OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Claudio Javier Marini

Claudio Javier Marini (Quilmes, província de Buenos Aires, 15 de juny de 1972) és un exfutbolista argentí, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Comença a destacar a les files del Racing Club de Avellaneda, on milita entre 1990 i 1994. El 1995 marxa a l'Huracán, club en el qual forma part durant dos anys abans de retornar a Racing. Entre 1998 i 2000 recala al Colón de Santa Fe, equip amb el qual hi guanya la Copa Libertadores.
L'any 2000 dona el salt a la competició espanyola, tot militant amb el CD Numancia, de primera divisió. Eixe any el quadre castellà és cuer i perd la categoria. El migcampista acompanyaria al Numancia durant dues campanyes a la Segona Divisió, en les quals hi seria titular. La temporada 03/04 fitxa pel CD Leganés, també de la categoria d'argent.
El 2004 retorna al seu país per jugar amb Argentinos Juniors. Després de passar per Lanús, el 2006 juga de nou amb Huracán, amb qui puja de categoria. Amb aquest equip hi penja les botes.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Claudio López

«Claudio López» té aquests significats:
* Claudio López Bru (1853 - 1925), empresari i filantrop català
* Claudio Javier López «Piojo», futbolista argentí
# Claudio Guillén

Claudio Guillén Cahen fou un escriptor espanyol (París, setembre de 1924 - †Madrid, 27 de gener de 2007). Fou especialista en literatura comparada.

## Biografia

Fill del poeta Jorge Guillén i Germaine Cahen, primera esposa de Jorge Guillén, després de la Guerra Civil i quan tenia quinze anys, es va exiliar amb la seva família als Estats Units, en l'actualitat la seva germana Teresa, casada amb el crític literari Stephen Gilman, viu a Cambridge, Massachusetts. Va estudiar a Sevilla, París i en el Williams College (Estats Units), es va allistar com a voluntari en les forces del general De Gaulle durant la Segona Guerra Mundial i entre 1943 i 1946 va estar a l'Àfrica del Nord i en el front de l'est de França durant l'avanç de les tropes aliades.
Va tenir com a mestres intel·lectuals republicans com Francisco García Lorca (germà del poeta), Josep Ferrater i Mora i Joaquín Casalduero, però també a Werner Wilhelm Jaeger i Amado Alonso. Es va doctorar a Harvard el 1953 i es va especialitzar en literatura comparada.
Fou catedràtic de literatura a les universitats de San Diego (1965-1976), Princeton i Hardvard (1978-1985). Va dictar cursos, seminaris i conferències als Estats Units, Xina, l'antiga URSS i diversos països de l'Est d'Europa. Ha estat professor visitant a Alemanya, Itàlia i Brasil, entre altres països. Va escriure un centenar d'articles principalment sobre la novel·la i la poesia del segle xvi, la poesia del XX, la teoria dels gèneres i la de la història literària, abans de tornar a espanya el 1982, com a catedràtic extraordinari de la Universitat Autònoma de Barcelona.
Va rebre el Premio Nacional de Literatura (Assaig) el 1999, gràcies a la seva obra Múltiples moradas. El 23 de març de 2002 fou elegit membre de la Real Academia Española, a la qual ingressà el 2003.
Afectat per una malaltia cardíaca, el va sorprendre la mort a Madrid el 27 de gener de 2007 als 82 anys, quan preparava l'edició de l'Epistolari del seu pare Jorge Guillén i tot just havia acabat un volum sobre Goethe. Està enterrat al Cementiri Civil de Madrid.

## Premis

* Premi Nacional d'Assaig el 1999.
* Premi Internacional d'ensaig 'Caballero Bonald' el 2005.

## Obres

* Entre lo uno y lo diverso (1985)
* Teoría de la historia literaria (1989)
* El sol de los desterrados(1995)
* Múltiples moradas (1998)
* Entre el saber y el conocer (2001)
* Desde el asombro. Sobre los Albertis. Tres poemas de Lorca (2004)

## Referències

* ↑ «Claudio Guillén». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].

