OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tcheka

Tcheka, el nom veritable del qual és, Manuel Lopes Andrade (Ribeira da Barca, Santiago, 20 de juliol de 1973), és un cantant, compositor i guitarrista de Cap Verd, conegut pel seu treball en la modernització del batuque capverdià.

## Biografia

Tcheka es va créixer en una família musical. A l'edat de 14 anys, Tcheka va començar a tocar amb el seu pare violinista, el famós Nho Raul Andrade, en festes locals, noces i batejos. Al moment en què Tcheka va complir l'edat de 15 anys, va començar a desenvolupar el seu propi estil, incorporant els ritmes de batuque amb la seva guitarra. Quan era jove, Tcheka va sortir de la seva casa rural i es va anar a viure a la capital de l'illa de Santiago, a Praia. Més endavant es va convertir en un càmera de la televisió nacional, on va conèixer al periodista Julio Rodrigues, amb qui va escriure una sèrie de cançons i va actuar de manera informal en els bars de la capital caboverdiana.

## Discografia
### Àlbums d'Estudi

* Argui (2003)
* Nu Monda (2005)
* Lonji (2007)
* Dor De Mar (2011)

## Enllaços externs

* Africa's premiere entertainment portal
* African Music Guide
* Afropop Worldwide
# Terrerola asiàtica

La terrerola asiàtica (Alaudala cheleensis) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae) que habita estepes i deserts d'Àsia meridional, a Turkmenistan, est del Kazakhstan, oest i nord de la Xina, Mongòlia, sud de Sibèria i nord-est del Tibet.

## Referències

* ↑ Fitxa de la terrerola asiàtica a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 21/12/2012 (anglès)
# Terrers (Arbúcies)

Terrers és una masia d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Terrers és una gran masia ubicada en un turó de mitja muntanya a 710 metres d'altitud, dins el Parc Natural del Montseny.
Es tracta d'una construcció formada per tres cossos de planta rectangular adossats: la masia, la pallissa i les corts, formant un pati clos. La masia principal està formada per planta baixa, on s'hi ubicava la cuina, i dos pisos, el primer dedicat a habitacions i el segon, a l'època servia de magatzem de productes agrícoles com cereals, farratges, etc, coberta a dues vessants amb caiguda a la façana. El cos central té dos nivells degut a una ampliació més tardana, la qual cosa va significà el canvi de la coberta. Destaca el portal amb arc de mig punt adovellat. La resta d'obertures són rectangulars amb llinda monolítica.
Tot el conjunt es troba abandonat i en procés d'enrunament.

## Història

L'antic camí ramader que vorejava el Montseny i davallava des dels Pirineus fins a la costa, entrava a la vall d'Arbúcies per coll de Ravell i es dirigia al Terres, can Dorca, pla de Pelaïna fins Arbúcies.
La parròquia de Cerdans formava part del comtat d'Osona i des de sempre, i encara ara, pertanyia a la jurisdicció eclesiàstica de Vic. A finals del segle xii els capellans de Sant Cristòfol de Cerdans entraren en litigi amb els d'Espinelves per la possessió d'uns masos. Al 1181 arribaren a l'acord que el rector d'Espinelves cobraria tots els drets eclesiàstics sobre el mas Terrers, propi dels Monrodon de Taradell, i el rector de Cerdans cobraria els drets sobre els masos Serra i Rovires dels senyors Gurb. En realitat però sembla redactat a l'inrevés, doncs sembla que la família Gurb en tenia la senyoria.
Terrers s'esmenta per prinera vegada en un document de 1116. Apareix en els fogatges de 1497, 1515 i 1553. Trobem documentació del segle xvi en el fons patrimonial de Can Ferrer.
També s'esmenta en l'acta de la rodalia de la parròquia de Sant Cristòfol de Cerdans de 1736. I és documentat en el Cadastre de 1743 i de 1800.
En el padró de 1883 apareix habitada per una família de sis membres, en el de 1940 la trobem habitada per una família de quatre persones.
Juli Serra el situa en el mapa del Montseny de l'any 1890.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Terrers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Terrers de Castilló

Els Terrers de Castilló és un petit territori del terme municipal de Conca de Dalt, a l'enclavament dels Masos de Baiarri, pertanyent a l'antic terme de Claverol, al Pallars Jussà.
Estan situats al costat de llevant de l'enclavament, al vessant nord-est del Cap de l'Alt de Baiarri, a la riba esquerra del torrent de Perauba. Són també al sud-oest del Serrat de Castilló, al sud-oest del Forcat de les Llaus.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Todor Kolev

Todor Kolev (búlgar: Тодор Колев) (Harmanli, 29 d'abril de 1942) fou un futbolista búlgar de la dècada de 1960.
Fou 11 cops internacional amb la selecció búlgara amb la qual participà a la Copa del Món de Futbol de 1970.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de PFC Slavia Sofia.
Un cop retirat fou àrbitre de futbol.

