OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enol

Un enol o alquenol és un alquè que té un grup hidroxil unit a un dels àtoms de carboni amb doble enllaç. A aquest grup funcional s'anomena grup enol, tot i que és més comú utilitzar el terme enol per referir-se als alquenols, que el terme alquenol mateix. Els enols i els grups carbonil (com les cetones i els aldehids) són de fet, isòmers, això és el que s'anomena tautomeria ceto-Enol:
La forma Enol és la mostrada a la dreta. Normalment és inestable, no sobreviu molt, i canvia a la forma ceto (a l'isòmer cetona), dibuixada a l'esquerra. Això és degut al fet que l'oxigen és més electronegatiu que el carboni, i per això té més força el seu enllaç. Un doble enllaç C=O és més de dues vegades més fort que un enllaç carboni-oxigen simple, però un enllaç carboni-carboni doble no és el doble de fort que dos enllaços simples carboni-carboni sinó una mica menys.
Només en els compostos 1,2-dicarbonílics i 1,3,5-tricarbonils predomina la forma (mono) enol. En aquest cas és per una ressonància i per un pont hidrogen intramolecular que té la forma enol, però que no pot tenir la forma ceto. Llavors, el propanodial (O = CH-CH $_2$-CH = O) hi ha més d'un 99% com un monoenol.
La paraula enol deriva d'alquè (o simplement -è, el seu sufix) i alcohol (o el sufix -ol).

## Anió enolat

Quan un aldehid perd el Hα (el Hα és el H del Cα, i aquest és el que és veí del C carbonil), es forma l'anió enolat com es mostra en la figura següent:
Els 1,3 dicarbonílics i 1,3,5 tricarbonils són lleument àcids, per la forta estabilitat de ressonància. Aquests anions enolat són molt preuats a l'hora de sintetitzar alcohols i compostos carbonils molt complexos (addició aldòlica). El valor sintètic està donat gràcies al fet que és nucleofílica, per tenir una càrrega negativa neta.
# Pustossiólov

Pustossiólov - Пустосёлов (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 12 km a l'est de Krasnogvardéiskoie i a 66 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Iélenovskoie.
# Khesinita

La khesinita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al supergrup de la safirina.

## Característiques

La khesinita és un inosilicat de fórmula química Ca₄(Mg₃Fe$_9$$^{3+}$)O₄(Fe$_9$$^{3+}$Si₃)O$_{36}$. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014. Cristal·litza en el sistema triclínic.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a l'anticlinal Gurim, situat al desert del Nègueb (Israel). També ha estat descrita en altres tres indrets: al comtat de Campbell (Wyoming, Estats Units), a la pedrera Caspar, situada al volcà Bellerberg (Renània-Palatinat, Alemanya), i a la localitat d'Aveyron (Occitània, França).

## Referències

* ↑ «Khesinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 juny 2019].
# Gai Herenni (tribú 80 aC)

Gai Herenni (en llatí Caius Herennius) va ser un magistrat romà que va viure al segle i aC. Formava part de la gens Herènnia.
Va ser tribú de la plebs l'any 80 aC i es va oposar a la rogatio de Sul·la per fer tornar a Pompeu d'Àfrica. A la mort de Sul·la es va unir a Sertori a Hispània l'any 76 aC i va servir com a legat fins al 72 aC. En aquest any es coneix un legat de nom Herenni que va ser derrotat i mort per Pompeu prop de Valentia. L'any 69 aC apareix un senador de nom Gai Herenni que va ser acusat de malversació (peculatus) però probablement és una persona diferent.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 407.
# Phia Berghout

Phia Berghout (Rotterdam, 14 de desembre de 1909 - 22 de març de 1993) era un arpista neerlandesa. El seu obituari a "The Independent" la va anomenar "sens dubte l'arpista més influent d'aquest segle".

## Carrera

Va néixer a Rotterdam el 1909 i va començar a tocar l'arpa quan tenia 15 anys. Va estudiar l'arpa al Conservatori d'Amsterdam amb Rosa Spier. Va tocar al Concertgebouw d'Amsterdam, com a segona arpa de 1933-1945 i arpa principal 1945-1960, a més de tenir una reeixida carrera en solitari. Va ensenyar al Conservatori d'Amsterdam i, a partir del 1974, al Conservatori de Maastricht.
Juntament amb Maria Korchinska (1895-1979) va establir les Harpweeks internacionals celebrades a Queekhoven, prop d'Amsterdam, als anys seixanta; aquests es van convertir en el Congrés Mundial de l'Arpa.

