OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dolç Tab Jazz

Dolç Tab Jazz Project és un grup de jazz de La Marina, País Valencià.
El so de Dolç Tab Jazz es caracteritza per l'ús de la dolçaina com a instrument solista, fusionant el jazz amb la música valenciana. Van fer el seu primer concert al Festacarrer d'Ondara, el 2002. Dos anys després són seleccionats per l'Injuve, l'Institut Espanyol de la Joventut, per fer una gira que els duu a festivals de Getxo, Eivissa o Valladolid, entre altres indrets. Suposa la consolidació de la banda. Eixe any enregistren el seu primer àlbum, In-fusió, i el 2005 compten amb 35 concerts al llarg del País Valencià. El seu segon àlbum arriba al 2008 sota el títol de "Carrera de galls", el qual segueix en la línia de combinar els sons de la dolçaina amb els ritmes de jazz.

## Discografia

* In-fusió (Cambra Records, 2004). Consta de set temes, tres propis de la banda.
* Carrera de galls (Masterdisc, 2008)
* Revisited (Molusco Discos, 2018)

## Referències

* ↑ «Dolç Tab Jazz Project obtiene un premio a la innovación, creación y originalidad». Noticias Marina Alta, 02-04-2022. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ Vidal, Mer. «Música al castell de Dénia». Enderrock, 12-07-2015. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ http://www.tomajazz.com/clubdejazz/conciertos/injuve2004_01.htm
* ↑ http://www.info-costablanca.com/noticias.asp?noticia_id=247 Arxivat 2009-02-22 a Wayback Machine.
* ↑ «Carrera de galls». Enderrock. [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ http://picam.info/sonav/carrera-de-galls-el-segon-treball-de-dolc-tab/%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ «'Dolç Tab Jazz' presenta su nuevo trabajo, 'Revisited'» (en castellà), 12-03-2018. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Josep Alemany, un gran pioner de fusionar la dolçaina al repertori jazzístic» (en castellà), 05-04-2022. [Consulta: 7 abril 2024].

## Enllaços externs

* https://www.diarilaveu.com/noticia/65729/dolc-tab-jazz-oferira-un-concert-dissabte-a-sagunt
* https://eleconomico.es/cultura-sociedad/117873-dolc-tab-jazz-llega-a-la-casa-municipal-de-cultura-de-puerto-de-sagunto
* https://www.lasprovincias.es/comarcas/201405/12/espectacular-presentacion-nuevo-proyecto-20140512185704-v.html
* https://www.elpuntavui.cat/cultura/article/19-cultura/425263-la-dolc-tab-jazz-actua-a-benifairo-de-les-valls.html
* https://www.elperiodic.com/denia/musica-dolc-jazz-project-llena-jardines-parque-chabas_82088
# Drei Austria

Hutchison Drei Austria GmbH (abans Hutchison 3G Austria GmbH), més simplement coneguda com 3 Austria (Drei Austria), és una empresa de telecomunicacions austríaca amb seu a Viena i és una filial de CK Hutchison Holdings.
Segons la companyia, el 2019 tenia 3,8 milions de clients.

## Referències

* ↑ «Über uns» (en alemany). Hutchison Drei Austria GmbH. [Consulta: 25 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Drei Austria - Lloc web oficial
# Dontrés

Dontrés (en francès Dontreix) és una comuna (municipi) de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa, al districte d'Aubusson i cantó d'Auzances.
La seva població al cens de 1999 era de 419 habitants. Està integrada a la Communauté de communes Auzances-Bellegarde-en-Marche.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 730 | 608 | 568 | 455 | 419 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Henriette Chevallier | |
| 2008- | Denis Richin | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Donskoie (Primórie)

* Per a altres significats, vegeu «Donskoie».
Donskoie (en rus: Донское) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 195 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Dziàtlava

Dziàtlava (belarús Дзятлава, Lietuvių Zietela, Jiddisch Zietil) és una ciutat de Belarús a la Província de Hrodna, uns 165 km al sud-est de la ciutat de Hrodna. Té una estació de ferrocarril a la línia entre Barànavitxi i Lida. La població és de 8,900 (1995).