## Referències

* ↑ «1970 FIFA World Cup Mexico». Arxivat de l'original el 2011-10-13. [Consulta: 3 setembre 2020].
* ↑ Todor Kolev a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a transfermarkt
# Topoliok

Topoliok (en rus: Тополёк) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 90 habitants. Pertany al districte municipal d'Ivantéievka.

## Referències

* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ Plantilla:Книга
* ↑ «Топографические карты СССР N-39 (В) 1:100000. Самарская область.». ЭтоМесто. Arxivat de l'original el 2018-01-15. [Consulta: 10 gener 2018].
# Torre Ibèrica del Turó dels Dos Pins

La Torre Ibèrica del Turó dels Dos Pins es troba al Parc de la Serralada Litoral, concretament a Cabrera de Mar (el Maresme).

## Descripció

La primera constatació de la seua existència és de 1979, tot i que, malauradament, ja s'hi havia observat l'actuació dels furtius. S'hi han fet diferents actuacions entre aquesta data i el 1995. La construcció correspon a l'ibèric ple (previ a l'ibèric final, sense presència d'elements romans). És una torre de base rectangular de 12 x 6 metres amb diverses estances adjacents. El conjunt serví probablement per allotjar una guarnició de guaita per a controlar el pas cap al poblat d'Ilduro (situat una mica més amunt).
La torre la formaven panys de paret paral·lels (amb l'espai intermedi reomplert) i es calcula que podia haver tingut una altura d'entre 11 i 14 metres. Entre les estances adjacents hi ha importants quantitats de tovot. La construcció es data al darrer terç del segle iii aC, durant el període de la Segona Guerra Púnica i només es mantingué activa uns 30 anys. En un ampli radi s'ha localitzat una necròpoli i també altres estances (molt malmeses), que podrien haver constituït un hàbitat agrícola dispers.

## Accés

És ubicada a Cabrera de Mar: pujant per la pista que surt del poble cap a la Font Picant de Cabrera, ens aturem davant del trencall que mena a les cases de la Urbanització L'Altura. La torre es troba a 80 metres dins del bosc (en direcció NE) i no hi ha camí marcat. Coordenades: x=448908 y=4598119 z=160.

## Referències

* 1 2 3 4 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàg. 61.

## Bibliografia

* García Roselló, J., 1993. Turó dels Dos Pins. Necròpolis ibèrica. Ed. Ausa. Sabadell.
* Zamora, D. García Roselló, J., 2005. El jaciment ibèric del Turó dels Dos Pins (Cabrera de Mar): l'assentament rural i la torre. 65-137. Laietània, 16. Mataró.

## Enllaços externs

* Poblament i territori a la Laietània interior (català)
* Coneix Cabrera | Gaudeix Cabrera Arxivat 2016-02-29 a Wayback Machine. (català)
# The Playlist

The Playlist és una minisèrie docudrama sueca inspirada en el llibre Spotify untold de Sven Carlsson i Jonas Leijonhufvud. Dirigida per Per-Olav Sørensen, la sèrie ficciona la història de la creació de l'empresa sueca de reproducció en línia de música per subsccripció Spotify. Es va estrenar a Netflix el 13 d'octubre de 2022 i consta de sis capítols.
El rodatge de la sèrie va començar el 2021 a Estocolm i va finalitzar l'agost de 2022. El primer tràiler de la sèrie es va publicar a YouTube el 13 de setembre de 2022 i el segon el 27 de setembre de 2022.

## Argument

Un aspirant a emprenedor, Daniel Ek, troba una oportunitat de negoci enmig de la batalla lliurada entre la indústria musical i The Pirate Bay. Ek decideix crear un servei de reproducció de música gratuït i legal juntament amb el seu soci capitalista, Martin Lorentzon, alhora que enfronta reptes imprevistos que posen en qüestió la seva idea inicial.
A The Playlist cada episodi presenta el punt de vista d'un personatge diferent, i aconsegueix fer un retrat complex del fenomen de Spotify que subratlla que les suposades revolucions tecnològiques acaben adoptant els mètodes d'explotació de sempre.