## Enllaços externs

* Obres de Claudio Guillén a la Biblioteca virtual Cervantes
# Claudàtor

Un claudàtor és un signe gràfic, que s'utilitza habitualment per aïllar un segment de text o dades de la resta del text. El parell de símbols habituals són [ i ]. El parell de símbols { i }, anomenat "claus", també són sovint emprats com claudàtors.
Existeixen altres formes de claudàtors, com ara (i) claus obliqües o diagonals utilitzades pels lingüistes per anotar la fonètica de les paraules.
Els claudàtors normalment són parelles simètriques, i un claudàtor individual es pot identificar com un claudàtor "esquerra" o "dreta" o, alternativament, un "claudàtor d'obertura" o "de tancament", respectivament, depenent de la direccionalitat del context.
En l'escriptura casual i en camps tècnics com ara la informàtica o l'anàlisi lingüística de la gramàtica, els claudàtors apareixen imbricats. És a dir, un parell de claudàtors en conté d'altres. El nombre de claudàtors d'obertura coincideix amb el nombre de claudàtors de tancament en aquests casos.
En matemàtiques s'utilitzen diverses formes de claudàtors, amb significats matemàtics específics, sovint per denotar funcions i formulari matemàtic específic.

## Usos

* A la Viquipèdia indiquen enllaços, ja sigui interns, externs, interwikis o categories
* Estan per sobre del parèntesis ordinari en els càlculs
* Indiquen transcripció fonètica
* Pot indicar text suprimit quan porta uns punts suspensius enmig. Al contrari, també serveixen per inserir un aclariment per part de qui cita, normalment per aclarir un context
* S'usa amb l'expressió sic per expressar distanciament entre l'autor i el contingut d'una citació aliena (que usualment considera errònia en el contingut o mal escrita)
* Indica el sagnat en la correcció ortotipogràfica
* Pot usar-se per expressar dates dins uns parèntesis en el text escrit
* Indica interval en matemàtiques
* Precedeix la part d'un vers que no ha cabut sencer en una línia i que per això s'ha col·locat a la línia següent alineat a la dreta
* Enclouen les acotacions en cursiva que expliquen la reacció del públic en un moment d'un diàleg o monòleg
* Indica el canvi entre majúscula i minúscula en la lletra que enclou, al començament d'un text transcrit
* Limiten un sintagma identificat amb un rètol (claudàtor retolat) col·locat a la dreta del [ en l'anàlisi sintàctica
Viccionari

## Referències

* ↑ «claudàtor - Diccionari Català - WordReference.com» (en anglès). [Consulta: 16 juliol 2024].
* ↑ «Quan i on utilitzar parèntesis, claus i claudàtors a les matemàtiques», 01-09-2019. [Consulta: 16 juliol 2024].
# Claudià (poeta)

Claudià (en grec antic: Κλαυδιανός, llatí: Claudianus) fou un poeta grec autor de cinc epigrames inclosos a l'Antologia grega.
N'hi ha que l'identifiquen amb Claudi Claudià, el famós poeta llatí, però podria ser un personatge diferent que hauria florit, segons Evagri, en època de l'emperador Teodosi II, que va regnar entre el 401 i el 450, quan Claudi Claudià ja era mort. Una Gigantomàquia que s'atribueix a Claudià, segurament era d'aquest Claudi.
Com que va escriure poemes sobre la història de determinades ciutats d'Àsia i Síria (πάτρια Ταρσοῦ, Ἀναζάρβου, Βηρύτου, Νικαίας), se'l suposa originari d'aquestes regions.

