OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Embassament de Riaño

L'embassament de Riaño està situat a l'est de la província de Lleó, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó, Espanya. Pertany a la conca del Duero, i és alimentat pel riu Esla.
Amb una capacitat superior als 650 hectòmetres cúbics, és capaç de regar 80.000 hectàrees.

## Història

Les comportes del Pantà de Riaño van ser tancades el 31 de desembre de 1987, i no va existir cap inauguració oficial. Si bé la seva construcció va començar en 1965, el retard en el seu omplert s'explica per un cúmul de circumstàncies socials i polítiques, que amb el pas dels anys, van donar lloc a protestes en contra de la culminació de les obres i del començament de l'ompliment de la presa. Les protestes varen anar en augment, amb manifestacions multitudinàries. Com a conseqüència es van fer càrregues policials pel desallotjament forçós dels residents dels municipis afectats.

## Característiques de la Presa

* Nom: "Presa de La Remolina"
* Terme municipal: Crémenes (Lleó)
* Propietat: Estatal (Confederació Hidrogràfica del Duero)
* Any de posada en servei: 1988
* Tipus de presa: Volta de doble curvatura i contorn asimètric
* Espessor en coronació: 4,20 metres
* Alçada sobre fonaments: 100,6 metres
* Alçada sobre el curs: 89,91 metres
* Cota de coronación: 1.102,60 metres sobre el nivell del mar (msnm)
* Longitud en coronació: 337 metres
* Longitud de les galeries: 1.328 metres
* Formigó utilitzat per al cos de la presa: 245.000 m³
* Nombre de sobreeixidors: 2
* Nombre de desguassos: 1
* Capacitat màxima dels desguassos: 877 m³/s
* Projectista: Rafael López González
* Empreses constructores: Coviles y Dumez

## Característiques de l'embassament

* Riu: Esla.
* Superfície de la conca: 606 quilòmetres quadrats
* Capacitat de l'embassament: 651 hectòmetres cúbics
* Superfície de l'embassament: 2.186 hectàrees
* Cota de màxim embassament normal: 1.100 metres sobre el nivell del mar (msnm)
* Longitud de costa: 103 quilòmetres
* Precipitació mitjana anual: 1.650 mil·límetres
* Zona regable prevista: 80.000 hectàrees

## Producció d'energia

Producció d'energia hidroelèctrica:
* Data d'inici de l'explotació: 1991
* Empresa concessionària: Endesa
* Potència instal·lada: 85.000 quilowatts (kW)
* Energia anual mitjana produïble: 140 gigawatt hora (GWh)

## Pobles inundats

* Anciles
* Burón (parcialment)
* Éscaro
* Huelde
* Pedrosa del Rey
* La Puerta
* Riaño (es va construir un "Nou Riaño" a la vora de l'embassament)
* Salio
* Vegacerneja (parcialment)
# Engyprosopon macrolepis

Engyprosopon macrolepis és un peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes.

## Morfologia

Pot arribar als 5,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les costes del Mar Roig fins a les Maldives. També a les Filipines i al Mar del Corall.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
# Enravota de Bulgària

Enravota, en ciríl·lic Енравота, Voin (Воин, "guerrer"), Boyan o Bojan o Boian (Боян) fou un príncep búlgar. Venerat com a sant per l'Església Ortodoxa, és el primer sant búlgar.

## Biografia

Enravota era el fill gran del kan Omurtag, sobirà del Primer Imperi de Bulgària i germà de Malamir de Bulgària, que succeí el seu pare en el tron el 831. Probablement, Enravota fou desposseït dels seus drets pel seu suport al cristianisme, que els boiars consideraven perillós. Poc després, ja mort el seu pare, Enravota va demanar al rei, son germà, que alliberés un captiu romà d'Orient cristià que Omurtag havia empresonat, el bisbe Kinam. Els sermons del captiu havien persuadit Enravota per a convertir-se i fer-se batejar, prenent el nom de Boyan.
Assabentat, Malamir ho va considerar una traïció i va intentar que Enravota renunciés al cristianisme, però no va tenir èxit; llavors el va fer matar, cap al 833. En morir, Boyan va predir la consolidació del cristianisme al seu país.
També s'ha insinuat que Enravota va voler conspirar contra Malamir i que, descobert, fou executat.