## Referències

* ↑ Keck, Catie. «Netflix is producing a 'fictionalized' series about Spotify» (en anglès). The Verge, 14-06-2021. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ «Netflix to create a series on the rise of Spotify» (en anglès). Ad Age, 11-12-2019. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ Newboles, Alec. «Limited Series Will Tell the Story of Spotify -» (en anglès americà). mxdwn Television, 20-08-2019. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ Asatryan, Tigran. «'The Playlist' Netflix's Spotify Series: Everything We Know So Far» (en anglès). What's on Netflix, 24-08-2022. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ Asatryan, Tigran. «'The Playlist' Netflix's Spotify Series: Everything We Know So Far» (en anglès). What's on Netflix, 24-08-2022. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ Kaushal, Om Prakash. «Netflix's Spotify Series The Playlist Everything We Know So Far» (en anglès americà). Daily Research Plot, 07-09-2022. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ Isenberg, Meara. «Catch a Trailer for 'The Playlist,' a Netflix Drama About Spotify» (en anglès). CNET, 13-09-2022. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ Strange, Adario. «Netflix's new series about Spotify explores European tech unicorn culture» (en anglès). Quartz, 27-09-2022. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Netflix to create a series on the rise of Spotify» (en anglès). Ad Age, 11-12-2019. [Consulta: 12 setembre 2022].
* ↑ de la Torre, Toni. «Deu sèries de denúncia social que has de veure aquest 2023». Crític, 21-12-2022. [Consulta: 29 gener 2023].
# Tour de Flandes 2000

L'edició del 2000 de la clàssica ciclista Tour de Flandes es disputà el 2 d'abril del 2000. El belga Andrei Txmil va aconseguir trencar a l'últim moment una cursa que va estar a punt d'acabar en un esprint massiu.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Andrei Txmil | Lotto-Adecco | 6h 48'17" |
| 2 | Dario Pieri | Saeco | + 4" |
| 3 | Romāns Vainšteins | Vini Caldirola-Sidermec | m. t. |
| 4 | Erik Zabel | Team Telekom | m. t. |
| 5 | Tristan Hoffman | Memorycard-Jack&Jones | m. t. |
| 6 | Fabio Sacchi | Team Polti | m. t. |
| 7 | Léon van Bon | Rabobank | m. t. |
| 8 | Peter Van Petegem | Farm Frites | m. t. |
| 9 | Zbigniew Spruch | Lampre-Daikin | m. t. |
| 10 | Markus Zberg | Rabobank | m. t. |

## Enllaços externs

* Lloc web de la cursa
* Resultats a les-sports.info
# Tour de Flandes 1999

El Tour de Flandes 1999 fou la 83a edició del Tour de Flandes. La cursa es disputà el 4 d'abril de 1999, amb inici a Bruges i final a Meerbeke i un recorregut de 270 quilòmetres. El vencedor final fou el belga Peter Van Petegem per davant dels seus compatriotes Frank Vandenbroucke i Johan Museeuw.
Va ser la segona cursa de la Copa del Món de ciclisme de 1999.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Peter Van Petegem (BEL) | TVM-Farm Frites | 6h 15' 00" |
| 2 | Frank Vandenbroucke (BEL) | Cofidis | m. t. |
| 3 | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-Quick Step | + 01" |
| 4 | Michele Bartoli (ITA) | Mapei-Quick Step | + 06" |
| 5 | Zbigniew Spruch (POL) | Lampre-Daikin | m. t. |
| 6 | Markus Zberg (SUI) | Rabobank | m. t. |
| 7 | Andrei Txmil (BEL) | Lotto-Mobistar | m. t. |
| 8 | Tristan Hoffman (NED) | TVM-Farm Frites | m. t. |
| 9 | Denis Zanette (ITA) | Polti | m. t. |
| 10 | Lars Michaelsen (DEN) | La Française des Jeux | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
# Torre Sant Miquel

La Torre Sant Miquel és una obra del municipi de la Garriga (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar aïllat, consta de soterrani, planta baixa i pis. A la part posterior hi ha una torreta. Paret estucades. Les obertures de la planta baixa estan encerclades, mentre a la planta pis s'obren finestres geminades amb arc de mig punt. És interessant l'addició de la primera planta puix s'aconsegueix la integració a l'edifici existent usant la tipologia d'arcs de mig punt que hi ha a la torreta. Cal destacar el mural ceràmic a Sant Miquel.

## Història

L'any 1916, essent la casa propietat de Enriqueta Felip Cintes, s'afegeix la segona planta segons el projecte de Marcel·lià Coquillat, arquitecte.