## Referències

* ↑ Claudianus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 765
# Claudàtor de Dirac

El Claudàtor de Dirac és una generalització del Claudàtor de Poisson desenvolupat per Paul Dirac per tractar sistemes clàssics amb restriccions de segona classe en mecànica hamiltoniana, i així permetre'ls sotmetre's a una quantificació canònica. És una part important del desenvolupament de Dirac de la mecànica hamiltoniana manejar amb elegància els Lagrangians més generals; concretament, quan hi ha restriccions a l'abast, de manera que el nombre de variables aparents supera el de les dinàmiques. De manera més abstracta, la forma de dues formes implicada en el parèntesi de Dirac és la restricció de la forma simplèctica a la superfície de restricció en l'espai de fases.
Aquest article assumeix familiaritat amb els formalismes estàndard lagrangians i hamiltonians, i la seva connexió amb la quantificació canònica. També es resumeixen els detalls del formalisme hamiltonià modificat de Dirac per posar el parèntesi de Dirac en context.
El desenvolupament estàndard de la mecànica hamiltoniana és inadequat en diverses situacions específiques:
* Quan el Lagrangià és com a màxim lineal en la velocitat d'almenys una coordenada; en aquest cas, la definició de l'impuls canònic condueix a una restricció . Aquest és el motiu més freqüent per recórrer als brackets de Dirac. Per exemple, el Lagrangià (densitat) per a qualsevol fermió és d'aquesta forma.
* Quan hi ha graus de llibertat gauge (o altres no físics) que cal arreglar.
* Quan hi ha altres restriccions que es vulgui imposar a l'espai de fases.

## Referències

* ↑ Dirac, P. A. M. Canadian Journal of Mathematics, 2, 1950, pàg. 129–014. DOI: 10.4153/CJM-1950-012-1.
* ↑ Dirac, Paul A. M.. Lectures on quantum mechanics. 2. Belfer Graduate School of Science, New York, 1964 (Belfer Graduate School of Science Monographs Series). ISBN 9780486417134. ; Dover, ISBN 0486417131.
* ↑ See pages 48-58 of Ch. 2 in Henneaux, Marc and Teitelboim, Claudio, Quantization of Gauge Systems. Princeton University Press, 1992. ISBN 0-691-08775-X
* ↑ «1.7: Dirac Notation - Analogies with vectors and matrices» (en anglès). https://phys.libretexts.org,+18-09-2020.+[Consulta: 28 abril 2023].
* ↑ «Bra-Ket Notation» (en anglès). https://www.mathsisfun.com.+[Consulta: 28 abril 2023].
# Cobitis megaspila

Cobitis megaspila és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Danubi (Romania).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cloverdale (Indiana)

Cloverdale és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 2.243 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cloverdale tenia 2.243 habitants, 901 habitatges, i 613 famílies. La densitat de població era de 248,9 habitants per km².
Dels 901 habitatges en un 33,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,3% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.402$ i la renda mediana per família de 42.917$. Els homes tenien una renda mediana de 33.561$ mentre que les dones 20.857$. La renda per capita de la població era de 16.982$. Entorn del 4% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cloverdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cloverdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Salt del Torrent de Colljovà

El Salt del Torrent de Colljovà és un salt d'aigua del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat en el terç final del recorregut del torrent de Colljovà, poc abans que aquest torrent arribi a la vinya del Mitjans i a la Balma dels Bucs i poc després de deixar enrere la Font de la Perdiu. Queda al sud-oest de la Pedrera de Coll Girant.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.
# Comissió

«Comissió» té aquests significats:
* Comissió (remuneració)
* Comissió bancària
* Comissió parlamentària
* Comissió Europea
Viccionari
# Clàssica de Sant Sebastià 1986

La Clàssica de Sant Sebastià 1986, 6a edició de la Clàssica de Sant Sebastià, és una cursa ciclista que es va disputar el 13 d'agost de 1986.
El vencedor final fou el basc Iñaki Gastón, de l'equip KAS, que s'imposà a l'esprint al també basc Marino Lejarreta. Juan Fernández acabà tercer, a 43" del vencedor.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Iñaki Gastón (ESP) | KAS | 5h 53' 43" |
| 2 | Marino Lejarreta (ESP) | Seat-Orbea | m. t. |
| 3 | Juan Fernández (ESP) | Zor-BH | + 43" |
| 4 | Federico Etxabe (ESP) | Teka | m. t. |
| 5 | Vicent Belda (ESP) | Kelme | + 3' 59" |
| 6 | Acacio da Silva Mora (POR) | KAS | m. t. |
| 7 | Ludo Peeters (NED) | Kwantum | m. t. |
| 8 | Carlos Hernández Bailo (ESP) | Reynolds | m. t. |
| 9 | Jokin Mújika (ESP) | Seat-Orbea | m. t. |
| 10 | Anselmo Fuerte (ESP) | Zor-BH | m. t. |