## Vida personal

Berghout es va casar amb Johannes den Hertog, pianista i ajudant de direcció del Concertgebouw d'Amsterdam: es van divorciar al cap de poc temps. Va morir a Doorn el 1993, als 83 anys.

## Referències

* 1 2 3 Salo, Satu (27 març 1993). "Obituary: Phia Berghout". The Independent. Consultat 6 juliol 2018.
* 1 2 3 Govea, Wenonah Milton (1995). "Berghout, Phia (Sophia Rosa)". Nineteenth- and Twentieth-century Harpists: A Bio-critical Sourcebook. Greenwood. pp. 23–29. ISBN 9780313278662.
* 1 2 3 "Phia Berghout & Maria Korchinska". World Harp Congress. Consultat 6 juliol 2018.
# Iwona Matkowska

Iwona Nina Matkowska (Żary, 6 de setembre de 1990) és una esportista polonesa que competeix en lluita estil lliure, guanyadora de dues medalles en el Campionat Mundial de Lluita, plata en 2014 i bronze en 2006, i cinc medalles en el Campionat Europeu de Lluita entre els anys 2005 i 2012.
En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va obtenir una medalla de bronze en la categoria de 48 kg. Va participar en els Jocs Olímpics de Londres 2012, ocupant el 7è lloc en la categoria de 48 kg.

## Palmarès internacional

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2006 | Cantó ( Xina) R.P. de la Xina | 3 | Lliure 48 kg |
| 2014 | Taskent ( Uzbekistan) Uzbekistan | 2 | Lliure 48 kg |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) Azerbaidjan | 3 | Lliure 48 kg |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2005 | Varna ( Bulgària) Bulgària | 2 | Lliure 48 kg |
| 2008 | Tampere ( Finlàndia) Finlàndia | 3 | Lliure 48 kg |
| 2010 | Bakú ( Azerbaidjan) Azerbaidjan | 3 | Lliure 48 kg |
| 2011 | Dortmund ( Alemanya) Alemanya | 3 | Lliure 48 kg |
| 2012 | Belgrad ( Sèrbia) Sèrbia | 1 | Lliure 51 kg |

## Referències

* ↑ «Iwona Matkowska» en IAT.uni-leipzig.de (en anglès).
* ↑ «Iwona Matkowska» Arxivat 2012-12-15 a Wayback Machine. en Sports-Reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
# Puèglaurenç (desambiguació)

«Puèglaurenç» té aquests significats:
* Puèglaurenç, poble del municipi francès de La Pradèla - Puèglaurenç, al departament de l'Aude, dins la comarca històrica de la Fenolleda (en català Puigllorenç, en francès Puilaurens). Al seu terme hi ha el castell de Puèglaurenç.
* Puèglaurenç, municipi francès, al departament del Losera (en francès La Bastide-Puylaurent).
* Puèglaurenç, municipi francès, al departament del Tarn (en francès Puylaurens).
* Guilhèm de Puèglaurenç, autor d'una crònica de la Croada albigesa.
# Sebastián Ricardo Nayar

Sebastián Ricardo Nayar (Buenos Aires, 10 de maig de 1988) és un futbolista professional argentí que juga com a migcampista als Victoria Hotspurs.