## Referències

* 1 2 «Torre Sant Miquel - Julio Marial Tey». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
# Torre Sena (Penàguila)

La torre Sena és un edifici històric de la localitat de Penàguila (l'Alcoià, País Valencià). Es considera que data del segle xvi i té categoria de Bé d'Interés Cultural (declarat el 1996) amb el codi R-I-51-0009170.
La torre es troba en la carretera de Benifallim-Alcoleja, i ha sofert canvis en el seu entorn. No hi ha documentació respecte quan es va construir, però per les seues característiques es considera que data de cap al segle xvi. En principi va ser una torre exempta, amb funcions de guaita, que dominava des d'un turó l'àrea del barranc de Sena, del qual pren el nom. En un moment indeterminat es va adossar una casa, que cobreix la meitat de la seua altera en el lateral oest i una mica menys de la longitud en el costat sud. També s'hi va construir una ermita en edificació independent.
La torre té una planta quadrada, amb volumetria tronco-piramidal, d'unes cinc plantes. Està feta de mamposteria, amb morter de cal i sorra, i amb les cantonades reforçades. Els murs només s'obren per xicotetes perforacions rectangulars en la part alta. El remat té merlets prismàtics en mamposteria. L'única ornamentació és un rellotge de sol, en la costat sud. L'accés a la torre s'ha encastat a un dels murs de la casa, de titularitat privada. Actualment es troba en bon estat de conservació.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1723.
* ↑ Fitxa BIC de la torre Sena.

## Enllaços externs

* La Torre Sena a la Guia de Castells d'Alacant
# Tomoaki Makino

Tomoaki Makino (Hiroshima, Prefectura d'Hiroshima, Japó, 11 de maig de 1987) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Tomoaki Makino va disputar 20 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Torre de Garraf

La Torre de Garraf o Torre de Can Güell és una torre de guaita del municipi de Sitges (Garraf) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Es tracta d'un element defensiu de l'antiga quadra de Garraf, situada en un turó al nord-oest, al costat del ferrocarril a Barcelona. Es troba davant del mar, al costat de les Bodegues Güell, integrant-se amb aquesta construcció.
És una torre de defensa rodona amb matacà i espitlleres. L'accés a l'interior es fa des de la primera planta de la masia, amb la qual es comunica per un pont.

## Història

Cal destacar la intervenció realitzada per l'arquitecte Francesc Berenguer, deixeble de Gaudí, a finals del segle xix, quan la finca fou adquirida per Eusebi Güell. En aquest moment la torre presentava un deficient estat de conservació, ja que a inicis del segle xix havia estat parcialment destruïda per una atac de les tropes angleses.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Garraf». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
* ↑ «Torre del Garraf (Sitges - Massís del Garraf - Garraf)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Torre de Montanejos

La Torre de Montanejos és un monument històric ubicat a aquesta localitat de la comarca de l'Alt Millars, al País Valencià. És un Bé d'Interés Cultural, amb codi R-I-51-0010999, i anotació ministerial del 18 de març de 2003.

## Història

D'origen islàmic, es troba al bell mig de la població, enfront de l'església, integrada dins de la façana de l'antic Palau dels Comtes de Vallterra. Se suposa que estava comunicada amb el Castell de l'Alqueria, situat en un turó proper i que és de la mateix època. Pese a ser de propietat particular i estar en ús, el seu estat de conservació és lamentable, i s'observa un alt grau d'abandonament.

## Descripció

la torre és de planta circular i està construïda amb pedres provinents del riu i unides amb argamassa. Es troba adossada a altres edificacions, en concret a l'antic palau dels Comtes de Vallterra. Només es conserven els murs mestres exteriors, amb la part posterior atalussada, ja que els interiors han sigut enderrocats. Conserva una cantonada amb carreus.

## Referències

* 1 2 URL de la referència: http://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2393.
* 1 2 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=1222
* 1 2 Castillos, Torres y Fortalezas. Editorial Prensa Valenciana S.A. Valencia 1995. Pàg.183
* ↑ http://www.turismodecastellon.com/cmsupload/revistas/136015/assets/downloads/publication.pdf Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
* Aquest article pren com a referència el text del Bé d'Interés Cultural incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana.

## Enllaços externs

* La Torre a la Pàgina de l'Ajuntament de Montanejos Arxivat 2013-02-04 a Wayback Machine.
# Torre de Mortella

La Torre de Mortella (Cors: Torra di Mortella, literalment: Torre de la Murtra) és una torre genovesa en ruïnes, situada a la costa de la punta Mortella, a l'entrada del golf de Saint-Florent, al municipi de Saint-Florent (Còrsega, França). Va ser l'antecessora de les torres Martello que els britànics van construir al segle xix arreu del seu imperi.

## Història

Dissenyada per l'arquitecte italià Giovan Giacomo Paleari Fratino, el coronel Giorgio Doria va dirigir-ne la construcció, entre 1563 i 1564. Va formar part de la sèrie de defenses costaneres construïdes per la República de Gènova entre 1530 i 1620 per protegir-se dels atacs dels pirates berbers.
El 7 de febrer de 1794, dos vaixells de guerra britànics, HMS Fortitude (74 canons) i HMS Juno (32 canons), van atacar sense èxit la torre de Mortella, que es defensava amb un sol canó; la torre finalment va caure a les forces terrestres sota el comandament del major general David Dundas i el tinent general John Moore després de dos dies de forts combats. El britànics van quedar meravellats de la resistència que oferia aquesta torre armada, pel que van decidir copiar el seu model per a les nombroses torres del seu imperi. Tanmateix, el nom 'Mortella', que en cors significa 'murtra', el van canviar per 'Martello', que en italià significa 'martell'.
Les ruïnes de la torre de Mortella van ser declarades 'Monument historique de França' el 1991. Actualment només en resta un tros de mur, coronat per merlets.

## Referències

* 1 2 Sutcliffe, Sheila. Martello towers (en anglès). Cranbury, New Jersey: Associated University Presses, Inc, 1973. ISBN 0-8386-1313-6.
* ↑ Vergé-Franceschi, Michel; Graziani, Antoine-Marie. Les ouvrages de défense en Corse contre les Turcs (1530-1650) (en francès). París: Presses de l'Université Paris IV-Sorbonne, 2000. ISBN 2-84050-167-8.
* ↑ «Ruines de la tour de la Mortella» (en francès). Ministeri de Cultura, 08-03-1991.
* ↑ «Tour génoise de la Mortella à Saint-Florent en Haute-corse» (en francès). Musee du Patrimoine de France.
# Triosa

Les trioses són monosacàrids formats per una cadena de tres àtoms de carboni. La seva fórmula empírica és C₃H₆O₃. Igual que en els altres monosacàrids, en les trioses apareixen els grups cetona i aldehid, també dits genèricament grups funcionals carbonil. Si porten la funció cetona s'anomenen afegint el prefix ceto- i si porten el grup aldehid s'afegeix el prefix aldo-, de manera que els compostos s'anomenaran aldotrioses (o gliceraldehid) i cetotrioses (o dihidroxiacetona). Les trioses tenen gran importància en el metabolisme dels glúcids i de la respiració.
# Tridentiger bifasciatus

Tridentiger bifasciatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat (10 °C-25 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó, la Xina i Corea del Sud. Ha estat introduït als Estats Units.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Wonham, M.J., J.T. Carlton, G.M. Ruiz i L.D. Smith, 2000. Fish and ships: relating dispersal frequency to success in biological invasions. Mar. Biol. 136(6):1111-1121.
* ↑ Islam, M.S., M. Hibino i M. Tanaka, 2006. Distribution and diets of larval and juvenile fishes: Influence of salinity gradient and turbidity maximum in a temperate estuary in upper Ariake Bay, Japan. Estuarine, Coastal and Shelf Science 68:62-74.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education: 1-629.
* ↑ Pietsch, T.W., K. Amaoka, D.E. Stevenson, E.L. MacDonald, B.K. Urbain i J.A. López, 2000. Freshwater fishes of the Kuril Islands and adjacent regions. International Kuril Island Project (IKIP), University of Washington Fish Collection, Washington, 18 p.

## Bibliografia

* McDowall, R.M., 1997. The evolution of diadromy in fishes (revisited) and its place in phylogenetic analysis. Rev. Fish Biol. Fish. 7(4):443-462.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Thomasomys pyrrhonotus

Thomasomys pyrrhonotus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 2.300 i 4.000 msnm al sud de l'Equador i el nord-oest del Perú. Es tracta d'un animal nocturn. Els seus hàbitats naturals són els boscos montans i els páramos amb matolls. Està amenaçat per la desforestació, la fragmentació del seu medi i l'expansió de l'agricultura.

## Referències

* ↑ Pacheco, V.; Tirira, D.; Boada, C. Thomasomys pyrrhonotus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 maig 2017.
# Torrentz

Torrentz és un meta-cercador de BitTorrent amb seu a Finlàndia que està dirigit per un anònim conegut com a Flippy. Indexa torrents de diversos llocs web.

## Enllaços externs

* Torrentz - Lloc web oficial
# Tremblay (Ille i Vilaine)

Tremblay (en bretó Kreneg, en gal·ló Trembia) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.492 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.707 | 1.707 | 1.736 | 1.624 | 1.453 | 1.423 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jules Ferron | |
| 2008- | Roger Dugué | |

## Personatges il·lustres

* René Louiche Desfontaines, botànic (1750-1831)