## Nascuts a la ciutat

* Jacob ben Wolf Kranz of Dubno, der "Dubner maggid" (1741-1804)
* Yisrael Meir Kagan (Khafetz Khayim)
* Baruch Sorotzkin

## Enllaços externs

* Info portal of DYATLOVO
* Fotos on Radzima.org
# Dubovi (Astracan)

* Per a altres significats, vegeu «Dubovi».
Dubovi (en rus: Дубовый) és un poble (un khútor) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 11 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Dubovi

«Dubovi» té aquests significats:
* Dubovi (Astracan), localitat de l'óblast de Dubovi, a Rússia
* Dubovi (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Donzella en perill

La donzella en perill és un arquetip de dona en la ficció on el personatge femení actua com a motor de les aventures de l'heroi, el qual l'ha de rescatar o defensar per aconseguir la seva llibertat o el seu amor. És doncs, un personatge passiu, que serveix per induir a l'acció al protagonista de la història i definir el seu rol enfront l'antagonista, qui causa els problemes a la noia. L'estereotip pot funcionar de forma paròdica, especialment als relats contemporanis.
La donzella en perill ha estat criticada pel feminisme com un clixé negatiu, ja que mostra a la dona com a incapaç de resoldre els seus propis problemes, per la qual cosa algunes obres reivindiquen de manera explícita el seu trencament.

## Princeses i monstres

El personatge pot adoptar diverses variants, essent una de les més coneguda la de princesa segrestada per un monstre a qui l'heroi ha d'alliberar. El precedent mitològic és Andròmeda, que va prefigurar els trets de nombroses llegendes, entre elles la de Sant Jordi, on s'havia de sacrificar una princesa o noia verge per aplacar la ira d'un ésser monstruós (sovint un drac) a canvi d'obtenir la pau de la comunitat. L'abundància d'aquestes històries arreu del món les han fet aparèixer com un tipus amb entitat pròpia dins la Classificació Aarne-Thompson (concretament el 300).
La relació entre aquest monstre i la dona és ambigua, pot tractar-se d'un simple carceller o tenir connotacions sexuals (veritables o falses, com les que causen el conflicte entre la parella reial del Ramayana), suggerides a determinats contes de fades com La bella i la bèstia.
Aquest rerefons eròtic va donar lloc a un subgènere romàntic, on la dona té com a amenaça perdre la virginitat a mans d'un seductor o un aprofitat, del qual s'ha de defensar amb la seva virtut o amb ajuda de l'heroi, d'intencions menys carnals. Exemples en serien les obres de Samuel Richardson.

## Dames presoneres

A vegades la dona no està en aquell moment en poder de cap monstre o antagonista, però no pot ser lliure o pateix un encanteri, com La bella dorment, que només pot despertar amb un petó d'amor d'un príncep que venci per ella tots els perills. Aquestes proves d'amor van influir en l'amor cortès, on la dama estava metafòricament presonera d'un marit o gilós, del qual no podia escapar però sí que podia concedir els seus favors al trobador o cavaller que en demostrés ser mereixedor. Les proves que posen els reis als pretendents en molts contes tenen aquest origen.
Sovint la dona és feta presonera per atreure el protagonista cap a un perill, com a part de l'estratègia del dolent, especialment a obres contemporànies com pel·lícules d'acció, còmics o dibuixos animats; fins i tot els videojocs continuen amb aquesta visió, tal com es pot comprovar a la saga de Mario.

## Vegeu també

* Principi de la barrufeta
* Test de Bechdel

## Referències

* ↑ Alison Lurie, "Fairy Tale Liberation," The New York Review of Books, v. 15, n. 11 (Dec. 17, 1970)
# Drouges

Drouges (en bretó Dougez) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 454 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 528 | 564 | 488 | 450 | 397 | 419 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre Juvin | |
# Ecsenius caeruliventris

Ecsenius caeruliventris és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total i les femelles 2,37.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 3-5 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la costa nord-est de Sulawesi (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Springer, V.G. i G.R. Allen, 2004. Ecsenius caeruliventris and Ecsenius shirleyae, two new species of blenniid fishes from Indonesia, and new distribution records for other species of Ecsenius. Zootaxa 791:1-12.
* 1 2 3 «Ecsenius caeruliventris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
# Ecsenius axelrodi

Ecsenius axelrodi és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall fins als 3-36 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes de l'Almirallat (Papua Nova Guinea) i Salomó.

## Referències

* 1 2 3 «Ecsenius axelrodi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.
# Ecsenius randalli

Ecsenius randalli és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 3 «Ecsenius randalli» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Chapman, W. M. & Schultz, L. P., 1952. Review of the fishes of the blennioid genus Ecsenius, with descriptions of five new species. Proceedings of the United States National Museum v. 102 (3310): 507-528.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* McKinney, J.F. i V.G. Springer, 1976. Four new species of the fish genus Ecsenius with notes on other species of the genus (Blenniidae: Salariini). Smithson. Contrib. Zool. 236:1-27.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G., 1971. Revision of the fish genus Ecsenius (Blenniidae, Blenniinae, Salariini). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 72: 1-74.
* Springer, V. G., 1972: Additions to revisions of the blenniid fish genera Ecsenius and Entomacrodus, with descriptions of three new species of Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 134: 1-13.
* Springer, V. G., 1988. The Indo-Pacific blenniid fish genus Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 465: i-iv + 1-134, col. Pls. 1-14.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Eadmer