## Carrera

Nascut a Buenos Aires, Nayar va començar la seva carrera amb l'equip local Boca Juniors, fent una aparició al torneig Clausura de 2008. Després, Nayar va passar a l'equip espanyol Recreativo Huelva al final de la temporada, tot i estar contractat amb Boca. Durant la seva temporada de debut amb el Recreativo, Nayar va jugar 14 partits a la lliga. Més tard, Nayar va fitxar per l'equip colombià Deportivo Cali passant a l'equip mexicà Atlante, abans de tornar a l'Argentina el gener de 2011 amb Aldosivi. El setembre de 2012 es va incorporar a l'Oriola CF.
El gener de 2013 va deixar Orihuela i es va incorporar al San Roque de Lepe. Es va unir al club grec Kerkyra per a la temporada 2013-14. L'11 d'agost de 2015, va signar amb el club de la Lliga grega de futbol AE Larissa. El 17 de febrer de 2016 Nayar va ser expulsat, per falta disciplinària. Cinc dies més tard, el 22 de febrer de 2016, hi va haver un anunci oficial del principal accionista del club Alexis Kougias, afirmant que el jugador finalment romandria a la plantilla de l'equip. El 14 de juliol de 2016, Nayar va abandonar el club de comú acord. El setembre de 2016, Nayar va fitxar pel Panegialios.
El 16 de gener de 2020, Nayar va signar amb Victoria Hotspurs.

## Referències

* ↑ «El Lincoln le arrebata el primer título de la temporada al Europa de Johny». www.deportesalminuto.es. Arxivat de l'original el 2022-10-19. [Consulta: 24 setembre 2017].
* ↑ «Player profile» (en castellà). Fútbol XXI. [Consulta: 9 setembre 2010].
* ↑ «FIFA rule in favour of Boca over Nayar contract». ESPNsoccernet, 27-09-2008. Arxivat de l'original el 29 de setembre 2008. [Consulta: 9 setembre 2010].
* ↑ «Player profile». ESPNsoccernet. Arxivat de l'original el 22 de juliol 2012. [Consulta: 9 setembre 2010].
* ↑ «Player profile» (en alemany). Weltfußball.de. [Consulta: 9 setembre 2010].
* ↑ Sebastián Ricardo Nayar, Fitxa a Soccerway
* ↑ Ανακοίνωσε Ναγιάρ η Λάρισα! (Nayar signed with Larissa) gazzetta.gr 11 agost 2015 (Greek)
* ↑ Ανακοίνωσε τον διεθνή άσσο Σεμπαστιάν Ναγιάρ (Argentinian International Sebastian Nayar signed with Larissa) Arxivat 2017-08-31 a Wayback Machine. crimsonscorer.gr 11 agost 2015 (Greek)
* ↑ Λύση της συνεργασίας με τον Σεμπαστιάν Ναγιάρ (Greek) Arxivat 2017-11-04 a Wayback Machine. aelfc.gr 17 febrer 2016 (Greek)
* ↑ Επέστρεψε στην ΑΕΛ ο Σεμπαστιάν Ναγιάρ (Greek) aelole.gr 22 febrer 2016 (Greek)
* ↑ «Λύση συμβολαίου με Σεμπαστιάν Ναγιάρ (Greek)». aelfc.gr (official), 14-07-2016. Arxivat de l'original el 4 de novembre 2017. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Στον Παναιγιάλειο ο Ναγιάρ».
* ↑ Latest Signing: Sebastian Nayar, facebook.com, 16 gener 2020

## Enllaços externs

* Sebastián Ricardo Nayar a BDFutbol
* Sebastián Ricardo Nayar, Fitxa a Soccerway
* Sebastián Ricardo Nayar a FootballDatabase.eu
# Enoch Arden (pel·lícula de 1915)

Enoch Arden és una pel·lícula muda dirigida per Christy Cabanne i protagonitzada per Alfred Paget i Lillian Gish. Basada en el poema homònim d'Alfred Tennyson amb guió de D. W. Griffith, es va estrenar el 8 d'abril de 1915. Griffith ja havia fet anteriorment tres altres versions d'aquest poema, “After Many Years” (1908), “The Unchanging Sea” (1910) i “Enoch Arden” (1911).

