General que ratifiqui als actuals membres del Grup d'Experts.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL RENEWS LIBERIA ARMS EMBARGO, TRAVEL BAN, ALSO APPROVES ONE-YEAR EXTENSION OF EXPERT MONITORING PANEL». United Nations, 19-12-2008.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1801 a la 1900 (2008 - 2009)
* Segona Guerra Civil liberiana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org