Eadmer o Edmer (c. 1060 -c. 1124) fou un escriptor, teòleg i eclesiàstic anglès. És conegut per ser el biògraf contemporani de Sant Anselm.
Eadmer naixia de llinatge anglosaxó just abans de la conquesta normanda d'Anglaterra el 1066. Es convertiria en monjo en el monestir benedictí de l'Església de Crist, a Canterbury, on coneixeria a Anselm que en aquella època visitava Anglaterra com abat de l'Abadia de Bec. L'amistat es reprengué quan Anselm es convertí en arquebisbe de Canterbury el 1093. El 1120 se'l nomenà bisbe de St. Andrews (Cell Rígmonaid). Es creu que morí l'any 1124.

## Principals obres

Eadmer deixà un nombre importants d'escriptures, la més important de les quals és el seva Historia novorum, una obra que tracta principalment de la història d'Anglaterra entre 1066 i 1122. L'Historiae fou editada per primera vegada el 1623 i, l'altra obra cabdal d'Eadmer, la Vita Anselmi fou editada a Londres el 1884.
# Eduardo Martínez del Campo y Acosta

Eduardo Martínez del Campo y Acosta (Belorado, 13 d'octubre de 1840 - Madrid, 11 d'abril de 1911) va ser un advocat i polític espanyol, ministre de Gracia i Justícia durant el regnat d'Alfons XIII.

## Biografia

Nascut a Belorado el 13 d'octubre de 1840, es va convertir en diputat en el Congrés en resultar escollit per la circumscripció de Burgos a les eleccions generals espanyoles de 1886. En 1891 passa al Senat en representació de Burgos fins que en 1900 va ser nomenat senador vitalici.
Va ser ministre de Gracia i Justícia entre el 21 d'octubre de 1909 i el 9 de febrer de 1910 en un gabinet que presidí Segismundo Moret.
En 1891 accedeix al Tribunal Suprem d'Espanya com a magistrat, arribant a ser el seu president entre 1901 i 1909.
La seva filla María Eugenia Martínez del Campo i Montero Ríos va contreure matrimoni amb Juan Yagüe Blanco el 8 de maig de 1926.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2018-10-05. [Consulta: 4 juliol 2015].
* ↑ Diario de Burgos, Boda del Comandante Yagúe con una burgalesa, 10 de maig, de 1926
Càrrecs públics :
| Precedit per: Juan Armada y Losada | Ministre de Gràcia i Justícia 1909 - 1910 | Succeït per: Trinitario Ruiz Valarino |
| Precedit per: Santos de Isasa y Valseca | President del Tribunal Suprem d'Espanya 1901-1909 | Succeït per: José de Aldecoa y Villasante |
# Eduardo Martínez Labari

Eduardo Martínez Labari, també conegut com a Edu Martínez (Pamplona, 13 de maig de 1970) és un exfutbolista navarrès, que jugava de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del CA Osasuna, la temporada 93/94 puja al primer equip, quallant una bona temporada, amb 22 partits jugats. L'Osasuna baixa a Segona, i Edu Martínez desapareix de les convocatòries. La temporada 95/96 marxa al CE Castelló, i a l'any següent, al Gimnàstic de Tarragona, ambdós de Segona B.
Posteriorment, la seua carrera prossegueix pel Reial Múrcia (97/98), Almería CF (1998), Benidorm CD (1999), Gimnástica Segoviana (99/00) i CF Gavà, on penja les botes el 2001.

## Enllaços externs

* Fitxa d'Edu Martínez
# Eleccions a l'Assemblea Nacional de Gal·les de 2003

Les Eleccions a l'Assemblea Nacional de Gal·les de 2003 se celebraren l'1 de maig de 2003, i foren les segones des que es va aprovar la Devolution el 1997. S'hi van imposar els laboristes gal·lesos de Rhodri Morgan. Els nacionalistes gal·lesos del Plaid Cymru obtenen més representació que els Conservadors i es consoliden com a segona força política, però a menys distància que a les eleccions anteriors.