## Argument

En un poble de pescadors anglès durant el segle xviii Enoch, Annie i Walter creixen com a amics. Els dos nois estimen Annie i tot i que ella decideix casar-se amb Enoch, Walter, tot i el desencís, segueix sent el seu amic. Enoch i Annie tenen dos fills. Després d'un any molt dolent per a la pesca Enoch decideix embarcar-se per proveir per a la seva família. Assegura que el viatge ha de durar menys d'un any i demana a Walter que vetlli per la seva família mentre no torni. Enoch no torna, i Walter, que ha esdevingut una persona acomodada es preocupa d'Annie i dels seus fills.
Passats deu anys tothom creu que Enoch ha mort i Walter i Annie s'acaben casant. En realitat Enoch ha naufragat i viscut en una illa durant molts anys fins que no és rescatat. Una nit arriba un desconegut a la casa i per una finestra veu Walter, Annie i els nens que conviuen feliços. El foraster, que és Enoch, troba una dona gran que li explica què va passar. Enoch li demana que guardi el seu secret i marxa. Anys després, en el seu llit de mort, explica la seva història a una anciana i li demana que la faci arribar a la seva dona.

## Repartiment

* Alfred Paget (Enoch Arden)
* Lillian Gish (Annie Lee)
* Wallace Reid (Walter Fenn)
* D. W. Griffith (Mr. Ray)
* Mildred Harris (la nena)
* Betty Marsh

## Referències

* ↑ Fleming, E. J.. Wallace Reid: The Life and Death of a Hollywood Idol (en anglès). McFarland, 2013-10-25, p. 249. ISBN 978-0-7864-7725-8.
* ↑ «Brevities of the business». Motography XIII, 10, 06-03-1915, pàg. 372.
* ↑ «Enoch Arden» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 28 agost 2020].
* ↑ Iampolski, Mikhail; Jampol·skij, Michail B.; Âmpolʹskij, Mihail Beneaminovič; Iampol'skii, Mikhail Beneaminovich; Press, University Of California. The Memory of Tiresias: Intertextuality and Film (en anglès). University of California Press, 1998-10-26, p. 93. ISBN 978-0-520-08530-5.
* ↑ «Enoch Arden». Moving Picture World, 10-04-1915, pàg. 310.
* ↑ Caine, Clarence J. «Enoch Arden». Motography, 17-04-1915, pàg. 603.
# Gai Helvi Cinna

Gai Helvi Cinna (en llatí: Gaius Helvius Cinna) va ser un poeta romà de gran renom, contemporani i amic de Catul. No es coneix l'any del seu naixement, però la data de la seva mort sí que ens és coneguda per la descripció que en fan Suetoni, Apià i Cassi Dió.
Tots diuen que era tribú de la plebs el dia de l'enterrament de Cèsar. Després que les masses haguessin atacat les cases de Brut i Cassi d'on van ser expulsades, es van trobar amb Gai Helvi Cinna i atesa la similitud del seu nom amb el del pretor Luci Corneli Cinna, que el dia anterior havia tingut una violenta discussió amb el dictador, el van matar, li van tallar el cap i el van penjar a la punta d'una llança. La identitat entre el poeta i el tribú presenta alguns dubtes i no està admesa per tothom.
Plutarc, que també explica els fets, parla d'ell com a poeta (diu que és ποιητικὸς ἀνήρ, un home impregnat de poesia). L'obra més important d'Helvi Cinna portava per títol Smyrna, però ningú, ni el seu amic Catul, parla del seu contingut. Alguns creuen que descrivia la història d'Esmirna, l'amazona fundadora de la ciutat d'Esmirna. Altres diuen que parlava de la llegenda de Mirra i Adonis. Pels pocs fragments conservats, que no permeten conèixer el tema, es dedueix que no era un drama. Se sap que va dedicar nou anys a escriure aquesta obra. També se cita com a obra seva un Propempticon Pollionis, que se suposa un panegíric a Gai Asini Pol·lió, que va fundar la primera biblioteca pública existent a Roma. Ovidi parla d'uns Epigrammata i uns Poemata de Cinna.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Londres: Walton and Maberly, 1861, p. Vol. I, p. 755.
# Kloastr-Pleiben

Le Cloître-Pleyben (en bretó Kloastr-Pleiben) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 562 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 881 | 791 | 673 | 588 | 512 | 536 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Dominique Bilirit | |
# Pheucticus chrysopeplus

El cardenal groc (Pheucticus chrysopeplus) és una espècie d'ocell més grossos dins de la família dels cardinàlids, i habita a Mèxic i Guatemala.
És comparativament grros en relacions a la majoria dels cardinàlids i d'altres espècies del seu gènere, perquè els individus adults superen els 20 cm. Els ulls són foscos, les potes grises i el bec triangular i gros, de color negre (més clar en les mandíbula inferior).
Com és comú en el seu gènere, les femelles posen de 2 a 5 ous de color blau pàl·lid o verdós, amb taques marrons i grises. Els nius, en forma de bol, es construeixen a altures mitjanes en arbres o arbustos.