## Veneració

Fou considerat màrtir i sant per l'Església Ortodoxa. Teofilacte d'Ocrida en va escriure la vida, i aquesta biografia és la font fonamental per conèixer-lo. L'Església Ortodoxa Búlgara el celebra el 28 de març.
# Església de Santa Creu de Jutglar

Santa Creu de Jutglar és una església d'Olost (Lluçanès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'una sola nau i planta rectangular amb un campanar de planta quadrada al seu costat. Té annexos diversos edificis coberts a dos vessants amb les cantoneres de pedres treballades.

## Història

Les primeres notícies sobre Santa Creu són del 984, apareix l'església de Santa Creu depenent de l'església de Santa Maria d'Olost (el 1878 esdevindrà parròquia independent). Cap al 1733 es va construir una nova església (l'actual) uns metres apartada de l'antiga.

## Referències

* 1 2 «Santa Creu de Jutglar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Enrique Torró Insa

Enrique Torró Insa (Cocentaina, 1922 - 2005) va ser un músic i compositor valencià.
Va fer carrera musical dins l'exèrcit espanyol, on aconsegueix plaça de trompeta solista a Osca, entre 1944 i 1955. En l'etapa aragonesa, estudia harmonia, instrumentació i composició. Posteriorment passa per Lleida, al mateix temps que trau l'oposició de fliscorn. Les seues següents destinacions són a Andalusia: San Roque i Algesires. El 1978 és nomenat Alfères Subdirector de Bandes Militars, i el 1980 és baixa a l'exèrcit i retorna a Cocentaina.
Entre 1982 i 1987 es fa càrrec de la direcció de la Música Nova d'Alcoi. El 1986 entra com assessor a la Unió d'Entitats Festeres de Moros i Cristians, on creu l'Arxiu de Música Festera. Va ser nomenat director honorífic i perpetu de la Unió Musical Contestana.

## Composicions
### Música de banda

* Cançó de festa, himne
* Himno de la U.N.D.E.F., himne
* lleugera Mujeres, suite
* Marcha triunfal, marxa processó
* Sant Hipòlit, marxa triomfal
* Sant Hipòlit, marxa processó

#### Marxa cristiana

* 25 anys de bucaner
* Almogávares de Almansa
* Almorávides de Caravaca
* Alumnes U.M.C. (Banda de Música «Unió Musical Contestana»)
* Capità Pere
* Els Vera de Petrer
* La batalla del barranc
* La niña
* Mariners de Castalla

#### Marxa militar

* Caballería Ministerial
* José Miguel López
* La primera victoria
* Tertulia almogávar
* Torreblanca

#### Marxa mora

* Al peu del castell
* Ben pauet
* Bocairent moro
* Cábila almorávides
* Cavallets 86
* Chimo el besó
* El moro de fusta
* Els moros grocs
* Encuentro de embajadores
* Javier Jover
* Juan Capel "el ñori"
* Kábila TBN-Arabi
* Marcha mora para Primitivo
* Moro de Granada
* Natxo
* Piratas omeyas
* Riquet II
* Sempere

#### Pasdoble

* 44.080
* Álvaro Reig Torró
* Antonio Pérez Francés
* Antonio Torregrosa
* Desfile de parejas
* El miquero
* El que fa vuit
* Flamenco como mi "pare"
* Ganga
* Julio de España
* Lucía la Hurí
* María José
* Meritxell
* Maseros al basi
* Mi granito de arena
* P'als maseros
* Peña el penùltim
* Pepe Perico
* Pepito el sandingo
* Villena 4 de setembre
* Zíngaro Mullor

## Enllaços externs

* Fitxa a la Junta de Festes de Cocentaina
* La SGAE homenatjara Enrique Torro Insa al complir les bodes d'or com a soci de l'entitat.
# Església de la Mare de Déu de l'Assumpció