## Referències

* ↑ «Clasica San Sebastian - Edizione n.6 - Classifica» (en italià). Arxivat de l'original el 2018-02-05. [Consulta: 6 juliol 2018].
* Resultats a les-sports.info
* E., S. «Gastón le ganó el "sprint" a Lejarreta» (pdf) (en castellà). El Mundo Deportivo, 14-08-1986, pàg. 35 [Consulta: 9 abril 2012].

## Enllaços externs

* Web de la cursa Arxivat 2005-12-20 a Wayback Machine.
# Comitè Consultiu Internacional Telegràfic i Telefònic

CCITT és l'acrònim de Comitè Consultiu Internacional Telegràfic i Telefònic - Consultative Committee for International Telegraphy and Telephony (anglès) - Comité Consultatif International Telegraphique et Telephonique (francès), antic nom del comité de normalizació de les telecomunicacions dins de la UIT ara conegut com a UIT-T.
# Teatre romà de Dougga

El teatre de Dougga és un teatre romà situat a l'est del jaciment arqueològic de Dougga, a Tunísia, que va ser construït vers el 168 o 169 i és dels millors conservats de l'Àfrica romana. Podia acollir 3.500 espectadors quan la ciutat tenia uns 10.000 habitants, en el seu període de major esplendor. Fou construït a costa de Publi Marci Quadrat, flamini perpetu del culte imperial. Es compon d'una càvea (19 grades en tres plantes dividides per passos de circulació), una orquestra i una escena.
Actualment, es fa servir encara com a teatre i s'hi representen algunes peces clàssiques durant el festival de Dougga.
Un teatre més petit, conegut com a teatre del Culte, on es desenvolupaven les cerimònies lligades al culte de Liber Pater, es troba a la vora dels temples de Concòrdia, Frugifer i Liber Pater. Té accés per una porta al mur del complex dels Gabinii (vegeu temples menors de Dougga) i, per una escala (que ja no existeix), es baixava a una galeria a la part superior de la càvea. No tenia escena, però sí orquestra, que tenia forma d'un segment de cercle. A sota, s'han trobat restes d'edificacions númides.

## Referències

* ↑ Carton, L. «Le théâtre romain de Dougga» (en francès). Mémoires présentés par divers savants étrangers à l’Académie, 11, 2, 1904, pàg. 79–191.
* ↑ Gros, P. L'architecture romaine: Les monuments publics (en francès). Picard, 1996. ISBN 2708405004.
# Clementina Díaz y de Ovando

Clementina Díaz y de Ovando (Laredo, Texas, 7 de novembre de 1916- Ciutat de Mèxic, 18 de febrer de 2012), és una escriptora, historiadora, investigadora i acadèmica mexicana especialitzada en art i arquitectura de Nova Espanya.
Estudià filosofia i lletres a l'Universidad Nacional Autónoma de México (llicenciatura, 1939, màster, 1959, doctorat, 1965).

## Distincions i nomenaments

* Investigadora Emérita, UNAM, 1983.
* Premio Universidad Nacional, 1988.
* Miembro de la Junta de Gobierno de la UNAM,1976-1986
* Consejera de la Comisión Nacional de Derechos Humanos, 1993.
* Cronista de la Universidad Nacional Autónoma de México, 1994.
* Presea Miguel Othón de Mendizábal, Instituto Nacional de Antropología e Historia, 1994.

## Obres

* El Colegio Mexicano de San Pedro y San Pablo (1951)
* Obras completas de Juan Díaz Covarrubias (1959)
* La Escuela Nacional Preparatoria. Los afanes y los días (1972)
* Vicente Riva Palacio. Antología (1976)
* La Ciudad Universitaria. Reseña histórica 1929-1955 (1979)
* Odontología y publicidad en la prensa mexicana del siglo XIX (1982)
* Crónica de una quimera. Una inversión norteamericana en 1879 (1989)
* La postura de México frente al patrimonio arqueológico nacional (1990)

## Referències

* ↑ UNAM Op.cit. p.122
* ↑ «Humanistas mexicanos, Clementina Díaz y de Ovando». Nuestros centenarios. [Consulta: 3 desembre 2009].

## Bibliografia

* UNIVERSIDAD NACIONAL AUTÓNOMA DE MEXICO (1992) Nuestros maestros "Clementina Díaz y de Ovando" p.121-124, México, ed.Dirección General de Asuntos del Personal Académico, UNAM. ISBN 968-36-2297-6 texto en la web consulta: 2 de diciembre de 2009
# Hipsodòncia

En mastologia, la hipsodòncia és la presència de dents de corona alta, arrels de vegades curtes, esmalt dental que s'estén més de la línia gingival i un creixement prolongat o continu de les dents.
Es dona sovint en animals que tenen una alimentació vegetal rica en fibra o minerals, com els rosegadors (sobretot els castors), els cavalls i els cérvols.

## Vocabulari associat

L'adjectiu corresponent és hipsodont/a.
La situació contrària, és a dir, la presència de corones baixes, es diu «braquiodòncia».
# Quint Aponi

Quint Aponi (en llatí Quintus Aponius) era un dels comandants de les tropes que es va revoltar l'any 46 aC contra Treboni (Trebonius) lloctinent de Juli Cèsar a Hispània. L'any 43 aC els triumvirs el van proscriure, i va ser executat poc després.

## Referències

* ↑ Q. Aponius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 247
# Lamborghini Aventador

El Lamborghini Aventador és un automòbil superesportiu produït pel fabricant italià Lamborghini a Saint'Agata Bolognese. És un biplaça cupè de dues portes amb obertura de tisora, va ser presentat al Saló de l'Automòbil de Ginebra el 28 de febrer de 2011. El model és el successor del Lamborghini Murciélago. Té un motor de 6,5 litres V12, que desenvolupa una potència de 700 cavalls, en conjunt amb una transmissió seqüencial de set velocitats i doble embragatge, cosa que, associat a un avançat sistema de tracció integral, permet que aquest nou súper esportiu acceleri des 0-62 mph en només 09/02 segons i que arribi a una velocitat màxima de 350 km/h.

## Lamborghini Veneno

El Lamborghini Veneno és un exclusiu automòbil esportiu fabricat per Lamborghini. Creat en honor dels 50 anys de l'empresa italiana, va ser presentat per primera vegada el març de 2013, durant el Saló de l'Automòbil de Ginebra. El seu disseny està basat en el Lamborghini Aventador. El seu motor V12 de 6,5 litres té una potència de 750 cavalls, sent capaç d'aconseguir els 355 km/h. Només seran produïts nou cotxes de la sèrie, amb un preu per unitat de 3,3 milions d'euros.

## Lamborghini Centenario

El Lamborghini Centenario és un exclusivu automòbil esportiu fabricat per Lamborghini. Creat por celebrar el centenari de naiximent de Ferruccio Lamborghini, va ser presenta per primiera vegada el març de 2016 durant el mateix saló. El seu disseny basat en Lamborghini Aventador. El seu motor V12 de 6,5 litres té una potència de 770 cavalls.

## Referències

* ↑ «2012 Lamborghini LP700-4 Aventador». CoverCars, 25-02-2011. Arxivat de l'original el 8 de juliol 2011.
* ↑ «2012 lamborghini aventador LP700-4». Top Speed.
* 1 2 «Estreno del Lamborghini Veneno Roadster» (en castellà). El Mundo, 03-12-2013 [Consulta: 6 gener 2014].
* ↑ «Lamborghini exhibe el Veneno en el Salón de Ginebra» (en castellà). La Vanguardia, 05-03-2013 [Consulta: 8 gener 2014].
# Lina Makboul

Lina Makboul (Suècia, 1973) és una periodista i directora de cinema sueca d'ascendència palestina.
Makboul treballa com a periodista independent, incloent en mitjans com la ràdio pública sueca. A la tardor del 1999 i a la primavera del 2000 es convertí en una de les cinc joves periodistes del programa social de SVT Fittja Paradiso. Posteriorment fou reportera de Mediemagasinet. A la primavera del 2002, fiu un reportatge sobre la representació dels immigrants als telenotícies suecs. Diversos executius de SVT intentaren persuadir a la redacció per a eliminar parts de l'entrevista a Eva Hamilton d'aquest reportatge. Fou columnista a Metro fins al febrer de 2003, quan deixà aquest mitjà de comunicació farta que li censuressin algunes publicacions.
El 2005 dirigí el llargmetratge documental Leila Khaled, Hijacker, que gira entorn a la fascinació juvenil de Makboul per l'activista política, famosa per haver segrestat avions, Leila Khaled i la seva pròpia identitat palestina. El llargmetratge s'emeté pel canal de televisió pública Sveriges Television (SVT).
Des de la tardor de 2007 treballa a Goteborg com a reportera d'investigació del programa Uppdrag granskning i des de gener de 2008 també de treballadora permanent de SVT. El seu primer reportatge, SFI - Sweden's farstu, fou emès el 12 de setembre de 2007. Entre els seus reportatges més destacats emesos a Uppdrag granskning hi ha:
* Den slutna cirkeln ("El cercle tancat"), realitzat per Henrik Bergsten i emès el 25 de març de 2015. El reportatge exposa com la manca d'habitatge per a refugiats nouvinguts ha provocat una reforma fallida del sistema. Fou candidat al Prix Europa en la categoria "Current affairs" que selecciona el millor programa de televisió d'Europa.
* #metoo och Fredrik Virtanen ("#metoo i Fredrik Virtanen"), realitzat per Henrik Bergsten i emès el 30 de maig de 2018. El programa cridà molt l'atenció i fou denunciat, entre altres coses, unes 1000 vegades al Comitè de Revisió de Ràdio i Televisió.

## Referències

* ↑ «I huvudet på Leila Kh» (en suec). Arbetaren.se, 01-03-2006. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ "Mediemagasinets redaktion byts ut", 3 maig 2002, Tidningarnas Telegrambyrå
* ↑ «SVT ville censurera inslag i Mediemagasinet» (en suec). Resume.se, 03-05-2002. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «Metro-kolumnist hoppar av efter konflikt» (en suec). Dagensmedia.se, 25-02-2003. Arxivat de l'original el 26 febrer 2003. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «Women Make Movies - Leila Khaled: Hijacker» (en anglès). WMM.com. [Consulta: 26 agost 2019].
* ↑ «Flygkaparen var hennes ungdomsidol» (en suec). DN.se, 07-03-2006. [Consulta: 26 agost 2019].
* ↑ «Journalistens webbplats - Lina Makboul» (en suec). Journalisten.se, 05-09-2007. Arxivat de l'original el 12 de juny 2018. [Consulta: 8 gener 2008].
* ↑ «Leandro Schclarek Mulinari: Uppdrag granskning missar det viktigaste – faktaunderlaget» (en suec). Journalisten.se, 25-09-2007. [Consulta: 27 agost 2019].
* ↑ «Uppdrag granskning nominerat till europeiskt pris» (en suec). SVT Nyheter, 09-09-2015. [Consulta: 3 juny 2018].
* ↑ «SVT: "Rapport och Aktuellt har en helt annan räckvidd"» (en suec). Dagens Media. [Consulta: 3 juny 2018].