## Referències

* ↑ «Pheucticus chrysopeplus». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/10/2022(català)
# Isoperla jewetti

Isoperla jewetti és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Colorado, Nou Mèxic i Texas, incloent-hi el río Bravo).

## Referències

* ↑ Szczytko & Stewart, 1976. Gr. Bas. Nat. 36(4): 215
* ↑ Szczytko, S.W.; Stewart, K.W. «The genus Isoperla (Plecoptera) of western North America; holomorphology and systematics, and a new stonefly genus Cascadoperla» (en anglès). Memoirs of the American Entomological Society, 32, 1979, pàg. 1-120.
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of Colorado (anglès)
* ↑ Jacobi, G.Z., S.J. Cary i R.W. Baumann, 2005. An updated list of the stoneflies (Plecoptera) of New Mexico, U.S.A. Entomological News 116(1): 29-34.
* ↑ Stoneflies of Texas (anglès)
* ↑ Group Presses for Protection of Rare Rio Grande Stonefly (anglès)
* ↑ The Aquatic Invertebrates of Texas (anglès)
* ↑ Cary, S.J. i G.Z. Jacobi, 2006. Zoogeographic affinities of southwestern USA Plecoptera. Pàgs. 133-157 a F.R. Hauer, J.A. Stanford i R.L. Newell, 2006. International Advances in the Ecology, Zoogeography, and Systematics of Mayflies and Stoneflies. University of California Press, Ecology series, vol. 128. 311 pp.
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)

## Bibliografia

* U. S. Fish and Wildlife Service (USFWS), 2010. Endangered and threatened wildlife and plants; 90-day finding on a petition to list a stonefly (Isoperla jewetti) and a mayfly (Fallceon eatoni) as threatened or endangered with critical habitat. Federal Register 75(65):17363-17367. «Enllaç».
# Q (novel·la)

Q és una novel·la històrica de Luther Blissett, "nom múltiple sota el qual actua programàticament un nucli de desestabilització del sentit comú", publicada per primera vegada a Itàlia el 1999.
Darrere del nom col·lectiu hi havia quatre escriptors residents a Bolonya: Roberto Bui, Giovanni Cattabriga, Federico Guglielmi i Luca Di Meo, més tard coneguts amb el pseudònim col·lectiu Wu Ming.
Publicat a Itàlia per Einaudi, ha estat traduït a l'anglès, castellà, euskera, alemany, holandès, francès, portuguès, danès, polonès, grec, rus, txec, coreà i turc.
Com tots els llibres escrits per Luther Blissett i Wu Ming des de 1996, es permet la reproducció de l'obra sense fins comercials. Es tracta d'un precedent important, ja que és la primera obra publicada per un segell gran amb una fórmula anti-copyright.

## Referències

* ↑ Libri - Autori - Luther Blissett (en italià). «nome multiplo sotto il quale agisce programmaticamente un nucleo di destabilizzatori del senso comune»
* ↑ Wu Ming - Scarica i nostri libri - Romanzi, saggi e racconti (en italià). «Si consente la riproduzione parziale o totale dell'opera e la sua diffusione per via telematica, purché non a scopi commerciali e a condizione che questa dicitura sia riprodotta»
* ↑ Intervista su La Repubblica (en italià).
Viccionari
# Eumegistus illustris

Eumegistus illustris és una espècie de peix de la família dels bràmids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 47 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic (Okinawa, Fidji, Tuvalu i Hawaii) i a l'oest de la regió equatorial de l'Índic.