«Església de la Mare de Déu de l'Assumpció» té aquests significats:
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció d'Alcarràs, església parroquial a Alcarràs (Segrià)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció d'Artesa de Segre, església a Artesa de Segre (Noguera)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció (Biar), església parroquial a la població de Biar (Alt Vinalopó, País Valencià)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció de Butsènit, temple a Butsènit (Montgai, Noguera) L'església de la
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció dels Castells, monument al nucli dels Castells (les Valls d'Aguilar, Alt Urgell)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció de la Figuerosa, església parroquial a la Figuerosa (Tàrrega, l'Urgell)
* Església parroquial de la Mare de Déu de l'Assumpció (Montesa), temple catòlic a la plaça de la Vila de Montesa (la Costera)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció (Montgai), església barroca a Montgai (Noguera)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció (la Palma d'Ebre), església dins del nucli urbà de la població de la Palma d'Ebre
* Mare de Déu de l'Assumpció de Sora, capella de Sora (Osona)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció de Torregrossa, monument del municipi de Torregrossa (Pla d'Urgell)
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció de La Vall d'Uixó
* Església de la Mare de Déu de l'Assumpció (Veo), temple catòlic
# Escultura al ingeniero Enrique Lafuente

L'escultura urbana coneguda pel nom Ingeniero Enrique Lafuente, ubicada a un xicotet espai enjardinat situat vora l'autopista A-8, que uneix Oviedo amb Gijón i Avilés, a la ciutat d'Oviedo (Principat d'Astúries, Espanya), és una de les més d'un centenar que adornen els carrers de la ciutat.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat està adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
L'escultura és un bloc de pedra gros i irregular, amb una placa de metall cap al mig. No hi ha dades sobre l'autoria ni de la data d'inauguració. Sí que se sap que amb aquesta obra l'Ajuntament homenatja l'enginyer Enrique Lafuente Gutiérrez, que amb el seu esforç va facilitar la construcció de l'autopista, també anomenada autopista "Y".

## Referències

* 1 2 «Escultura «Ingeniero Enrique Lafuente Gutiérrez»» (en espanyol europeu), 05-07-2018. [Consulta: 11 desembre 2018].
* 1 2 «Escultura p�blica en Oviedo». Arxivat de l'original el 2014-07-17. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ imanesdeviaje. «Descubre Oviedo a través de sus estatuas» (en espanyol europeu). [Consulta: 11 desembre 2018].
# Estela de Suècia

Estela Silvia Eva Maria, princesa de Suècia i duquessa de Östergötland (en suec: Estelle Silvia Ewa Mary Bernadotte), més coneguda com a Estela de Suècia (Solna, Suècia, 23 de febrer de 2012), és princesa per naixement de la Casa Real de Suècia. Filla primogènita de Victòria de Suècia i de Daniel Westling, ostenta el títol de princesa de Suècia (Prinsessa av Sverige), duquessa d'Östergötland (Hertiginna av Östergötland), i el tractament d'Altesa Real. És la segona hereva al tron de Suècia, després de la seva mare, i una de les princeses europees que podria convertir-se en monarca, al costat de la princesa Leonor d'Espanya, la princesa Isabel de Bèlgica, la princesa Catalina Amalia dels Països Baixos i la princesa Ingrid Alexandra de Noruega.

## Referències

* ↑ Revista Hola!. «Y el nombre de la hija de Victoria y Daniel de Suecia es... princesa Estelle Silvia Ewa Mary», 24-02-2012. [Consulta: 24 febrer 2012].
# Església de Déu (Cleveland)

Església de Déu - Church of God - és una denominació pentecostal cristiana, amb seu a Cleveland (Tennessee). Ha crescut fins a esdevenir una de les majors denominacions pentecostals del món amb més de 8 milions de membres.
L'origen del moviment es remunta a l'any 1886 amb una petita reunió dels cristians de Creek Barney a la Casa de Tennessee, Carolina del Nord, fet pel que se la considera com la més antiga denominació pentecostal cristiana dels Estats Units.

## Referències

* ↑ http://www.churchofgod.org
# Estació de Singuerlín

Mapa Metro Línies 9 i 10 :
Singuerlín és una estació de la línia L9 Nord del metro de Barcelona i pertany al Tram 4 (La Sagrera – Can Zam / Gorg). Es troba a 54,28 metres de profunditat, a la ciutat de Santa Coloma de Gramenet, al barri de Singuerlín, una zona amb força població i històricament mal comunicada. El nom de l'estació prové de la del barri, que al seu torn prové del nom del cotillaire d'origen alsacià (de part del pare) i català (de part de la mare), Emili Singuerlín i Ros (Barcelona, 1881-1942), una de les persones que havia comprat uns camps a principis de segle en el que esdevindria aquest barri de Santa Coloma.
L'estació disposa d'un sol accés per la plaça de la Sagrada Família, entre el carrer de Santiago Rusiñol, l'avinguda de Catalunya i al passatge de Salvatella. L'estació es troba al costat del mercat municipal de Singuerlín.
La previsió inicial era obrir l'estació l'any 2004 i posteriorment l'any 2008. però donats els contratemps no es va posar en funcionament fins al 13 de desembre de 2009, el primer tram de 3,9 km que es va inaugurar, entre Can Zam i Can Peixauet.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| La Sagrera | Església Major | Can Zam | Can Zam |
| Projectat |||||
| Aeroport T1 | Església Major | Can Zam | Can Zam |

## Accés

* Passatge de Salvatella

## Galeria

* Sortida d'emergència situada al fons de l'andana.

## Referències

* ↑ Noguera, Albert. Arxivat 2014-08-08 a Wayback Machine. "El barri de Singuerlín deu el nom a un cotillaire"
* ↑ Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet: La creació de les estacions de la L9 del metro comporta importants millores a l'entorn urbà.
* ↑ Borrell, Anna «Metro. Línia 9». Anuari territorial de Catalunya 2005. Institut d'Estudis Catalans, pàg. 230 [Consulta: 3 juny 2011].
* ↑ «El Govern posa en marxa les noves estacions de l'L9/L10 de La Sagrera i Onze de Setembre» (PDF). gencat.cat. Generalitat de Catalunya, 26-06-2010. Arxivat de l'original el 2012-04-07. [Consulta: 7 juny 2011].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estació de Sitges Llevant

Mapa sinòptic de la línia orbital ferroviària (en projecte) :
Sitges Llevant és una estació de ferrocarril en projecte que s'ubicarà al nord del municipi de Sitges, a la comarca del Garraf. L'estació pertany a la línia Orbital Ferroviària (LOF), i es preveu que es construeixi en un punt al nord-est del municipi, al costat de la urbanització de Quint Mar. Encara que sigui de la LOF, no es preveu que doni servei a aquesta línia, sinó a una altra línia encara per concretar.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Final de línia encara per concretar | Garraf Park and Ride | | Garraf | Final de línia encara per concretar |

## Referències

* ↑ «Aprobado el Plan Director Urbanístico de la Línea Orbital Ferroviaria de Barcelona» (en castellà). vialibre.org, 16-04-2010. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «LA LÍNIA ORBITAL FERROVIÀRIA: VERTEBRACIÓ DEL TERRITORI METROPOLITÀ». Generalitat de Catalunya. ifercat.gencat.cat. [Consulta: 31 agost 2017].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estació de Torreblanca

* Per a l'estació de Renfe al poble de Torreblanca al Baix Maestrat vegeu Estació de Torreblanca (Renfe)
Mapa TramBaix T1, T2 i T3 :
Mapa Metro Línia 3 :
Torreblanca és una estació de la línia T3 de la xarxa del Trambaix situada sobre la carretera Reial, prop del barri de la Torreblanca, a Sant Just Desvern
Aquesta es va inaugurar el 5 de gener del 2006 amb el nom de Consell Comarcal quan es va prolongar des de Sant Martí de l'Erm (ara Hospital St Joan Despí | TV3) fins aquí. Un any més tard, el 6 de maig del 2007, amb la prolongació de la T3 fins a Sant Feliu | Consell Comarcal va adoptar el nom actual.
Hi ha en projecte d'enllaçar aquí amb la línia 3 del metro de Barcelona.
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Trambaix |||||
| Francesc Macià | Walden | Sant Feliu | Consell Comarcal | Sant Feliu | Consell Comarcal |
| Metro de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Sant Feliu | Sant Feliu | Consell Comarcal | Sant Joan Despí | Trinitat Vella |

## Vegeu també

* Tram
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Etmopterus burgessi

Etmopterus burgessi és una espècie de peix de la família dels dalàtids i de l'ordre dels esqualiforms.

## Hàbitat

És un peix marí d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan.

## Referències

* ↑ Rafinesque, C.S. (1810). Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. Per le stampe di Sanfilippo: Palerm, Itàlia. 105, 20 fold. Pl pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 1 - Hexanchiformes to Lamniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/1):1-249.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Schaaf-Da Silva, J. i D.A. Ebert, 2006. Etmopterus burgessi sp. nov., a new species of lanternshark (Squaliformes: Etmopteridae) from Taiwan. Zootaxa 1373:53-64.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fan Ye (historiador)

* Per altres persones amb el mateix nom i cognom, vegeu Fan Ye.
Fan Ye (xinès tradicional: 范曄, xinès simplificat: 范晔, pinyin: Fàn Yè); romanització Wade-Giles: Fan Yeh) (398-445 EC), nom estilitzat Weizong (蔚宗), va ser un historiador xinès i el compilador del Llibre del Han Tardà de Liu Song. Fan provenia d'una família de funcionàries, ell va nàixer en el que ara és Shaoxing (Zhejiang), els seus avantpassat eren de Nanyang (Henan). El seu pare va ser Fan Tai (范泰).

## Referències

* Tan, Jiajian, "Hou Hanshu" ("Llibre del Han Tardà") Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.. Encyclopedia of China (Edició de Literatura Xinesa), 1a ed.
# FC Argeș Pitești

El FC Argeș Pitești és un club de futbol romanès de la ciutat de Pitești.

## Història

A la regió d'Argeș el primer club de futbol fou el Minerul de Câmpulung Muscel del 1915. Els primers clubs a Pitești apareixen als anys vint. Aquests són: Săgeata (1921), Macaby (1923), Triumf (1923), Trivale (1923), Victoria i Sportivă Pitești (1924). El 15 d'agost del 1926 es creà l'Sporting Club Pitești que vestia de blanc i verd i que fou el club més destacat abans de la Segona Guerra Mundial.
El 6 d'agost de 1953 nasqué el Dinamo Pitești, que el 1968 adoptà el nom de FC Argeș. Destacà a la lliga romanesa durant els anys 70, quan guanyà dos campionats nacionals els anys 1972 i 1979.
Evolució del nom:
* 1953: Dinamo Pitești
* 1968: FC Argeș Pitești
* 1994: FC Argeș Dacia Pitești
* 2002: FC Argeș Pitești

## Palmarès

* Lliga romanesa de futbol: 1972, 1979
* Segona divisió romanesa de futbol: 1961, 1963, 1994, 2008

## Jugadors destacats

* Paul Codrea
* Dănuț Coman
* Nicolae Dică
* Nicolae Dobrin
* Adrian Mutu
* Valentin Năstase
* Adrian Neaga

## Enllaços externs

* FC Argeș Pitești - Lloc web oficial
# FC Barcelona, una nova era

FC Barcelona, una nova era és una sèrie documental de 2022, dirigida pel periodista Marc Pons Molina. Es va estrenar el 28 de desembre de 2022 al catàleg d'Amazon Prime Video. Gravada originalment en diverses llengües, entre les quals el castellà, el català i l'anglès, també compta amb una versió doblada i subtitulada al català. Està produïda per Barça Studios i cada capítol té una durada aproximada de mitja hora.
La docusèrie posa el focus en els primers dos anys de la segona presidència de Joan Laporta i del fitxatge de Xavi Hernández com a entrenador del primer equip masculí de futbol del Futbol Club Barcelona. També s'hi relaten els diferents procediments de reestructuració econòmica del club i compta amb diverses imatges gravades des de l'interior de les oficines i dels vestidors.
El 6 de setembre de 2023 es va estrenar la segona temporada formada per quatre episodis.

## Referències

* ↑ «FC Barcelona: una nova era». Desdelsofà.cat. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «La docusèrie per descobrir el nou FC Barcelona des de dins». El Cinèfil, 17-11-2022. [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ «’FC Barcelona, a new era’ obre el nou Barça al públic a Prime Video». El Periódico, 17-11-2022 [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ ««Una nova era»: així s'explicaran els dos últims anys del Barça des de dins». NacióDigital. Arxivat de l'original el 2023-02-06. [Consulta: 7 desembre 2022].
* ↑ «Ja està disponible la segona temporada de la docusèrie 'FC Barcelona, una nova era'». FC Barcelona. [Consulta: 25 setembre 2023].

## Enllaços externs

* FC Barcelona, una nova era a Amazon Prime Video
* Tràiler en català
# FC Baník Ostrava

El FC Baník Ostrava és un club de futbol txec de la ciutat d'Ostrava, a Silèsia.

## Història

Evolució del nom:
* 1922: SK Slezská Ostrava (Sportovní klub Slezská Ostrava)
* 1945: SK Ostrava (Sportovní klub Ostrava)
* 1948: Sokol Trojice Ostrava
* 1951: Sokol OKD Ostrava (Sokol Ostravsko-karvinské doly Ostrava)
* 1952: DSO Baník Ostrava (Dobrovolná sportovní organizace Baník Ostrava)
* 1961: TJ Baník Ostrava (Tělovýchovná jednota Baník Ostrava)
* 1970: TJ Baník Ostrava OKD (Tělovýchovná jednota Baník Ostrava Ostravsko-karvinské doly)
* 1990: FC Baník Ostrava (Football Club Baník Ostrava, a.s.)
* 1994: FC Baník Ostrava Tango (Football Club Baník Ostrava Tango, a.s.)
* 1995: FC Baník Ostrava (Football Club Baník Ostrava, a.s.)

## Palmarès

* Lliga txecoslovaca de futbol: 1975/76, 1979/80, 1980/81
* Copa txecoslovaca de futbol: 1972/73, 1977/78, 1990/91
* Lliga txeca de futbol: 2003/04
* Copa txeca de futbol: 1972/73, 1977/78, 1978/79, 1990/91, 2004/05
* Copa Mitropa: 1989

## Jugadors destacats

* Evžen Hadamczik
* Rostislav Vojáček
* Werner Lička
* Libor Radimec
* Václav Daněk
* Luděk Mikloško
* Tomáš Pospíchal
* Milan Baroš
* Tomáš Galásek
* Tomáš Řepka
* Marek Jankulovski
* Jiří Křižák
* František Schmucker
* Miroslav Wiecek
* Petr Samec
* Karel Kula
* Pavel Srníček
* Robert Caha

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web oficial de fans
* Banik a uefa.com
* Banik a la federació txeca
# Farinera Costa

La Farinera Costa és una fàbrica modernista de Vic (Osona), obra d'Enric Sagnier, protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Fàbrica de planta rectangular amb cossos més elevats al centre i als extrems laterals. Consta de planta baixa i tres pisos. A l'antiga façana hi ha un baix relleu al nivell del primer pis on hi figura Sant Jordi matant al drac. A la planta baixa hi ha dues portes tapiades. L'entrada principal es troba en una part lateral de l'edifici. És construïda amb totxo i arrebossat al damunt marcant la maçoneria, hi ha elements de ressalt de totxo vermell. Cal destacar les balconades dels cossos més alts, ja que les baranes dels balcons són decorades amb escultures d'animals (porcs senglars) i rodejats d'elements vegetals. Les finestres de la fàbrica són rectangulars i les obertures dels portals d'arc rebaixat. L'estat de conservació és mitjà.

## Història

Fàbrica situada al carrer Morgades el qual fou l'antic camí del gasòmetre i circumvalació.
L'edifici en un principi es destinà a fàbrica d'embotits, com podem palesar pels elements ornamentals de la façana. Més tard fou farinera i posteriorment la fàbrica de pinsos Costa, la qual només feia servir una part de les dependències que ofereix la fàbrica.
El 2007 cessà l'activitat i més tard l'Ajuntament de Vic n'adquirí la propietat. Des del 2010 és el Centre d'Arts Visuals de Vic.

## Referències

* 1 2 3 «Farinera Costa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Fai della Paganella

Fai della Paganella és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 908 habitants. Limita amb els municipis d'Andalo, Cavedago, Mezzolombardo, Spormaggiore, Terlago i Zambana

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Mauro Cipriano | Llista cívica |