## Resultats

← Eleccions a l'Assemblea Nacional de Gal·les, 2003 → :
| Partit | Vots | % | Escons | Vots addicionals | % | Escons | Escons totals |
| Partit Laborista Gal·lès | 340.535 | 40,0 | 30 | 310.658 | 36,6 | 0 | 30 |
| Plaid Cymru | 180.189 | 21,2 | 5 | 167.653 | 19,7 | 7 | 12 |
| Partit Conservador Gal·lès | 169.842 | 19,9 | 1 | 162.725 | 19,2 | 10 | 11 |
| Liberal Demòcrates Gal·lesos | 120.250 | 14,1 | 3 | 108.013 | 12,7 | 3 | 6 |
| Partit Independent John Marek | 8.749 | 1,0 | 1 | 11.008 | 1,3 | - | 1 |
| Independent UK | 19.795 | 2,3 | - | 29.427 | 3,5 | - | - |
| Partit Verd | - | - | - | 30.028 | 3,5 | - | |

## Enllaços externs

* Eleccions gal·leses de 2003 Arxivat 2017-09-29 a Wayback Machine.
# El Moixer

El Moixer és un pic de la serra de les Salines, situat entre el municipi de Maçanet de Cabrenys a l'Alt Empordà i la comuna de Ceret, al Vallespir, amb una altitud de 1.443 metres. Popularment, també se l'anomena el Repetidor, per les antenes que hi ha instal·lades al cim.
És al límit meridional del terme de Ceret i al septentrional del de Maçanet de Cabrenys, prop i a llevant del Roc de Fraussa i al sud-oest del Ras Moixer.
Aquesta muntanya és un lloc de pas habitual en les rutes excursionistes per aquest sector dels Pirineus.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «37 - Ceret». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Morellàs i les Illes i Ceret». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Moixer en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Una ruta de Wikiloc
# Eleccions a les Illes Fèroe

Eleccions a les Illes Fèroe dona informació de les eleccions i resultats electorals de les illes Fèroe. Les eleccions són un procés en el qual es vota a uns candidats elegits per a ocupar un càrrec. És un mecanisme pel qual una democràcia nomena uns càrrecs durant una legislatura i a vegades el poder executiu i el judicial, i en el qual els ciutadans poden escollir els detenidors del govern local.
Les Illes Fèroe escullen a nivell nacional una legislatura.. El Parlament feroès (Løgtingið en feroès) té 32 diputats, escollits per un període de quatre anys en representació proporcional. Les Illes Fèroe tenen un sistema multipartidista (disputant independentisme i unionisme o bé dreta i esquerra), amb alguns partitss dels quals cap d'ells pot governar en solitari, raó per la qual han de formar governs de coalició.

## Eleccions

* JF - Socialdemòcrates (Partit Igualtat)
* SF – Partit Unionista (ha fet coalició amb el Front Laborista i el Sjálvstýrisflokkurin en algunes eleccions)
* TF – Partit Republicà
* FF – Partit del Poble
* SSF – Partit de l'Autogovern
* MF – Partit de Centre
* KFF – Partit Cristià Popular
* VF – Moviment Laborista

### 1984

JF - 23,4%, 8 Diputats FF - 21,6%, 7 Diputats SF - 21,2%, 7 Diputats TF - 19,5%, 6 Diputats SSF - 8,5%, 2 Diputats KFF - 5,8%, 2 Diputats

### 1988

FF - 23,2%, 8 Diputats JF - 21,6%, 7 Diputats SF - 21,2%, 7 Diputats TF - 16,2%, 6 Diputats SSF - 7,1%, 2 Diputats KFF - 5,5%, 2 Diputats Altres - 2,2%, 0 membres

### 1990

JF - 27,5%, 10 Diputats FF - 21,9%, 7 Diputats SF - 18,9%, 6 Diputats TF - 14,7%, 4 Diputats SSF - 8,8%, 3 Diputats KFF - 5,9%, 2 Diputats Altres - 2,3%, 0 Diputats

### 1994

SF - 23,4%, 8 Diputats FF - 16,0%, 6 Diputats JF - 15,4%, 5 Diputats TF - 13,7%, 4 Diputats VF - 9,5%, 3 Diputats KFF - 6,3%, 2 Diputats MF - 5,8%, 2 Diputats SSF - 5,6%, 2 Diputats Altres - 4,3%, 0 Diputats

### 1998

TF - 23,8%, 8 Diputats JF - 21,9%, 7 Diputats FF - 21,3%, 8 Diputats SF - 18,0%, 6 Diputats SSF - 7,7%, 2 Diputats MF - 4,1%, 1 Diputats KFF - 2,5%, 0 Diputats VF - 0,8%, 0 Diputats Altres - 0,8%, 0 Diputats

### 2002

SF - 26,0%, 8 Diputats TF - 23,7%, 8 Diputats JF - 20,9%, 7 Diputats FF - 20,8%, 7 Diputats SSF - 4,4%, 1 Diputats MF - 4,2%, 1 Diputats

### 2004

Resultats del 20 de gener de 2004 de eleccions al Løgting
| Partits | Vots | % | Escons |
| Sambandsflokkurin (Sbfl) | 7501 | 23.7 | 7 |
| Javnaðarflokkurin (Jvfl) | 6921 | 21.8 | 7 |
| Tjóðveldisflokkurin (Tjfl) | 6890 | 21.7 | 8 |
| Fólkaflokkurin (Flfl) | 6530 | 20.6 | 7 |
| Sjálvstýrisflokkurin (Sjfl) | 1461 | 4.6 | 1 |
| Miðflokkurin (Mfl) | 1661 | 5.2 | 2 |
| Partit de la Diversió (Hin stuttligi flokkurin) | 747 | 2,4 | 0 |
| Total (participació 92.1%) | 31711 | | 32 |
| Fonts: Rulers.org, logting.fo, uf.fo ||||
# Donyets de Nàquera

Els donyets de Nàquera són uns personatges de la mitologia popular valenciana que se suposa habiten a la casa del senyor de Nàquera, en la localitat del mateix nom.
Segons conta la llegenda, antigament vivia a València el senyor de Nàquera, home de mal caràcter, fort i aficionat a dur navalla, que administrava justícia amb un pal d'enforcar.
A més era curiós i un dia escoltà el rebombori que produïa un soterrar, per la qual cosa envià uns criats a veure de qui es tractava. Al tornar els criats estaven esbalaïts, ja que teòricament al que soterraven era al propi senyor de la casa. Atemorit per la noticia anà corrents a amagar-se a la casa que tenia a la població propera de Nàquera, però només arribar al primer replanell de l'escala, desaparegué amb un gran ressò. A partir d'aquell funest dia els veïns de la població estaven ben tranquils i no el trobaven a faltar gens, encara que lamentaven que a la casa no es tornés a poder entrar, ja que es transformà en un lloc encantat, ple de sorolls, llums misterioses i presències de difícil explicació, cosa que feu que la consideressin habitada per donyets, bruixes i dimonis.

## Referències

* 1 2 3 Gisbert 2010, p. 105
* 1 2 Labrado, Victor. LLEGENDES DE LA CIUTAT DE VALENCIA. L'ABADIA DE MONTSERRAT. Barcelona. 2009. ISBN 9788498831672

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.
# Element sintètic

Elements sintètics són aquells elements químics que la humanitat no coneixia fins que els va sintetitzar, això és, que no els va descobrir com a tals en la naturalesa. Són elements inestables, amb períodes de semidesintegració prou baixos perquè es desintegrin gairebé totalment des de la formació de la Terra, per la qual cosa no es troben en quantitats apreciables excepte per l'acció humana, en reactors nuclears o acceleradors de partícules. Es solen reconèixer a la taula periòdica per tenir el nombre atòmic escrit en vermell.
Entre ells es compten els següents (s'indica nom, símbol i nombre atòmic):
* Tecneci, Tc (43)
* Prometi, Pm (61)
* Neptuni, Np (93)
* Plutoni, Pu (94)
* Americi, Am (95)
* Curi, Cm (96)
* Berkeli, Bk (97)
* Californi, Cf (98)
* Einsteini, Es (99)
* Fermi, Fm (100)
* Mendelevi, Md (101)
* Nobeli, No (102)
* Lawrenci, Lr (103)
* Rutherfordi, Rf (104)
* Dubni, Db (105)
* Seaborgi, Sg (106)
* Bohri, Bh (107)
* Hassi, Hs (108)
* Meitneri, Mt (109)
* Darmstadti, Ds (110)
* Roentgeni, Rg (111)
* Copernici, Cn (112)
* Nihoni, Nh (113)
* Flerovi, Fl (114)
* Moscovi, Mc (115)
* Livermori, Lv (116)
* Tennes, Ts (117)
* Oganessó, Og (118)
# Elements de comunicació

Els elements de comunicació són camins que formen una xarxa, bastits amb la tècnica de la pedra amb sec.
Complien tres necessitats:
1. La comunicació, facilitaven el transport de persones i mercaderies.
2. L'explotació econòmica (agrícola, ramadera, nevatera, boscana o marinera).
3. L'oci.
Connectaven diferents pobles amb possessions o indrets determinats com torres.

## Referències

* ↑ Projecte de catàleg de camins públics del terme municipal de Bunyola
* ↑ El Barranc de Biniaraix, web del Consell de Mallorca
* ↑ Façana de pedra, web del Centre d'Estudis Comarcals del Baix Llobregat.