## Referències

* ↑ ITIS
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Garriga

«Garriga o La Garriga» té aquests significats:
* Botànica:
** Garriga o garric, planta semblant a l'alzina però de port arbustiu
** Garriga o garrigar, agrupament vegetal on predomina el garric
* Toponímia:
** Garriga de Montllobar, indret del municipi de Tremp (Pallars Jussà)
** Garriga e Senta Olha, municipi francès al departament del Gard (regió de Llenguadoc-Rosselló)
** La Garriga, municipi de la comarca del Vallès Oriental
** La Garriga (Abella de la Conca), partida del municipi d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà)
** Cal Garriga (Bergús), masia a de Bergús (Cardona, Bages)
** La Garriga (Navàs), muntanya al municipi de Navàs (Bages)
** La Garriga (Òlt i Garona), municipi francès al departament d'Òlt i Garona (regió de l'Aquitània)
** La Garriga (Pinós), masia al municipi de Pinós (Solsonès)
** La Garriga (Tarn), municipi francès al departament del Tarn (regió de Migdia-Pirineus)
** Cal Garriga, edifici del municipi de Bràfim (Alt Camp).
** Can Garriga, diversos indrets
** Estació de la Garriga, estació de ferrocarril a la població de la Garriga (Vallès Oriental)
** Mas Garriga, masia del municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra)
** Montmajor i la Garriga, entitat de població del municipi de Perelada (Alt Empordà)
** Serra de la Garriga, diversos indrets
* Biografies:
** Àngels Garriga de Mata (Sant Vicenç de Calders, 1898 - Barcelona, 1967), pedagoga, mestra i escriptora catalana
** Enric Garriga i Trullols (Barcelona, 1926 - 2011), activista polític
** Francesc Garriga i Barata (Sabadell, 1932), poeta català
** Jaume Garriga i Torret (Lliçà de Vall, 1936 - 2018), mecànic i pilot de motociclisme català
** Joan Garriga, diversos personatges
** Josep Garriga (Barcelona, 1765 - ?), científic barceloní
** Josep Garriga i Buach (?, Sant Pere Pescador - ?), químic, metge i cirurgià empordanès dels segles xviii i xix
** Miquel Garriga i Roca (Alella, 1804 - Barcelona 1888), arquitecte i urbanista
** Montserrat Garriga Cabrero (Cienfuegos, Cuba, 1865 - Barcelona, 1956), botànica
** Pere Garriga i Marill (Esparreguera, 1842 - les Corts, 1890), sacerdot i filòsof català
** Pilar Garriga i Anguera (Barcelona, 1956), traductora i escriptora
** Ramon Garriga i Boixader (Vic, 1876 - Samalús, 1968), escriptor, poeta i eclesiàstic català
** Ramon Manuel Garriga i Nogués (Vic, 1835 – Barcelona, 1906), catedràtic, filòleg i hel·lenista català, degà de la Universitat de Barcelona (1900 -1901)
** Rosa Maria Garriga i Llorente (Canet de Mar, ?), antropòloga i sociòloga catalana
** Salvador Garriga Polledo (Gijón, 1957), economista i polític
** Sebastià Garriga i Morera (1897 - 1972), escultor
** Teodor Garriga i Osca (Barcelona, 1909 - Tiana, 2008), locutor de ràdio
** Xavier Garriga i Cuadras (Sant Pere de Ribes, 1948), polític català
** Xavier Garriga i Jové (Barcelona, 1939), empresari i polític català
** Xavier Garriga Paituví, militant de les Forces Socialistes Federals
* Altres:
** Garriga (automòbil), automòbil fabricat a Barcelona
# Kliúiev

Kliúiev (en rus: Клюев) és un poble (una khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 600 habitants. Pertany al districte de Zernograd.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
# Phil Cade

Phil Cade va ser un pilot de curses automobilístiques estatunidenc que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Phil Cade va néixer el 12 de juny del 1916 a Charles City, Iowa, Estats Units i va morir el 28 d'agost del 2001 a Winchester, Massachusetts, Estats Units.

## A la F1

Va debutar a l'última cursa de la temporada 1959 (la desena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 12 de desembre del 1959 el GP dels Estats Units al Circuit de Sebring.
Phil Cade va participar en una única prova puntuable pel campionat de la F1, no aconseguint classificar-se per la cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Posició | Punts |
| 1959 | Phil Cade | Maserati | Maserati | MON | 500 | HOL | FRA | GBR | ALE | POR | ITA | USA NVS | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |